NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Rahu sild

Le pont de la paix (en estonien : Rahu sild) anciennement pont de la victoire (en estonien : Võidu sild) est un pont à Tartu en Estonie. Présentation Le pont Rahu est un pont en béton armé construit entre 1952 et 1957 au centre de Tartu. Il enjambe la rivière Emajõgi, reliant la route de Narva au carrefour où se rencontrent la rue Riia tänav, la rue Turu tänav et la Vabaduse puiestee. Étymologie Le pont a été nommé « pont de la victoire » en 1965 pour célébrer le 20e anniversaire de la victoire dans la Grande Guerre patriotique. Le comité exécutif du Conseil des députés du peuple de la ville de Tartu a pris la décision le 7 mai 1965, se référant à la proposition des vétérans de la Grande Guerre patriotique. Une plaque signalétique été installée sur le pont. En 2022, le pont a été rebaptisé « Pont de la paix » en raison de l'association de l'ancien nom avec l'Occupation soviétique de l’Estonie (1944–1991) (et). Histoire Comme tous les ponts de Tartu avaient été détruits pendant la Seconde Guerre mondiale, il n'y avait pas de pont permanent dans la ville jusqu'en 1956, des ponts flottants temporaires étaient utilisés. Dans le prolongement de la rue Riia tänav, les urbanistes ont décidé de relier la rue Riia tänav sur la rive droite de la rivière Emajõgi à la route Narva maantee sur la rive gauche. La décision de construire un nouveau pont en béton armé à Tartu a été approuvée par le Conseil des ministres de la RSS d'Estonie en 1952. La même année, le calcul de la résistance statique du pont était achevé. Le pont de la Victoire a été conçu par le cabinet Leningrad Lengiprokommunstroi. L'ingénieur en chef du projet était R. Rosen, qui a également conçu des ponts et des viaducs de Saint-Pétersbourg à Irkoutsk, le pont a été conçu par Zaitsev. Selon le projet, la longueur du pont est de 76,8 m, la largeur 18,0 m (chaussée 12 m, deux trottoirs 3 m chacun), hauteur sous le pont 4 m. Galerie Notes et références Annexes Articles connexes Liens externes Ressource relative à la géographie : Kohanimeregistri Portail des ponts Portail des routes Portail de l’Estonie
Виїярв

Виїярв (ест. Võijärv, інша назва — ест. Rässa järv) — озеро в Естонії, що розташоване в повіті Сааремаа, у волості Муху. Джерела keskkonnainfo.ee (стор. 15) [Архівовано 9 березня 2016 у Wayback Machine.] (ест.)
Alexandriai Szent Katalin-templom (Võru)

Az Alexandriai Szent Katalin-templom (észtül: Võru Katariina kirik) Võruban található evangélikus templom, az ország déli részén Võrumaa megyében, Võru községben. A võrui Nagy Katalin-gyülekezet plébániája. Az épületet 1788 és 1793 között építették, barokk építészeti stílusban. Története A templom építésére II. Katalin orosz cárnő 28 000 ezüst rubelt ajándékozott. Az újonnan kijelölt megyeszékhelyen épülő templomot Christoph Haberland tervei alapján építették. Az épület egyetlen hajós, nyugati homlokzatánál áll a templom tornya. Toronysisakja gúla alakú. A főhomlokzatot oszlopdíszítéssel alátámasztott timpanon díszíti, kétoldalt félköríves kőfülkékkel. A templomnak boltíves ablakai, illetve főbejárata van. Az épületet 1793. július 24-én szentelték fel Alexandriai Szent Katalin tiszteletére. Az épületet 1879-ben felújították. Tornya ekkor kapott új borítást, valamint a négy toronyórát is ekkor helyezték el az épület tornyában. A templom oltárképe Krisztus szenvedését ábrázolja a kereszten. Az épületet 1997-ben örökségvédelmi oltalom alá helyezték. Források Võru Katariina Kogudus Veebikaamera Kultuurimälestiseks tunnistamine Võru ajalugu Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Võru Katariina kirik című észt Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Церковь Святой Екатерины (Выру)

Церковь Святой Екатерины (эст. Võru Katariina kirik) ― церковь в городе Выру в Эстонии. Принадлежит Эстонской евангелическо-лютеранской церковной общине. Построена в стиле раннего классицизма с элементами барокко. Церковь находится по адресу: улица Юри, 9. История Для сооружения лютеранской церкви в тогдашнем уездном городе Выру императрица Екатерина II пожертвовала 28 тысяч серебряных рублей. Церковь была построена в 1788–1793 годах и сразу стала архитектурной доминантой на рыночной площади города. Архитектор церкви доподлинно неизвестен, но вполне вероятно, что им был Кристоф Хаберланд из Риги. Церковь была освящена 24 июля 1793 года и получила своё название в честь великомученицы Екатерины Александрийской. В 1997 году церковь была признана объектом культурного наследия Эстонии. У церкви на месте прежней рыночной площади после Второй мировой войны был обустроен небольшой сквер. Архитектура Церковь имеет один неф и массивную башню с западной стороны, которая постепенно сужается и переходит в шатровый купол. На западном фасаде, выходящем на центральную площадь города, главный вход в церковь украшают парные пилястры и треугольный фронтон. Боковые фасады имеют большие арочные окна. После капитального ремонта в 1879 году на башне был установлен новый купол; также на ней установили часы с четырьмя циферблатами. Многие оригинальные декоративные элементы церкви были утрачены, например, скульптуры на карнизах рядом с порталом. Помимо этого, до наших дней не сохранился парапет в стиле барокко. Алтарная картина в церкви изображает Иисуса на кресте. В 1910 году братья Крийса изготовили для церкви орган с двумя мануалами и тридцатью регистрами. Галерея Ссылки Võru Katariina Kogudus Veebikaamera Kultuurimälestiseks tunnistamine Võru ajalugu Video – Võru Katariina kiriku torn tehakse annetajate abil korda. Lõunaeestlane.ee, 5. juuli 2017 Video – Ehitajad hindasid Võru kiriku tornikiivri seisu. Lõunaeestlane.ee, 16. august 2017
Церква святої Катерини (Виру)

Церква святої Катерини (ест. Võru Katariina kirik) ― міська церква Виру. Місто розташоване на межі парафій Риуге та Пилва, а церкву використовує Вируська парафія святої Катерини Естонської євангелічно-лютеранської церкви. Церква, збудована у стилі раннього класицизму з елементами бароко, розташована за адресою вулиця Юрі, 9. Історія Для спорудження лютеранської церкви у тодішньому повітовому місті Виру Катерина ІІ пожертвувапа 28 тисяч срібних рублів. Церква була споруджена у 1788–1793 рр. як архітектурна домінанта біля ринкової площі. Ймовірно, її архітектором був Кристоф Хаберланд з Риги. Церква була освячена 24 липня 1793 року та отримала свою назву на честь великомучениці Катерини Александрійської. У 1997 році церкву було визнано об'єктом культурної спадщини Естонії. Біля церкви на місці колишньої ринкової площі після Другої світової війни був облаштований сквер; наразі це площа Семінарі. Архітектура Церква має один неф та масивну західну вежу, яка членується за принципами бароко та поступово звужується, а також має шатровий купол пірамідальної форми. На західному фасаді, що виходить на центральну площу міста, головний вхід до церкви прикрашають парні пілястри та трикутний фронтон. Бічні фасади мають великі аркові вікна. Після капітального ремонту у 1879 році на вежі був встановлений новий купол; також на ній був встановлений годинник із чотирма циферблатами. Багато оригінальних декоративних елементів були втрачені: наприклад, вази на західному фасаді та у кутках верхньої частини вежі, скульптури на карнизах по боках порталу та бароковий парапет. Вівтарна картина у церкві зображує Ісуса на хресті та перебуває під охороною як пам'ятка мистецтва. У 1910 році брати Крійса виготовили для церкви орган із двома мануалами та 30 регістрами. Посилання Церква святої Катерини у Державному реєстрі об'єктів культурної спадщини Естонії Kultuurimälestiseks tunnistamine Võru ajalugu Video – Võru Katariina kiriku torn tehakse annetajate abil korda. Lõunaeestlane.ee, 5. juuli 2017 Video – Ehitajad hindasid Võru kiriku tornikiivri seisu. Lõunaeestlane.ee, 16. august 2017
Alexandriai Szent Katalin ortodox templom

Az Alexandriai Szent Katalin ortodox templom (észtül: Võru Suurkannataja Ekaterina kirik) Võru belvárosában található, az Alexandriai Szent Katalin evangélikus templom közelében. Võrumaa megyeszékhely egyik temploma, mely az Ortodox keresztény egyházhoz tartozik. A templom Võruban a Leiptu utca 9. szám alatt található. Jellemzői Az épület egyszerű, téglalap alaprajzú, melyet elölről egy vaskos harangtorony zár le. Főhajójának az oltár felőli vége előtt egy kupolatorony emelkedik ki az épület hajójából, amelynek lekerekített, félgömbszerű kupolájából, egy kisebb torony nyúlik az ég felé. A templom korai klasszicista stílusban épült, helyenként azonban barokk elemeket tartalmaz. A templom tornyában négy harang lakik, melyek közül két nagyharang, valamint kettő kis harang található. Mind oldalfalait, mind pedig főhomlokzatát félköríves ablakok díszítik. Templomtornyát párkány futja körül, felette szalagdíszes, kazettákkal körbevett félköríves ablak található. A templom főbejáratának homlokzatát timpanon díszíti, melynek központi ábrája a mindent látó szem. A templom 1000 hívő befogadására alkalmas. Történelme A templomot II. Katalin orosz cárnő uralkodásának idején, 1793-ban kezdték el építeni, a livóniai Matthias Schons tervei alapján. Az építkezést Johann Karl Otto vezette. A templomot 1804 november 6-án szentelték fel Alexandriai Szent Katalin tiszteletére. Az épületet 1870-ben újíttatta fel az egyház. Az egyházközség tulajdonába tartozott ekkoriban a Võrui-kastély, a Kirumpääi-erődig, valamint több haszonállat, illetve mintegy 248 hektárnyi földterület. Az egyház formált jogot a Tamula-tó, illetve a Vagula-tó halfogásaira is. A templombelsőt számos szobor, valamint ikonosztáz díszíti. 1922-ben nagy földterületek kerültek át az állam tulajdonába, így az egyház hatáskörében mindössze 72 hektár maradt. 1944-ben 14 hektárra csökkent az egyházközség földterületének mérete. A võrui temetőben 1933-ban egy kis temetőkápolna épült. 1999 szeptemberében az épületet felújító restaurátorok egy díszes tojás alakú dísztárgyban megtalálták Joann Jelenia 1854. június 17-én kelt levelét, valamint 22 réz érmét. Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Võru Suurkannataja Ekaterina kirik című észt Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Források Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik Eesti Päevalehe artikkel: Isa Rafael peab kinni teenistuskeelust, 1996
Cerkiew św. Katarzyny w Võru

Cerkiew św. Katarzyny (est. Võru Suurkannataja Ekaterina kirik) – prawosławna parafialna cerkiew w Võru, w jurysdykcji eparchii Tartu Estońskiego Apostolskiego Kościoła Prawosławnego. Obiekt wpisany do rejestru zabytków Estonii. Historia Budowę cerkwi rozpoczęto w 1793 r. Autorem projektu budynku był najprawdopodobniej Schons, architekt guberni inflanckiej. Gotową budowlę konsekrował 6 listopada 1804 r. archimandryta Benedykt przybyły z Rygi. Na potrzeby nowo erygowanej parafii władze rosyjskie przekazały 248 ha ziemi, zwierzęta i inwentarz, a także zezwoliły proboszczowi na łowienie ryb w jeziorach Tamula i Vagula. Większość tych gruntów zostało wywłaszczonych w 1922 r., zaś pozostałą część znacjonalizowano w pierwszych latach istnienia Estońskiej SRR. Budynek był remontowany w latach 70. XX w. W nabożeństwie w cerkwi może równocześnie brać udział 1000 osób. Cerkiew należy do parafii Estońskiego Apostolskiego Kościoła Prawosławnego. Nabożeństwa w świątyni odbywają się w językach estońskim i cerkiewnosłowiańskim. Architektura Cerkiew reprezentuje styl klasycystyczny. Została wzniesiona na planie krzyża łacińskiego. Częścią elewacji frontowej świątyni jest masywna dzwonnica zwieńczona iglicą. Na dzwonnicy cerkiewnej znajdują się dwa duże dzwony i dwa mniejsze. Okna w świątyni są półkoliste, z ozdobnymi obramowaniami. Ponad nawą znajduje się kopuła usadowiona na bębnie, zwieńczona latarnią i hełmem. Cerkiew malowana jest na kolor ochry, z białymi detalami. W świątyni znajduje się XIX-wieczny neobarokowy ikonostas. Przypisy
Õdri

Õdri (est. Õdri järv) – jezioro w Estonii, w prowincji Valgamaa, w gminie Karula. Położone jest na południowy zachód od wsi Lusti. Ma powierzchnię 0,7 ha linię brzegową o długości 852 m, długość 260 m i szerokość 140 m. Sąsiaduje z jeziorami Kaadsijärv, Mikilä, Viitka, Rebäsejärv, Ojajärv, Kaadsi Mustjärv, Väikene Mustjärv, Kallõtõ, Karula Savijärv. Położone jest na terenie Parku Narodowego Karula. Przypisy
Tallinna Ülikool

Tallinnská univerzita (estonsky Tallinna Ülikool) je jedna z největších institucí terciárního vzdělávání v Estonsku. Univerzita vznikla 18. března 2005 sloučením Tallinnské pedagogické univerzity s několika dalšími vzdělávacími a výzkumnými organizacemi. Univerzita má tradici především v oblasti sociálních a humanitních věd, nicméně stále rostoucí složkou jsou přírodní vědy. Tallinna Ülikool se skládá ze 6 fakult, 2 akademických institucí a 4 výzkumných organizací (Estonský demografický institut, Ekologický institut, Institut mezinárodních a sociálních věd a Institut vzdělávacího výzkumu) a 2 regionálních fakult, které se nacházejí v Rakvere a v Haapsalu. V současnosti zde studuje zhruba 7000 studentů. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Tallinna Ülikool na Wikimedia Commons Oficiální stránky univerzity (estonsky, anglicky, rusky)
Universität Tallinn

Die Universität Tallinn (estnisch Tallinna Ülikool, kurz TLU oder TLÜ) ist eine staatliche Universität in der estnischen Hauptstadt Tallinn mit knapp 10.000 Studenten und 500 wissenschaftlichen Angestellten. Geschichte Die Universität ging 2005 aus der Pädagogischen Universität Tallinn hervor und gliederte sich bis 2008 in sechs Fakultäten. Seitdem erfuhr die Hochschule eine weitreichende Strukturreform und gliedert sich heute in über 20 Institute, Kollegien und Schulen. Erster Rektor war der Schriftsteller und Japanologe Rein Raud, seit 2021 ist Tõnu Viik Rektor der Universität. Abteilungen Excellence-Zentren TLU Kompetenzzentrum für Medieninnovation und digitale Kultur (Meediainnovatsiooni ja digikultuuri tippkeskus MEDIT) TLU Kompetenzzentrum für Innovation in der Bildung (Haridusuuenduse tippkeskus, HUT) TLU Kompetenzzentrum für interkulturelle Forschung (Kultuuridevaheliste uuringute tippkeskus, KUT) TLU Kompetenzzentrum für Verhaltens- und Neurowissenschaften (käitumis- ja neuroteaduste tippkeskus, KNT) TLU Kompetenzzentrum für interdisziplinäre Lebensforschung (interdistsiplinaarsete eluteeuuringute tippkeskus, IET) Forschungszentren Institut für Ökologie Zentrum für Landschaft und Kultur Estnisches Institut für Bevölkerungsstudien Baltische Film-, Medien- und Kunstschule BFM Institut für Geschichte, Archäologie und Kunstgeschichte Institut für internationale Sozialstudien Kompetenzzentrum Gesundheitsförderung und Rehabilitation Gruppe für Genderforschung Nennenswerte Persönlichkeiten Professoren Karsten Brüggemann – Historiker Tiiu Kirsipuu – Bildhauerin Ehrendoktoren Valdas Adamkus – Präsident der Republik Litauen Olavi Arens – Professor, Armstrong Atlantic State University Hans-Peter Blossfeld – Professor, Otto-Friedrich-Universität Bamberg Gerd-Bodo von Carlsburg – Professor, Pädagogische Hochschule Heidelberg Jacques Cortès – Professor Emeritus, Universität Rouen Helmut Dahncke – Professor, Universität Kiel Hannelore Greve – Philanthropist Juhani Hytönen – Professor, Universität Helsinki Viktoras Justickis – Professor, Vytautas-Magnus-Universität Heikki Olavi Kallio – Direktor der Finnischen Akademie Pertti Kansanen – Professor Emeritus, Universität Helsinki Jaan Kaplinski – Poet Ülo Lumiste – Academic, Professor Emeritus, Universität Tartu Pentti Malaska – Professor Emeritus, Turku-Handelshochschule Jaan Puhvel – Professor Emeritus, University of California, Los Angeles Aino Sallinen – Rektor, Professor, Universität Jyväskylä György Andras Schöpflin – Philosoph und Sozialwissenschaftler Riivo Sinijärv – Diplomat, ehem. estnischer Außenminister Robert Sommer – Professor Emeritus, University of California, Davis Winfried Ulrich – Professor, Universität Kiel Kyösti Urponen – Professor, Universität Lappland Jaan Valsiner – Professor, Clark University Arvo Valton – Schriftsteller Yrjö Varpio – Professor Emeritus, Universität Tampere Pauli Lauri Vuolle – Professor, Universität Jyväskylä Siehe auch Akademische Bibliothek der Universität Tallinn Weblinks Offizielle Website der Universität Tallinn Einzelnachweise
Universidad de Tallin

La Universidad de Tallin (estonio: Tallinna Ülikool, abreviado TLU), es una universidad pública localizada en Tallin, capital de Estonia y cuenta con aproximadamente 7,000 estudiantes reglados,​14,000 estudiantes de formación continua​ y más de 250 docentes.​ La universidad de Tallin surgió en 2005 de la Universidad Pedagógica de Tallin y cuenta con 2 institutos, 6 facultades, 3 centros superiores y 4 institutos de investigación. El rector de la universidad es el profesor Tiit Land. Historia El antecesor de la Universidad de Tallin, el Seminario de Profesores de Tallin, fue fundado en 1919. La Universidad de Tallin en su forma actual se estableció el 18 de marzo de 2005 como resultado de la fusión de varias universidades e instituciones de investigación en Tallin: Biblioteca Académica de Estonia (1946), Báltico Escuela de Cine y Medios de Comunicación (1992/1997), Instituto de Humanidades de Estonia (1988), Instituto de Historia (1946) y Universidad Pedagógica de Tallin (1919/1952/1992).​ En 2015, la Universidad de Tallin se sometió a una reforma estructural, mediante la cual sus más de 20 unidades estructurales (el legado de las numerosas fusiones que llevaron a su establecimiento) se reorganizaron en seis escuelas para optimizar la financiación y eliminar la superposición entre las unidades de investigación y docencia. Referencias Enlaces externos
Université de Tallinn

L'université de Tallinn (TLU) (en estonien Tallinna Ülikool), est une université située à Tallinn la capitale de l'Estonie. Organisation Écoles École du cinéma, des médias, des arts et de la communication baltiques École des technologies numériques École des sciences de l'éducation École de la gouvernance, de la loi et de la société École des sciences humaines École des sciences naturelles et de la santé Collèges Collège de Haapsalu Collège de Rakvere Centres académiques Centre des technologies de l'éducation Centre pour l'innovation dans l'éducation Centre pour les paysages et la culture Centre d'excellence pour la promotion et la réhabilitation de la santé Institut estonien pour les études de population Institut pour les études sociales internationales Institut d'écologie Institut d'histoire, d'archéologie et d'histoire de l'art Centres d'excellence Centre d'excellence en Sciences du comportement Centre d'excellence en Innovation dans l'éducation Centre d'excellence en Études interculturelles Centre d'excellence en Études interdisciplinaires Centre d'excellence en Innovation des médias et culture numérique Campus Le campus est accessible par le tramway de Tallinn. Il est à proximité du parc et du château de Kadriorg. Les bâtiments principaux portent des noms latins: Personnalités liées à l'université Professeurs Paul E. Beaudoin (en), compositeur Karsten Brüggemann (de), historien Peeter Järvelaid (et), juriste Tiiu Kirsipuu – sculptrice Richard Lomax (en), psychologue scolaire Mihhail Lotman (et), sémioticien et homme politique Andres Luure (et), philosophe et traducteur Katrin Niglas (et), pédagogue Hannes Palang (et), géographe Michel Poulain (en), démographe Tõnis Rätsep (et), acteur, musicien Rein Raud (et), professeur de théorie culturelle et d'études japonaises Pia Tikka (fi), cinéaste et universitaire Docteurs honoris causa Valdas Adamkus – Président de la République de Lituanie Jacques Cortès – Professeur émérite, Université de Rouen Jaan Kaplinski – Poète Ülo Lumiste – Universitaire, Professeur émérite, Université de Tartu Pentti Malaska – Professeur émérite, École supérieure de commerce de Turku Références Voir aussi Articles connexes Liste des universités en Estonie Liens externes Sites officiels : (et) www.tlu.ee, (ru) www.tlu.ee/en/ru et (en) www.tlu.ee/en Ressources relatives à la recherche : Classement académique des universités mondiales Horizon 2020 Ressource relative à la musique : MusicBrainz (en) Site IMKE (en) Site de l'université de Tallinn (en) Carte du Campus [PDF] Portail des universités Portail de Tallinn
Universiteit van Tallinn

De Universiteit van Tallinn (Estisch: Tallinna Ülikool) is een openbare universiteit in de Estische hoofdstad Tallinn. Het is een van de grootste instellingen voor hoger onderwijs in Estland. Geschiedenis en ideologie De universiteit werd opgericht op 18 maart 2005, als gevolg van de fusie van verschillende andere universiteiten (waaronder de Pegagogische Universiteit) en onderzoeksinstellingen. De universiteit specialiseert zich vooral in studies op het gebied van geesteswetenschappen en sociale wetenschappen, maar richt zich ook op natuur- en exacte wetenschappen. Eind 2019 studeerden er ruim 6.997 studenten aan de universiteit, waarvan er 916 van buiten Estland kwamen. Er zijn meer dan 500 academische stafleden actief. De universiteit heeft als doel om een internationaal onderzoekscentrum te worden, met een sterke en flexibele leeromgeving. Derhalve focust de universiteit zich sterk op internationalisatie. Zo worden de zeven academische programma’s en een aantal kleinere programma’s ook in het Engels aangeboden. Externe links Officiële website
Uniwersytet Talliński

Uniwersytet Talliński, (est. Tallinna Ülikool), w skrócie TLÜ – trzecia pod względem wielkości placówka edukacji wyższej w Estonii, mająca siedzibę w Tallinnie. Nie jest powiązana z Tallińskim Uniwersytetem Technicznym. Historia i współczesność Uczelnia powstała w 2005 na bazie Uniwersytetu Pedagogicznego w Tallinnie. Placówka dzieli się na 2 instytuty, 6 wydziałów, 3 szkoły wyższe i 4 instytuty badawcze. Obecnie kształci się tu około 7 tys. studentów, a wykłada 200 pracowników naukowych. Absolwenci Wykładowcy Linki zewnętrzne Oficjalna strona Internetowa uczelni
Таллинский университет

Та́ллинский университе́т (ТЛУ) (эст. Tallinna Ülikool (TLÜ), англ. Tallinn University) — один из трёх ведущих университетов Эстонии. Находится в столице Эстонии, городе Таллине. Таллинский университет входит в число 5% лучших университетов мира в международном сравнении. В университете можно учиться на эстонском и английском языках. Для обучения открыты 116 программ обучения (43 программы бакалавриата, 59 программ магистратуры и 14 программ докторантуры, в том числе 20 программ англоязычного обучения). С 17 мая 2021 года ректором Таллиннского университета является Тыну Вийк. История ТЛУ создан в 2005 году на базе Таллинского педагогического института. История становления университета берёт начало с 15 сентября 1919 года, когда в Таллине была образована Таллинская учительская семинария. Первым ректором ТЛУ стал Мати Хейдметс. В феврале 2011 года ректором ТЛУ избран Тийт Ланд. Является основным центром подготовки педагогических кадров в республике. Готовит также специалистов по филологии, в том числе русской и восточной, азиатской культурологии и прикладной психологии. Обладает уникальным библиотечным фондом «Прибалтика». В ТЛУ находится часть архива известного семиотика Ю. М. Лотмана. Таллинский университет является третьим по величине вузом Эстонии. Университет состоит из шести институтов и одного колледжа. В ТЛУ учатся около 7000 студентов. Научными исследованиями в университете занимаются 500 преподавателей и научных сотрудников, общая численность сотрудников составляет более 1000 человек. Академические институты В результате структурной реформы, вступившей в силу 1 сентября 2015 года, Таллинский университет включает в себя шесть крупных институтов и один региональный колледж. Институты Балтийский институт кино, медиа и искусств Институт цифровых технологий Институт педагогических наук Гуманитарный институт Институт естественных и медицинских наук Институт социальных наук Колледж Хаапсалуский колледж См. также Академическая библиотека Таллинского университета Примечания