NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kaarsild (Tartu)

Le pont en arc (en estonien : Kaarsild) est un pont à Tartu en Estonie. Présentation Kaarsild est un pont piétonnier enjambant la rivière Emajõgi et reliant le centre-ville près de la place de l'hôtel de ville et le quartier d'Ülejõe. Conçu par Peeter Varep, le pont a été construit en 1957-1959 sur le site de l'ancien pont de pierre qui avait été détruit pendant la Seconde Guerre mondiale. Kaarsild est un pont en béton armé à une travée. Le pont a deux trottoirs, tous deux de 3,15 mètres de large. La portée de l'arc est de 57,4 mètres, la largeur de l'arc est de 1,08 mètre, la hauteur est de 8 mètres. En 2017, le pont a été rénové. La nuit, le pont est décoré par des effets lumineux. En 2018, la poste estonienne a émis un timbre représentant le Kaarsild pour le numéro annuel de la série Europa. Galerie Références Annexes Articles connexes Liens externes Ressource relative à la géographie : Kohanimeregistri Ressource relative à l'architecture : Structurae Portail des ponts Portail des routes Portail de l’Estonie
Kaarsild

Il Kaarsild, letteralmente ponte ad arco, è un ponte pedonale che attraversa il fiume Emajõgi nella città di Tartu, in Estonia. Descrizione Il ponte è stato costruito tra il 1957 e il 1959 su progetto dell'ingegnere estone Peeter Varep, sul sito del precedente Kivisild, o ponte in pietra, distrutto durante la seconda guerra mondiale. Prima del suo completamento per poter attraversare il fiume i pedoni dovevano utilizzare un servizio di barche a remi. È caratterizzato da un grande arco in calcestruzzo armato di 57,4 metri di luce, situato al centro della carreggiata. L'arco è largo 1,08 metri e alto 8,72 metri. Ai lati dell'arco si trovano due marciapiedi pedonali, di 3,15 metri di larghezza ciascuno. Il ponte è stato completamente ristrutturato nel 2017, con una spesa di circa 778 000 euro. È stato inoltre dotato di un impianto di illuminazione in grado di eseguire giochi di luce accompagnati da motivi musicali. Nel 2018 le poste estoni hanno emesso un francobollo raffigurante il Kaarsild per l'annuale emissione della serie Europa. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Kaarsild Collegamenti esterni (EN) Kaarsild, su Structurae.
Kaarsild

Kaarsild ('Ponte de Arco') é uma ponte para pedestres em Tartu, na Estónia. A ponte liga o centro da cidade ao Bairro Ülejõe. A ponte foi construída entre 1957 e 1959. No mesmo lugar, ficava a Ponte de Pedra; esta ponte foi destruída durante a segunda guerra mundial. Em 2017 a ponte foi reformada. No escuro, a ponte está equipada com luzes que criam vários efeitos luminosos. Referências
Каарсильд

Каарсильд (эст. Kaarsild, в переводе ― «арочный мост») ― пешеходный мост в Тарту (Эстония). Он соединяет центр города и район Юлейыэ. История Мост был построен в 1957—1959 годах на месте разрушенного во время Второй мировой войны Каменного моста. Сооружение спроектировал инженер Пеэтер Вареп (1914–1984). В 2017 году мост был отремонтирован и оснащён системой освещения. На проведение этих работ ушло 779 967 евро. Описание В центре моста расположена большая железобетонная арка, которая имеет длину 57,4 метра, ширину 1,08 метра и высоту 8,72 метра. По бокам арки есть два пешеходных тротуара шириной 3,15 метра каждый. В 2018 году почта Эстонии выпустила марку с изображением Каарсильда. Галерея См. также Каменный мост (Тарту) Примечания
Kaarsild

Kaarsild ("den välvda bron") är en gång- och cykelbro över floden Emajõgi i Tartu i Estland. Den går mellan Rådhustorget i den centrala delen av Tartu och stadsdelen Ülejõe. Kaarsild ritades av Peeter Varep (1914–1984) och är byggd i betong med ett brospann. Den ersatte en stenbro, som förstördes under andra världskriget. Bildgalleri Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från estniskspråkiga Wikipedia, Kaarsild (Tartu), 20 januari 2018. Om Kaarsild på structurae.net/
Presidential Palace (Tallinn)

The Residence of the President of Estonia, known officially as the Kadriorg Administrative Building, and since 1992 sometimes colloquially as the "president's palace", is a building located in the Kadriorg Park, Tallinn, capital city of Estonia. The Baroque Revival building serves as the official residence of the president of Estonia. The palace is guarded by Estonian Guard Battalion. History The building was designed by Alar Kotli and completed in 1938. Echoing the Petrine Baroque style of the neighbouring Kadriorg Palace, then the official residence of the Estonian president, it was purpose-built in 1938 to house offices and living apartments to officials. From 1944 to 1990, it housed the Presidium of the Supreme Soviet of the Estonian SSR. After the Republic of Estonia restored full independence in 1991, it became the presidential residence. The first president of the country to reside in the building was Lennart Meri in 1992–2001. The building is not open to the public. References External links The building of the Office of the President of the Republic
Palais présidentiel (Tallinn)

Le palais présidentiel d'Estonie (en estonien : Kadrioru administratiivhoone, littéralement « le bâtiment administratif de Kadriorg ») est la résidence officielle du président de la république d'Estonie. Le bâtiment est située dans le quartier de Kadriorg à Tallinn, en Estonie. Présentation Le palais est situé dans le parc de Kadriorg, juste à côte du château de Kadriorg. La première pierre est posée le 12 août 1937 par Konstantin Päts. Le bâtiment conçu par Alar Kotli est terminé en 1938. Il sert de résidence officielle du président Konstantin Päts. De 1940 à 1990, le bâtiment abrite le Présidium du Soviet suprême de la RSS d'Estonie. Face au palais est érigée une statue de Johannes Vares sculptée par August Vomm. Depuis le retour à l'indépendance, le palais est la résidence officielle du président de la République. Références Voir aussi Liens internes Le Présidium du Soviet suprême de la RSS d'Estonie (et) Liens externes Site officiel Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de Tallinn
Kadriorgi hivatali épület

A Kadriorgi hivatali épület (észtül: Kadrioru administratiivhoone) Tallinn Kadriorg városrészében, a Kadriorgi palota szomszédságában található épület, amely napjainkban Észtország elnökének rezidenciája és hivatala. 1938-ban építették Alar Kotli észt építész tervei alapján. Az 1930-as évek észtországi építészetének egyik jelentős alkotása. Története Építését 1937-ben kezdték el. Az alapkövét Konstantin Päts észt elnök rakta le 1937. augusztus 12-én. Eredetileg hivatali épületnek készült az elnöki kancellária számára. Az elnöki rezidencia akkor a szomszédos Kadriorgi palotában volt. Az épület 1938-ra készült el és az elnök szeptember 19-én vette használatba. A szovjet időszakban az Észt SZSZK Legfelsőbb Tanácsa elnökségének székhelye volt. Észtország függetlenségének 1991-es visszaállítása óta az elnök rezidenciája. Az épület előtt Johannes Vares Barbarus észt költő és író szobra áll, mely August Vomm szobrász alkotása. Az épület napjainkra már szűkösnek bizonyult, az elnöki lakosztály mellett nincs elég hely reprezentációs célokra. Ezért 2014-ben olyan terv született, hogy az elnöki lakhelyet Tallinn nyugati részén, Haaberstiben, a Rocca al Mare városrészben található Lyberty villában alakítják ki. A tervnek sok ellenzője akadt. Végül 2017 februárjában az elnöki hivatal bejelentette, hogy elállt a Lyberty villába költözéstől. Jegyzetek Források Az épület az Észt Elnöki HIvatal honlapján (észtül) További információk Fényképek az Észt Elnöki Hivatal honlapján Vabariigi Presidendi Kantselei, Kadriorg, 2012, ISBN 978-9949-30-756-2
Predsedniška palača, Talin

Rezidenca predsednika Estonije, uradno znana kot upravna stavba Kadriorg, od leta 1992 pa včasih pogovorno kot "predsedniška palača", je stavba, ki se nahaja v parku Kadriorg v Talinu, glavnem mestu Estonije. Baročna stavba služi kot uradna rezidenca predsednika Estonije. Palačo varuje estonski gardni bataljon. Zgodovina Stavbo je zasnoval Alar Kotli, dokončana je bila leta 1938. V odmevu petrovskega baročnega sloga sosednje palače Kadriorg, takratne uradne rezidence estonskega predsednika, je bila leta 1938 zgrajena namensko za pisarne in uradniška stanovanja. Med letoma 1944 in 1990 je bilo v stavbi predsedstvo vrhovnega sovjeta Estonske SSR. Po tem, ko je leta 1991 Republika Estonija znova postala neodvisna država, je dvorec postal predsedniška rezidenca. Prvi predsednik države, ki je prebival v stavbi, je bil Lennart Meri med letoma 1992 in 2001. Stavba ni odprta za javnost, je pa mogoče priti do dela dvorišča. Junija 2017 so na vrt estonske predsedniške palače postavili več panjev, v katerih je naseljenih več tisoč kranjskih čebel, avtohtone slovenske podvrste te žuželke. Sklici Stavba urada predsednika republike
Kadriorg Park

Kadriorg Park (Estonian: Kadrioru park) is a park in Kadriorg, Tallinn, Estonia. Its area is about 70 ha. The park history started in 1718, when Peter the Great ordered to re-designate his areas at Fonnenthal Summer Manor. The park's most notable water body is Swan Pond (Estonian: Luigetiik). The park's newest part is Japanese Garden, which first stage was ended in 2011. References External links Official website
Parc de Kadriorg

Le parc de Kadriorg (estonien : Kadrioru park) est un parc du quartier de Kadriorg à Tallinn en Estonie. Présentation Le parc est limité par la baie de Tallinn et par Lasnamäe. Le parc a été conçu en 1718 avec le château de Kadriorg par Nicola Michetti sur le terrain acheté par le tsar Pierre Ier le Grand en 1714. Les jardins haut et bas du château sont des jardins à la française. La partie du parc qui s'étend du château à la mer est un jardin à l'anglaise. Le parc abrite le château de Kadriorg, le KUMU et le musée Mikkel qui sont gérés par le Musée d'art d'Estonie. En 2011, l'architecte paysagiste Masao Sone a créé le jardin japonais. Mémoriaux du parc Galerie Références Liens externes Portail de Tallinn Portail des espaces verts Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Kadriorgpark

Het Kadriorgpark is een park in de Estse hoofdstad Tallinn. Het werd in 1718 als het landgoed dat behoorde bij het Kadriorgpaleis van tsaar Peter de Grote. Rondom het park zitten behalve het Kadriorgpaleis ook de KUMU en het Mikkelmuseum. Alle drie de musea worden gerund door het Kunstmuseum van Estland. In 2011 werd door de landschapsarchitect Masao Sone een Japanse tuin aangelegd. Externe links Officiële website Kadriorgpark op website Tallinn Kadriorgpark op website Estland
Parque Kadriorg

O Parque Kadriorg (em estoniano: Kadrioru park) é um parque em Kadriorg, Tallinn, na Estónia. A sua área é de cerca de 70 hectares. A história do parque começou em 1718 quando Pedro, o Grande, ordenou a redesignação das suas áreas em Fonnenthal. O corpo de água mais notável do parque é o Lago dos Cisnes (em estoniano: Luigetiik). A parte mais recente do parque é o Jardim Japonês, cuja primeira fase foi encerrada em 2011. Referências
Kadriorgparken

Kadriorgparken (estniska: Kadrioru Park) är en park i stadsdelen Kadriorg i distriktet Kesklinn i Tallinn i Estland. Historia Kadriorgparken skapades samtidigt med Kadriorgs slott i början av 1700-talet, efter det att markområdet köpts av tsar Peter den store 1714. År 1718 ritades slott och park av Nicola Michetti. Söder om parkportarna vid nuvarande August Weizenberggatan låg "Vakthuset" och i norr fanns en jaktstuga. (Peter den stores hus). Namnet Katharinenthal/Kadriorg ersattes av Fonnenthal på 1740-talet.Vid mitten av 1700-talet lät tsarevnan Anna Ivanovna flytta statyer och fontäner från Kadriorg till palatset Peterhof i Sankt Petersburg. Kadriorg lämnades att förfalla. Det blev ett uppsving efter ett besök av tsar Alexander I i Tallinn 1804, efter vilket guvernören i Estland beordrades att återuppbygga slottet. En förvaltarbostad byggdes vid Koidulagatan, vilken numera är Eduard Vildemuseet, men så småningom tappade tsarfamiljen åter intresset för Kadriorg. Ursprungligen fanns det en park i italiensk-fransk stil vid Svandammen söder om nuvarande August Weizenberggatan, i motsats till en tät skogsliknande park norr om gatan. Den italiensk-franska parken var från början en liten del av hela parken, i vilken i huvudsak det tidigare naturliga landskapet bevarades. Från 1722 planterade soldater 550 träd i parken, varav en del, särskilt hästkastanjer, var tänkta att senare flyttas till parker i Sankt Petersburg. Efter Peter den stores död glömdes dessa planer bort och hästkastanjerna blev kvar i Kadriorg. Svandammen är parkens mest populära plats. Det finns ett antal konst- och andra museer i parken, bland andra Kumu, Mikkelmuseet i den tidigare slottsköksbyggnaden, Eduard Vildemuseet, barnmuseet Miia-Milla-Manda och Peter den stores hus. Bildgalleri Bildgalleri – skulpturer Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från estniskspråkiga Wikipedia, Kadrioru park, 1 maj 2019. Externa länkar Kadriorgparkens webbplats Gamla kartor och bilder
Парк Кадріорґ

Парк Кадріорґ (ест. Kadrioru park) — парк у Кадріорзі, Таллінн, Естонія . Його площа становить близько 70 га. Історія парку почалася в 1718 році, коли Петро I наказав перепланувати свої володіння в літньому маєтку Фонненталь. Найбільш відомим водним об'єктом парку є Лебедине озеро (ест. Luigetiik). Найновіша частина парку — Японський сад, якого будівництво завершилось у 2011 році. Примітки
Какерді

Озеро Какерді (також відоме, як озеро Какердая; ест. Kakerdi järv, англ. Lake Kakerdi) — дистрофічне озеро з бурою водою у волості Ярва повіту Ярвамаа в Естонії. Географія Озеро розташоване у суббасейні Гарью, в центральній частині болота Какердая. Довжина берегової лінії озера Какерді становить 1,211 кілометра, а площа водного дзеркала — 0,066 км² (6,6 га). Галерея Посилання Kakerdi Lake. Tourist attractions. Архів оригіналу за 29 травня 2022. Процитовано 29 травня 2022. (англ.) Kakerdi järv. Архів оригіналу за 29 травня 2022. Процитовано 22 травня 2022. Kakerdi järv [Архівовано 29 травня 2022 у Wayback Machine.]
Karja kyrka

Karja kyrka (på estniska Karja kirik) är en stenkyrka som ligger i byn Linnaka, Leisi kommun på ön Ösel i Estland. Kyrkobyggnaden Kyrkans ursprung är inte så känt, men troligen uppfördes den vid slutet av 1200-talet eller början av 1300-talet. Kyrkan har en stomme av sten och består av ett långhus med smalare kor i öster. Norr om koret finns en vidbyggd sakristia. Kyrkorummets långhusdel är indelat i två travéer med varsitt kryssvalv. Även koret täcks av ett kryssvalv. De höga valven ger kyrkorummet nästan dubbla höjden jämfört med väggarna. Ovanför sakristian finns ett rum med öppen spis, vilket är ett ovanligt inslag i en kyrka. Bevis finns för att kyrkan från början inte bara var plats för tillbedjan, utan även kunde fungera som fristad vid fara eller krig. Kyrkan är känd för sina omsorgsfullt huggna stenskulpturer. I kyrkorummet finns ett flertal välbevarade medeltida väggmålningar med symboler av förkristet ursprung. Inventarier En dopfunt av sten är från 1300-talet. Ett litet altarkrucifix är från senare delen av 1400-talet. Predikstolen i renässansstil är tillverkad 1638 av Balthasar Raschky. Referenser Information från Saaremaa museum Wikimedia Commons har media som rör Karja kyrka.
Церква Кар'я

Церква Кар'я — лютеранська церква середніх віків. Знаходиться в Естонії, на півночі острова Сааремаа, в муніципалітеті Лейсі, на околиці села Ліннака. Дата будівництва храму невідома. У літописах згадується 1254 роком, що на місці нинішньої церкви стояла невелика дерев'яна церква. Кам'яний храм, очевидно, було збудовано наприкінці XIII століття шведськими майстрами, які прибули з острова Готланд. Спочатку церква була освячена на честь Святих Катарини та Миколи, згодом храм стали називати церквою Катарини в Карья. До 1896 року парафіянами храму були балтійські німці. Богослужіння проводиться більше 700 років. Перший священнослужитель естонського походження був Карл Верманн з1896 по1926 р. В архітектурному плані церква Кар'я — однонефний храм без дзвіниці. Церква побудована в романському та готичному стилях із сааремааського доломіту. Жителі у разі небезпеки могли сховатися у церкві за товстими стінами. Інтер'єр церкви різко контрастує із суворим зовнішнім виглядом будівлі. В середині приміщення багато скульптур та барельєфів. Їхня кількість у церкві Кар'я випереджає всі сільські храми Північної Європи. Храм вважається найменшим із наявних на островах Сааремаа та Муху. Різьблені кам'яні рельєфи зображують Святих Катерину та Миколая, сцени з біблії та розп'яття Христа. Виготовили їх у різні часи майстрами з Німеччини, Швеції та Франції. На стелі і стінах храму є фрески із зображенням язичницьких символів, пентаграм і гротескних чортів. До тепер у церкві збереглися кафедра, побудована ​​в 1638 році ремісником з Курессааре Бальтазаром Рашком, купіль XIV століття та розп'яття, датоване XV століттям. Орган у нео-готичному стилі було виготовлено 1882 року майстром Густавом Норманном. У дворі храму знаходяться три надгробки XIV—XV століть, прикрашені мальтійським та грецькими хрестами. При церкві працює сувенірна крамниця, де можна купити церковні книги, листівки та ікони.[1] Див. також Кар'я Церква Катарини в Кар'я Примітки
Parc de Karlova

Le parc Karlova (estonien : Karlova park) ou parc du manoir de Karlova (estonien : Karlova mõisa park) est un parc du quartier Karlova de Tartu en Estonie. Présentation Le parc est situé entre le manoir de Karlova et le lycée de Karlova. Il est entouré des rues Pargi tänav, Kalevi tänav et Salme tänav. Le parc a été nommé en 1810. La carte de 1839 montre un parc avec des formes géométriques, la carte de 1898 montre un parc de forme libre. En 1928, le manoir de Karlova et le parc sont achetés par la ville de Tartu. En 1930-1932, le parc a été rénové sous la direction d'Arnold Matteus, principalement les chemins et l'inventaire du parc ont été renovés. Le parc est planté principalement de tilleuls. Le parc de Karlova est protégé depuis 1997. Références Voir aussi Liens externes Ressource relative à l'architecture : Kultuurimälestiste Articles connexes Tour de l'escargot Portail de l’Estonie Portail des espaces verts Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Karula järv

Karula järv är en sjö i Estland. Den ligger i landskapet Viljandimaa, i den centrala delen av landet, 130 km söder om huvudstaden Tallinn. Karula järv ligger 75 meter över havet. Arean är 0,15 kvadratkilometer. Omgivningarna runt Karula järv är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet. Den sträcker sig 0,9 kilometer i nord-sydlig riktning, och 0,3 kilometer i öst-västlig riktning. Kommentarer Referenser
Maison de Catherine

La maison de Catherine (en estonien : Katariina maja) est un édifice construit dans le quartier d'Ülejõe à Tartu en Estonie. Présentation La maison de Catherine est située à l'adresse Narva mnt 23. Elle abrite le musée de la ville de Tartu depuis 2001. Le nom de l'édifice vient de la légende selon laquelle l'impératrice russe Catherine II séjourna dans cette maison. Histoire Construit au XVIIIe siècle, le bâtiment appartenait à l'origine au propriétaire du Manoir de Ropka, le lieutenant Woldemar Conrad von Pistohlkors. La décoration intérieure de la salle de style Louis XVI est remarquable. La maison a été conçue par le maître d'œuvre Johann Heinrich Bartholomäus Walther, qui était également le concepteur de l'hôtel de ville de Tartu. Le bâtiment est resté en possession de la famille Pistohlkors jusqu'en 1809. De 1886 à 1896, la maison de Catherine a imprimé le journal Postimees et le volume I de la première encyclopédie en estonien compilée par Karl August Hermann en 1900köide. Au début du XXe siècle, le lycée Hugo Treffner a loué le deuxième étage du bâtiment. En 1941-1942, le lycée industriel de Tartu fonctionnait dans le bâtiment. La maison de Catherine est le seul bâtiment de l'ancienne place Henning qui a survécu à la Seconde Guerre mondiale. Depuis 2001, il abrite le musée de la ville de Tartu. Galerie Références Voir aussi Liens externes Ressource relative à l'architecture : Kultuurimälestiste Ressource relative à la musique : MusicBrainz Articles connexes Liste des lieux et monuments de Tartu Portail de l’Estonie Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Кеэма (озеро)

Ке́эма (Кеэмаярв, Кема, Сууръярв; эст. Keema järv; Суур-Кеэма, эст. Suur Keema järv, Suur-Keema järv; Кеэма-Сууръярв, эст. Keema Suurjärv) — проточное озеро на юго-востоке Эстонии. Располагается на территории деревни Кеэма волости Выру в уезде Вырумаа. Шестое по глубине среди озёр Эстонии. Входит в состав озёрной группы Кеэма, состоящей из семи небольших озёр. Относится к бассейну Мустйыги. Озеро имеет продолговатую форму, вытянуто в направлении юго-восток — северо-запад. Находится на высоте 93,8 м над уровнем моря, примерно в 5 км восточнее города Антсла. Площадь водной поверхности озера составляет 0,045 км² (по другим данным — 0,039 км²), длина — 0,425 км, ширина — 0,125 км. Протяжённость береговой линии — 0,993 км. Наибольшая глубина — 27,5 м. С северо-запада на юго-восток озеро пересекает верхнее течение ручья Мару, левого притока Мустйыги. В ихтиофауне преобладают следующие виды: окунь, плотва, щука, лещ, линь. Примечания
Keila church

Keila church (Estonian: Keila kirik) is a Christian church in Keila, Harju county, Estonia. This church is the biggest medieval country church in Harju county. Nowadays, the church is used by Keila congregation of the Estonian Evangelical Lutheran Church. There is no information, when exactly construction works of the church began. It is known that about 1280, square chapel was built in "Keila hill". The main body of the church was probably built at the beginning of 14th century. Keila church was destroyed in 1558 during the Livonian War. By the year 1596, the church was restored. Gallery References External links Keila St. Michael's Church Official website (English) Keila St. Michael's Church Official website (Estonian)
Igreja de Keila

A Igreja de Keila (em estoniano: Keila kirik) é uma igreja cristã em Keila, condado de Harju, na Estónia. Esta igreja é a maior igreja medieval no condado de Harju. Hoje em dia, a igreja é usada pela congregação de Keila. Não há informações de quando exatamente começaram as obras de construção da igreja. Sabe-se que por volta de 1280, foi construída uma capela quadrada no "morro da Keila". O corpo principal da igreja foi provavelmente construído no início do século XIV. A igreja de Keila foi destruída em 1558 durante a Guerra da Livónia. No ano de 1596 a igreja foi restaurada. Referências
Kihljärv

Kihljärv (est. Kurtna Kihljärv ) – jezioro w gminie Illuka, w prowincji Virumaa Wschodnia, w Estonii. Położone jest na terenie obszaru chronionego krajobrazu Kurtna (est. Kurtna maastikukaitseala). Ma powierzchnię 2 hektarów, linię brzegową o długości 643 m, długość 230 m i szerokość 140 m. Jest otoczone lasem. Jest jednym z 42 jezior wchodzących w skład pojezierza Kurtna (est. Kurtna järvestik). Sąsiaduje z jeziorami Nootjärv, Konnajärv, Ratasjärv, Mätasjärv, Mustjärv, Lusikajärv. Przypisy