NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
EML Kalev (M414)

EML Kalev (M414) was a Frauenlob-class of the Estonian Navy which belonged to the Mineships Division. Introduction The minesweeper Kalev was a vessel in the Estonian Navy Mineships Division and also the first modernized Frauenlob-class minesweeper. At the beginning of 2004 the Kalev was discharged from service and transferred to the Estonian Maritime Museum. History The EML Kalev (M414) was built in West Germany, in the Krögerwerft shipyard in Rendsburg. The vessel, originally named Minerva, was launched on 25 August 1966 and entered service on 16 June 1967. It was one of ten ships of class 394 with the home port of Neustadt in Holstein. The German Navy decommissioned five of these ships in 1995; Minerva (Kalev) and her sister Diana (Olev) were given to the Estonian Navy to operate. At the handing over ceremony the vessel received the Estonian name Kalev. The third sister Undine was handed over to the Estonian Navy in 2001 as Vaindlo. In 2004 the Estonian Navy decommissioned the ships and Kalev was handed to the Estonian Maritime Museum in Tallinn. See also Baltic Naval Squadron References External links Estonian Navy
EML Kalev (M414)

Le EML Kalev (M414) est un dragueur de mines de Marine estonienne qui a servi de 1997 à 2004. Auparavant, il a servi dans la Deutsche Marine de 1967 à 1997 sous le nom de Minerva (M2663). Il est désormais un navire musée depuis 2004 à quai du musée maritime estonien à Tallinn. Historique L'EML Kalev (M414) a été construit en Allemagne de l'Ouest, dans le chantier naval Kröger-Werft à Rendsburg. Le navire a été lancé le 25 août 1966 et est entré en service le 16 juin 1967. C'était l'un des dix navires de la classe 394 ayant le port d'attache de Neustadt in Holstein. La marine allemande a mis hors service cinq de ces navires en 1995. Le Minerva (Kalev) et son sister-ship Diana (Olev) ont été confiées à la marine estonienne. Lors de la cérémonie de remise, le navire a reçu le nom estonien Kalev. Une troisième unité, l'Ondinea, été remisr à la marine estonienne en 2001 sous le nom de Vaindlo. Préservation En 2004, la marine estonienne a mis les navires hors service et le Kalev a été remis au Musée maritime estoniende Tallinn situé à l'Hydroaéroport de Tallinn Galerie Bibliographie Siegfried Breyer, Gerhard Koop: Die Schiffe, Fahrzeuge und Flugzeuge der deutschen Marine von 1956 bis heute. Bernard und Graefe, Bonn 1996, (ISBN 3-7637-5155-6). Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « EML Kalev (M414) » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Articles annexes Musée maritime estonien Sous-marin EML Lembit Baliseur PVL-109 Valvas Brise-glace Suur Tõll Liens externes Portail du monde maritime Portail des musées Portail de l’histoire militaire Portail de l’Estonie
EML Kalev (M414)

Az EML Kalev (ex M2663 Minerva) Németországban gyártott Frauenlob osztályú aknakereső hajó, amely jelenleg az Észt Tengerészeti Múzeumban van kiállítva. 1995-ig a Német Haditengerészetnél, majd M414 hadrendi jelzéssel 1997–2004 között az Észt Haditengerészetnél állt szolgálatban. Története A hajót Németországban, a rendsburgi Kröger-Werft hajógyárban építették a 10 egységet számláló Frauenlob-osztály tagjaként. 1966. augusztus 25-én bocsátották vízre, majd 1967. június 16-án állították szolgálatba a Német Haditengerészetnél Minerva néven, M2663 hadrendi jelzéssel. Honi kikötője Neustadt in Holsteinben volt. 1995-ben vonták ki a szolgálatból az osztály négy további tagjával együtt, majd a Minervát és testvérhajóját, a Dianát Németország Észtországnak ajándékozta. Felújítás után a Minerava az M414 hadrendi számot, valamint az észt mitológiai alakról a Kalev nevet kapta, míg a Dianát Olev néven állították szolgálatba az Észt Haditengerészetnél 1997. szeptember 5-én. Az átadás alkalmával tartott ünnepségen a hajónak Kunda város címerét adományozták. A hajó személyzete egy hat hónapos kiképzésen vett részt Németországban. (A Frauenlob-osztály egy harmadik egysége 2001-ben került Észtországhoz.) A hajó a testvérhajóival együtt az Észt Haditengerészet Aknakereső Hadosztályában állt szolgálatban. A hajó részt vett a balti országok balti-tengeri aknakereső egységének, a BALTRON-nak a tevékenységében, valamint több nemzetközi haditengerészeti gyakorlaton. Az EML Kalev egységet 2003 júliusában vonták ki a hadrendből, majd 2004-ben átadták az Észt Tengerészeti Múzeumnak, ahol múzeumhajóként látogatható. Parancsnokai Az Észt Haditengerészetnél állományában töltött időszak alatt a hajó parancsnokai voltak: Ilmar Noor Annes Vainamäe Indrek Hanson Rain Terras Lásd még EML Kalev Jegyzetek További információk Az EML Kalev az Észt Tengerészeti Múzeum honlapján
Tallinns frivilliga brandkårs stationshus

Tallinns frivilliga brandkårs stationshus ("Tuletõrjehoone") är en byggnad vid Gamla Virugatan och Virutorget i Tallinn i Estland. Denna Estlands äldsta överlevande brandstation ritades av arkitekten Ferdinand Kordes byggdes av murad kalksten. År 1922 utvidgades byggnaden efter ritningar av Georg Hellat. Byggnaden har länge utnyttjats som konsertsal. Från 1947 användes den av Tallinn Militia Club, bland annat som bio. Från 1955 var den en danshall, och 2000 öppnade nattklubben Venus Club. Byggnaden inrymde mellan 1974 och 2004 också Estlands brandbekämpningsmuseum. Den är ett byggnadsminne. Källor About us på Venus Club:s webbplats Noter Externa länkar Bild
Auferstehungskathedrale (Narva)

Die Auferstehungskathedrale von Narva ist die russisch-orthodoxe Hauptkirche in der drittgrößten estnischen Stadt. Geschichte Die Auferstehungskathedrale von Narva (estnisch Narva Issanda Ülestõusmise peakirik, russisch Нарвский Воскресенский кафедральный собор) entstand in den Jahren 1890 bis 1898. Offizieller Baubeginn war am 5. August 1890 mit der Grundsteinlegung unter Anteilnahme des russischen Zaren Alexanders III. Die feierliche Einweihung der Kirche fand am 17. November 1896 statt. In der Kirche finden 2.000 Gläubige Platz. Das Narvaer Textilunternehmen Kreenholm, eine der größten Baumwollspinnereien im damaligen Russland, unterstützte den Bau finanziell. Die Kathedrale lag inmitten der Kreenholmgebäude, die ebenfalls der Architekt der Kathedrale, Paul Alisch, errichtet hatte. Das orthodoxe Gotteshaus war vor allem für die Arbeiter der Textilmanufaktur geplant. Die Auferstehungskathedrale findet ihr Pendant in der nahegelegenen lutherischen Alexanderkirche, die in den Jahren 1881–1884 errichtet wurde. Die beiden zur selben Zeit entstandenen großen Kirchenbauten unterstreichen die Verbindungslinien von Ost und West, die in Narva zusammentreffen. Bau Der Entwurf im neobyzantinischen Stil stammt von dem Architekten Paul Alisch. Es ist der einzige neobyzantinische Sakralbau in Estland. Der Zentralbau hat den Grundriss eines griechischen Kreuzes. Die Höhe der monumentalen Kuppel beträgt 40 m und sie hat einen Durchmesser von 21,5 m. An der Westseite befindet sich ein 28,5 m hoher Glockenturm. Die dreigeteilte, vergoldete Ikonostase mit ihren Ikonen ist eine Arbeit der Werkstatt von Michail Dikarew aus Moskau. Ein geschnitztes Kruzifix aus dem 17. Jahrhundert stammt wahrscheinlich von dem Meister Elert Thiele aus Tallinn. Kirchengemeinde Die Kirche und die Kirchengemeinde unterstehen heute der Estnischen Orthodoxen Kirche des Moskauer Patriarchats (Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kirik). Über 90 Prozent der Einwohner Narvas sind heute russischsprachig. Ein Großteil gehört der russisch-orthodoxen Kirche an. Bilder Weblinks Offizielle Internetseite (russisch) Beschreibung (estnisch) Einzelnachweise
Resurrection of Christ Cathedral, Narva

The Resurrection of Christ Cathedral (Estonian: Narva Issanda Ülestõusmise peakirik, Russian: Нарвский Воскресенский собор) is a Neo-Byzantine style Estonian Orthodox Church of Moscow Patriarchate located in Narva, Estonia. The church was constructed between 1890 and 1896 to cater to the religious needs of the cotton mill workers of the Krenholm Manufacturing Company. The cathedral was the only building standing after the bombing of the city in 1944 during World War II. History In 1890, the shareholders of the Krenholm Manufacturing Company, under the initiative of director Ivan Prove, decided to construct an Orthodox church for the workers of the company. The shareholders of the company donated 500,000 roubles to construct the church on land donated by Prove. The foundation stone was laid by Bishop Alexander Dmitrievich (Arseny) Bryantsev in the presence of Czar Alexander III and Empress Maria Feodorovna on August 5, 1890. The cathedral also commemorates the meeting between the German Emperor Wilhelm II and Czar Alexander III. While Narva received heavy bombardment during world War II, the cathedral remained standing till the end of the war. On 20 January 1958, it was renamed as the Cathedral of the Resurrection of Jesus Christ. The cathedral underwent extensive renovations as part of its centenary celebrations. The renovated basement church was consecrated in the name of Seraphim of Sarov by Archbishop Cornelius of Tallinn and all of Estonia on November 16, 1996. Architecture The architecture is Neo-Byzantine and the architect was Pavel Alis. The church is made in the Greek Cross plan, with a square central mass and four arms of equal length. The walls and dome for the cathedral was made with red bricks sourced locally. The stairways and other aisles were made of Rapakivi granite procured from Finland. The cathedral can hold up to 2000 people during mass and has a bell tower which is 28.8 m high. It also has a three part carved iconostasis made by Afanasjev and a crucifix originally made in the 17th century for the Church of Saint John of Jerusalem outside the walls by Elert Thiele. The icons were painted by Michail Dickarev. The pendentives and the semi-dome space above the main altar were subsequently painted in 1912. Gallery See also List of cathedrals in Estonia References
Cathédrale de la Résurrection de Narva

La cathédrale de la Résurrection (Собор Воскресения Христова) est une cathédrale orthodoxe située à Narva en Estonie. Présentation Elle a été construite entre 1890 et 1898 selon les plans de l'architecte Pavel Alich dans un style néo-byzantin. Références Voir aussi Liens internes Liste d'églises en Estonie Liens externes (ru) Site officiel Portail de l’architecture chrétienne Portail de l’Estonie Portail du christianisme orthodoxe
Cattedrale della Resurrezione del Signore (Narva)

La cattedrale della Resurrezione del Signore (in russo: Нарвский Воскресенский кафедральный собор) è la cattedrale ortodossa di Narva, in Estonia, è sede dell'eparchia di Narva afferente al Patriarcato di Mosca nell'ambito della Chiesa ortodossa estone Storia Il progetto di costruire la cattedrale risale al 1873, ma, a causa della mancanza di fondi, la costruzione è stata rinviata a tempo indeterminato. La posa della prima pietra è avvenuta solo il 5 agosto 1890, con la partecipazione dello zar Alessandro III. Il progetto è dell'architetto Pavel Alisz, che ideò l'edificio in stile neobizantino, diverso dalle chiese già presenti nella città. I lavori di costruzione durarono fino al 1896. In quell'anno, il 17 novembre, l'Arcivescovo ortodosso di Riga consacrò la chiesa. Durante la seconda guerra mondiale l'edificio è stato gravemente danneggiato: il tetto è stato distrutto, i vetri delle vetrate, gli altari e una delle pareti sono crollati colpiti da un missile, rendendo necessario un serio restauro, durante il quale le funzioni religiose si sono tenute nei sotterranei. Fino al 2010 la chiesa ha svolto il ruolo di seconda cattedrale della Chiesa ortodossa estone. Dal 2011, con l'erezione dell'eparchia di Narva, ne è divenuta cattedrale. Note Voci correlate Eparchia di Narva Cattedrali in Estonia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su cattedrale della Resurrezione del Signore Collegamenti esterni Sito dell'eparchia di Narva, su narvasobor.ee.
Uppståndelsekatedralen, Narva

Uppståndelsekatedralen (estniska: Issanda Ülestõusmise peakirik, ryska: Воскресенский кафедральный собор) är en estnisk-ortodox katedral belägen i staden Narva i landskapet Ida-Virumaa i nordöstra Estland. Katedralen är byggd i bysantinsk stil och helgad åt Jesu uppståndelse. Historik Uppståndelsekatedralen i Narva började byggas den 5 augusti 1890, då tsar Alexander III av Ryssland lade grundstenen. Närvarande vid detta tillfälle var även den tyske kejsaren Vilhelm II. Katedralen stod färdig 1896, och invigdes den 17 november samma år. Arkitekt var Pavel Alisj, och byggnaden restes med hjälp av medel från Kreenholms bomullsspinneri. Inventarier Inne i katedralen finns en förgylld tredelad ikonostas vars ikoner målades i Michail Dikarevs ateljé i Moskva, Ryssland och ett träkrucifix från 1600-talet, utfört av Elert Thiele. Galleri Se även Alexanderkatedralen, Narva – stadens lutherska katedral. Källor Informationstavla vid kyrkan. Läst 2 juli 2010. ”Orthodox Church of the Resurrection of Our Lord in Narva”. turismiweb.ee. Arkiverad från originalet den 29 april 2013. https://archive.is/20130429134245/http://turismiweb.ee/en/company/MPE%C3%95K_NARVA_ISSANDA_%C3%9CLEST%C3%95USMISE_PEAKIRIK/7929/. Läst 11 oktober 2011. ”Sevärdheter”. Tourism Narva. http://tourism.narva.ee/?mid=180. Läst 11 oktober 2011. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Uppståndelsekatedralen, Narva. Officiell webbplats (ryska)
Hobulaiu

Hobulaiu ist ein Dorf (estnisch küla) in der Stadtgemeinde Haapsalu (bis 2017: Landgemeinde Ridala) im Kreis Lääne in Estland. Einwohnerschaft und Lage Das Dorf umfasst alle Einwohner der estnischen Ostsee-Insel Hobulaid (deutsch Hestholm). Sie hat heute allerdings keine ständigen Bewohner mehr (Stand 31. Dezember 2011). Literatur Gertrud Westermann: Baltisches historisches Ortslexikon – I : Estland (einschliesslich Nordlivland). In: Hans Feldmann, Heinz von zur Mühlen (Hrsg.): Quellen und Studien zur baltischen Geschichte. Band 8/I. Böhlau Verlag, Köln / Wien 1985, ISBN 3-412-07183-8, S. 115 f. (702 S.). Weblinks Einzelnachweise
Hobulaiu

Hobulaiu is een plaats in de Estlandse gemeente Haapsalu, provincie Läänemaa. De plaats heeft de status van dorp (Estisch: küla) en bestaat uit het eiland Hobulaid met wat zeer kleine onbewoonde eilandjes eromheen, waaronder Hülgerahu, Leetseljarahu en Varsarahu. Van die eilandjes is Varsarahu met 1,0 ha het grootst. Tot in oktober 2017 behoorde Hobulaiu tot de gemeente Ridala. In die maand werd Ridala samengevoegd met de stad Haapsalu tot de gemeente Haapsalu. De eilandjes die het dorp vormen vallen onder het beschermde natuurgebied Väinamere hoiuala, dat vernoemd is naar Väinameri, het deel van de Oostzee waarin de eilandjes liggen. Daarnaast is het hoofdeiland Hobulaid (89 ha) een recreatie-oord. Er staan vakantiehuisjes. Bevolking In 2000 had het dorp geen permanente bewoners meer. De volkstelling van 2011 leverde ook een inwonertal van 0 op. Volgens een document van het Estisch bureau voor de Statistiek uit 2017 had het eiland Hobulaid op dat moment één permanente bewoner. In 2021 gaf het Estisch bureau voor de Statistiek het aantal inwoners op als ‘< 4’. Geschiedenis Hobulaiu werd pas in 1997 geregistreerd als apart dorp. Tot 1977 viel het eiland Hobulaid onder Nõmme, het dichtstbijzijnde dorp op het vasteland. Toen Nõmme in 1977 bij Rohuküla werd gevoegd, ging Hobulaid mee. In 1997 werden de grenzen tussen de dorpen in Estland opnieuw vastgelegd. Daarbij kwamen veel verdwenen dorpen terug (waaronder Nõmme) en werden ook een paar nieuwe gesticht, waaronder Hobulaiu. Hobulaiu, de genitief van Hobulaid, werd de naam van het dorp. Foto's
Гобулаю

Го́булаю (ест. Hobulaiu küla) — село в Естонії, у волості Рідала повіту Ляенемаа. Населення На 31 грудня 2011 року в селі не було постійних мешканців. Географія Село лежить на острівці Гобулайд (Hobulaid) у протоці Вяйнамері між островом Вормсі та материком. Історія З 1998 року село відновлено як окремий населений пункт. Примітки Джерела Eesti 2011. aasta rahvaloendus. PC003:Population by place of residence (settlement), 31 December 2011. Eesti Statistika. Посилання Офіційний сайт волості Рідала [Архівовано 16 червня 2019 у Wayback Machine.] (ест.)
Taara Army Base

The Taara Army Base (Estonian: Taara sõjaväelinnak) or Camp Taara is a military installation of the Estonian Defence Forces located in Võru, in South Estonia. History The Taara military facilities were built between 1926 and 1928. Its current uses include as a site for basic training of conscripts. Until 2024 when the Reedi military camp was constructed Taara was also used to house foreign troops on deployment to Estonia. In 2023 this included more than 300 US troops. Structure The Taara Army Base is the main Army facility of what used to be called the: Southern Defence District. It accommodates the following units: 2nd Infantry Brigade (HQ in Tartu) Kuperjanov Infantry Battalion — currently engaged in training the rest of the forces that will make up the 2nd Brigade. Combat Service Support Battalion The 2nd Infantry Brigade will continue to activate further units to reach full strength by 2022 at the latest. See also Tapa Army Base Ämari Air Base References
Base militaire de Taara

La base militaire de Taara (en estonien: Taara sõjaväelinnak) est une installation militaire des forces armées estoniennes située à Võru, dans le sud de l'Estonie. Historique Les installations militaires de Taara ont été construites entre 1926 et 1928. Structure La base militaire de Taara est la principale installation militaire de ce que l'on appelait autrefois le district de défense sud. Elle accueille les unités suivantes : 2e brigade d'infanterie (en) (Quartier général à Tartu) Bataillon d'infanterie Kuperjanov (en) Bataillon de soutien (en) La 2e brigade d'infanterie continuera d'activer d'autres unités pour atteindre sa pleine capacité opérationnelle d'ici 2022. Voir aussi Base militaire de Tapa Base aérienne d'Ämari Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Taara Army Base » (voir la liste des auteurs). Portail de l’histoire militaire Portail de l’Estonie
Taguküla laid

Taguküla laid är en ö i Estland. Den ligger i Käina kommun i Hiiumaa (Dagö) (Dagö län), 130 km sydväst om huvudstaden Tallinn. Dess södra udde benämns Prassiots. Ön ligger sydöst om Dagö i havsområdet Moonsund, strax söder om ön Kassari. Källor
Tallinn University of Applied Sciences

TTK University of Applied Sciences (Estonian: Tallinna Tehnikakõrgkool; TTK) is a higher education institution in Tallinn, Estonia, founded in 1992. It provides professional higher education and applied research in the fields of technology, production, civil engineering, logistics, economics, and welfare. TTK UAS is the largest university of applied sciences in Estonia, currently educating about 3000 students. The university has 6 institutes: the Institute of Architecture, Institute of Engineering and Circular Economy, Institute of Civil Engineering, Institute of Logistics, Institute of Technology and Institute of Service Economy. References External links Official website Tallinna Tehnikakõrgkool on LinkedIn
Université des sciences appliquées de Tallinn

L'université des sciences appliquées de Tallinn (en estonien : Tallinna Tehnikakõrgkool, en abrégé TTK) une université à Tallinn en Estonie, fondé en 1992. Présentation Il propose un enseignement supérieur professionnel et de la recherche appliquée dans les domaines de la technologie, de la production, du génie civil, de la logistique et de l'économie. L'université des sciences appliquées de Tallinn est la plus grande université de sciences appliquées d'Estonie, formant actuellement environ 3 000 étudiants. Facultés En 2020, l'université est composé de 7 instituts: Institut d'architecture, Institut d'économie circulaire et de technologie, Institut de l'habillement et du textile, Institut de génie civil, Institut de logistique, Institut de technologie Institut d'économie des services et de quatre centres: Centre des sciences Centre des sciences humaines et économiques Centre sportif Centre d'entrepreneuriat Galerie Notes et références Voir aussi Liens externes Site officiel Ressource relative à la recherche : Horizon 2020 Articles connexes Liste des universités en Estonie Portail des universités Portail de Tallinn
Tartu University Clinic

The Tartu University Clinic (Estonian: Tartu Ülikooli Kliinikum) is a healthcare and medical teaching service in Tartu, Estonia, and a subsidiary of the Tartu University. Its administrative services are located in two buildings on Puusepa Street; its buildings are located throughout the city of Tartu. As an exception, the Clinic's andrology clinic has a facility in Tallinn, on Gonsiori Street. The clinic had a pioneering role in the study of mental illnesses, as it was the world's first university clinic with a psychiatry department. Famous German psychiatrist Emil Kraepelin worked there. The surgery of the clinic is connected with works of famous Russian surgeons Nikolay Pirogov (worked there in 1836–1840) and Nikolai Burdenko (worked there in 1906–1918). Hospital The Tartu University Hospital, also known as Tartu Hospital, located at 8 Puusepa Street, is a part of the Tartu University Clinic. References External links Official website
Centre hospitalier universitaire de Tartu

Le centre hospitalier universitaire de Tartu (en estonien : Tartu Ülikooli Kliinikum, en abrégé TÜK) est un centre hospitalier universitaire à Tartu en Estonie. Présentation L'hôpital universitaire de Tartu est un service de soins de santé et d'enseignement médical et une composante de l'Université de Tartu. Ses services administratifs sont situés dans deux bâtiments de la rue Puusepa tänav; ses bâtiments sont répartis dans toute la ville de Tartu. Exceptionnellement, la clinique d'andrologie de la hôpital dispose d'un établissement rue Gonsiori tänav à Tallinn. Le CHU de Tartu a été fondée le 6 juin 1993 en tant qu'institution publique par le gouvernement de l'Estonie, l'Université de Tartu et la ville de Tartu. Le 22 décembre 1998, les fondateurs la réorganisent en fondation. Cliniques de l'hôpital L'adresse principale de l'hôpital est Ludvig Puusepa tänav 8, 51014 Tartu. L'hôpital se compose de 19 cliniques: Galerie Références Voir aussi Liens externes Site officiel Site officiel Ressource relative à la recherche : Horizon 2020 Articles connexes Portail de l’Estonie Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la médecine
Tartu universitetssjukhus

Tartu universitetssjukhus (estniska: Tartu Ülikooli Kliinikum) är Estlands största sjukhus och har omkring 3 400 anställda, varav 564 läkare och knappt 1 400 sjuksköterskor. Sjukhuset grundades i maj 1804 av professorn i patologi Daniel Georg Balk (1764–1826) som Clinicum Universitatis Dorpatinensis. Sjukhuset organiserades i sin nuvarande form 1998 efter ett avtal mellan estniska staten, Tartu universitet och Tartu stad. Bildgalleri Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från estniskspråkiga Wikipedia, Tartu Ülikooli Kliinikum, 22 mars 2018. Externa länkar Tartus universitetssjukhus webbplats Wikimedia Commons har media som rör Tartu universitetssjukhus.﻿
Herjava

Herjava ist ein Dorf (estnisch küla) in der Stadtgemeinde Haapsalu (bis 2017: Landgemeinde Ridala) im Kreis Lääne in Estland. Der Ort hat 203 Einwohner (Stand 31. Dezember 2011). Er liegt sechs Kilometer östlich der Kernstadt Haapsalu. Weblinks Tourismus in Herjava Einzelnachweise
Гер'ява

Ге́р'ява (ест. Herjava küla) — село в Естонії, у волості Рідала повіту Ляенемаа. Населення Чисельність населення на 31 грудня 2011 року становила 203 особи. Географія Через село проходить автошлях 9 (Еесмяе — Хаапсалу — Рогукюла). Примітки Джерела Eesti 2011. aasta rahvaloendus. PC003:Population by place of residence (settlement), 31 December 2011. Eesti Statistika. Посилання Офіційний сайт волості Рідала [Архівовано 16 червня 2019 у Wayback Machine.] (ест.)