Lagărul de concentrare de la Klooga

Lagărul de concentrare de la Klooga a fost un sublagăr nazist de muncă forțată al complexului lagărului de concentrare de la Vaivara, înființat în septembrie 1943 în comitatul Harju, în timpul celui de-Al Doilea Război Mondial, în Estonia ocupată de germani, lângă satul Klooga⁠(d). Complexul de lagăre de la Vaivara era comandat de ofițerii germani Hans Aumeier⁠(d), Otto Brenneis⁠(de)[traduceți] și Franz von Bodmann⁠(d) și era format din 20 de lagăre de teren, unele existând doar pentru perioade scurte. Se estimează că între 1.800 și 2.000 de prizonieri au pierit la Klooga din cauza uciderilor arbitrare, epidemiilor și condițiilor de muncă. Majoritatea erau evrei. Cei care au supraviețuit au fost transportați la lagărul de concentrare de la Stutthof⁠(d) din Polonia ocupată⁠(d) înainte de înaintarea sovietică. Lagărul În timpul ocupației germane, Estonia făcea parte din Reichskomisariatul Ostland, o administrație civilă germană care guverna statele baltice și vestul Belorusiei. În orice moment, Klooga găzduia între aproximativ 1.500 și 2.500 de prizonieri bărbați și femei. Printre prizonieri se numărau prizonieri de război sovietici, prizonieri politici estonieni și evrei. Evreii au constituit marea majoritate după ce un număr mare au fost relocați cu forța în august și septembrie 1943 din Ghetoul Kovnoului⁠(d) și Ghetoul Vilnei⁠(d) din Lituania, precum și din Ghetoul Salaspilsului din Letonia. Numere mai mici de deținuți proveneau din Estonia, Rusia și România. Întregul lagăr era înconjurat cu sârmă ghimpată. Lagărele pentru bărbați și femei, separate la o distanță de aproximativ 550 de metri, aveau clădiri mari cu două etaje pentru cazarea prizonierilor. Unități germane SS și membri ai Batalionului 287 de Poliție Estoniană au servit ca gardieni. Prizonierii erau forțați să lucreze la extracția de turbă, precum și la fabrica de ciment a lagărului, la fierăstraie, fabrici de cărămizi și o fabrică care producea saboți pentru prizonierii lagărului. Condițiile erau extrem de dure. În primii ani de funcționare ai lagărului, un grup de aproximativ 75 de prizonieri a început să organizeze rezistență în interiorul Klooga; totuși, transferurile frecvente de prizonieri între lagăre — atât în Estonia, cât și în teritoriile ocupate de naziști — au împiedicat mișcarea de rezistență să monteze o rezistență eficientă. Evacuare și eliberare Când armata sovietică a început înaintarea⁠(d) prin Estonia ocupată de naziști în septembrie 1944, SS-ul a început evacuarea lagărului. Mulți prizonieri au fost trimiși spre vest pe mare către lagărul de concentrare de la Stutthof⁠(d) de lângă Danzig și către Freiburg în Schlesien, astăzi Świebodzice, pe atunci în Germania, acum Polonia. În perioada 19–22 septembrie 1944, cu perimetrul lagărului păzit de 60–70 de recruți estonieni din Divizia a 20-a SS⁠(d), o unitate de forțe germane a început să-i măcelărească sistematic pe prizonierii rămași într-o pădure din apropiere. Conform lui Ruth Bettina Birn⁠(d), execuția a 2.000 de prizonieri a fost efectuată de soldații estonieni ai Diviziei 20 SS și, probabil, ai Batalionului Schutzmannschaft aflat sub comanda germană. Potrivit surselor sovietice, aproximativ 2.000 au fost împușcați, iar cadavrele lor au fost stivuite pe ruguri de lemn și arse. La 22 septembrie 1944, când trupele sovietice au ajuns la lagărul Klooga, doar 85 din cei 2.400 de prizonieri rămași după evacuare reușiseră să supraviețuiască ascunzându-se în lagăr sau fugind în pădurile înconjurătoare. Forțele de eliberare au găsit numeroase ruguri cu cadavre stivuite, rămase nearse după ce gardienii lagărului au fugit. În numărul din 30 octombrie 1944 al revistei Life Magazine, John Hersey a scris despre un supraviețuitor evreu al Klooga: „Prizonierul 339, Klooga”. SS-Hauptsturmführer Hans Aumeier⁠(d), german, care a fost Lagerkommandant (comandant de lagăr) pentru toată Estonia, precum și fost angajat la Auschwitz, Dachau și Buchenwald, a fost ulterior arestat și judecat pentru crime împotriva umanității. A fost condamnat la moarte la Cracovia, Polonia, pe 22 decembrie 1947, și executat la 28 ianuarie 1948. Comemorare La 1 septembrie 1994, a fost dezvelit un memorial pentru evreii uciși în Al Doilea Război Mondial la Klooga, pe teritoriul fostului lagăr de concentrare. Memorialul a fost ridicat la inițiativa Societății Culturale Evreiești și cu sprijinul Guvernului Eston⁠(d). În mai 2005, prim-ministrul eston Andrus Ansip a vizitat Klooga și a condamnat atât Holocaustul, și și-a exprimat regretul că unii cetățeni estoni au fost complici la crime de război în timpul celui de-Al Doilea Război Mondial: Deși acești criminali trebuie să răspundă individual pentru faptele lor, Guvernul Estoniei continuă să facă tot posibilul pentru a dezvălui aceste crime. Îmi cer scuze pentru faptul că printre cei care au participat la uciderea oamenilor sau au ajutat la comiterea acestor crime s-au putut găsi și cetățeni estoni. În iulie 2005, președintele Estoniei Arnold Rüütel, ambasadorul Israelului Shemi Zur și supraviețuitori ai Holocaustului au participat la o ceremonie de dezvelire a pietrei memoriale din marmură gri, pe care este inscripționat: „Între 1941 și 1944, puterile de ocupație germane au înființat 20 de lagăre de muncă și concentrare în Estonia. Mii de oameni din mai multe țări au fost uciși în aceste lagăre pentru că erau evrei. Acesta este locul lagărului de concentrare Klooga”. Mai târziu în același an, președintele Israelului Moșe Kațav a depus o coroană la locul lagărului, adânc în pădurea estonă, în timpul unui turneu diplomatic în țările baltice. Note Bibliografie Arad, Yitzhak, in Encyclopaedia of the Holocaust, vol. 2, pp. 806–07 The Holocaust Chronicle by various contributing authors. Publications International, Ltd., 2003; ISBN: 0-7853-2963-3 Paula Chan (2019). „Red Stars and Yellow Stars: The Soviet Investigation of Klooga Concentration Camp”. Holocaust and Genocide Studies. 33 (2): 197–224. doi:10.1093/hgs/dcz022. Legături externe Concluziile Comisiei Internaționale Estoniene pentru Investigarea Crimelor Împotriva Umanității, Raportul Comisiei Max Jakobson Consiliul Europei: „Crime împotriva umanității și crime de război în Estonia” preluat din cache de pe www.coe.int LeafletEstonia.asp la 21 februarie 2009. Discursul primului ministru Andrus Ansip la Klooga, Estonia, Ministerul Afacerilor Externe din Estonia Yad Vashem site