NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Beta Georgis

Beta Georgis (Església de Sant Jordi en amhàric) és una de les onze esglésies monolítiques excavades a la roca a Lalibela, una ciutat de la regió Amhara d'Etiòpia. L'indret històric i religiós va ser nomenat Lalibela després que el rei Gebra Maskal Lalibela de la dinastia Zagwe, que és considerat un sant per l'Església Ortodoxa Etíop, n'encarregués la construcció al segle xii perquè fos la segona Jerusalem. Va ser declarada Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO el 1979, i forma part d'un conjunt d'11 esglésies rupestres de Lalibela. Descripció L'església de Sant Jordi es va tallar en un tipus de toba volcànica. Aquest és l'únic material arquitectònic utilitzat en l'estructura. El perímetre excavat que envolta el temple té unes dimensions de 25 metres de costat mentre que l'església mesura uns 12 metres d'ample per 12 metres d'alt, sense comptar la base de tres nivells sobre els que s'eleva, i té forma de creu grega. Per crear l'espai on hi ha l'església van haver de retirar uns 3400 m³ de roca i uns 450 metros m³ més para esculpir i decorar l'interior de l'església. La construcció està situada a certa distància a l'oest dels altres dos altres grups d'esglésies formats per deu edificis més i està unida per un conjunt de canals amb el grup de quatre esglésies del nord-est. Història Ha estat datada a finals del segle xii o principis del segle xiii, i es creu que va ser construït durant el regnat del rei Gebre Mesqel Lalibela, de la darrera dinastia de Zagwe. És la més coneguda, va ser una de les darreres de les onze esglésies de la zona de Lalibela en ser construïda i ha estat anomenat "la vuitena meravella del món ". Lalibela, rei d'Etiòpia, va intentar recrear Jerusalem i va estructurar el paisatge i els llocs religiosos de les esglésies per aconseguir-ho. “Les esglésies de Lalibela estan agrupades en dos grups principals, un representant la Jerusalem terrenal i l'altre que representa la Jerusalem celestial. Enmig hi ha una rasa que representa el riu Jordà". Les dimensions de la rasa són de 25 metres per 25 metres per 30 metres, i hi ha una petita pica de baptisme fora de l'església, que es troba en una rasa artificial. Segons la història cultural etíop, Bete Giyorgis va ser construït després que el rei Gebre Mesqel Lalibela de la dinastia Zagwe tingués una visió en la qual se li va ordenar construir l'església; Sant Jordi i Déu han estat anomenats com aquells que li van donar les instruccions. Lalibela és un lloc de peregrinació per a membres de l'Església Ortodoxa Etiòpia de Tewahedo; l'església en si mateixa forma part del conjunt de Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO anomenat "Esglésies de roca-tallada de Lalibela". Referències
Church of Saint George, Lalibela

The Church of Saint George (Amharic: ቤተ ጊዮርጊስ, romanized: Betä Giyorgis) is one of eleven rock-hewn monolithic churches in Lalibela, a town in the Amhara Region of Ethiopia. Originally named Roha (Warwar), the historical and religious site was named Lalibela after the King Gebre Mesqel Lalibela of the Zagwe dynasty, who commissioned its construction. He is regarded as a saint by the Ethiopian Orthodox Tewahedo Church. History The Church of Saint George was carved downwards from a type of volcanic tuff. This is the sole architectural material that was used in the structure. It has been dated to the late 12th or early 13th century AD, and thought to have been constructed during the reign of King Gebre Mesqel Lalibela, of the late Zagwe dynasty. It is among the best known and last built of the eleven churches in the Lalibela area, and has been referred to as the "Eighth Wonder of the World". Lalibela, King of Ethiopia, sought to recreate Jerusalem, and structured the churches' landscape and religious sites in such a way as to achieve such a feat. "The churches at Lalibela are clustered in two major groups, one representing the earthly Jerusalem, and the other representing the heavenly Jerusalem. Located directly between them is a trench representing the River Jordan". The dimensions of the trench are 25 meters by 25 meters by 30 meters, and there is a small baptismal pool outside the church, which stands in an artificial trench. According to Ethiopian cultural history, Betä Giyorgis was built after King Gebre Mesqel Lalibela of the Zagwe dynasty had a vision in which he was instructed to construct the church; Saint George and God have both been referred to as the one who gave him the instructions. Lalibela is a pilgrimage site for members of the Ethiopian Orthodox Tewahedo Church; the church itself is part of the UNESCO World Heritage Site "Rock-Hewn Churches, Lalibela". On first approach the site appears wholly inaccessible, with sheer drops on every side and no access bridge. It is accessed via a very narrow man-made canyon, spiralling downwards, which changes to a tunnel close to the church, to further conceal its presence. Pilgrims who died after reaching the site are placed in a simple open tomb on the outer walls. The hollowed interior contains a simple shrine to St. George and, behind a curtain (forbidden to view apart from priests) lies a replica of the Ark of the Covenant. Betä Giyorgis was spatially documented in 2005. See also List of colossal sculptures in situ Saint George in devotions, traditions and prayers References External links Fine Art Photos from the Church Gallery of photos of the church's interior and exterior Info on the church of Lalibela A 3D representation of the church of Lalibela
Biet Ghiorgis

Biet Ghiorgis o Biete Ghiorgis​ (በት ጊዮርጊስ, que traducido del amhárico significa "Iglesia de San Jorge") es una de las once iglesias monolíticas de Lalibela, una ciudad en la región de Amhara en Etiopía. Descripción Tallada en sólida roca volcánica rojiza en el siglo XIII, es la más conocida y la última construida de las once iglesias en el área de Lalibela, y ha recibido en ocasiones el calificativo de octava maravilla del mundo.​ La oquedad es cuadrada y tiene unas dimensiones de 25 metros de lado mientras que la iglesia mide unos 12 metros de lado por 12 metros de alto,​ sin contar el estereóbato de tres niveles sobre el que se alza, y tiene planta de cruz griega. Para crear el espacio en el que está situada debieron retirarse unos 3400 m³ de roca además de otros 450 metros m³ para esculpir y decorar el interior de la iglesia. La construcción se encuentra a cierta distancia al oeste de los dos otros grupos de iglesias formados por los otros diez edificios y se encuentra unida por un conjunto de zanjas al grupo de cuatro iglesias situado al nordeste. Historia Según la historia cultural etíope, Biet Ghiorgis traducida al castellano Iglesia De San Jorge se construyó en el siglo XIII después de que el rey Gebre Mesqel Lalibela de la dinastía Zagüe tuviera una visión en la que se le daban instrucciones para construir una iglesia. A lo largo de la historia se ha atribuido la autoría de estas instrucciones tanto a San Jorge​​ como al mismo Dios.​ La leyenda cuenta que la iglesia fue construida con milagrosa rapidez por el rey en persona acompañado por un grupo de ángeles. Hoy en día, Lalibela sigue siendo lugar de peregrinación para los miembros de la Iglesia ortodoxa etíope especialmente durante la celebración del Timkat, versión ortodoxa etíope de la Epifanía. La iglesia forma parte del Patrimonio de la Humanidad nombrado por la Unesco en el año 1978 junto al resto de las iglesias que constituyen el conjunto llamado Iglesias talladas en la roca de Lalibela.​ Véase también Gebre Mesqel Lalibela Cruz de Lalibela Iglesias talladas en la roca de Lalibela Notas Referencias Enlaces externos Galería de fotos del interior y exterior de la iglesia Fotos de la ciudad y las iglesias de Lalibela
Crkva sv. Jurja u Lalibeli

Crkva sv. Jurja u Lalibeli je monolitna crkva u Lalibeli, mjestu u regiji Amhara u Etiopiji. Ona je najpoznatija i najkasnije sagrađena (rano 13. stoljeće) od jedanaest crkava na području Lalibele, te se često navodila kao "Osmo čudo svijeta". Dimenzije kompleksa su 25 x 25 x 30 metara, a uz njega postoji mali bazen krštenja. Prema etiopskoj predaji Bete Giyorgis je sagrađena kada je kralj Gebre Meskel – Lalibela iz dinastije Zagaj imao viziju u kojoj mu je rečeno da sagradi crkvu; naloge su, prema različitim izvorima, dali Sveti Juraj i Bog. Lalibela je danas mjesto hodočašća za vjernike Etiopske pravoslavne tevahedo crkve; sama crkva je dio UNESCO-ovog lokaliteta Svjetske baštine pod nazivom "Crkve isklesane u kamenu Lalibela". Povezani članci Gebre Meskel – Lalibela Izvori Vanjske poveznice Gallery of photos of the church's interior and exterior Photos of the town and church of Lalibela
Kościół Świętego Jerzego w Lalibeli

Kościół Świętego Jerzego (amh. ቤተ ጊዮርጊስ, Biete Ghiorgis) – monolityczny kościół pw. św. Jerzego zbudowany na planie krzyża greckiego w Lalibeli w Etiopii. Jest najpóźniejszym i najlepiej znanym w świecie spośród 11 kościołów w Lalibeli. Wymiary budowli to 12 na 12 na 13 metrów. Kościół posiada także własny mały basen chrzcielny. Został zbudowany na polecenie cesarza Lalibeli, podobnie jak pozostałe 10 kościołów w mieście. Według legend miejscowych przy budowie kościołów pomagać miały anioły a nadzorował ją sam Święty Jerzy. Charakterystyczną cechą kościoła jest motyw greckiego krzyża zdobiącego jego dach. Kościół Świętego Jerzego znajduje się na liście liście UNESCO. Przypisy
Igreja de São Jorge (Lalibela)

A Igreja de São Jorge (em amárico: Biete Ghiorgis) é um templo católico ortodoxo, construído no século XIII, em devoção a São Jorge, a mando do Rei Gebre Mesqel Lalibela. Está localizada na base do Monte Abuna Yosef, na cidade de Lalibela, na Etiópia. Foi declarado como Patrimônio Mundial, tombado pela Organização das Nações Unidas para a Educação, a Ciência e a Cultura (UNESCO), juntamente com outras dez igrejas esculpidas, em 1978. A igreja faz parte de um grande complexo composto de 11 igrejas esculpidas, interligadas através de trincheiras. Atualmente, é administrada pela Igreja Cristã Ortodoxa Etíope; e recebe peregrinações e são celebrados cultos continuamente, desde sua criação. História Entre o final do século XII e início do século XIII, devido ao perigo em fazer peregrinações à Jerusalém durante as Cruzadas, o Rei Gebre Mesqel Lalibela mandou construir igrejas cristã ortodoxa para servir como um novo local para peregrinações dos etíopes. Arquitetura Encontra-se em um pátio com uma área de 625 m² (25x25 metros), abaixo do nível do solo. Foi esculpida de forma monolítica, de cima para baixo, em tufo vulcânico rosa do planalto de Lasta. Possui forma cruciforme e equilátera, com 12 metros de largura e 13 metros de altura. Seu telhado é plano e possui cruzes entrelaçadas decorativas, esculpidas em relevo. Possui uma plataforma elevada, com três degraus. No nível inferior, há nove janelas cegas e possuem estilo axumita; e três portas na fachada oeste. No nível superior, há doze janelas em formas ogivais.==Referências==
Церковь Святого Георгия (Лалибэла)

Церковь Святого Георгия (амх. በት ጊዮርጊስ Bete Giyorgis) — наиболее известная и последняя по времени создания из одиннадцати древних монолитных церквей XIII века в городе Лалибэла, Эфиопия. В составе объекта «Скальные церкви в Лалибэле» является частью Всемирного наследия ЮНЕСКО. Уникальность монолитных церквей Лалибэлы в том, что они не построены в прямом смысле слова, а высечены в каменной толще красного вулканического туфа. Плоская крыша церкви Святого Георгия находится на одном уровне с поверхностью земли, а двор церкви представляет собой котлован глубиной 12 метров. Церковь составляет каменный монолит с окружающей скалой. Попасть к её подножию возможно только через тоннель, прорубленный в скале. Существует две версии относительно технологии строительства храма. Согласно одной из них — двор церкви был вырублен в скальной породе как кольцеобразная траншея, и лишь потом из каменной глыбы, оставшейся в середине, стали вытёсывать церковь, со всеми её внутренними помещениями, сводами, арками, колоннами и окнами. По другой теории — выемка породы и отделка церкви велись одновременно, сверху вниз, ярус за ярусом. Церковь имеет в плане крестообразную форму, размеры креста 12×12 метров. Высота церкви также 12 метров, а площадь окружающего её колодца 25×25 метров. Стены храма декорированы карнизами и пилястрами, плоская крыша украшена орнаментом в форме креста. Примечания Литература Розмари Бартон, Ричард Кэвендиш, Бригитте Ледерер АТЛАС ЧУДЕС СВЕТА. Выдающиеся архитектурные сооружения и памятники всех времён и народов / Перевод: Мария Зоркая, Михаил Рудницкий/. — Бертельсманн Медиа Москау АО, 1995. — С. 142—143. — ISBN 5-88353-003-6.
Црква Светог Георгија у Лалибели

Црква светог Георгија (енгл. Church of Saint George) је монолитна црква у Лалибели у Етиопији. Она је најпознатија и најкасније саграђена црква на подручју Лалибеле. Има их једанаест. Неки је наводе као 8. чудо света. Наводно је саграђена у 13. веку када је краљ Гебре Мескел-Лалибела имао визију у којој му је речено да сагради цркву. Лалибела је данас место ходочашћа Етиопске оријентално-православне цркве. Референце Спољашње везе Photos of the town and church of Lalibela Gallery of photos of the church's interior and exterior Осмо светско чудо: Црква у Етиопији која је пропала у земљу (Б92, 25. март 2020)
Sankt Georgs kyrka

Sankt Georgs kyrka (amhariska: ቤተ ጊዮርጊስ Bete Giyorgis) är en av elva monolitiska kyrkor i Lalibela, en stad i Amhararegionen i norra Etiopien. Ursprungligen kallad Roha var den en historisk och religiös plats med namnet Lalibela, uppkallad efter kungen Gebre Mesqel Lalibela inom Zagwedynastin, som betraktades som ett helgon av etiopisk-ortodoxa kyrkan. Historik Kyrkan var huggen ur en typ av kalksten som kallas tuff. Detta är det enda arkitektoniska material som används i konstruktionen. Den har daterats till slutet av 1100-talet eller tidigt 1200-talet och tros ha byggts under kung Gebre Mesqel Lalibela, som regerade i slutet av Zagwedynastin. Den är bland de mest kända och sist byggda av de elva kyrkorna i Lalibelaområdet, och har kallats "världens åttonde underverk". Lalibela, kung av Etiopien, försökte återskapa Jerusalem, och strukturerade kyrkornas landskap och religiösa platser på ett sådant sätt för att uppnå detta. Kyrkorna på Lalibela är grupperade i två huvudgrupper, en som representerar det jordiska Jerusalem, och en andra som representerar det himmelska Jerusalem. Beläget direkt mellan dem är en grop som representerar Jordanfloden och det finns en liten dopbassäng utanför kyrkan i en konstgjord grop. Enligt etiopisk kulturhistoria byggdes Bete Giyorgis efter att kung Lalibela hade haft en uppenbarelse där han fick i uppdrag att konstruera kyrkan. Sankt Georg och Gud har båda uppgivits vara de som gav honom instruktioner. Lalibela är en vallfärdsort för medlemmar av den etiopisk-ortodoxa kyrkan. Kyrkan i sig själv är en del av Unescos världsarvslista "Bergshuggna kyrkor, Lalibela". Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, tidigare version. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Sankt Georgs kyrka.﻿ Unesco St. George’s Church, Ethiopia
Церква Святого Георгія (Лалібела)

Церква Святого Георгія (амх. በት ጊዮርጊስ, Бет Ґіорґіс) — православна церква в місті Лалібела, Ефіопія. Є найвідомішою та останньою, за часом створення, з одинадцяти древніх монолітних церков XIII століття у місті Лалібела, Ефіопія. Входить до складу об'єкту «Висічені у скелі церкви Лалібели», який є частиною Світової спадщини ЮНЕСКО. Святиня та місце паломництва вірних Ефіопської православної церкви. Була названа «Восьмим дивом світу». Історія Церква Святого Георгія була побудована у середині XII століття за наказом майбутнього негуса Ефіопії Гебре Мескель Лалібела з династії Заґве, який вирішив створити у своїй країні новий Єрусалим. За переказами, церква з'явилася завдяки самому святому Георгію — покровителю Ефіопії. Він з'явився уві сні негусу Гебре Мескель Лалібела та доручив побудувати церкву. У 1978 році церква Святого Георгія, у складі «Висічених у скелі церков Лалібели», була внесена до списку Світової спадщини ЮНЕСКО. Архітектура Унікальність монолітних церков Лалібели в тому, що вони не побудовані у прямому сенсі слова, а висічені в кам'яній товщі червоного вулканічного туфу. Плоский дах церкви Святого Георгія розташовується на одному рівні з поверхнею землі, а подвір'я церкви являє собою котлован глибиною 12 метрів. Церква складає єдиний кам'яний моноліт зі скелею яка її оточує. Потрапити до її підніжжя можливо тільки через тунель, висічений у скелі. Існує дві версії щодо технології будівництва церкви. Згідно з однією з них — подвір'я було висічене у скельній породі як кільцеподібна траншея, і лише потім з кам'яної брили, що залишилася в середині, стали висікати церкву, з усіма її внутрішніми приміщеннями, склепіннями, арками та вікнами. Згідно з іншою теорією — виїмка породи та оздоблення церкви велися одночасно, зверху вниз, ярус за ярусом. Церква є хрестоподібної форми, розміри хреста 12 × 12 метрів. Висота церкви також 12 метрів. Площа кам'яної шахти, в якій розташована церква, становить 25 на 25 метрів. Прохід до головного входу, розташованого із західного боку будівлі, веде крізь вузький тунель, призначений для переміщення максимум двох осіб. Стіни храму декоровані карнизами та пілястрами, плоский дах прикрашений орнаментом у формі грецького хреста. На стелі кожен кінець хреста перетинається округлою аркою, вирізьбленою з продовження пілястрів, які здіймаються з чотирьох кутків центрального простору. Із зовнішнього боку будівля церкви візуально ділиться на поверхи, прикрашені зверху віконними прорізами у вигляді арки. Всередині церква Святого Георгія має всього один поверх. Більшу частину дня в церкві Святого Георгія панує напівтемрява. Сонячні промені освітлюють внутрішнє оздоблення церкви тільки в полудень. Унікальність стародавньої споруди полягає в тому, що, на відміну від інших церков Лалібели, вона не має жодної колони. Світлини Примітки Посилання Лалібела, Ефіопія(англ.) Дивовижна церква Святого Георгія в Ефіопії Світлини міста та церкви Лалібела(англ.)
Zewditu Hospital

Zewditu Hospital is a public hospital in central Addis Ababa, Ethiopia. It was built, owned and operated by the Seventh-day Adventist Church, but was nationalized during the Derg regime in about 1976. The hospital is named after Empress Zewditu, the cousin and predecessor on the throne of Emperor Haile Selassie. Today, Zewditu Hospital is operated by the Ministry of Health. Overview Zewditu Hospital is Ethiopia's leading hospital in the treatment of ART patients and currently treats over 6,000 each month. CDC-Ethiopia helped launch Ethiopia's first ART program at Zewditu in July 2003, and in March 2005 it received technical assistance from Johns Hopkins University’s (JHU) TSEHAI Program. Zewditu became the largest HIV clinic in Ethiopia, with 14,000 patients in its care. Since, ART programs have been initiated in other hospitals around the country, relieving pressure on the hospital. The hospital also deals with palliative care, HIV counseling and testing, STI services and Post-exposure prophylaxis (PEP) services. The hospital was temporarily closed down in 2007 after a serious leakage was found in the building. References
Hospital Zewditu

El Hospital Zewditu​ es un hospital en el centro de Adís Abeba, Etiopía. Fue construido, y gestioado por la Iglesia Adventista del Séptimo Día, pero fue nacionalizada durante el régimen Derg aproximadamente en 1976. El hospital lleva el nombre de la emperatriz Zewditu, prima y antecesora en el trono del emperador Haile Selassie. Hoy el Hospital Zewditu es administrado por el Ministerio de Salud de Etiopía. El Zewditu es el hospital principal de Etiopía en el tratamiento de pacientes con necesidades de antirretroviral y en la actualidad trata a más de 6.000 cada mes. Recibió asistencia técnica de la Universidad Johns Hopkins. Véase también Hospital Salud pública Referencias
Mandera

Mandera (somalisk:) Mandheera) er hovedstaden i Mandera Amt i den tidligere Nordøstprovins i Kenya, og ligger nær grænserne til Somalia og Etiopien. Distrikter Mandera var hovedstaden i det tidligere Mandera-distrikt, og er nu opdelt i seks underamter og valgkredse; nemlig: Mandera Øst Mandera Central Mandera Vest Mandera Nord Banissa Elwak Lafey Amtet har et areal på 26.744 km². I Manderas mere bemærkelsesværdige historie var Rhamu-hændelsen i 1977, hvor det somaliske militær invaderede Etiopiens forsvar fra Kenyas side af grænsen. En styrke på 1500 somaliske soldater angreb en grænsepost og dræbte 30 kenyanske politibetjente og soldater. Den somaliske hær krydsede med succes ind i Sidamo-regionen i Etiopien i den såkaldte Ogaden-krigen. Referencer
Mandera

Mandera ist die Hauptstadt des Mandera Countys im äußersten Nordosten von Kenia nahe dem Dreiländereck Kenia–Äthiopien–Somalia. Gemäß Zensus von 1999 hatte sie 30.433 Einwohner. Die Einwohner sind mehrheitlich Somali und gehören verschiedenen Clans an, darunter den Murulle und Garre. Sie haben verwandtschaftliche Beziehungen über die kaum gesicherten Staatsgrenzen hinweg. Das Gebiet, auch „Mandera-Dreieck“ genannt, ist seit der Kolonialzeit politisch instabil, immer wieder gibt es Clan-Konflikte. Insbesondere zur Zeit des Shifta-Krieges wurden die Einwohner auch Opfer von Menschenrechtsverletzungen durch kenianische Sicherheitskräfte. Zur schlechten Sicherheitslage tragen hohe Arbeitslosigkeit, Konkurrenz um knappe Ressourcen, die leichte Verfügbarkeit von Kleinwaffen und die Nähe zu Somalia – wo seit 1991 Bürgerkrieg herrscht – bei. Seit 1991 leben rund 10.000 Flüchtlinge aus Somalia in Mandera. Aufgrund von Dürre, Wasserknappheit und gestiegenen Nahrungsmittelpreisen ist Mangelernährung weit verbreitet. Mitte 2008 eskalierte ein Konflikt zwischen Garre und Murulle um ein Bohrloch zur bewaffneten Auseinandersetzung, an der auch Milizen der Borana aus Äthiopien auf Seiten der Garre und Marehan-Darod-Milizen aus Somalia auf der Seite der Murulle beteiligt waren. Daraufhin führten Armee und Polizei eine gemeinsame Kampagne zur Entwaffnung der Bevölkerung durch, in deren Rahmen Tausende Männer gefoltert und Dutzende Frauen vergewaltigt wurden, zudem kam es zu Plünderungen. Quellen Human Rights Watch, 2009: „Bring the Gun or You’ll Die“. Torture, Rape, and Other Serious Human Rights Violations by Kenyan Security Forces in the Mandera Triangle online (englisch) IRIN News, April 2009: Child malnutrition “emergency” in north-east (englisch) Manuel Duce-Marques: Food distribution in Mandera district (Kenya) (englisch)
Mandera

Mandera (Somali: Mandheera) is the capital of Mandera County in the former North Eastern Province of Kenya. It is situated at around 3°55′N 41°50′E, near the borders with Somalia and Ethiopia. Districts Mandera was the capital of the former Mandera District. As a whole, it used to constitute one district in previous administrations, which is now divided into six sub-counties and Constituencies; namely, Mandera East Mandera Central Mandera West Mandera North Banissa Elwak Lafey The county occupies an area of 26,744 km2. Among the notable incidents of Mandera history was the Rhamu Incident of the 1977 in which Somali military invaded Ethiopian defences from the Kenyan side. A force of 1500 Somali soldiers attacked a border post, and killed 30 Kenyan police officers and soldiers. The Somali army successfully crossed into the Sidamo Region of Ethiopia in the so called Ogaden War. Demographics Most of Mandera's inhabitants are ethnic Somali. Economic mainstay largely remains livestock trade. Climate Mandera's climate is categorized as arid under the Köppen climate classification. Temperatures tend to be hot throughout the year. Daily temperatures are typically above 30 °C (86 °F), while at night, they can fall to 20 °C (68 °F). Precipitation is extremely low, with the area receiving a minimal amount of rain. Droughts are not unusual, often resulting in significant loss of livestock in rural areas where pastoralism is common. Notable people Rahma Guliye, politician See also Mandera triangle for the border region disputed between Kenya, Somalia and Ethiopia, centered on the city of Mandera References External links Districts of Kenya