NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Кохтла-Ярве

Кохтла-Ярве (на естонски: Kohtla-Järve; на руски: Кохтла-Ярве) е град в Североизточна Естония, област Ида-Виру. Населението на града през 2013 година е 36 377 души. Побратимени градове Велики Новгород, Русия Вишков, Полша Кедайняй, Литва Кингисеппски район, Русия Коростишив, Украйна Нордерщед, Германия Оутокумпу, Финландия Саранск, Русия Сланцевски район, Русия Солигорск, Беларус Стафансторп, Швеция Източници Външни препратки ((et)) Официален сайт ((et)) Времето на града
Kohtla-Järve

Kohtla-Järve és la quarta major ciutat (linn) d'Estònia. Està situada al nord-est del país, al Comtat d'Ida-Viru. La ciutat va ser fundada el 1924 i tenia, l'any 2004, 46.346 habitants d'origen molt divers (més de 40 grups ètnics, sent els russos el grup majoritari). La majoria parla el rus, encara que a partir de 1990 el l'estonià va passar a ser l'única llengua administrativa oficial. La ciutat està molt industrialitzada i consta d'una considerable activitat petroliera. Història La història de Kohtla-Järve està molt vinculada a la història de l'extracció de l'esquist bituminós, el principal mineral d'Estònia. Els primers indicis de civilització daten de l'Alta Edat Mitjana. En un llibre danès de 1241, els pobles de Järve i de Kukruse són esmentats amb els noms Jeruius i Kukarus, respectivament, i el poble de Sompa amb Soenpe. Es coneixia la presència de petroli en el subsòl des de feia ja molt temps, però la seva extracció industrial només va començar entrat el segle xx. A partir d'aquí van començar a inaugurar-se noves mines prop del poble de Järve. El 1919 es crea la State Oil Shale Industrial Corporation i comencen a estendre's les mines. Es construeixen habitatges prop de les mines per albergar als miners. El 1924 es construeix una fàbrica d'extracció de betum al costat de l'estació ferroviària de Kohtla. Durant la Segona Guerra Mundial, els alemanys ocupen Estònia i consideren a Kohtla-Järve com una important reserva de petroli. No obstant això, no van aconseguir l'extracció a gran escala. Després de la guerra, l'esquist es va tornar molt necessari per a les indústries del nord-oest de la Unió Soviètica. Des de 1946, la ciutat no deixa de créixer i de créixer annexant Kohtla i Kukruse, el 1960 Jõhvi, Ahtme i Sompa, i més tard, en 1964, Kiviõli, Oru, Püssi i Viivikonna. El 1980, Kohtla-Järve assoleix els 90.000 habitants, que treballen punt en la indústria petroliera i com en la forestal i agrícola. El 1991, les ciutats de Jõhvi, Kiviõli i Püssi se separen de Kohtla-Järve. El volum d'extracció de combustible es desploma estrepitosament i moltes persones, preocupades per l'atur, emigren cap a Tallinn o cap a Rússia. Geografia La ciutat es divideix en cinc districtes (linnaosad): Järve (15.656 habitants) Ahtme (15.602) Oru (996) Sompa (754) Kukruse (467) La ciutat està situada en un lloc estratègic, al costat de la carretera i el ferrocarril que uneixen Tallinn amb Narva i Sant Petersburg. L'alcaldessa de Kohtla-Järve és, des de 2016, Ljudmila Jantšenko. Enllaços externs i referències Web oficial (en estonio i rus) Història i demografia de la ciutat
Kohtla-Järve

Kohtla-Järve es una pequeña ciudad (linn) del oriente de Estonia. Está situada en el noreste del país, en el condado de Ida-Viru, a solo 8 kilómetros de Jõhvi, la capital de dicho condado. Kohtla-Järve fue fundada en 1924 y tenía en 2004 46.346 habitantes de origen muy diverso (más de 40 grupos étnicos, siendo los rusos el grupo mayoritario). La mayoría habla el ruso, aunque a partir de 1990 el estonio pasó a ser la única lengua administrativa oficial. Sin embargo, la lengua y cultura rusa ostentan hegemonía en la vida común de la ciudad, como vestigio de los tiempos soviéticos. La ciudad está muy industrializada y comporta una considerable actividad petrolera. Historia La historia de Kohtla-Järve está muy vinculada a la historia de la extracción del esquisto bituminoso—el principal mineral de Estonia. Los primeros indicios de civilización datan de la Alta Edad Media. En un libro danés de 1241, los pueblos de Järve y de Kukruse son mencionados con los nombres Jeruius y Kukarus, respectivamente, y el pueblo de Sompa con Soenpe. Se sabía de la presencia de petróleo en el subsuelo desde hacía ya mucho tiempo, pero su extracción industrial sólo comenzó entrado el siglo XX. A partir de ahí comenzaron a inaugurarse nuevas minas cerca del pueblo de Järve. En 1919 se crea la State Oil Shale Industrial Corporation y comienzan a extenderse las minas. Se construyen viviendas cerca de las minas para albergar a los mineros. En 1924 se construye una fábrica de extracción de betunes al lado de la estación ferroviaria de Kohtla. Durante la Segunda Guerra Mundial, los alemanes ocupan Estonia y consideran a Kohtla-Järve como una importante reserva de petróleo. Sin embargo, no consiguieron la extracción a gran escala. Después de la guerra, el esquisto se volvió muy necesario para las industrias del noroeste de la Unión Soviética. Desde 1946, la ciudad no deja de crecer y de crecer anexando Kohtla y Kukruse, en 1960 Jõhvi, Ahtme y Sompa, y más tarde, en 1964, Kiviõli, Oru, Püssi y Viivikonna. En 1980, Kohtla-Järve alcanza los 90.000 habitantes, que trabajan tanto en la industria petrolera y como en la forestal y agrícola. En 1991, las ciudades de Jõhvi, Kiviõli y Püssi se separan de Kohtla-Järve. El volumen de extracción de combustible se desploma estrepitosamente y muchas personas, preocupadas por el paro, emigran hacia Tallin o hacia Rusia. Geografía La ciudad se divide en cinco distritos (linnaosad): Järve (15.656 habitantes) Ahtme (15.602) Oru (996) Sompa (754) Kukruse (467) La ciudad está situada en un lugar estratégico, junto a la carretera y el ferrocarril que unen Tallin con Narva y San Petersburgo. La alcaldesa de Kohtla-Järve es, desde 2016, Ljudmila Jantšenko. Deporte Kohtla-Järve JK Järve Esiliiga FC Lootus Kohtla-Järve JHK Kohtla-Järve Keemik JK Alko Kohtla-Järve HC Everest Coolbet Hokiliiga Kohtla-Järve Viru Sputnik Meistriliiga (ice hockey) Sedes deportivas Kohtla-Järve Spordikeskuse staadion 2,200 espectadores Kohtla-Järve Ice Hall Enlaces externos y referencias Web oficial (en estonio y ruso) Historia y demografía de la ciudad
Kohtla-Järve

Kohtla-Järve (rus. Кохтла-Ярве) je grad i općina u sjeveroistočnoj Estoniji, osnovan je 1924. godine, a registriran kao grad 1946. Grad je industrijaliziran, te je veliki proizvođač različitih naftnih proizvoda. Zbog loših odnosa između lokalnih Rusa i Estonaca grad je već godinama u ozbiljnoj gospodarskoj krizi. Kohtla-Järve je četvrti najveći grad u Estoniji. Kohtla-Jarve danas ima oko 45.000 stanovnika. Grad je etnički veoma raznolik, a samo 21% stanovništva su Estonci. Mnogi etnički Estonci u gradu su usvojili ruski kao svoj jezik, iako se to promijenilo u kasnim 1990-ih kada se opet vraća estonski jezik koji se koristi u svakodnevnom životu. Kohtla-Järve ima jedinstven izgled. Gradske četvrti su raspršene diljem sjevernog dijela okruga Ida-Virumaa. Udaljenost između Järve i Sirgala je oko 30 km. Grad je podijeljen u 6 upravnih okruga (est. linnaosad): Ahtme (oko 20.000 stanovnika), Järve (21.000), Kukruse (600), Oru (1.500), Sompa (2.000), Viivikonna (i Sirgala) (700) Vanjske poveznice Službene stranice (na estonskom i ruskom)
Kohtla-Järve

Kohtla-Järve város Észtország északkeleti részén. A város jelentős ipari központ, ahol olajpalát dolgoznak fel. A város etnikailag nagyon sokszínű, az észtek aránya mindössze 21%. A település a negyedik legnépesebb város Észtországban. Történelem Az első települések a mai város területén az 1241-ben a dán Land Book-ban említett Järve és Kukruse falvak voltak. Az 1420-as években már egy Sompa nevű falu állt a város mai területén. Az olajpala ipari termelése a 20. században kezdődött, Järve falu környékén pedig 1919-től folyt felszíni bányászat. 1924-ben Kohtla falunál létesítettek egy vasútállomást az olajpala elszállítására, majd a két falut összevonták és a neve a településnek Kohtla-Järve lett. A második világháború után egyre jelentősebb lett az olajpala-bányászat. 1946. június 15-én városi rangot kapott. Az 1960-as évekig több környező települést is a városhoz kapcsoltak. A város lakossága folyamatosan nőtt, hála a Szovjetunió különböző részeiből idetelepülő munkásoknak, és 1980-ban elérte a 90 000 főt. Földrajz A város egyedülálló felépítésű. A város különböző részei Ida-Viru megye különböző területein helyezkednek el. A várost 5 közigazgatási kerületre osztották fel: 1. Järve (15 656 lakos) 2. Ahtme (15 602 lakos) 3. Oru (996 lakos) 4. Sompa (754 lakos) 5. Kukruse (467 lakos) Népessége Gazdaság A városban van a Viru Keemia Grupp (magyarul: Keleti Vegyészeti Csoport) vegyipari és energetikai holding székhelye. Jegyzetek További információk hivatalos oldal Archiválva 2006. október 13-i dátummal a Wayback Machine-ben története
Kohtla-Järve

Kohtla-Järve é a quarta maior cidade (linn) da Estónia. Está situada no nordeste do país, na região de Ida-Viru. A cidade foi fundada em 1924 e tinha em 2004 46.346 habitantes de origem muito diversa (mais de 40 grupos étnicos, sendo os russos o grupo majoritário). A maioria fala o russo, ainda que a partir de 1990 o estoniano passasse a ser o único idioma administrativo oficial. A cidade está muito industrializada e abriga uma considerável atividade petroleira. História A história de Kohtla-Järve está bastante vinculada à história da extração do xisto betuminoso (o principal mineral da Estônia). Os primeiros indícios de civilização datam da Alta Idade Média. Em um livro data de 1241, os povos de Järve e de Kukruse são mencionados com os nomes "Jeruius" e "Kukarus", respectivamente, e o povo de Sompa com Soenpe. Constatou-se a presença de petróleo no subsolo desde há muito tempo, mas sua extração industrial só começou a partir do século XX. A partir de daí começaram a inaugurar-se novas minas próximo do povo de Järve. Em 1919 foi criada a State Oil Shale Industrial Corporation e começaram a estender as minas. Se construíram casas perto das minas para abrigar os mineradores. Em 1924 foi construído uma fábrica de extração de betumes ao lado da estação ferroviária de Kohtla. Durante a Segunda Guerra Mundial, os alemães ocupam a Estônia e consideravam Kohtla-Järve como uma importante reserva de petróleo. Entretanto, não conseguiram a extração em grande escala. Depois da guerra, o xisto se tornou muito necessário para as indústrias do noroeste da União Soviética. Desde 1946, a cidade não deixou de crescer anexando Kohtla e Kukruse, em 1960 Jõhvi, Ahtme e Sompa e mais tarde, em 1964, Kiviõli, Oru, Püssi e Viivikonna. Em 1980, Kohtla-Järve alcança os 90.000 habitantes, que trabalham tanto na indústria petroleira e como na florestal e agrícola. Em 1991, as cidades de Jõhvi, Kiviõli e Püssi se separaram de Kohtla-Järve. O volume da extração de combustível declina-se consideravelmente e muitas pessoas, preocupadas pelo facto, emigraram para Tallinn ou para a Rússia. Geografia A cidade divide-se em cinco distritos (linnaosad): A cidade está situada em um lugar estratégico, que possui a rodovia e a ferrovia que unem Tallinn com Narva e São Petersburgo. Ver também Municípios da Estônia Ligações externas Site oficial (em estoniano e russo) História e demografia da cidade
Кохтла-Јарве

Кохтла-Јарве (ест. Kohtla-Järve, рус. Кохтла-Ярве) је четврти по величини град у Естонији, смештен у североисточном делу државе. Град се налази у округу Ида-Виру, али и поред величине није управно средиште овог округа. Природни услови Кохтла-Јарве налази у североисточном делу Естоније, на путу Талин-Санкт Петербург. Град је удаљен 160 km источно од главног града Талина, а од Санкт Петербурга 200 km западно. Рељеф: Град Кохтла-Јарве је смештен у равничарском подручју, на приближно 50 m надморске висине. Град је посебан, будући да га заправо чини неколико мањих градића (6-7) на међусобној удаљености до 30 километара. Клима: У Кохтла-Јарвеу влада нешто оштрији облик континенталне климе. Град спада у хладније у Естонији. Воде: Око Кохтла-Јарвеа постоји неколико малих ледничких језера и пар малих водотока. 15ак километара северно од града налази се Фински залив Балтичког мора. Историја Град Кохтла-Јарве је млад град, мада је дато подручје насељено од времена праисторије. Настанак града везан је за окриће уљаних шкриљаца у овом делу Естоније и почетак њихове експлоатације после Другог светског рата. 1946. године овде је основан данашњи град са новим (махом руским) становништвом. Када се Естонија поново осамосталила 1991. година град се нашао у њеним границама, али је као изразито „руско насеље“ са наглашеним индустријским карактером почео пропадати. Становништво Кохтла-Јарве данас има око 45.000 становника, што је упола мање него пре три децније (1980. - 90 хиљ. ст.). Око 70% градског становништва су Руси. Етнички Естонци чине 21% градског становништва, а остатак су други народи из нившег СССР-а. Руски језик је претежан у граду и матерњи је за преко огромну већину градског становништва. Привреда Због лоших односа месних Руса и Естонаца и израженог индустријског карактера град је већ годинама у озбиљној привредној кризи. Галерија слика Референце Спољашње везе www.kohtla-jarve.ee Званична страница града Нарве Становништво
Kohtla-Järve

Kohtla-Järve (tyska: Kochtel-Türpsal) är en stad som utgör en egen kommun (stadskommun, estniska: linn) i landskapet Ida-Virumaa i nordöstra Estland. Staden ligger cirka 140 kilometer öster om huvudstaden Tallinn. Invånarantalet uppgick till 37 201 den 31 december 2011. Området präglas av utvinningen av oljeskiffer och det finns sedan 1966 ett oljeskiffermuseum. Geografi och administrativ indelning Staden Kohtla-Järve har en ovanlig geografisk struktur då den består av fem från varandra åtskilda delar. Var och en av dessa delar utgör ett administrativt distrikt (estniska: linnaosa) inom staden: Viivikonna, tillsammans med Sirgala, utgjorde tidigare ett administrativt distrikt inom staden Kohtla-Järve men sedan kommunreformen 2017 utgör dessa två orter istället byar inom Narva-Jõesuu stad. Vänorter Kohtla-Järve har följande vänorter: Kėdainių rajono savivaldybė, Litauen, sedan 1997 Kingiseppskij rajon, Ryssland, sedan 2000 Korostysjiv, Ukraina, sedan 2006 Norderstedt, Tyskland, sedan 1989 Novgorod, Ryssland, sedan 2004 Outokumpu, Finland, sedan 1969 Salihorsk, Vitryssland, sedan 2008 Saransk, Ryssland, sedan 1998 Slantsevskij rajon, Ryssland, sedan 1999 Staffanstorps kommun, Sverige, sedan 2009 Wyszków, Polen, sedan 2006 Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Kohtla-Järve, 28 december 2013. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kohtla-Järve. Kohtla-Järve (estniska) (ryska)
Кохтла-Ярве

Ко́хтла-Я́рве (ест. Kohtla-Järve) (з 1946 р.) — місто на північному сході Естонії. Розташоване на сланцевих покладах, видобуток якого є основним видом діяльності в місті. Значний розвиток отримали в місті і галузі промисловості, не пов'язані з сланцем — виробництво будівельних матеріалів, швейне виробництво, металообробка. Географія Місто Кохтла-Ярве знаходиться на північному сході Естонії, у повіті Іда-Вірумаа, поблизу Талліннсько-Нарвської залізниці. Площа — 46 квадратних кілометра. Складається з шести окремо розташованих частин міста: Агтме, Війвіконна, Кукрузе, Ору, Сомпа та Ярве. Район Агтме розташований на південь від центру повіту і складається з Агтме, Пуру, Ійдла і Тамміку. Великі промислові підприємства (видобуток сланцю, електростанція, комбінат будматеріалів) знаходяться у південно-східному Старому Агтме. Між Агтме і Йихві розташований житловий район Ійдла. Історія Кохтла-Ярве отримав статус міста трохи більше ніж півстоліття тому. Однак поселення на його території існувало давно. Так, до 1241 року відноситься перша згадка в Данській поземельній книзі про село Ярве (там воно називається Jeruius). Нинішня частина міста Кукрузе вперше згадується також в 1241 (Kukarus), а Сомпа — в 1420 році (Soenpe). Найімовірніше, на місці нинішнього Кохтла-Ярве так і не виникло б міста, якби не горючий сланець, поклади якого в місцевих краях досить значні. Образно кажучи, горючий сланець — це «тверда нафта». Про те, що цей камінь може горіти, місцеві жителі знали давно. Існують легенди, які розповідають про те, яким чином це було помічено. Згідно з однією з них, колись у давні часи пастухи, розпалюючи багаття, мали звичай викладати навколо них кільце з каменів. Зазвичай для цього використовували вапняк, але одного разу скористалися жовтувато-коричневими камінням, яких виявилося чимало в тому місці. Пастухам важко було повірити своїм очам, коли вони побачили, як спекотно ці камені палають разом з дровами. За іншою легендою якийсь селянин збудував собі лазню зі сланцю. Варто було розтопити її, як загорілися стіни — на превеликий подив селянина і всіх сусідів. Однак довгий час сланець залишався в очах місцевого населення всього лиш дивним курйозом, який не мав практичного значення. Використовувати його як паливо не було потреби, адже навколо вистачало лісів. До того ж палаючий сланець виділяє занадто багато кіптяви. Уродженці Хейно Мандрі (1922—1990) — естонський радянський актор театру і кіно Волков Сергій Віталійович (* 1981) — російський хокеїст. Надія Чорнобай (1985—2015) — естонська художниця, член Естонської спілки живописців. Володін Олександр Олександрович (* 1990) — естонський шахіст. Джерела Офіційна сторінка міста Кохтла-Ярве Примітки Посилання kohtla-jarve.ee — офіційний сайт міста
Kastna, Pärnu County

Kastna is a village in Pärnu urban municipality, Pärnu County, in southwestern Estonia, on the coast of Gulf of Riga. It has a population of 51 (as of 1 January 2011). Kastna Manor was first mentioned in 1228. Kastna St. Arsenius Orthodox church was built in 1904. References External links Website of Kastna region (Kastna, Ranniku and Rammuka villages) (in Estonian) Kastna holiday village Archived 2011-09-09 at the Wayback Machine
Кастна (Тистамаа)

Ка́стна (ест. Kastna küla) — село в Естонії, у волості Тистамаа повіту Пярнумаа. Населення Чисельність населення на 31 грудня 2011 року становила 44 особи. Географія Село розташоване на березі Ризької затоки. Поблизу села проходить автошлях 101 (Аудру — Тистамаа — Нурмсі). Історичні пам'ятки У 1904 році в селі була збудована церква Святого Арсенія (Kastna Püha Arseniuse kirik). Храм належить до Естонської Апостольсько-Православної Церкви. Примітки Джерела Eesti 2011. aasta rahvaloendus. PC003:Population by place of residence (settlement), 31 December 2011. Eesti Statistika. Посилання Офіційний сайт волості Тистамаа [Архівовано 1 березня 2010 у Wayback Machine.] (ест.)
Pootsi

Pootsi is een plaats in de Estlandse provincie Pärnumaa, sinds november 2017 behorend tot de gemeente Pärnu, komende uit landgemeente Tõstamaa. De plaats heeft de status van dorp (Estisch: küla). Bevolking Het dorp had 75 inwoners op 31 december 2011 en 82 inwoners op 31 december 2021. Geboren Platon Kulbusch (1869–1919), orthodox bisschop en heilige Foto's
Pootsi

Pootsi är en ort i Tõstamaa kommun i landksapet Pärnumaa i sydvästra Estland. Den ligger vid Pärnuviken (en del av Rigabukten) mellan udden Torila ots i sydväst och staden Pärnu i nordöst, 130 km söder om huvudstaden Tallinn. Antalet invånare är 109. Terrängen runt Pootsi är platt. Närmaste större samhälle är Tõstamaa, 10 km nordväst om Pootsi. Inlandsklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är 5 °C. Den varmaste månaden är augusti, då medeltemperaturen är 18 °C, och den kallaste är januari, med −5 °C. Källor Kommentarer
Поотсі

По́отсі (ест. Pootsi küla) — село в Естонії, у волості Тистамаа повіту Пярнумаа. Населення Чисельність населення на 31 грудня 2011 року становила 75 осіб. Географія Від села починається дорога 130 (Поотсі — Лао). Через село проходить автошлях 101 (Аудру — Тистамаа — Нурмсі). Видатні особи У селі народився естонський єпископ Платон (Пауль Кульбуш, 1869—1919) — перший серед естонців православний святий. Галерея Примітки Джерела Eesti 2011. aasta rahvaloendus. PC003:Population by place of residence (settlement), 31 December 2011. Eesti Statistika. Посилання Офіційний сайт волості Тистамаа (ест.)
Ranniku

Ranniku is a village in Pärnu urban municipality, Pärnu County, in southwestern Estonia. It is located just west of Tõstamaa, the administrative centre of the municipality, on the coast of Gulf of Riga. It has a population of 28 (as of 1 January 2011). References External links Website of Kastna region (Kastna, Ranniku and Rammuka villages) (in Estonian)
Ранніку

Ра́нніку (ест. Ranniku küla) — село в Естонії, у волості Тистамаа повіту Пярнумаа. Населення Чисельність населення на 31 грудня 2011 року становила 24 особи. Географія Через село проходить автошлях 101 (Аудру — Тистамаа — Нурмсі). Примітки Джерела Eesti 2011. aasta rahvaloendus. PC003:Population by place of residence (settlement), 31 December 2011. Eesti Statistika. Посилання Офіційний сайт волості Тистамаа [Архівовано 1 березня 2010 у Wayback Machine.] (ест.)
Вяраті

Вя́раті (ест. Värati küla) — село в Естонії, у волості Тистамаа повіту Пярнумаа. Населення Чисельність населення на 31 грудня 2011 року становила 22 особи. Географія Село розташоване на березі Ризької затоки, на південь від селища Тистамаа, волосного центру. Примітки Джерела Eesti 2011. aasta rahvaloendus. PC003:Population by place of residence (settlement), 31 December 2011. Eesti Statistika. Посилання Офіційний сайт волості Тистамаа [Архівовано 1 березня 2010 у Wayback Machine.] (ест.)
Пеерні

Пе́ерні (ест. Peerni küla) — село в Естонії, у волості Тистамаа повіту Пярнумаа. Населення Чисельність населення на 31 грудня 2011 року становила 24 особи. Географія Село розташоване на березі Ризької затоки. Поблизу села проходить автошлях 130 (Поотсі — Лао). Галерея Примітки Джерела Eesti 2011. aasta rahvaloendus. PC003:Population by place of residence (settlement), 31 December 2011. Eesti Statistika. Посилання Офіційний сайт волості Тистамаа [Архівовано 1 березня 2010 у Wayback Machine.] (ест.)
Tõlli, Pärnu County

Tõlli is a village in Pärnu municipality, Pärnu County, in southwestern Estonia. It is located just southeast of Tõstamaa, the administrative centre of the municipality, on the coast of the Gulf of Riga. Tõlli has a population of 44 (as of 1 January 2011). Tõrvanõmme pine, one of the fattest trees in Estonia, is located in Tõlli village. References
Тиллі (Тистамаа)

Ти́ллі (ест. Tõlli küla) — село в Естонії, у волості Тистамаа повіту Пярнумаа. Населення Чисельність населення на 31 грудня 2011 року становила 45 осіб. Географія Село розташоване на березі Ризької затоки, на південний схід від селища Тистамаа, волосного центру. Поблизу села проходить автошлях 101 (Аудру — Тистамаа — Нурмсі). Пам'ятки природи Пам'яткою села є сосна Тирванимме (Tõrvanõmme mänd) — дерево сосни звичайної (Pinus sylvestris). У 2007 році дерево мало висоту 14,5 м та 454 см в обхваті. Сосна росте на хуторі Тирванимме, біля дороги Аудру — Тистамаа (58°18′22″ пн. ш. 24°3′37″ сх. д.). Примітки Джерела Eesti 2011. aasta rahvaloendus. PC003:Population by place of residence (settlement), 31 December 2011. Eesti Statistika. Посилання Офіційний сайт волості Тистамаа (ест.)
Manija

Manija is een plaats in de Estlandse provincie Pärnumaa, behorend tot de gemeente Pärnu. De plaats heeft de status van dorp (Estisch: küla) en bestaat uit het bewoonde eiland Manilaid en de onbewoonde eilanden Sorgu en Annilaid. Tot 1 november 2017 viel Manija onder de gemeente Tõstamaa. Op die dag werd Tõstamaa bij de gemeente Pärnu gevoegd. Manilaid heeft een oppervlakte van 1,87 km², Sorgu meet 0,05 km² en Annilaid 0,03 km². Manilaid is bewoond sinds 1933. Bevolking Het dorp had 31 inwoners op 31 december 2011 en 35 inwoners op 31 december 2021. Foto's