NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Skálavíkar kirkja

Skálavíkar kirkja er en kirke på Færøerne i bygden Skálavík på Sandoy. Den hører til Færøernes folkekirke. Kirken blev indviet 17. oktober 1897, udvidet i 1960 og genindviet den 25. juni 1961. Kirken har 200 siddepladser.1979 blev kirken renoveret og klædt på indvendigt. Kirken står på Lógvheyggi. Den blev indviet den 6. september 1891. Den er bygget af sten, pudset udvendig og har græstag. Den minder om de andre kirker fra denne periode. Den måler ca. 15 X 7,50 meter. Over vestenden er opført en tagrytter med hvidt (tidligere grønt) pyramide tag. Dørlåsen er håndlavet, senere blev der på den udvendige side lavet et krucifiks, hvor den korsfæstede gemmer nøglehullet, når nøglen ikke er i det. Altertavlen er et maleri "Nadveren". Det menes at være det ældste altermaleri, der stadig er i brug. Døbefonten står på en sølje med tre ben og har et messingfad. I kirken hænger en række runde trærelieffer udskåret af Bonden Tróndur á Trøð (f. 1846), forestiller apostlene og Bileam med æslet. Nummerpladen er også lavet af Tróndur á Trøð. I 1929 fik kirken et pibeorgel fra 1868, som købt brugt og renoveret. Det er vores ældste kirkeorgel, der stadig er i brug. kirkeskibet er en model af sluppen "Kittiwake". De er tre kirkeklokker i kirken, to små hvoraf den ene er en tidligere skibsklokke fra "Scotland" som gik på grund i 1904. Den nyeste klokke er støbt i Holland hos De Smithske-Eijsbouts i 1974 og ophængt året efter. Kirkens historie Den nuværende kirke er den første kirke, der har stået på dette sted. De andre før denne har stået nede ved Møl.Man fundet rester af ældre kirker beliggende længere nede mod havet. Den nuværende kirkes forgænger var tækket med halm og græstørv og havde jordgulv. Den blev bygget efter at den daværende præst kunne konstatere at "den var aldeles ubrugelig" efter en storm havde givet den en hård medfart. Man besluttede af rive resterne af den ned, inden vejret tog resterne af den. Der blev lavet nogle tegninger til en ny kirke af Christian Davidsen fra Sandur. Det var meningen at den skulle bygges af træ som det var skik i den periode, men Jacob Clementtsen (Jákup á Bakkanum) fra Húsavík tilbød at bygge den i tilhuggede basaltsten. Referencer Eksterne henvisninger www.folkakirkjan.fo Skálavík Kirke
Vinnuháskúlin

Vinnuháskúlin (Erhvervshøjskolen) er en videregående uddannelsesinstitution i Tórshavn på Færøerne. Skolen har uddannelser til skippere, navigatører og maskinmester, og disse opfylder internationale standarder, som STCW. Vinnuháskúlin har rødder tilbage til skipperskolerne i slutningen af 1800-tallet, men skolen blev i sin nuværende form oprettet 1. januar 2005 af Færøernes kulturministerium. Eksterne henvisningΙer Vinnuháskúlin Arkiveret 21. februar 2009 hos Wayback Machine
Argja kirkja

Argja kirkja er en kirke på Færøerne i bydelen Argir, syd for Tórshavn. Kirken er hjemmehørende i Færøernes folkekirke. Argja kirkja er bygget i 1974. Fra 1500-tallet lå der et spedalskhedshospital i Argir. Det husede også en del fattiglemmer. Da spedalskheden var udryddet omkring 1750, blev hospitalet brugt som fattiggård. Da kirken kun har plads til 350 er der udskrevet en arkitektkonkurrence vedrørende en ny større kirke. Det er meningen at den skal ligge på en plateau ved elven Sandå, lidt nærmere Tórshavn centrum. Kirken består af et hus, opført i betonelementer med en overflade af perlesten og et tag af sort eternit. Nordvest for kirken står et hvidt klokketårn, hvor øst- og vestmuren er skrå faldende bagtil. På facaden ud mod vejen er opsat et gyldent kors. I tårnet hænger to klokker, begge ophængt i 1983 og støbt i Holland hos Eijsbouts. Den ene vejer 340 kg og har indskriften: "Alt, hvad Faderen giver mig, skal komme til mig; og den, som kommer til mig, vil jeg ingenlunde kaste ud". Johannes 6,37. Den anden vejer 205 kg og har indskriften: "Kom, nu er alt rede" Lukas 14,17. En tidligere klokke overgik i 1983 til bønhúsid i Hellurnar. Over kirkens alter hænger et trækors. Kirken har blå stole, der kan flyttes rundt, når kirkerummet deles af en foldedør. Prædikestolen er udformet som en talerstol og kirkens døbefont er fire trekanter samlet i den spidse ende med fire modsatte rettede trekanter i mellem. Øverst ligger en firkantet blok i sort sten til dåbsfadet. I kirken hænger en model af sluppen "Reynið". Kirkens orgel er et Verland Johansen orgel fra 1974 med 4 stemmer. Eksterne henvisninger og kilder Argja kirkja www.folkakirkjan.fo
Kirkjuvatn

El Kirkjuvatn és un llac de l'illa de Suðuroy, a les illes Fèroe. Amb una superfície de 0,17 km², és el llac més gran de l'illa de Suðuroy i el setè en extensió de tot l'arxipèlag. El llac es troba just al nord de la població de Fámjin, a la costa oest de Suðuroy. Fámjin és l'únic poble de l'illa que mira directament a l'oest. Hi ha un altre poble, Sumba, que també es troba a la costa oest, tot i que la seva orientació és al sud-oest. El llac aboca les seves aigües a l'Atlàntic a través d'un petit curs d'aigua que travessa la localitat de Famjin. El seu nom significa "Llac de l'Església" (de kirkja, "església" i vatn, "llac"). El llac s'ha convertit en una atracció turística, ja que hi ha camins (un xic costeruts) que t'hi porten des de Famjin i, a més, és un bon lloc per a la pràctica de le pesca. Referències
Kirkjuvatn

Kirkjuvatn er en sø på Suðuroy, Færøerne. Søen ligger lige nordøst for bygden Fámjin, som ligger på vestkysten af Suðuroy. Fámjin er den eneste bygd på øen, der vender direkte mod vest. Søens navn betyder Kirkesø. Søen er 0,2 km² stor og er Suðuroys største naturlige sø og er blandt de 10 største søer på Færøerne. Øst for Fámjins kirkja går der en sti op til søen. Kirkja betyder kirke og vatn betyder sø. Fra søen er det mulig at følge fårestierne mod nord op til Suðuroys højeste fjelde. Mod nord ligger det 610 meter høje Gluggarnir. De andre fjelde i nærheden er Herðablaðið og det 417 meter høje Knúkin og det 469 meter høje Mikla, øst for søen. Nordvest for søen ses endnu rester af en af de færøske kulminer og en transportbane ud til Fámjins vestkyst. Der er gode muligheder for lystfiskere og en vandretur omkring søen tager ca. halvanden time. Referencer Eksterne henvisninger www.heimabeiti.fo Fotos
Kirkjuvatn

Kirkjuvatn is a lake in Suðuroy, Faroe Islands. The lake is located just north of the village of Fámjin, which is located on the west coast of Suðuroy. Fámjin is the only village on the island which is facing directly west. Only one other village, Sumba is also located on the west coast, but Sumba is facing south-west. The name of the lake means Church Lake – kirkja means church and vatn means lake in this case, although the most common meaning of the word vatn is water. The lake is 0.2 km2, the largest lake in the island of Suðuroy. The lake is among the 10 largest lakes in the Faroe Islands. Tourism Kirkjuvatn has become a tourist attraction; tourists often go for a walk from the village to Kirkjuvatn. They can also go fishing to Kirkjuvatn. References External links Visitsuduroy.fo, The Tourist Information Center of Suðuroy. Archived 2010-10-24 at the Wayback Machine
Risin og Kellingin

Risin og Kellingin (Risin i Kellingin en feroès) són dos farallons situats enfront de la costa nord de l'illa d'Eysturoy, a les illes Fèroe. La població més propera és Eiði. El nom de Risin og Kellingin significa "el Gegant i la Bruixa" i es relaciona amb una antiga llegenda que parla dels seus orígens. El Risin és el faralló més alt, fa 71 metres i està més allunyat de la costa; el Kellingin té 68 m d'altura i la seva base forma un arc. La llegenda del gegant i la bruixa La llegenda explica que a Islàndia eren envejosos i van decidir que volien les Illes Fèroe. Així van enviar-hi un gegant i una bruixa (la seva dona en algunes versions de la història) per a endur-se-les. Van arribar a la part nord-oest de la muntanya d'Eiðiskollur i, mentre el gegant es va quedar al mar esperant, la bruixa va pujar a la muntanya amb una corda molt pesada per lligar-la i que el gegant pogués arrossegar les illes. Tanmateix, quan va tibar de la corda, la part de dalt de la muntanya es va partir. Ho van provar altres vegades, però tots els intents van ser infructuosos i la base de la muntanya es va mantenir ferma. Va ser així que, a mesura que van continuar provant-ho, no es van adonar que s'estava fent de dia i, com que resulta que no podien rebre els rajos del sol, l'albada va posar fi als seus esforços convertint-los en pedra. Des de llavors s'han quedat allà, mirant al mar cap a Islàndia. Existeixen diferents versions d'aquesta història que es recullen en diferents fonts feroeses, totes elles sorgides del Færøsk Anthologi de Venceslaus Ulricus Hammershaimb. Visualització de Risin i Kellingin Els farallons són visibles caminant cap al nord des d'Eiði i seguint els penya-segats baixos per un curt camí. En un dia clar també es veuen des de Tjørnuvík, a l'illa de Streymoy. El futur de Kellingin Els geòlegs feroesos prediuen que el Kellingin, que actualment forma un arc a la seva base, s'esfondrarà les properes dècades durant alguna tempesta d'hivern. A principis del segle xx se'n va trencar una part. Referències
Risin og Kellingin

Risin og Kellingin (/rísin o čedlindžin/ česky: Obr a Čarodějnice) jsou dva skalní sloupy tyčící se v Norském moři u severního cípu ostrova Eysturoy. Nacházejí se asi 2 km od faerské obce Eiði. Risi (Obr) je vysoký 71 m a Kelling (Čarodějnice; blíže k pevnině) 68 m. Podle legendy jde o obra a čarodějnici, kteří chtěli Faerské ostrovy odtáhnout k Islandu, ale nestihli to do rána a tak zkameněli. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Risin og Kellingin na Wikimedia Commons
Risin og Kellingin

Risin og Kellingin (færøsk for Jætten og Kællingen) er to store stensøjler på henholdsvis 81 og 68 meters højde ud for den færøske ø Eysturoy. Den bedste udsigt fra de fleste fotografers typiske perspektiv er fra Tjørnuvík på Streymoy. Sandstranden dér danner en passende forgrund til Eysturoys forrevne kystlinje mod øst. En anden mulighed er at kigge ned på den anden side af de to basaltsøjler på vej Ved "Kikkerten" fra Eiði til Gjógv. Hvis man kommer fra Island med færgen Norröna, vil man blive "hilst velkommen" af de to stennåle, når sigtbarheden er god. Færøske geologer vurderer, at Kellingin, der står på to ben, vil falde i havet under en vinterstorm engang i de næste par årtier. Allerede i begyndelsen af det 20. århundrede brækkede Kellingins "fede mave" af. Sagnet om Risin og Kellingin Nordvest for Eiði, på øen Eysturoy, står to mægtige stensøjler ikke langt fra fjeldet. De kaldes for Risin og Kellingin. Han (Risin) står længere ude foran brændingen, og hans kone står med spredte ben tættere på land. Når der er vindstille, kan man sejle imellem klipperne. Følgende historie fortælles om disse to forstenede skikkelser: Island havde til hensigt at trække Færøerne, som ligger ensomt ude i Nordatlanten, tættere hen til sig. Derfor blev Risin og Kellingin bedt om at udføre denne opgave. De nåede det yderste nordvestlige bjerg Eiðiskollur som aftalt. Kæmpen blev stående i havet, mens hans kone klatrede op på bjerget for at binde Færøerne sammen for siden at skubbe dem op på ryggen af kæmpen. Første gang tog hun så voldsomt fat, at den nordlige del af bjerget Eiðiskollur revnede. Derpå forsøgte hun at fastgøre rebet et andet sted på bjerget, men det var også forbundet med vanskeligheder. Bjergets sokkel var fast, og øerne ikke nemme at flytte. Det berettes videre, at hun (Kellingin) stadig var oppe på bjerget, da morgenen begyndte at gry. Hun var bange for dagslyset og skyndte sig derfor ned til kæmpen, som stadig stod i havet og ventede på hende. Desværre havde de brugt for megen tid på forberedelserne, for i samme øjeblik, som de begav sig hjemad, kæmpen forrest og hans kone bagved, steg solen op af havet i al sin glans og forstenede dem begge. Her står de stadig i dag med længsel i retning af deres hjemland uden nogensinde at få det at se igen. Eksterne henvisninger V. U. Hammershaimb: Færøsk Anthologi. København 1891 – 1. Bind, s. 344 (Hammershaimbs egen version på færøsk) Faroe stamps.fo Arkiveret 12. februar 2006 hos Wayback Machine Foto Arkiveret 16. oktober 2006 hos Wayback Machine YouTube video Del 1 Bergur Mikladal, Bartal Mikladal og John Petersen klatrer 11. juli 2013, som de første nogensinde op på Kellingin YouTube video Del 2
Risin og Kellingin

Risin og Kellingin (Risin and Kellingin) are two sea stacks just off the northern coast of the island of Eysturoy in the Faroe Islands close to the town of Eiði. The name Risin og Kellingin means The Giant and the Witch (or Hag) and relates to an old legend about their origins. The Giant (Risin) is the 71m stack further from the coast, and the witch (Kellingin) is the 68m pointed stack nearer land, standing with her legs apart. Legend of the Giant and the Witch A legend tells how, once upon a time, the giants in Iceland were envious and decided that they wanted the Faroes. So the giant and the witch (his wife in some versions of the story) were sent down to the Faroe Islands to bring them back. They reached the north-westernmost mountain Eiðiskollur (see map), and the giant stayed in the sea while the witch climbed up the mountain with a heavy rope to tie the islands together so that she could push them onto the giant's back. However, when she attached the rope to the mountain and pulled, the northern part of the mountain split. Further attempts were also unsuccessful, and they struggled through the night, but the base of the mountain was firm and they could not move it. If the sun shines on a giant or witch, it turns to stone. So it was that as they continued to struggle they didn't notice time passing, and as dawn broke a shaft of sunlight put a stop to their efforts by turning them to stone on the spot. They have stood there ever since, staring longingly across the ocean towards Iceland. A number of versions of this legend are recounted in sources about the Faroe Islands, all derived from the Færøsk Anthologi. Viewing Risin og Kellingin The stacks can be viewed by walking north from Eiði then turning east towards the coast and following the low cliffs for a short way. Other good views can be had on a clear day from Tjørnuvík on the island of Streymoy. The future of Kellingin Faroese geologists predict that Kellingin, which currently stands on two legs, will fall into the sea sometime in the next few decades during the winter storms. Already part of the stack broke off at the beginning of the twentieth century. References
Risin et Kellingin

Risin og Kellingin (Risin et Kellingin) sont deux stacks au large de la côte nord de l'île d'Eysturoy, dans les îles Féroé, près de la ville d'Eiði. Leur nom, Risin og Kellingin, signifie Le Géant et la Sorcière et se rapporte à une vieille légende sur leur origine. Le géant (Risin) est le stack de 71 m, le plus éloigné de la côte, et la sorcière (Kellingin) est le stack effilé de 68 m, le plus proche de la terre, dont la configuration ressemble à un être humain debout avec les jambes écartées. Légende du géant et de la sorcière La légende raconte qu'il y a bien longtemps, les géants d'Islande, envieux, souhaitaient rapporter chez eux les îles Féroë. Aussi envoyèrent-ils en mission le géant et la sorcière (sa femme, dans certaines versions de l'histoire) et les chargèrent-ils de les leur rapporter. Ils atteignirent la montagne la plus au nord-ouest de l'archipel, Eiðiskollur. La sorcière eut pour mission d'escalader la montagne avec une forte corde afin d'attacher les îles ensemble, pour que le géant, qui attendait en mer, puisse les rapporter sur son dos. Cependant, la sorcière, en tirant la corde après qu'elle l'eut fixée aux montagnes, ne réussit qu'à en fendre la partie nord. Plusieurs tentatives ultérieures échouèrent à leur tour. Le géant et la sorcière essayèrent à nouveau toute la nuit, mais les montagnes étaient solidement attachées à leurs racines, et ils ne purent pas les déplacer. Le soleil ne doit jamais briller sur un géant ou sur une sorcière, au risque qu'ils se transforment en statues de pierre. Or, ni le géant, ni la sorcière, ne prirent garde à l'aube qui s'approchait. Et dès que le premier rayon de soleil darda, le géant et la sorcière furent pétrifiés. Ils restent depuis irrémédiablement transformés en statues de pierre, regardant avec envie l'Océan, et, au loin, l'Islande. Un certain nombre de versions de cette légende sont racontées dans des ouvrages relatifs aux îles Féroé, toutes dérivées du Færøsk Anthologi. Voir Risin og Kellingin Les stacks peuvent être vus en marchant vers le nord depuis Eiði, puis en tournant à l'est le long de la côte et en suivant les falaises basses sur un court trajet. D'autres belles vues peuvent être admirées par temps clair depuis Tjørnuvík sur l'île de Streymoy. L'avenir de Kellingin Les géologues féroïens prédisent que Kellingin, qui se tient actuellement sur deux jambes, tombera à la mer au cours des prochaines décennies lors des tempêtes hivernales. Déjà, une partie du stack s'est rompue au début du XXe siècle. Notes et références Portail des îles Féroé
Sarpugerði

Sarpugerði er et stadion i Norðragøta på Færøerne. Det anvendes hovedsageligt til fodboldkampe og er hjemmebane for Víkingur Gøta. Det har en kapacitet på 1.600 personer (440 siddepladser). Henvisninger Eksterne henvisninger Sarpugerði hos Nordic Stadiums Billeder fra europlan-online.de Sarpugerði Stadium Arkiveret 11. oktober 2016 hos Wayback Machine
Sarpugerði

Sarpugerði is a stadium in Norðragøta, Faroe Islands. It is currently used mostly for football matches and is the home ground of Víkingur Gøta and has a capacity of 3,000 from which 445 are seats. References External links Sarpugerði photos and video - Nordic Stadiums Pictures from europlan-online.de Sarpugerði Stadium stadiums in Faroe Islands overvieuw
Sarpugerði

El Sarpugerði es un estadio de fútbol ubicado en Norðragøta, Islas Feroe. El estadio tiene capacidad para 1.600 espectadores (440 sentados).​ El estadio alberga los partidos de local del Víkingur Gøta, equipo de la Primera División de Islas Feroe. Referencias Enlaces externos Europlan-online (en alemán) Soccerway
Serpugerði Stadion

A Serpugerði Stadion labdarúgó-stadion Feröeren, Norðragøtában. Az ország csaknem minden pályájához hasonlóan műfüves borítású. Befogadóképessége 3000 fő. Ez a hazai pályája a Víkingur Gøta csapatának. Korábban a Víkingur egyik elődje, a GÍ Gøta is itt játszotta mérkőzéseit. Hivatkozások Jegyzetek További információk Feröer, fussballtempel.net (német, francia, angol)
Vesturkirkjan

Vesturkirkjan (Vestkirken) er en kirke i Tórshavn på Færøerne. Den stilrene og moderne kirke med kobbertaget blev indviet i 1975. Vesturkirkjan er blevet et af Tórshavns vartegn, og dens form ligner et skib med sejl. Det 42 meter høje tårn er formet som en lodret halveret spids pyramide. Kirken ligger i den vestlige del af byen, på hjørnet mellem Jóannes Patursonargøta og Frælsið, og fungerer som sognekirke for vestbyen, mens Tórshavn Domkirke betjener den østlige del. Kirkerummet med 800 siddepladser står med sine hvide murstensmure i kontrast til de sorte stengulvfliser. Kirkens orgel er et Frobenius-orgel fra 1973 med 16 stemmer. Alterkorset er lavet af den danske guldsmed og billedkunstner Bent Exner. Den 5. juni 2006 blev der foran kirken indviet et mindesmærke lavet af billedhuggeren Hans Pauli Olsen for Sigmundur Brestisson, som ifølge Færingesagaen i år 999 førte kristendommen til Færøerne. Vesturkirkjan er om sommeren åbent fra mandag til fredag kl. 15-17. Overfor kirken ligger parken Viðarlundin úti í Grið. Eksterne henvisninger folkakirkjan.fo
Vesturkirkjan

Die Vesturkirkjan [ˈvɛstʊɹˌʧɪɻʧan] „Westkirche“ ist ein moderner Kirchenbau in der färöischen Hauptstadt Tórshavn. Sie gehört zur lutherischen färöischen Volkskirche. Gleichzeitig ist sie mit 40,9 m das höchste Gebäude des Landes. Die Vesturkirkjan wurde 1975 geweiht. Ihre Architektur gilt als besonders stilrein und einfach. Sie erhebt sich wie ein Wahrzeichen über die Stadt und ihre Form scheint von einem Schiff mit Segel inspiriert. Der Turm bildet die Form einer senkrecht halbierten spitzen Pyramide. Gegenüber der Kirche befindet sich die Parkanlage Viðarlundin úti í Grið. Am Pfingstmontag, dem 5. Juni 2006 wurde vor der Kirche ein Denkmal des Bildhauers Hans Pauli Olsen für Sigmundur Brestisson errichtet, der ca. 1000 Jahre zuvor die Christianisierung der Färöer einleitete und um 1005 ermordet wurde. Siehe auch Tórshavner Domkirche (Bischofssitz in Tórshavn) Katholische Kirche auf den Färöern (katholischer Sakralbau in Tórshavn) Weblinks Folkakirkjan.fo - Vesturkirkjan (auf Färöisch)
Западная церковь (Торсхавн)

Западная церковь Торсхавна — лютеранский храм в Торсхавне (Дания). Высота здания 40,5 метров, что делает его самым высоким строением на Фарерских островах. История Здание построено в 1975 году. В Духов день, 5 Июня 2006 года перед церковью был установлен памятник Сигмундуру Брестиссону, который положил начало христианизации островов и был убит в 1005 году. Автор памятника Ханс Паули Ольсен. Описание Основание здания сделано из базальта, на котором поставлен пирамидообразный купол из меди и стекла. См. также Арктический собор Церковь Хювинкяа Ссылки Folkakirkjan.fo — Vesturkirkjan (на фарерском языке)]
Vesturkirkjan

Vesturkirkjan (Västkyrkan) är en kyrkobyggnad belägen i Torshamn, Färöarna. Den stilrena och moderna kyrkan med koppartak invigdes 1975. Vesturkirkjan har blivit en av Torshamns landmärken, och dess form liknar ett segelfartyg. Det 42 meter höga tornet är formad som en lodrät halverad spetspyramid. Kyrkan ligger i den västra delen av staden, vid hörnet mellan Jóannes Patursonargøta och Frælsið, och fungerar som sockenkyrka för den västra delen av staden, medan Torshamns domkyrka betjänar den östra delen. Kyrkorummet med 800 sittplatser står med sina vita tegelväggar i kontrast till det svarta stengolvet. Kyrkans orgel är en Frobenius orgel från 1973 med 16 stämmor. Altarkorset är tillverkad av den danske guldsmeden och bildkonstnären Bent Exner (1932-2006). Den 5 juni 2006 invigdes på kyrkans framsida ett minnesmärke, skapat av bildhuggaren Hans Pauli Olsen, för Sigmundur Brestisson, som för cirka 1000 år sedan kristnade Färöarna. Vesturkirkjan har på somrarna öppet från måndag till fredag kl. 15-17. Ovanför kyrkan ligger parken Viðarlundin úti í Grið. Externa länkar Vesturkirkjan Fotografier på kirken
Toftavatn

El Toftavatn és un llac situat a l'illa d'Eysturoy, a les illes Fèroe. El Toftavatn es troba entre els pobles de Toftir i Rituvík. Té una superfície de 51 ha, el que el converteix en el quart llac natural més gran de l'arxipèlag. Es troba a 75 metres sobre el nivell del mar. El llac és conegut per la rica presència d'ocells. La llegenda explica que un follet aquàtic (Nykin) vivia al Toftavatn. A vegades sortia del llac amb la forma d'un jove atractiu o d'un cavall que atreia dones, joves i nens. Tots els que tocaven el Nykin eren atrapats ràpidament i arrossegats cap a l'aigua amb ell. Referències Bibliografia Pylvänäinen, Marja. Nordic Nature – Trends towards 2010 (en anglès). Copenhagen: Nordic Council of Ministers, 2010. ISBN 978-92-893-1992-8. Rasmussen, J. «The Faroe Islands: Geology». A: The Physical Environment of the Faeroe Islands (en anglès). Dr W. Junk Publishers, 1982.