NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Пийри

Пи́йри (эст. Piiri) — деревня в волости Тарту уезда Тартумаа, Эстония. До административной реформы местных самоуправлений Эстонии 2017 года входила в состав волости Пийриссааре. География Расположена на острове Пийрисар в Чудском озере. Высота над уровнем моря — 36 метров. В деревне находятся все три островных кладбища — два православных и одно лютеранское. Кроме Пийри на острове Пийрисар есть ещё две маленькие деревни: Сааре и Тоони. Население По данным переписи населения 2021 года, в Пийри насчитывалось 32 жителя, из них 11 (34,4 %) — эстонцы. По данным Регистра народонаселения, по состоянию на 1 января 2020 года в деревне проживали 50 человек, из них 14 женщин и 36 мужчин; жителей пенсионного возраста (65 лет и старше) — 33 человека, жителей в возрасте 15-64 лет — 33. По данным переписи населения 2011 года в деревне проживал 31 человек, эстонцев среди них не было. Численность населения деревни Пийри: История Русское название деревни — Межа́. В письменных источниках 1750 года упоминается Dorff Iawel oder Meschi, 1764 года — Piri K., 1790 года — Piresar, 1839 года — Pirisaar (деревня), около 1866 года — С. Мѣжа. Примечания Ссылки Сайт волости Пийриссааре Pilt Eesti Maa-ameti kaardiserverist - остров на электронной карте Эстонского Земельного департамента (эст.) Аэропанорама острова с вертолёта - 360°
Пійрі (Тарту)

Пі́йрі (ест. Piiri küla) — село в Естонії, у волості Тарту повіту Тартумаа. Населення Чисельність населення на 31 грудня 2011 року становила 31 особу. Географія Село розташоване на острові Пійріссаар на Чудському озері. Історія До 25 жовтня 2017 року село входило до складу волості Пійріссааре . Примітки Джерела Eesti 2011. aasta rahvaloendus. PC003:Population by place of residence (settlement), 31 December 2011. Eesti Statistika. Посилання Офіційний сайт волості Тарту [Архівовано 25 лютого 2018 у Wayback Machine.] (ест.) Офіційний сайт волості Пійріссааре [Архівовано 12 лютого 2018 у Wayback Machine.] (ест.)
Lõmala

Lõmala (deutsch Lemmalsnäse) ist ein Dorf (estnisch küla) auf der größten estnischen Insel Saaremaa. Es gehört zur Landgemeinde Saaremaa (bis 2017: Landgemeinde Salme) im Kreis Saare. Einwohnerschaft und Lage Das Dorf hat 39 Einwohner (Stand 31. Dezember 2011). Es liegt 21 Kilometer südwestlich der Inselhauptstadt Kuressaare. Friedhof Auf dem Friedhof Vananõmme sind zahlreiche sowjetische Gefallene des Zweiten Weltkriegs beigesetzt. Unter ihnen ist auch der Kriegsheld Wladimir Deew (1925–1944), der auf der Halbinsel Sõrve tödlich verwundet worden war. Der Friedhof steht unter staatlichem Schutz. Literatur Gertrud Westermann: Baltisches historisches Ortslexikon – I : Estland (einschliesslich Nordlivland). In: Hans Feldmann, Heinz von zur Mühlen (Hrsg.): Quellen und Studien zur baltischen Geschichte. Band 8/I. Böhlau Verlag, Köln / Wien 1985, ISBN 3-412-07183-8, S. 301 (702 S.). Weblinks Einzelnachweise
Lõmala

Lõmala es una aldea de la isla-municipio de Saaremaa, condado de Saare, Estonia, con una población censada a final del año 2011 de 39 habitantes. La isla de Saaremaa —la mayor de las que forman el archipiélago Moonsund— está situada en el mar Báltico, al sur de la isla de Hiiumaa y frente a la costa oeste de la isla de Muhu y de la Estonia continental.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Lõmala.
Lõmala

Lõmala (Duits: Lemmalsnäse) is een plaats in de Estlandse gemeente Saaremaa, provincie Saaremaa. De plaats heeft de status van dorp (Estisch: küla) en telt 42 inwoners (2021). Tot in oktober 2017 behoorde Lõmala tot de gemeente Salme en sindsdien tot de fusiegemeente Saaremaa. De plaats ligt aan de westkust van het eiland Saaremaa. Geschiedenis Lõmala werd in 1522 voor het eerst genoemd onder de naam Lemmall. De plaats was het centrum van een landgoed Lõmala, waarvan geen gebouwen bewaard zijn gebleven. Het kerkhof Vananõmme In Lõmala ligt een kerkhof voor Sovjetsoldaten (waaronder Esten) die tijdens de Tweede Wereldoorlog op Saaremaa zijn gesneuveld. De naam van het kerkhof is Vananõmme. Het graf van Vladimir Dejev is anders vormgegeven dan de andere graven. Dejev, die eerder vocht tijdens het beleg van Leningrad en dodelijk gewond raakte in oktober 1944 op het schiereiland Sõrve, kreeg postuum de titel Held van de Sovjet-Unie en de Leninorde. Foto's
Лымала

Лы́мала (эст. Lõmala), ранее Ле́ммала, также Лы́ммала (эст. Lõmmala) — деревня в волости Сааремаа уезда Сааремаа, Эстония. До административной реформы местных самоуправлений Эстонии 2017 года входила в состав волости Салме (упразднена). География и описание Расположена в юго-западной части острова Сааремаа, в 21 км от волостного и уездного центра — города Курессааре. Высота над уровнем моря — 11 метров. В деревне расположен малый порт Лымала. Климат умеренный. Официальный язык — эстонский. Почтовый индекс — 93217. Население По переписи населения 2021 года, в Лымала насчитывалось 33 жителя, все — эстонцы. По данным переписи населения 2011 года в деревне проживали 39 человек, также все — эстонцы. Численность населения деревни Лымала по данным переписей населения: История Впервые упоминается в 1522 году (Lemmall). В середине XVII века на территории современной Лымала была основана мыза Леммальнес (нем. Lemmalsnäse, Лымала, эст. Lõmala mõis), рядом с которой, к северо-востоку, находилась деревня Лымала (они обозначены на военно-топографических картах Российской империи (1846–1863 годы), в состав которой входила Лифляндская губерния, соответственно как мз. Леммальнесъ и Леммала). В 1920-х годах, после земельной реформы, земли мызы были поделены, и на них возникло поселение, которое в конце 1930-х годов объединили с деревней. На территории деревни Лымала находится кладбище Вананымме, внесённое в Государственный регистр памятников культуры Эстонии как . В 1949 году на расположенной на кладбище Вананымме братской могиле советских воинов, павших во Второй мировой войне (исторический памятник с 1997 до 2023 года), был установлен памятник с надписью на эстонском языке «1941—1945 Бойцам Советской армии, павшим в Великой Отечественной войне». Здесь захоронены советские воины, погибшие в 1944 году у рубежа Салме—Суурна, а также у рубежа рубежа Унгру—Пагила. Братская могила была реконструирована осенью 1983 года. В протоколе от 30 ноября 2022 года рабочая группа по советским памятникам при Госканцелярии Эстонии признала этот памятник «красным монументом», подлежащим демонтажу и замене на т.н. «нейтральный». Памятник был демонтирован весной 2023 года (см. Список советских военных памятников Эстонии). См. также Моонзундская операция (1944) Примечания Комментарии
Tartu Observatoorium

Das Tartu Observatoorium ist eine Sternwarte in Estland. Sie befindet sich nahe dem Dorf Tõravere in der Landgemeinde Nõo, etwa 20 km südwestlich von Tartu in einer Höhe von etwa 75 m. Sie entstand aus der Sternwarte Dorpat, als diese 1946 von der Universität Tartu (deutsch: Dorpat) getrennt wurde, und man 1963 ein neues Gebäude errichtete. Sie wurde 1974 mit einem 1,5-Meter-Spiegelteleskop ausgestattet, welches das 0,5-Meter-Teleskop aus der alten Sternwarte ergänzte. 1998 wurde ein weiteres Teleskop mit 0,6 Meter Durchmesser hinzugefügt. Bedeutender Wissenschaftler an der Sternwarte war unter anderen Jaan Einasto. Weblinks Website (to.ee)
Tartu Observatory

The Tartu Observatory (Estonian: Tartu Observatoorium) is the largest astronomical observatory in Estonia. On 1 January 2018, Tartu Observatory was joined again to the University of Tartu, and the observatory is now an institute of the university. It is located on the Tõravere hill, about 20 km south-west of Tartu in Nõo Parish, Tartu County. The old Tartu Observatory, located in Tartu city centre, is known internationally for its connection to Friedrich Georg Wilhelm von Struve and the Struve Geodetic Arc, of which it is the first reference point. History The Tartu Observatory was founded at the Imperial University of Dorpat as it was reopened in 1802. The observatory building was completed in 1810 on the Toome hill in Dorpat. The instruments were installed in 1814 by von Struve who subsequently started observations. In 1824, a 9" Fraunhofer refractor arrived, the largest achromatic telescope in the world at the time. When von Struve began assembling his Geodetic Arc in 1816, the doorstep of the observatory became its first point. In 1946 the renamed Tartu Observatory was separated from the university and subjected to the Estonian Academy of Sciences. The authorities started to look for the new observational base in 1950. A patch of land on the Tõravere hill was assigned for the purpose and in 1958 construction began. By 1963, the new observatory building was completed, part of the astronomers from the old observatory moved in, and the 50 cm reflector telescope had first light. In 1964, an international conference was held and the Tartu Observatory was renamed von Struve Observatory. In 1974 the 1.5 metre telescope become operational. The name of the observatory was reverted to Tartu Observatory in 1995. In 1998, a 0.6 metre reflector and in 2013, a 0.3 metre modern robotic telescope were installed. The old observatory building now mainly serves as a museum and is a part of a public science education centre. Several notable scientists have been associated with the Tartu Observatory: Friedrich Georg Wilhelm von Struve, Johann Heinrich von Mädler, Thomas Clausen, Ernst Julius Öpik, Grigori Kuzmin, Jaan Einasto. Equipment The observatory has three main telescopes. The 1.5 metre Cassegrain reflector, which is the largest optical telescope in Northern Europe, is used for spectroscopic observations. The second and third telescope are a 0.6 metre and 0.31 metre reflectors for photometric observations. There is also a pitch for a collection of meteorological instruments on the observatory grounds. Tartu Observatory has also laboratories for accurate radiometric calibration for near-UV to shortwave infrared radiation; vacuum-, vibration-, temperature, and electromagnetic compatibility testing. See also List of astronomical observatories University of Tartu Old Observatory References External links Official website Tartu Observatoorium 1805-1948, Georgi Želnin, 2004 Timeline of Tartu Observatory Fraunhofer refractor About the search for dark matter in the Tartu observatory Tartu Old Observatory
Observatorio de Tartu

El Observatorio de Tartu (en estonio: Tartu Observatoorium) es el mayor observatorio astronómico de Estonia. Está situado en la colina de Tõravere a unos 20 km al sudoeste de Tartu en el municipio de Nõo Parish en el condado de Tartu. El antiguo observatorio de Tartu es mundialmente conocido por ser el primer punto de referencia para el Arco Geodésico de Struve, un sistema de medición geodésica desarrollado por el astrónomo alemán Friedrich Georg Wilhelm von Struve.​​ Historia El Observatorio de Tartu se construyó sobre la colina Toome en la Universidad imperial de Dorpat (más tarde Universidad de Tartu) y el edificio del observatorio se finalizó en 1810. El primer observador jefe fue Ernst Friedrich Knorre. La instrumentación fue instalada en 1814 por el propio Von Struve quien comenzó con las observaciones inmediatamente. En 1824 se instaló un refractor Fraunhofer de 9", el telescopio acromático más grande de su tiempo. Cuando von Struve comenzó a desarrollar su arco geodésico en 1816, el umbral de la puerta del observatorio se convirtió en su primer punto de referencia. En 1946 la universidad dejó de ocuparse de la gestión del observatorio y pasó a manos de la Academia de Ciencias de Estonia quienes en 1950 comenzaron a buscar un nuevo emplazamiento observacional. Una parcela de tierra en la colina Tõravere fue asignada para dicho propósito y en 1958 comenzó su construcción finalizándose en 1963. La mayoría de los astrónomos del antiguo observatorio se trasladaron a las nuevas instalaciones y su nuevo telescopio reflector de 0,50 m vio su primera luz en ese mismo año. En 1964, en el transcurso de una conferencia internacional, se acordó cambiar el nombre de Observatorio Tartu por el de Observatorio von Struve, nombre que se mantuvo hasta 1995 en que se decidió que volviera a su denominación original; Observatorio Tartu. En 1974 entró en funcionamiento un telescopio de Cassegrain de 1,5 m y en 1998 uno reflector de 0,6 m, el cual ha sido su última y mejor adquisición hasta el día de hoy. El antiguo edificio del observatorio sirve en la actualidad como museo y es parte de un centro público de educación científica. Además de Von Struve, varios importantes científicos han estado relacionados con el observatorio como son Ernst Öpik, Oskar Backlund, Thomas Clausen, Grigori Kuzmín o Jaan Einasto. Equipamiento El observatorio posee dos telescopios principales. Un Telescopio de Cassegrain de 150 cm el cual es el más grande del norte de Europa y utilizado para observaciones espectroscópicas y un segundo telescopio reflector de 0,6 m para realizar observaciones fotométricas. En los terrenos del observatorio también hay instalada una estación meteorológica. Referencias Notas Enlaces externos Web del antiguo observatorio Tartu Web oficial del Observatorio Tartu Tartu Observatoorium 1805-1948, Georgi Želnin, 2004 Fraunhofer refractor About the search for dark matter in the Tartu observatory
Observatoire de Tartu

L'observatoire de Tartu (estonien : Tartu Observatoorium) est le plus grand observatoire astronomique d'Estonie. Il est situé sur la colline de Tõravere, à environ 20 km au sud-ouest de Tartu, dans la commune de Nõo dans la région appelée Tartumaa. Histoire L'observatoire de Tartu (Dorpat en allemand) a été créé à l'université de Tartu après qu'elle a rouvert en 1802. Le bâtiment de l'observatoire a ensuite été terminé en 1810 sur la colline de Toome à Tartu. Les instruments ont été installés en 1814 par Friedrich Georg Wilhelm von Struve qui commença les observations. En 1824 une lunette de 9 pouces, construite par Joseph von Fraunhofer, est mise en place, ce qui constitue à l'époque la plus grande lunette achromatique au monde. Quand Struve commence à constituer l'arc géodésique de Struve en 1816, l'observatoire en devient le premier point. En 1946 l'observatoire de Tartu est séparé de l'université et rattaché à l'Académie estonienne des sciences. La recherche d'un nouvel emplacement d'observation débute en 1950. En 1957, un terrain sur la colline de Tõravere est destiné à recevoir l'observatoire et en 1958 la construction commence. Courant 1963 le nouveau bâtiment est terminé, une partie des astronomes de l'ancien observatoire s'y installent le télescope de 50 cm reçoit sa première lumière. En 1964 une conférence internationale est tenue à Tartu et l'observatoire prend le nom de F.G.W. Struve. L'observatoire reprend son nom original en 1995. En 1974, le télescope de 1,5 m devient opérationnel. En 1998, un télescope de 0,6 m est mis en place, ce qui constitue la dernière évolution majeure du matériel à ce jour. L'ancien bâtiment de l'observatoire sert maintenant principalement de musée et fait partie d'un centre public d'éducation à la science. Un certain nombre d'astronomes d'importance ont travaillé à l'observatoire de Tartu : Friedrich Georg Wilhelm von Struve, Johann Heinrich von Mädler, Thomas Clausen, Ernst Julius Öpik, Jaan Einasto. Équipement L'observatoire de Tartu possède deux télescopes principaux. Un télescope de type Cassegrain de 1,5 m qui est le plus grand télescope optique d'Europe du Nord et est utilisé pour des observations spectroscopiques. Le second télescope de 0,6 m est utilisé pour des observations photométriques. Articles connexes Ancien observatoire de l'université de Tartu Académie estonienne des sciences Notes et références Notes Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Tartu Observatory » (voir la liste des auteurs). [PDF](en) « Tartu Observatoorium 1805-1948 », Georgi Želnin, 2004 (en) « Timeline of Tartu Observatory » (en) « Fraunhofer refractor » Liens externes (en) Tartu Old Observatory (en) Tartu Observatory Portail de l’astronomie Portail de l’Estonie
Tartui Obszervatórium

A Tartui Obszervatórium (észtül: Tartu Observatoorium) Észtország legnagyobb csillagvizsgálója, amely Tartutól délnyugatra, a Nõo községhez tartozó Tõravere kisvárosban található. 2018-tól a Tartui Egyetemhez tartozik. Igazgatója 2020. április 1-jétől Antti Tamm. Története A Tartui Egyetem (akkoriban: Dorpati Császári Egyetem) obszervatóriumát 1808-ban alapították meg. A csillagvizsgáló megfigyelő épületét Tartu város központjában, a Dóm-hegyen építették fel. 1946-ban az obszervatóriumot leválasztották az egyetemről és az Észt SZSZK Tudományos Akadémiája alá rendelték. 1947. január 1-jétől pedig az obszervatóriumra alapozva létrehozták az Észt SZSZK Tudományos Akadémiája Matematika, Fizikai és Mechanikai Intézetét, amelyet 1952-ben Fizikai és Csillagászati Intézetre neveztek át. A szovjet időszakban ez az intézmény vált a baltikumi csillagászat központjává. 1950-es években egy új, modernebb obszervatórium építése merült fel. Erre a célra a Tõravere melletti magaslatot választották ki. 1957-ben kijelölték a földterületet, majd 1958-ban kezdték el az építkezést, amely 1963-ra fejeződött be. Az obszervatóriumba egy 50 cm-es tükrös teleszkópot telepítettek. Az intézményt 1964-ben nyitották meg. Ekkor a régi obszervatóriumból a munkatársak áttelepültek az új obszervatóriumba. 1964 szeptemberében nemzetközi tudományos konferenciát tartottak ott, és ekkor az obszervatórium felvette Struve nevét. 1973-ban a Fizikai és Csillagászati Intézetet két részre osztották. Az obszervatóriumban működött tovább az Asztrofizikai és Légkörfizikai Intézet, míg a Fizikai Intézet Tartuba költözött. 1976-ban egy új, 1,5 m-es teleszkópot kapott az obszervatórium. 1995-ben ismét Tartui Obszervatórium lett a neve. 1996. január 2-án az obszervatórium az Észt Tudományos Akadémiától átkerült az észt Oktatási és Kutatási Minisztérium alárendeltségébe. 1998-ban egy 0,6 m-es tükrös teleszkóp, majd 2013-ban egy 0,3 m-es robotizált teleszkópot állítottak üzembe. 2008. január 1-jén az obszervatórium visszakerült a Tartui Egyetemhez. A Tartui Obszervatórium munkatársai részt vettek az ESTCube–1 és ESTCube–2 mikroműholdak létrehozásában, emellett az ESTCube–1 projekt központja is az obszervatóriumban volt. Műszerei Fő műszere egy 1,5 m-es tükörrel felszerelt Cassegrain-távcső. A leningrádi LOMO vállalat által készített AZT–12 típusú teleszkópot 1974-1975-ben építették fel Tartuban és 1976-ban adták át. Ez Észak-Európa legnagyobb optikai csillagászati távcsöve. Elsősorban csillagászati spektroszkópiai vizsgálatokra használják. Az obszervatórium két további, fotometriai mérésekre használt teleszkóppal rendelkezik. Az egyik egy 0,6 m-es, a másik egy 0,3 m-es tükrös távcső. A teleszkópok mellett az obszervatórium területén számos meteorológiai műszert telepítettek. Igazgatói 1950–1973 – Aksel Kipper 1973–1985 – Väino Unt 1985–1999 – Tõnu Viik 1999–2010 – Laurits Leedjärv 2010–2020 – Anu Reinart 2020-tól – Antti Tamm Jegyzetek További információk A Tartui Obszervatórium honlapja
Osservatorio di Tartu

L'Osservatorio di Tartu è il più grande osservatorio astronomico dell'Estonia. Originariamente ubicato nella città di Tartu, è stato successivamente trasferito sulla collina di Tõravere nel comune di Nõo, a circa 20 km a sud-ovest di Tartu. Storia L'Osservatorio di Tartu fu istituito presso l'Università di Tartu nel 1802. La costruzione dell'edificio dell'osservatorio, ubicato a Tartu sulla collina Toomemagi, fu completata nel 1810. Gli strumenti furono installati nel 1814 da Friedrich Georg Wilhelm von Struve, che iniziò le osservazioni. Nel 1816, quando Struve iniziò a costruire l'arco geodetico di Struve, l'osservatorio divenne il primo punto della catena di località che componevano l'arco. Nel 1824 fu installato a Tortu un telescopio da 9 pollici costruito da Joseph von Fraunhofer. Nel 1947 l'Osservatorio di Tartu fu separato dall'Università e annesso all'Accademia Estone delle Scienze. Nel 1950 iniziò la ricerca di un nuovo sito di osservazione. Nel 1957 un terreno sulla collina Tõravere fu destinato ad ospitare l'osservatorio e nel 1958 iniziò la costruzione. Nel 1963 fu ultimato il nuovo edificio, dove si trasferirono alcuni astronomi del vecchio osservatorio; il telescopio da 50 cm che vi fu ubicato ricevette la prima luce. Nel 1964 si tenne una conferenza internazionale a Tartu e l'osservatorio prese il nome di Osservatorio FGW Struve. Nel 1974 divenne operativo un nuovo telescopio da 1,5 m. Nel 1995 l'Osservatorio ha ripreso il nome originario. Nel 1998 è stato installato un secondo telescopio da 0,6 metri. Nel 2013 è stato installato un moderno telescopio robotizzato da 0,3 metri. Nel 2018 l’Osservatorio di Tartu è stato riunificato con l'Università. L'edificio del vecchio osservatorio del XIX secolo ora funge principalmente da museo e fa parte di un centro pubblico di educazione scientifica. All'Osservatorio di Tartu, oltre a Struve hanno lavorarono altri astronomi importanti: Johann Heinrich von Mädler, Thomas Clausen, Ernst Julius Öpik, Jaan Einasto. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su osservatorio di Tartu Collegamenti esterni Sito ufficiale, su kosmos.ut.ee.
Obserwatorium w Tartu

Obserwatorium w Tartu (est. Tartu Observatoorium) – obserwatorium astronomiczne w Tartu (Dorpacie), założone w 1802, do 1946 obserwatorium Uniwersytetu w Dorpacie; położone na wzgórzu Tõravere. Pierwsze obserwatorium, należące do Uniwersytetu w Tartu () utworzono w 1802 roku. Budynek został ukończony w 1810 roku, a w 1814 r. Friedrich Georg Wilhelm Struve zakończył montaż wyposażenia i rozpoczął prowadzenie obserwacji. W 1946 roku obserwatorium zostało wydzielone ze struktur uniwersytetu i stało się jednostką Estońskiej Akademii Nauk. W 1958 roku rozpoczęto budowę nowego budynku, a ukończono 5 lat później. Obserwatorium posiada trzy duże teleskopy, największy to 1,5-metrowy teleskop zwierciadlany w układzie Cassegraina. Przypisy Linki zewnętrzne Obserwatorium w Tartu Stare obserwatorium w Tartu