Biserica „Sfântul Nicolae” din Tallinn

Biserica „Sfântul Nicolae” (în estonă Niguliste kirik, în germană Nikolaikirche) este o biserică medievală amplasată în Tallinn, capitala Estoniei. Avea hramul Sfântul Nicolae, protectorul pescarilor și marinarilor. A fost construită în secolul al XIII-lea, la acea vreme fiind o biserică catolică. În anii 1520, în timpul Reformei Protestante, a devenit luterană. A suferit distrugeri substanțiale în timpul bombardărilor sovietice din cel de-al Doilea Război Mondial. Deși clădirea a fost restaurată, după război Biserica Evanghelică Luterană Estonă⁠(d) nu a mai oficiat în ea slujbe. În prezent, aici funcționează Muzeul Niguliste, o ramură a Muzeului de Artă din Estonia⁠(d), exponatele căruia reprezintă obiecte de artă ecleziastică din Evul Mediu până în prezent. Imobilul mai este utilizat și ca sală de concerte. Este un monument cultural inclus în Registrul Monumentelor Culturale al Estoniei⁠(d). Istorie Biserica a fost fondată și construită în aproximativ 1230-1275 de negustori din Westfalia, care au migrat din Gotland în secolul al XIII-lea. Pe atunci orașul încă nu era fortificat, de aceea biserica avea gratii groase la intrări, precum și intrări ascunse destinate refugiaților. Odată cu finalizarea lucrărilor de fortificație împrejurul Tallinnului, către 1310, capacitățile de apărare ale bisericii au devenit perimate și ea a devenit una tipică medievală. Doar o mică parte din construcția originară a supraviețuit până în prezent. În 1405-1420, biserica „Sf. Nicolae” și-a căpătat înfățișarea curentă de bazilică, fiind construit un cleristoriu. În 1515, turnul a fost mărit și a căpătat forma unei turle în stil gotic târziu. La sfârșitul secolului al XVII-lea, turnul a fost întărit și stilul a fost schimbat în baroc. Turnul a continuat să crească în înălțime, iar în prezent măsoară 105 m. Aceasta a fost unica biserică din Tallinn în care nu s-a manifestat iconoclasmul adus de Reforma Protestantă în 1523 (sau 1524). Acest lucru s-a datorat parohului bisericii, care a turnat plumb topic în lacăte, împiedicând accesul mulțimii iconoclaste. Biserica a devenit luterană în secolul al XVI-lea. În capela alăturată a fost depozitată mumia Ducelui Charles Eugène de Croÿ⁠(d), comandantul armatei ruse la Bătălia de la Narva (1700), luat prizonier de regele suedez Carol a XII-lea. Charles Eugène de Croÿ a decedat în 1702, dar nu a fost înhumat, întrucât nimeni nu voia să plătească pentru înmormântare. Condițiile din interiorul capelei au protejat cadavrul de descompunere, astfel încât mumia a devenit o atracție turistică, rămânând expusă publicului până în 1897, când autoritățile au îngropat-o. La 9 martie 1944, biserica a suferit grav în urma bombardamentelor sovietice. A izbucnit un incendiu care a consumat-o aproape în totalitate, cu excepția capelei Sfântului Anton. Turnul a continuat să fumege preț de o lună. Obiectele de artă nu au avut de suferit, datorită evacuării lor la timpul potrivit. Renovarea clădirii a început în 1953 și a fost finalizată complet în 1981. Turnul bisericii a suferit din cauza unui nou incendiu la 12 octombrie 1982. Turla a fost distrusă, iar acoperișul navei și capelei au fost deteriorate. După lucrări de restaurare conduse de conservatorul-restaurator Villem Raam⁠(d), biserica a fost redeschisă în 1984 ca muzeu și sală de concerte; de atunci, găzduiește colecția de artă medievală a Muzeului de Artă din Estonia⁠(d). Datorită proprietăților acustice excelente, aici se organizează concerte. Note Legături externe Site web oficial Materiale media legate de Biserica „Sfântul Nicolae” la Wikimedia Commons