Abijatta-Shalla Nationalpark

Abijatta-Shalla National Park er en nationalpark i Etiopien. Den ligger i Oromia-regionen i det etiopiske højland, 200 kilometer syd for Addis Abeba og øst for Batu-Shashamane-motorvejen. Geografi Den har et areal på 887 kvadratkilometer, inklusive Rift Valley-søerne (en) Abijatta og Shalla. De to søer er adskilt af tre kilometer bakket land. Parkens ligger i en højde der varierer mellem 1.540 og 2.075 moh., hvor den højeste top er Mount Fike, som ligger mellem de to søer. Abijatta-Shalla Nationalparks hovedattraktioner er udsigtspunkter, velegnet til fuglekiggeri og fotografering. Abijatta og Shalla er to alkaliske søer, der blev dannet under vulkansk aktivitet i O'as Caldera og sjældne jordskælv. Udover de to søer findes i nationalparken en række varme kilder i det nordøstlige hjørne af Abijatta-søen, hvor der også ses et stort antal flamingoer. Man skal være forsigtig, når man fører køretøjer ud til kanten af søen, da den tynde skorpe af tørret mudder på overfladen kan give efter uden varsel. Rige varme kilder findes også på Shalas sydvestlige og østlige bredder. Mount Fike ligger mellem to søer, et område der er velegnet til vandreture og udsigt over tre søer, herunder Langano. Chitusøen er en lille blågrøn saltvandssø, der ligger syd for Shalla-søen. Dyreliv Flora Habitatet i Abijatta-Shalla Nationalpark omfatter åbne græsarealer, tørre savanner, tørre buskadsområder og løvfældende skove, domineret af akacietræer, herunder torneakacier, røde akacier, gummiakacier, Acacia etibicas, egyptiske balsamer og platanfigner. Dyreliv Pattedyr Abijatta-Shalla Nationalpark er hjemsted for 76 arter af pattedyr, herunder grantgazelle , bohor-rørbukke, oribier, vortesvin, stor kudu, karakaler, honninggrævlinger, colobusaber, jordsvin, plettede hyæner, klippespringere, hulepindsvin, olivenbavianer og sortryggede sjakaler. Andre arter, der tidligere var almindelige i Abijatta-Shalla Nationalpark, såsom løver, giraffer, vandbukke, bøfler og Swaynes koantilope, blev lokalt udryddet på grund af jagt eller muligvis tab af levesteder. En række endemiske pattedyrarter i parken, er Scotts hårede flagermus (Myotis scotti), guramba spidsmus (Crocidura phaeura), Mahometmus (Mus mahomet), etiopisk hvidfodet mus (Stenocephalemys albipes), abessinsk græsrotte (Arvicanthis abyssinicus) og Harringtonrotte (Desmomys harringtoni). Fugle Parken er hjemsted for 300 fuglearter, der er opført som endemiske, standfugle og trækfugle. Almindelige- og somaliske strudse er mest almindelige for deres ynglende arter. To arter af flamingoer trivedes almindeligvis på Abijatta, Chitusøen og Shalla som algeføde- og yngleområder. Hvide pelikaner findes på Shalla-søen, som også fungerer som både yngle- og fourageringsplads sammen med flere arter af storke, hejrer, østlig sølvhejre, hjejler og skarver. Andre fuglearter såsom papegøjer, ænder, ørne, ugler, næsehornsfugle, skægfugle, biædere og duer trives også i disse kratområder. Ibis og gulpandet papegøje er de eneste kendte endemiske arter, der er kendt i Etiopien. Sortvinget turteldue, rødpandet Irisk og hvidnæbbet stær er næsten endemiske arter, der findes i parkens levesteder. Bevarelse Selvom hensigten var at beskytte dyrelivet, kan der i øjeblikket kun ses få vilde dyr i parken. I den turbulente periode i Derg-regimets sidste dage og i nogen tid derefter udnyttede et stort antal nomader den svækkede centrale myndighed til at flytte ind i parken og slå sig ned med deres husdyr. Meget af akacie- skoven omkring Abijattasøen er blevet fældet for at blive brugt til trækul. I øjeblikket fortsætter små grupper ikke kun med at fælde akacietræer, men de går også så langt som til at fjerne den salte jord fra søbredden og sælge den. Referencer Eksterne henvisninger Faktablad om Abijatta-Shalla Nationalpark fra Verdensdatabasen over beskyttede områder Abijatta-Shalla National Park avibase