NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Тавеуни

Тавеуни (фидж. Taveuni) — остров в Фиджи. Административно входит в состав провинции Такаундрове. География Остров Тавеуни расположен в Тихом океане в островной группе Вануа-Леву, на 180-м меридиане. Примерно в 6,5 км к западу расположен остров Вануа-Леву, от которого Тавеуни отделён проливом Сомосомо. Ближайший материк, Австралия, находится примерно в 3000 км. С точки зрения геологии, остров имеет вулканическое происхождение и представляет собой удлинённый базальтовый щитовой вулкан с многочисленными вулканическими конусами (их около 150). Со времени заселения Тавеуни человеком около 950—750 годов до н. э. на острове произошло, по меньшей мере, 58 вулканических извержений, последнее из которых было между 1450—1650 годами. Площадь Тавеуни составляет около 470 км², что делает его третьим крупнейшим островом страны (после Вануа-Леву и Вити-Леву). Длина Тавеуни — 42 км, а ширина — 15 км. Поверхность гористая. Высшая точка, гора Улуикалау, достигает 1241 м. В одном из вулканических кратеров Тавеуни на высоте около 800 м расположено крупнейшее озеро Фиджи — Тангимаутиа (фидж. Tagimaucia). Его площадь составляет всего 23 га. Кроме того, на Тавеуни имеет большое количество водопадов. Большой количество представителей местной флоры и фауны, произрастающей и обитающей на Тавеуни, являются эндемиками. Почвы имеют вулканическое происхождение и отличаются высоким плодородием. История Европейским первооткрывателем острова считается голландский путешественник Абел Тасман, открывший его в 1643 году. Население На острове проживает около 12 тысяч человек. Экономика Основу экономики составляет сельское хозяйство (прежде всего, производство копры). Активно развивается туризм. Примечания
Taveuni

Taveuni är den tredje största ön i Fiji, efter Vanua Levu och Viti Levu, och den har en total yta på 435 km². Den hade vid 1996 års folkräkning ungefär 9 000 invånare, och ungefär 75 procent var fijianer. Ön är formad som en cigarr och ligger 6,5 kilometer öst om Vanua Levu, förbi Somosomosundet, och är en del av Norra divisionen. Taveuni har en rik flora och kallas ibland "trädgårdsön", av detta skäl är ön ett populärt turistmål. Geografi Ön är ungefär 10,5 kilometer bred och 42 kilometer lång. Den östra sidan av ön är väldigt utsatt för nederbörd, medan den västra sidan skyddas av en vulkankedja som går längs med öns längd. Uluigalau, som är Fijis näst högsta berg med en höjd på 1241 meter, ligger i kedjan. Sjön Tagimaucia är en av Taveunis mest kända turistattraktioner. Den ligger i en vulkankrater vid en höjd på 800 meter, och är hem till den ovanliga tagimacuiablomman. Fijis mest kända vattenfall, Boumafallen, ligger också på ön. På västra sidan av ön, i det trånga sundet mellan Taveuni och Vanua Levu, ligger Regnbågsreven, som är kända som ett av världens främsta dykområden. Även Vunalagunen på södra delen av ön är ett välkänt turistmål för dykare. Bostadsområden Öns befolkning bor på den västra sidan av ön. Halvvägs till västkusten ligger öns administrativa centrum Waiyevo. Det största urbana området utgörs dock av tvillingbyarna Somosomo och Naqara. Somosomo ses som Tovatakonfederationens huvudstad, medan Naqara är öns kommersiella centrum. Historia 1643 siktades ön för första gången av någon europé, nämligen Abel Tasman. Då sikten var dålig misstog han öns två bergstoppar för att vara två separata öar. Historiskt har Vuna varit Taveunis främsta by, men stamkrig har lett till Somosomos seger. Under sena 1860-talet besegrades den tonganska krigsherren Enele Ma'afu, som hade tagit Lauöarna, av Seru Epenisa Cakobau, vid ett slag vid Somosomo. Flera öar som stod på Ma'afus sida såldes till europeiska bosättare som straff, och deras invånare flyttades till Taveuni. Byarna Lovonivonu och Kanacea befolkas av deras ättlingar. Ekonomi Traditionellt har kopra varit öns viktigaste gröda, och har alltid varit en kugge i den lokala ekonomin. Under senare år har vissa bönder dock ändrat inriktning till taro, kava, och specialgrödor som vanilj, tillsammans med tropisk frukt och kaffe. Under amerikanska inbördeskriget odlades bomull på Taveuni och exporterades till Europa. Sockerrör odlades också under en kort period. Även boskap föds upp på ön, men grödor är viktigare för dess ekonomi. Under senare år har även turism blivit en viktig faktor i öns ekonomi, och där finns ungefär ett dussin mindre turistorter.
Útesy Minerva

Minerva je dvojice korálových útesů v Pacifiku, která je součástí království Tonga. Leží na 23. stupni jižní šířky a 179. stupni západní délky. Geografie Souostroví je tvořeno dvěma atoly: Severní Minerva (Teleki Tokelau) a Jižní Minerva (Teleki Tonga). Atoly mají průměr okolo pěti kilometrů a jsou vzdáleny 400 km jihozápadně od hlavního města Nuku'alofa. Ostrovy vyčnívají nad mořskou hladinu pouze za odlivu, takže jsou postrachem velkých lodí. Na místě někdy kotví jachty a posádka se věnuje potápění a rybaření. Historie Ostrovy byly objeveny v roce 1829, kdy na nich ztroskotala velrybářská loď Minerva. O neobyvatelné útesy nikdo nejevil zájem až do ledna 1972, kdy je obsadil Američan Michael Oliver a vyhlásil na nich samostatnou Republiku Minerva. Nechal na místo vozit písek a budovat plošiny, na kterých chtěl postavit město. Po měsíci útesy obsadila tonžská armáda a ukončila tak tento pokus o založení mikronároda. V roce 2010 vzneslo nároky na toto území Fidži a došlo k ozbrojeným konfliktům. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Útesy Minerva na Wikimedia Commons Mince Republiky Minerva Článek o Tonze v časopisu Lidé a země Archivováno 24. 7. 2011 na Wayback Machine. Poznámky mořeplavce Archivováno 22. 8. 2010 na Wayback Machine.
Минерва (риф)

Риф Минерва — группа двух погружённых атоллов в южной части Тихого океана. Этимология Риф Минерва был назван в честь китобойного судна «Минерва», потерпевшего крушение в 1829 году на рифе Южная Минерва. Описание Коралловый риф имеет округлую форму, состоит из Южного атолла и Северного атолла. Климат тропический, пассатный. Постоянного населения нет. Попытка создания микрогосударства В 1972 году на рифе Минерва была провозглашено микрогосударство Республика Минерва. Вскоре после этого Королевство Тонга объявило риф и прилегающую акваторию своими. Король со взводом королевской гвардии, членами кабинета министров и представителями церкви прибыл к Минерве. Микрогосударство было фактически ликвидировано. Форум тихоокеанских островов признал присоединение рифов Минерва к Королевству Тонга. В 1982 году была предпринята повторная попытка создания государства на рифе Минерва. Она была пресечена королевской морской пехотой Тонги. Территориальные претензии В ноябре 2005 года о своих претензиях на рифы заявила Республика Фиджи.
Minervareven

Minervareven, även känd som Republiken Minerva (tonganska Ongo Teleki "Telekiöarna") är ett korallrevområde i södra Stilla havet som tillhör Tonga. Även Fiji gör anspråk på området. Geografi Minervareven ligger ca 600 km sydväst om Tongatapu och ca 300 km söder om Fiji. Reven består av två områden ca 20 km ifrån varandra Norra revet (Teleki Tokelau) Det Norra revet är nästan cirkelformad med en diameter på ca 5,6 km och består av korallsten, sandbankar och några småöar. Det finns en passage in till lagunen i den nordvästra delen. Södra revet (Teleki Tonga) Det Södra revet är formad som en 8 med en diameter på ca 4,8 km och består av korallsten och sandbankar. Den östra delen East Reef har en passage in till lagunen medan den västra delen West Reef har en stängd lagun. Havet kring reven är rik på fisk och ett viktigt fiskfångstområde för Tonga. Historia Minervareven upptäcktes, vad västerlänningar beträffar, 1852 av besättningen på det amerikanska valfångstfartyget "Minerva" som då förliste på det Södra revets västra del. Besättningen räddades av ett annat fartyg. I juli 1854 utforskade den nyzeeländske kapten H. M. Denham båda reven och namngav dem efter valfångstfartyget. I januari 1889 undersökte australiske kapten Oldnam möjligheterna för guanoutvinning. Minervareven har genom århundraden sänkt en rad fartyg. Bland de kända förlisningarna finns det brittiska kabelläggningsfartyget "Strathona" som förliste i oktober 1914, det japanska fraktfartyget "Moshemi" som förliste i mars 1959 och det tonganska fraktfartyget "Tuaikaepau" som förliste i juli 1962. Under andra världskriget användes området åren 1942 till 1945 av den amerikanska marinen. Den 19 januari 1972 utropades den nya och självständiga Republiken Minerva (The Principality of Minerva) av amerikanske Michael Oliver och Morris C. Davies. Det Södra revet blev till delstaten Aurora och det Norra revet blev till delstaten Cardea (1). Under en konferens av "The South Pacific Forum" (nationerna i området) den 24 februari 1972 gjorde nu Tonga formella anspråk på Minervareven och dessa anspråk upprepades den 15 juli. En majoritet av medlemsnationerna (Australien, Cooköarna, Nauru, Nya Zeeland, Samoa och Tonga) erkändes slutligen dessa anspråk i september förutom av Fiji som fortsatt gör anspråk på området (2). Den 15 juni proklamerade Tongas monark Minervareven som tongansk territorium (3) och den 21 juni 1972 invaderades området av tonganska säkerhetsstyrkor och den minerviska flaggan revs ned. 1982 gjordes ett nytt etableringsförsök under Davies och även denna ockupation avslutades av den tonganska marinen redan efter 3 veckor. Externa länkar Om Minervareven (tyska) Karta över Minervareven Bilder från Minervareven
Souostroví Lomaiviti

Lomaiviti je fidžijské souostroví tvořené sedmi hlavními ostrovy. Pokrývají rozlohu 411 čtverečních kilometrů a obývá je 16 214 obyvatel (podle sčítání v roce 1996). Největším městem je Levuka s 3 745 obyvateli v roce 1996. Je fidžijským prvním moderním městem. V letech 1871 až 1877 bylo hlavním městem. Historie Prvním zaznamenaným Evropanem, který spatřil Lomaviti byl v květnu 1789 kapitán William Bligh, plavící se na záchranném člunu do Timoru, po vzpouře na lodi Bounty. Do oblasti se vrátil roku 1792 aby dokončil své objevy. Ostrovy Koro, Batiki a Gau byly zadrženy námořními silami Spojených států amerických v roce 1867 jako jistina na dlouhodobý dluh vůči americkému konsulu John Brown Williamsovi od Seru Epenisa Cakobau, Vunivalu, hlavního náčelníka ostrova Bau, který se prohlašoval za krále Fidži. Tento dluh byl jedním z faktorů vedoucích Cakobaua k postoupení Fidži Spojenému království v roce 1874, právě tři roky po dosažení jeho desetiletí trvajícího snu o spojení miriád fidžijských ostrovů a kmenů pod jeho vládu. Politika Lomaviti tvoří jednu ze čtrnácti fidžijských provincií. Administrativně tvoří část fidžijského východního obvodu a Kubuna konfederaci, tradiční hierarchickou skupinu náčelníků západního Fidži. Známí Lomaiviťané Známý původní obyvatel Lomaiviti je Simione Kaitani, ministr vlády premiéra Laisenia Qarase.
Lomaiviti

Lomaiviti (fidschianisch: Lomai - Mitte, Zentrum, Inneres; viti - fidschi) ist eine Inselgruppe innerhalb der Fidschiinseln und besteht aus den sieben Hauptinseln Ovalau, Makogai, Wakaya, Koro, Batiki, Nairai und Gau sowie weiteren kleinen, meist unbewohnten Inseln. Sie bildet die gleichnamige Provinz mit einer Fläche von 411 km² und hatte 2017 15.657 Einwohner. Einzelnachweise
Lomaiviti Islands

The Lomaiviti (pronounced [lomaiˈβitʃi]) archipelago of Fiji consists of seven main islands and a number of smaller ones. They cover a total area of 411 square kilometres (159 mi2), and had a population of 15,657 at the most recent census in 2017. The largest town, with a population of 1,131 in 2007, is Levuka, which was Fiji's first modern town and served as the capital from 1871 to 1877. History The first known European sighting of the Lomaiviti Group was recorded in May 1789 by Captain William Bligh, who was on his epic voyage in a lifeboat to Timor having been cast adrift by his crew in the Mutiny on the Bounty. He revisited the area in 1792 in HMS Providence to complete his survey of the area. The islands of Koro, Batiki, and Gau were seized by the United States Navy in 1867 as security for a long-standing debt owed to the United States consul John Brown Williams by Seru Epenisa Cakobau, the Vunivalu (Paramount Chief) of Bau Island who claimed to be King of Fiji. This debt was one of the factors contributing to Cakobau's decision to cede Fiji to the United Kingdom in 1874, just three years after achieving his decades-long desire of uniting Fiji's myriad islands and tribes under his authority. Politics Lomaiviti comprises one of the fourteen provinces of Fiji, called Lomaiviti Province. Notable Lomaivitians Well-known natives of Lomaiviti include Mosese Qionibaravi CMG (10 September 1938 – 22 September 1987) was a civil servant and politician. He served as a member of the House of Representatives from 1973 until his death, also holding the offices of Speaker of the House, Minister of Foreign Affairs, Tourism and Finance, and Deputy Prime Minister. Simione Kaitani, a former Minister (2001–2006) in the government of Prime Minister Laisenia Qarase and, as of June 2006, the manager of government business in the House of Representatives as Leader of the House. Former Deputy Prime Minister Taufa Vakatale and the well-known Minister for Home Affairs, Josefa Vosanibola, is also from Lomaiviti. See also List of islands References External links Lomaiviti Islands travel guide from Wikivoyage
Lomaiviti (archipel)

L'archipel Lomaiviti est un groupe d'îles composé de sept îles principales et de nombreuses petites îles dans la province de Lomaiviti, aux îles Fidji. La majorité de ces îles sont d'origine volcanique. Ovalau a été la première île découverte, et a hébergé la première capitale des Fidji, Levuka, fondée en 1830. La population totale de l'archipel était de 16 461 habitants en 2007. Liste des îles Batiki Gau, d'une superficie de 163,1 km2 Koro, île volcanique de 108,9 km2 Makogai Motoriki Naigani Nairai Namenalala Ovalau, d'une superficie de 102 km2 Toberua Wakaya Notes et références Portail des Fidji Portail des îles
Lomaiviti

Lomaiviti su otočje u Tihom oceanu koje se sastoji od sedam glavnih otoka i brojnih manjih. Otočje čini jednu od provincija države Fidži. Prema popisu iz 2017. na otočju živi 15 657 stanovnika, a površina otočja je 411 km2. Veći otoci otočja su: Batiki, Gau, Koro, Makogai, Moturiki, Nairai, Ovalau, Wakaya, Yanuca Lailai i Yanuca Levu. Najveće naselje otočja je Levuka, na otoku Ovalau. Grad Levuka je bio prvi moderni grad države Fidži, te je bio glavni grad od 1871. do 1877. Povijest Prvi zapis o otočju potiče iz svibnja 1789. Zapisao ga je kapetan William Bligh, tijekom plovidbe prema Timoru, a nakon pobune na brodu Bounty. Ponovno je posjetio područje 1792. na brodu HMS Providence kako bi dovršio istraživanje područja. Izvori Fiji Bureau of Statistics, Census 2017 (engl.), pristupljeno 09.04.2020. Finding Fiji, David Stanley, 1985 ISBN 0918373034 (engl.), pristupljeno 09.04.2020.
Lomaiviti-eilanden

De Lomaiviti-eilanden zijn een eilandengroep in Fiji. De groep bestaat uit zeven grote eilanden en een aantal kleine. De oppervlakte is 411 km² en er wonen 16.415 mensen (2007). De grootste plaats is Levuka met 1.232 inwoners (2005). Levuka was van 1871 tot 1877 de hoofdstad van Fiji. De eilanden vormen de provincie Lomaiviti, een van de drie provincies in de divisie Eastern.
Ilhas Lomaiviti

As ilhas Lomaiviti formam um arquipélago de ilhas de Fiji, com sete ilhas principais e alguns ilhéus, com uma área total de aproximadamente 411 km². O censo de 2017 registou 15657 residentes A maior localidade, com 1131 residentes em 2007, é Levuka, que foi a capital das ilhas de 1871 a 1877. Integram a província de Lomaiviti. Referências
Острова Ломаивичи

Ломаивичи (англ. Lomaiviti Islands) — острова в Фиджи. Административно входят в состав одноимённой провинции. География Острова Ломаивичи расположены в южной части Тихого океана, к западу от моря Коре и к востоку от острова Вити-Леву. Архипелаг состоит из 7 крупных и множества более мелких островов, имеющих преимущественно вулканическое происхождение. Общая площадь суши составляет около 484 км². Крупнейшие острова архипелага — Нгау (140 км²), Коро (104 км²) и Овалау (102,3 км²). Другие острова — Янута-Лаилаи, Янута-Леву, Мотурики, Макондронга, Маконгаи, Вакая, Мбатики, Наираи и др. Климат на островах Ломаивити тропический. История Согласно археологическим находкам (женский скелет на острове Мотурики), архипелаг был заселён представителями культура лапита более 2500 лет назад. Европейским первооткрывателем архипелага стал британский путешественник Уильям Блай, проплывший мимо него в мае 1789 года. В 1792 году Блай повторно исследовал острова. 14 мая 1879 года на острове Янута-Лаилаи, входящем в состав архипелага, высадились первые выходцы из Индии, которые впоследствии работали на плантациях Фиджи. Население Согласно переписи 2007 года на островах Ломаивичи проживало 16 461 человек. Крупнейший населённый пункт — город Левука, расположенный на острове Овалау. Город основан примерно в 1820 году европейскими поселенцами и торговцами и является первым городом современного типа на островах Фиджи. В период с 1871 по 1877 год Левука была столицей сначала независимого государства Фиджи, а затем одноимённой британской колонии (официальный перенос столицы в Сува состоялся в 1882 году). Экономика Основа экономики — сельское хозяйство (прежде всего, производство копры). Примечания
Lomaiviti

Lomaiviti är en ögrupp i Fiji som består av sju huvudöar och ett antal mindre (totalt 16 öar). De täcker totalt 411 kvadratkilometer och hade 1996 en befolkning på 16 214 invånare enligt den senaste folkräkningen. Den största staden, med en befolkning om 3 745, är Levuka, som var Fijis första moderna stad och var landets huvudstad mellan 1871 och 1877. Geografi Ögruppen på sammanlagt 16 större och mindre öar ligger strax öster om Viti Levu. På Lomoitiarkipelagens största ö Ovalau finns även ögruppens största stad Levuka. Ön, som är belägen cirka 20 kilometer om Viti Levu, har ett högsta punkt på 625 meter ö.h. Historia Den första nedtecknade upptäckten av Lomaivitigruppen gjordes i maj 1789 av kapten William Bligh, som reste i en livbåt till Timor, efter myteriet på Bounty. Han återbesökte området 1792 för att komplettera sin granskning av området. Öarna Koro, Batiki och Gau togs av USA:s marinkår 1867 som en säkerhet för ett långfristigt lån från Seru Epenisa Cakobau, vunivalu av Bau, till den amerikanska konsulen John Brown Williams. Skulden var en av faktorerna som ledde till Cakobaus beslut att överlämna Fiji till Storbritannien 1874, bara tre år efter att ha uppfyllt sin livs dröm att förena alla Fijis öar under sin auktoritet. Huvudorten Levuka har än idag kvar sin historiska, koloniala arkitektur. 2013 utnämndes staden till nationen Fijis första världsarv. Delar av arkipelagen utnyttjas numera för turism. Politik Lomaiviti utgörs av provinsen med samma namn, en av Fijis fjorton provinser. Administrativt är det en del av Fijis östra division och Kubunakonfederationen. Referenser
Flughafen Nadi

Der internationale Flughafen Nadi (IATA-Code: NAN, ICAO-Code: NFFN) ist der wichtigste Flughafen der Fidschi-Inseln. Er liegt auf der Hauptinsel Viti Levu unweit der Stadt Nadi. Er ist Heimatflughafen der Fiji Airways. Der Flughafen hatte noch bis in die 1980er-Jahre eine große Bedeutung für Transpazifik-Flüge, die meist noch nicht ohne Tankstopp möglich waren. Mit dem Erscheinen neuerer Langstreckenflugzeuge wie der Boeing 747-400, der McDonnell Douglas MD-11 oder dem Airbus A340 konnte der Pazifik dann nonstop überquert werden. Weblinks Homepage des Flughafens (engl.) Daten des Flughafens (engl.) Einzelnachweise
Aéroport international de Nadi

L'aéroport international de Nadi (code IATA : NAN • code OACI : NFFN) est le principal aéroport international des Fidji, situé dans la ville de Nadi. En 2019, il a accueilli 2 485 319 passagers, et représente 97% des visiteurs internationaux des Fidji. Il est le hub de la compagnie nationale Fiji Airways et de sa filiale Fiji Link. Malgré son statut de principal aéroport des Fidji, il est situé à plus de 190 kilomètres de Suva, capitale et plus grande agglomération du pays, ville qui possède son propre aéroport, l'Aéroport International de Nausauri. L'aéroport est la scène d'une tentative de détournement d'avion le 19 mai 1987 lorsqu'un employé de l'aéroport, Amjad Ali, monte à bord du vol TE24 (en) d'Air New Zealand avec des bâtons de dynamite pour fuir le coup d'État militaire qui vient d'avoir lieu aux Fidji. Il est finalement assommé par un membre de l'équipage. Situation Compagnies et destinations 13 compagnies aériennes proposent un service régulier à l'aéroport. Nadi est la base de Fiji Airways et de sa filiale, Fiji Link, qui se concentre sur les vols intérieurs dans le pays. Édité le 10/13/2023 Liens externes Site officiel de l'aéroport Références Portail de l’aéronautique Portail des Fidji
Nadii nemzetközi repülőtér

A Nadii repülőtér (IATA: NAN, ICAO: NFFN) a Fidzsi-szigetek egyik nemzetközi repülőtere, amely Nadi közelében található. Futópályák A repülőtér futópályái: 02/20 (3206 m) 09/27 (2134 m) Forgalom Az utasforgalom az elmúlt években az alábbi módon változott: Légitársaságok és úticélok 2025-ben a Nadii nemzetközi repülőtérről az alábbi járatok indulnak (Utoljára frissítve: 2025-02-23): Jegyzetek További információk Hivatalos oldal Baleset- és repülőesemény-történet az Aviation Safety Network adatbázisában A repülőtér aktuális időjárása a NOAA/NWS-től
Nadi International Airport

Nadi International Airport is de belangrijkste luchthaven van Fiji. Ze ligt in het westen van het eiland Viti Levu, ten noorden van Nadi. Ze is de thuishaven van de luchtvaartmaatschappij Air Pacific. Ze verwerkt meer dan 1,2 miljoen passagiers en 1,3 miljoen ton vracht per jaar. Ze is eigendom van en wordt uitgebaat door Airports Fiji Limited (AFL), een overheidsbedrijf dat 15 vliegvelden in Fiji beheert. Gebruikers Naast Air Pacific voeren anno 2013 volgende luchtvaartmaatschappijen internationale vluchten uit op Nadi International: Air New Zealand, Korean Air, Jetstar Airways, Pacific Blue Airlines, Air Niugini, Air Vanuatu, Aircalin - Air Calédonie International en Our Airline (voorheen Air Nauru).
Port lotniczy Nadi

Port lotniczy Nadi – międzynarodowy port lotniczy położony w Nadi. Jest największym portem lotniczym na Fidżi i głównym węzłem linii lotniczych Air Pacific. Linie lotnicze i połączenia Aircalin (Numea, Wallis/Futuna) Air Fiji (Labasa, Malololailai, Mana, Savusavu, Suva, Taveuni) Air New Zealand (Auckland, Rarotonga) Air Niugini (Port Moresby, Honiara) Air Pacific (Apia, Auckland, Brisbane, Christchurch, Funafuti, Honiara, Honolulu, Kiritimati, Los Angeles, Melbourne, Nukuʻalofa, Port Vila, Suva, Sydney, Tarawa, Tokio-Narita, Vancouver) Air Vanuatu (Port Vila) Korean Air (Seul-Incheon) Solomon Airlines (Espiritu Santo) Pacific Sun (Kadavu, Labasa, Malololailai, Mana, Savusavu, Suva, Taveuni) Virgin Blue Pacific Blue (Sydney, Brisbane) Linki zewnętrzne Informacje o lotnisku (ang.)
Aeroportul Internațional Nadi

Aeroportul Internațional Nadi (IATA: NAN, ICAO: NFFN) este un aeroport din Fiji ce deservește zona Nadi⁠(d)[[Nadi (town in Ba Province, Fiji)|​]]. A fost deschis în 1942 și numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 18 m, aeroportul dispune de 1 pistă. Infrastructură Piste Aeroportul dispune de o singură pistă. Pista are orientarea 02/20. Terminale Note Vezi și
Nadi International Airport

Nadi International Airport är en flygplats i Fiji. Den ligger i den västra delen av landet, 110 km väster om huvudstaden Suva. Nadi International Airport ligger 17 meter över havet. Den ligger på ön Viti Levu. Terrängen runt Nadi International Airport är platt åt sydväst, men åt nordost är den kuperad. Havet är nära Nadi International Airport åt nordväst. Runt Nadi International Airport är det ganska tätbefolkat, med 86 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Nadi, 6,0 km sydväst om Nadi International Airport. Omgivningarna runt Nadi International Airport är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Nadi International Airport.