NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Narva

Narva (în germană Narwa) este un oraș situat în partea de nord-est a Estoniei în regiunea Ida-Viru, pe malul vestic al râului Narva, râu care îl delimitează de orașul rusesc Ivangorod. Este al treilea cel mai mare oraș din Estonia și punct de frontieră cu Rusia. La recensământul din 2000, orașul avea o populație de 68.680 locuitori. Istorie Cetatea din localitate (Castelul Hermann) a fost construită de danezi în secolul al XIV-lea, pentru ca mai târziu (23 august 1346) să fie cumpărat de către teutoni. Orașul a fost aproape în totalitate distrus în 1944 ca urmare a războiului. În timpul ocupației sovietice a Estoniei, populația nativa a orașului nu a fost lăsată să se întoarcă acasă. În schimb au fost aduși muncitori din alte republici ale URSS, îndeosebi din Rusia. Procentul locuitorilor estoni era de 65% în 1934, însă ca urmare a politicilor sovietice, estonii au ajuns minoritari în oraș. Vezi și Ivangorod Note Legături externe - Sit oficial al orașului Narva
Narva

Narva (rusko Нарва) je mesto v Estoniji, ki stoji na skrajnem severovzhodu države, ob istoimenski mejni reki na meji z Rusijo, nasproti ruskega Ivangoroda. S približno 60.000 prebivalci je tretje največje mesto v Estoniji. Znano je predvsem kot industrijsko središče, velika večina prebivalcev je rusko govorečih, ki pa se zaradi slabih ekonomskih pogojev množično izseljujejo tako iz mesta kot iz celotne okoliške regije, zato število prebivalcev že dlje časa upada. Najpomembnejša gospodarska dejavnost je energetika, območje je namreč bogato z naftnim skrilavcem, ki ga izkopavajo v okolici ter izkoriščajo v dveh največjih termoelektrarnah na naftni skrilavec na svetu, Eesti in Balti. Starodavno mesto, staro skoraj tisočletje, je skozi svojo zgodovino pripadalo različnim kraljestvom, kar je danes razvidno predvsem po švedskem arhitekturnem vplivu ohranjenih stavb v starem mestnem jedru. Med drugo svetovno vojno ga je zavzela nemška vojska, nato pa je bilo 1944 med invazijo Rdeče armade skoraj v celoti porušeno. Namesto med vojno prisilno izseljenih Estoncev so sovjetske oblasti v njem naselile ljudi iz Rusije, Belorusije in Ukrajine ter obnovile Narvo v modernističnem slogu, pod vplivom česar je življenje v mestu še danes. Za Estonce je simbol uničenja pod sovjetsko vladavino. Največja mestna znamenitost je Hermannov grad iz 13. stoletja, ki so ga zgradili Danci in kasneje odkupili ter razširili pripadniki Livonskega reda. Stoji ob reki Narvi točno nasproti nekoliko mlajše ivangorodske trdnjave. Po vojni je bil obnovljen, zdaj ima v njem prostore mestni muzej. Leta 1700 je v bitki pri Narvi švedski kralj Karl XII. premagal ruskega carja Petra Velikega. Bitka je bila del Velike severne vojne. Znane osebnosti Paul Keres (1916–1975), šahist Sklici in opombe Glej tudi Seznam mest v Estoniji Zunanje povezave Predstavnosti o temi Narva v Wikimedijini zbirki Narva – potovalne informacije v Wikipotovanju Uradno spletno mesto
Нарва (град)

Нарва (ест. Narva, рус. Нарва) је трећи по величини град у Естонији, смештен у крајње источној тачки државе. Нарва је и највећи град, али не и управно средиште, округа Ида-Виру. Географија Нарва се налази у крајњем североисточном делу Естоније, на самој граници са Русијом, на месту где пут Талин-Санкт Петербург прелази истоимену реку Нарву. Река је и граница, а преко реке је руски град Ивангород. Град је удаљен 211 km источно од главног града Талина, а од Санкт Петербурга 145 km западно. Рељеф: Град Нарва је смештен у равничарском подручју, на приближно 30 m надморске висине. Само језгро града образовало се око омањег брега на запдној обали реке Нарва. Клима: У Нарви влада нешто оштрији облик континенталне климе. Град спада у хладније у Естонији. Воде: Река Нарва, која је граду дала име, протиче кроз град и дели га од руског града Ивангорода. Ту се налази Нарвски залив. Историја Град Нарва се први пут историјски спомиње 1223. године током данске управе над овим подручјем. У следећим вековима град се налази наизменично у рукама Швеђана и Руса. 1919. године Нарва је постала део независне Естоније, да би 1940. године био прикључен СССР-у у оквиру Естонске републике. Током Другог светског рата стара Нарва је потуно уништена бомбардовањима, па је после рата никао потпуно нов град са новим (махом руским) становништвом. Када се Естонија поново осамосталила 1991. година град се поново нашао у њеним границама, али је као погранично насеље почео пропадати. Становништво Нарва данас има око 66.000 становника, што је значајно мање него пре две децније (1992. - 83 хиљ. ст.). Преко 80% градског становништва су Руси, што је највиши постотак у Естонији. Етнички Естонци чине свега 4% градског становништва, а остатак су други народи из бившег СССР-а. Руски језик је претежан у граду и матерњи је за преко 93% градског становништва. Привреда Због лоших односа месних Руса и Естонаца град је већ годинама у озбиљној привредној кризи. Томе доприноси погранични карактер града. Партнерски градови Ивангород Карлскога Tinglev Sogn Доњецк Лахти Пјарну Karlskoga Municipality Иличивск Петрозаводск Галерија Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Parc Brackmann

Le parc Brackmann (estonien : Brackmanni park) est un parc de Pärnu en Estonie. Présentation Situé au centre de Pärnu, le parc Brackmann porte le nom d'Oskar Brackmann. Le parc a été construit dans les années 1930 sur le site de l'ancienne douve de Pärnu. Le parc s'appelait alors populairement le parc Päts, car une statue de Konstantin Päts devait y être érigée. Dans les années 1970, le parc a été relié au parc Koidula limitrophe, lorsque la section de la rue Hospidal tanav entre les rues Lõuna tänav et Ringi tänav a été fermée. Le mémorial d'Oskar Brackmann érigé en 1991 est situé dans le parc. Galerie Références Voir aussi Liens externes Ressource relative à la géographie : Kohanimeregistri Articles connexes Portail de l’Estonie Portail des espaces verts Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Пярну

Пя̀рну (на естонски: Pärnu; на немски: Pernau; на руски: Пярну; на полски: Parnawa) е град в Югозападна Естония, главен административен център на едноименната област Пярну. Географско разположение Градът е разположен на брега на Рижкия залив и до устието на река Пярну. Разстоянието му от столицата Талин е 120 km, а от столицата на Латвия Рига е 190 km. Население 50 914 души към 1 януари 2020 г. Етнически състав (2005) 75% – естонци 15% – руснаци 2% – украинци 1% – беларуси 1% – фини 6% – други Побратимени градове Йелгава, Латвия Хелсингбори, Швеция Източници Външни препратки Официален сайт на град Пярну Архив на оригинала от 2007-06-08 в Wayback Machine. Вестник „Пярнуски експрес“
Pärnu

Denne artikel omhandler byen Pärnu. Opslagsordet har også en anden betydning, se Pärnu (flod). Pärnu (tysk: Pernau) er en by i det sydvestlige Estland. Byen er beliggende ved floden Pärnus udløb i Rigabugten og Østersøen. Den har 41.520 (2024) indbyggere og er dermed Estlands fjerdestørste by. Den er hovedby i Pärnu bykommune og Pärnu amt. Pärnu var i middelalderen hansestad og har været en vigtig havneby på grund af den isfrie havn. Den er nu mest kendt som bade- og kurby, bl.a. takket være havbundens sorte slam, der anvendes til mudderbade. Byen har i sommerhalvåret en stor tilstrømning af inden- og udenlandske turister på grund af den lavvandede Pärnu-bugts høje vandtemperatur, der giver byen et rigt badeliv og tilnavnet "Estlands sommerhovedstad". Pärnu rummer mange hoteller og restauranter, og den centrale bydel er, særlig om sommeren, præget af spillesteder, gallerier og afholdelse af forskellige festivaler. Historie Perona (tysk: Alt-Pernau, estisk: Vana-Pärnu) blev grundlagt af biskoppen af Øsel-Wiek omkring 1251. Den led kraftigt under presset fra den konkurrerende by, Embeke (senere tysk: Neu-Pernau, estisk: Uus-Pärnu), der blev grundlagt da Den Liviske Orden begyndte opførelsen af en nærliggende ordensborg i 1265. Denne by, der under navnet Pernau var medlem af Hanseforbundet, var en vigtig isfri havneby for Livland. Den polsk-litauiske realunion tog kontrol over byen fra 1560 til 1617; Sverige tog kontrol over byen under Den livlandske krig i 1500-tallet, hvorefter den var en del af Svensk Livland. Sverige mistede byen til Rusland under Den Store Nordiske Krig i 1710. Efter Første Verdenskrig og den estiske uafhængighedskrig blev byen en del af Republikken Estland. Den indgik som del af den Estiske Socialistiske Sovjetrepublik i Sovjetunionen fra 1944 til 1991, hvor Estland genvandt sin uafhængighed. Geografi Pärnu ligger ved kysten af Den nordøstlige ende af Pärnubugten, en vig i Rigabugten, der selv er en del af Østersøen. Byen er beliggende ved floden Pärnus udløb i Rigabugten, der danner en naturlig havn. Floden løber igennem byen fra øst mod vest, indtil den drejer mod syd og munder ud i Pärnubugten. På den flade landtange, som dannes mellem floden og bugten, ligger byens centrum. Hele byområdet har et areal på 33 km2. Demografi Pärnu har i dag et indbyggertal på ca. 41.520 (2024) indbyggere. Referencer Eksterne henvisninger
Pärnu (grad)

Pärnu (njem. Pernau, rus. Пярну) je grad u jugozapadnoj Estoniji na obali zaljeva Pärnu dijelu Riškog zaljeva na Baltičkom moru. Glavni je grad okruga Pärnumaa. Pärnu je popularano ljetno odmorišno naselje s brojnim hotelima, restoranima i velikim plažama. Rijeka Pärnu teče kroz grad i utječe u Riški zaljev. Peronu (njem. Alt-Pernau, est. Vana-Parnu) je osnovao biskup Ösel-Wiek oko 1251. godine, a uništena je oko 1600. Drugi grad, Embeke (kasnije njem. Neu-Pernau, est. Uus-Parnu) osnovan je od strane Livonskog reda. Embeke, onda poznat pod njemačkim nazivom Pernau, bio je član Hanze i važna luka za Livoniju. Poljsko-Litavska Unija, Švedska i Rusko carstvo su držali kontrolu nad gradom tijekom idućih stoljeća. Grad je postao dio nezavisne Estonije 1918. godine nakon Prvog svjetskog rata. S ostatkom Estonije kasnije ulazi u sastav SSSR-a, te konačno 1991. godine u današnju državu Estoniju. Pärnu je poznato međunarodno lječilište s blatnim kupkama. Većina gostiju su Finci i Estonci. Danas je Parnu najpopularnije odredište zdravstvenog turizma u Estoniji. Od 1996. Pärnu je poznat kao estonska ljetna prijestolnica. FC Pärnu Vaprus se natječe u drugoj estonskoj nogometnoj ligi – Esiliiga. Galerija Vanjske poveznice Službena web-stranica Arhivirana inačica izvorne stranice od 28. lipnja 2009. (Wayback Machine)
Pärnu

Pärnu város Észtország balti-tengeri partvonalán, a Pärnu-öböl mentén. Pärnu megye és Pärnu városi önkormányzat székhelye; közkedvelt üdülőhely, számos szállodával, étteremmel, és széles fövenyekkel. A várost kettészeli a Pärnu-folyó. Területe 33,22 km², lakosainak száma 39 748 fő, a népsűrűség 1 234 fő/km² (2005). A város és közvetlen környezetének légi forgalmát a Pärnui repülőtér szolgálja ki. Története A középkor folyamán két kisebb város is létrejött a Pärnu-folyó mentén. Az egykori Peronát Ösel-Wik érseke alapította 1251 körül. A települést a későbbi források latinul Antiqua Peronának, németül Alt-Pernaunak, illetve észtül Vana-Pärnunak hívták. A folyó mentén fekvő másik várossal folyó hatalmi harcának köszönhetően Perona elpusztult az 1600-as évekre. A város másik elődjét, Embekét (később németül Neu-Pernau, észtül Uus-Pärnu) 1265-ben hozták létre. A város részt vett a hanza kereskedelemben. A Lengyel Királyság 1560 és 1617 között birtokolta a terület fölött az uralmat. Már 1609-ben megvívtak egy csatát a város közelében a lengyel és svéd csapatok, de Svédország csak a később szerezte meg a várost, amit 1721-ben a nystadi békeszerződés aláírásával át kényszerült engedni az Orosz Birodalomnak. Pärnu a független Észtország részévé lett az első világháború lezárultával. Népessége Közismert lakói Carl Gustav Jochmann, publicista Ivar Grünthal, költő Rein Helme, történész Georg Wilhelm Richmann, fizikus Friedrich Martens, jogász Nikita Panin, államférfi Lydia Koidula, költő Ewald Ammende, újságíró, emberjogi aktivista Jegyzetek További információk Hivatalos honlap Archiválva 2020. április 21-i dátummal a Wayback Machine-ben A pärnui idegenforgalomról Archiválva 2006. szeptember 7-i dátummal a Wayback Machine-ben Kapcsolódó szócikkek Pärnu JK Vaprus
Pärnu

Pärnu (în germană Pernau) este capitala județului Pärnu, Estonia. Orașul a fost locuit de germanii baltici. Orașul a fost membru al alianței politice, militare și economice al Ligii Hanseatice originare (1267 - 1862). Istoric Anul oficial al întemeierii orașului este considerat 1251. În acel an epicopul de Saare-Lääne și-a strǎmutat reședința din Lihula în castelul Vana-Pärnu, pe malul drept al râului Pärnu. De asemenea tot atunci a obținut și drepturile de oraș. Însǎ deja în 1263 orașul a fost jefuit și distrus de lituanieni. Noul oraș - Uus-Pärnu, s-a dezvoltat pe malul stâng al râului, deja pe teritoriul statului Teuton. A fǎcut parte din Liga Hanseatică, având o mare importațǎ pentru Livonia, ca port deschis tot anul. În 1710 în timpul Marelui Război al Nordului a fost ocupat de trupele ruse. De atunci (1710) și pânǎ în 1917 orașul a fǎcut parte din Imperiul Rus. Din 1919 face parte din Estonia interbelică, dezvoltându-se ca stațiune balnearǎ. Ca urmare a pactului Ribbentrop-Molotov, Estonia, respectiv orașul este din nou ocupat de ruși. Astfel pentru o perioadǎ de 48 ani (1940 - 1941; 1944 - 1991) este parte din URSS, ca din 1991 sǎ devinǎ din oraș liber în componența Estoniei independente. Liga Hanseatică Galerie de imagini Vezi și Listă de orașe din Estonia Locuri din patrimoniul mondial Referințe Legături externe Materiale media legate de Pärnu la Wikimedia Commons Parnu.ee Arhivat în 26 ianuarie 2010, la Wayback Machine. et en ru Site-ul oficial al orașului Arhivat în 10 iulie 2007, la Wayback Machine.
Парну

Пјарну (ест. Pärnu, рус. Пярну или Пернов, нем. Pernau) је пети по величини град у Естонији, у њеном југозападном делу. Град је и највећи град и управно средиште истоименог округа Пјарну. Име града потиче од естонске речи за липу. Природни услови Пјарну налази у југозападном делу Естоније. Град је удаљен 130 km јужно од главног града Талина. Рељеф: Град Пјарну је смештен у североисточном делу Ришког залива Балтичког мора. Град с еобразовао као лука око ушћа истоимене реке Пјарну у море. Око града налази се равничарско подручје, на приближно 10 метара надморске висине. Клима: У Пјарнуу влада континентална клима. Град спада у градове са блажом климом у Естонији. Воде: Пјарну се образовао на стратежни важном месту где се истоимена река Пјарну улива у Ришког залива Балтичког мора. Она дели град на јужну (стару) и северну (нову) половину. Град је по реци добио и име. Историја Град Пјарну се први пут историјски спомиње 1251. године током немачке управе над овим подручјем. У следећим вековима град се налази прво у рукама Ханзе, а потом и Швеђана и Руса. 1919. године Пјарну је постао део независне Естоније, да би 1940. године био прикључен СССР-у у оквиру Естонске републике. Када се Естонија поново осамосталила 1991. година град се поново нашао у њеним границама. Становништво Пјарну данас има око 44.000 становника, што је значајно мање него пре две децније (1989. - 54 хиљ. ст.). Око 75% градског становништва су етнички Естонци, значајна мањина су Руси (15%), а остатак су други народи из нившег СССР-а (Украјинци, Белоруси). Естонски језик је претежан у граду и матерњи је за већину градског становништва. Привреда Пјарну данас живи највише од туризма. Град је захваљујући бањским изворима познат као најзначајније излетиште у Естонији. У месту постоје бројни хотели, ресторани, кафеи и одмаралишта. Галерија слика Спољашње везе www.parnu.ee Званична страница града Пјарнуа Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (28. јун 2009)
Пярну

Пя́рну (ест. Pärnu) — портове місто на південному заході Естонії, її головний курорт. Засновано 1251 року Генріхом I, єпископом Езель-Віцьким, під назвою Пероне (став резиденцією єпископа). 1263 року було зруйновано литовцями. 1322 року на іншому березі річки Пярну лівонський магістр Герхард фон Йорк наказав звести орденський замок Пернау. Надалі єпископське містечко і замок поєдналися в єдине місто Пернов (під владою Речі Посполитої). Назва Пя́рну (ест. Pärnu) — сучасна естонська назва. Перна́у, або Парна́ва (нім. Pernau, пол. Parnawa) — історична німецька, польська і староукраїнська назва. Пє́рнов (рос. Пернов) — російська назва. Географія Місто розташоване біля гирла однойменної річки Пярну, на шляху з Риги до Таллінна. Місто має довгий та мальовничий піщаний пляж у північній частині Ризької затоки. Курорт Пярну є головним курортом Естонії на узбережжі Балтійського моря. Географічне місце, клімат і пляж визначили курортний статус Пярну ще з XIX століття, коли з 1838 року тут почали будуватися перші пансіонати. Культура Кожен непарний рік, починаючи з 2001 року, у Пярну проходить міжнародний фестиваль оперної музики ПромФест (ест. PromFest, абревіатура від ест. Pärnu Rahvusvaheline Ooperimuusika Festival). Спорт Вапрус (Пярну) — футбольний клуб ВК «Пярну» — волейбольний клуб Відомі люди Народилися Ґустав Фаберже (1814—1893) — ювелір, засновник ювелірної фірми «Дім Фаберже» Юрі Талвет (* 1945) — естонський поет та академік. Фанні де Сіверс (1920—2011) — естонський мовознавець, літературна дослідниця та есеїстка. Віллем Рейманн (ест. Villem Reimann; 1906 — 1992) — радянський естонський композитор та музичний педагог. Заслужений діяч мистецтв Естонської РСР (1955). Парнавські воєводи Йоахім Тарновський гербу Леліва — воєвода венденський, дідич Обухова Зовнішні зв'язки Пярну має 12 міст-побратимів: Вааса, Фінляндія Єлгава, Латвія Юрмала, Латвія Шауляй, Литва Паланга, Литва Оскарсгамн, Швеція Сочі, Росія Новгород, Росія Драммен, Норвегія Портсмут, Велика Британія Оушен-Сіті, США Ялта, Україна Див. також Масове отруєння метанолом у Пярну Посилання Офіційний сайт міста Пярну Туристичний сайт міста Пярну Газета «Пярнуський експрес» Сайт про Пярну, автор — А. С. Ключ Як в Пярну з'явилася лляна фабрика
Permisküla

Permisküla ist ein Dorf (estnisch küla) in der Landgemeinde Alutaguse (bis 2017 Illuka). Es liegt im Kreis Ida-Viru (Ost-Wierland) im Nordosten Estlands. Das Dorf hat 16 Einwohner (Stand 2011). Es befindet sich direkt an der estnisch-russischen Grenze. Einzelnachweise
Permisküla

Permisküla es una aldea del municipio de Alutaguse en el condado de Ida-Viru, Estonia, con una población censada a final del año 2011 de 15 habitantes. Se encuentra ubicada al sureste del condado, cerca de la costa septentrional del lago Peipus y del río Narva que la separa de Rusia.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Permisküla.
Пермискюла

Пе́рмискюла (эст. Permisküla, нем. Permesküll), ранее Верхнее Село (эст. Verhnejeselo) — деревня в волости Алутагузе уезда Ида-Вирумаа, Эстония. До административной реформы местных самоуправлений Эстонии 2017 года входила в состав волости Иллука (упразднена). География и описание Расположена в верхнем течении реки Нарва, в 9 км от Чудского озера, в 24 км к востоку от волостного центра — посёлка Ийзаку, и в 36 км к юго-востоку от уездного центра — города Йыхви. Высота над уровнем моря — 40 метров. Территория деревни также включает в себя расположенный напротив неё речной остров Пермискюла (рус. — Верховский, Верхнесельский). Климат умеренный. Официальный язык — эстонский. Почтовый индекс — 41013. Население По данным переписи населения 2021 года, в Пермискюла насчитывалось 33 жителя, из них 7 (21,2 %) — эстонцы. По данным переписи населения 2011 года, в деревне проживали 15 человек, национальность неизвестна. Численность населения деревни Пермискюла по данным переписей населения: История В письменных источниках 1583 года упоминается Pelismeckill (деревня), 1615 года — Pallemissby, 1620 года — Pällemis by, 1650 года — Pehlmeeskülla, 1688 года — Pelmesküll Byy, 1726 года — Permiskülla, 1796 года — Permiskül. На военно-топографических картах Российской империи (1846–1863 годы), в состав которой входила Эстляндская губерния, деревня обозначена как Верхнее Село. До земельной реформы 1919 года деревня относилась к побочной мызе рыцарской мызы Паггар (нем. Paggar): в русских источниках она называлась мыза Верхнее Село, а также хутор Пермискюль, в эстонcких источниках — мыза Пермискюла (эст. Permisküla mõis), на немецком языке — мыза Пермескюль (нем. Beigut Permesküll). В 1964 году на территории деревни (в настоящее время — на частной земле) был установлен памятный камень с надписью «В июле-августе 1941 г. на берегу реки Нарвы героически сражались бойцы 5 Нарвского и 6 Вирумааского истребительных батальонов и 266 отдельной пулемётно-артиллерийской дивизии». В надписи ошибка: в июле 1941 года здесь не было никаких боёв, бои в районе деревни шли в 1944 году между советскими войсками и эстонскими пограничными полками СС. В протоколе от 30 ноября 2022 года рабочая группа по советским памятникам при Госканцелярии Эстонии признала памятник «красным монументом», подлежащим удалению из общественного пространства. Памятник был ликвидирован в 2023 году (см. Список советских военных памятников Эстонии). Примечания Комментарии
Kloostri

Kloostri (deutsch Klosterhof) ist ein Dorf (estnisch küla) in der Landgemeinde Lääneranna im Kreis Pärnu (bis 2017: Landgemeinde Lihula im Kreis Lääne). Einwohnerschaft und Lage Der Ort hat 21 Einwohner (Stand 31. Dezember 2011). Er liegt 27 Kilometer südöstlich von Haapsalu. Nahe dem Dorf befindet sich der 24 Meter hohe „Berg“ Salumäe in der Nähe der Matsalubucht (Matsalu laht). Klosterhof Der Name des Ortes stammt von dem örtlichen Klosterhof. Er war eines der Hauptgüter des von den Zisterziensern bei Lihula geleiteten Nonnenklosters. Die Gründung von Kloster und Gut geht möglicherweise bereits auf das 13. Jahrhundert zurück. Im Mittelalter entstand das stark befestigte Haupthaus aus Stein. Nach dem Livländischen Krieg fiel das Gut an den schwedischen Staat, der das Kloster schließen ließ. Die Regierung in Stockholm verpfändete das Gut im Jahr 1591 dem Rittmeister Caspar von Tiesenhausen. 1611 schenkte König Karl XI. das Gut dem verdienten Militär Johann von Derfelden d.Ä. (1561–1633). Über zweihundert Jahre stand es im Eigentum der adligen deutschbaltischen Familie Derfelden. Bereits Mitte des 17. Jahrhunderts ließen sie das prächtige zweigeschossige Herrenhaus im Stil des Barock mit zwei massiven Mantelschornsteinen errichten. Teile des Gebäudes gehen wohl auf den mittelalterlichen Vorgängerbau zurück. Im Erdgeschoss befanden sich die Wirtschaftsräume, im Obergeschoss die Wohn- und Repräsentationszimmer. 1829 fiel das Gut an die adlige deutschbaltische Familie Fersen. Letzter Privateigentümer vor der estnischen Landreform 1919 war der deutschbaltische Baron Axel Nikolai von Fersen. Das Land wurde dann unter den örtlichen Bauern aufgeteilt. Bis 1939 war das Herrenhaus in seinem ursprünglichen Stil erhalten, stand aber weitgehend leer. Dann wurden die Holzteile entfernt, die für die sowjetischen Militärbasen Verwendung fanden. Heute sind nur noch steinerne Ruinen zu sehen. Das Dach fehlt völlig. Erhalten ist noch der Park des Guts sowie einige wenige Nebengebäude. Persönlichkeiten Dorothea von Arronet (1886–1973), Malerin, Illustratorin und Grafikerin Literatur Gertrud Westermann: Baltisches historisches Ortslexikon – I : Estland (einschliesslich Nordlivland). In: Hans Feldmann, Heinz von zur Mühlen (Hrsg.): Quellen und Studien zur baltischen Geschichte. Band 8/I. Böhlau Verlag, Köln / Wien 1985, ISBN 3-412-07183-8, S. 234 f. (702 S.). Weblinks Eintrag in Eesti Entsüklopeedia (Online-Fassung) Beschreibung (estnisch) Gut von Kloostri (estnisch) Geschichte des Guts (estnisch) Einzelnachweise
Kloostri

Kloostri es una localidad del municipio de Lääneranna en el condado de Pärnu, Estonia, con una población censada a final del año 2011 de 21 habitantes. Se encuentra ubicada al noroeste del condado, cerca de la costa del golfo de Riga y de la frontera con los condados de Rapla y Lääne.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Kloostri.
Kloostri

Kloostri is een plaats in de Estlandse gemeente Lääneranna, provincie Pärnumaa. De plaats heeft de status van dorp (Estisch: küla). Tot in oktober 2017 viel Kloostri onder de gemeente Lihula, provincie Läänemaa. In die maand werd Lihula bij de gemeente Lääneranna in de provincie Pärnumaa gevoegd. Bevolking Het dorp had 21 inwoners op 31 december 2011 en 20 inwoners op 31 december 2021.