NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Кабернеэме

Ка́бернеэме (эст. Kaberneeme), ранее также Ка́бернеме — деревня в волости Йыэляхтме уезда Харьюмаа, Эстония. География и описание Расположена на берегу Финского залива на полуострове Кабернеэме, в 22 километрах к северо-востоку от Таллина. Высота над уровнем моря — 9 метров. Климат умеренный. Официальный язык — эстонский. Почтовый индекс — 74211. Население По данным переписи населения 2021 года, в Кабернеэме насчитывался 131 житель, из них 127 (97,7 %) — эстонцы. По данным переписи населения 2011 года, в деревне проживали 137 человек, из них 128 (93,4 %) — эстонцы. Численность населения деревни Кабернеэме по данным переписей населения: Инфраструктура Деревня является объектом туризма и отдыха. В деревне находится яхтенный порт Кабернеэме. В здании порта есть отель и ресторан. Имеется также небольшой дом отдыха. История В письменных источниках 1537 года упоминается Kapperyene, 1541 года — Kappernimes, 1633 года — Kabbernehm, примерно 1690 года — Nemeotza, 1694 года — Nehme. Немецкое название деревни — Kabbernömme. Поначалу название Кабернеэме носило принадлежащее деревне Каберла рыболовецкое побережье. В 1375 году в Кабернеэме произошло столкновение эстонских и шведских рыбаков. В 1485 году Кабернеэме упоминается как шведская деревня. На военно-топографических картах Российской империи (1846–1863 годы), в состав которой входила Эстляндская губерния, деревня обозначена как Кабернеме. В конце 19-го столетия деревня Кабернеэме превратилась в один из важнейших центров ловли и переработки рыбы вблизи Таллина: в 1892 году здесь первыми начали копчение рыбы, с 1893 года работало килечное производство. В 1944 году, после окончания немецкой оккупации и восстановления советизации Эстонии, почти половина из 300 жителей полуострова Кабернеэме уплыли за границу. В советское время в деревне находился садоводческий (дачно-строительный) кооператив «Кабернеэме», после которого сохранились достойные интереса строения. Рядом с деревней располагался пограничный кордон. На дне моря в заливе Кабернеэме находятся обломки корабля «Кихельконна» («Kihelkonna»), являющиеся археологической достопримечательностью и внесённые в Эстонский Государственный регистр памятников культуры. Программа защиты эстонской архитектуры 20-го столетия По инициативе Министерства культуры Эстонии, Департамента охраны памятников старины, Эстонской академии художеств и Музея архитектуры Эстонии в период с 2008 по 2013 год в рамках «Программы защиты эстонской архитектуры 20-го столетия» была составлена база данных самых ценных архитектурных произведений Эстонии XX века. В ней содержится информация о зданиях и сооружениях, построенных в 1870—1991 годы, которые предложено рассматривать как часть архитектурного наследия Эстонии и исходя из этого или охранять на государственном уровне, или взять на учёт. В этой базе данных есть объекты, расположенные в деревне Кабернеэме: — дачные дома садоводческого кооператива «Кабернеэме», построены в советское время, архитектор Адо Эйги, используются, состояние хорошее. Галерея Примечания Ссылки Сайт порта Кабернеэме 360° аэропанорама Кабернеэме
Улґлагт

У́лґлагт (ест. Ulglaht, Ulgulaht, Ulklaht) — природне озеро в Естонії, у волості Куусалу повіту Гар'юмаа. Розташування Улґлагт належить до Гар'юського суббасейну Західноестонського басейну. Озеро лежить на північний захід від села Війністу. Акваторія водойми входить до складу національного парку Лагемаа (Lahemaa rahvuspark). Опис Улґлагт — прибережне евтрофне озеро. За лімнологічною типологією озеро галотрофне. Загальна площа озера становить 5,2 га. Довжина — 500 м, ширина — 200 м. Довжина берегової лінії — 1 256 м. Примітки Джерела Keskkonnaregistri avalik teenus. Ulglaht. Keskkonnainfo. Eeesti järvede nimestik. Looduslikud ja tehisjärved. — Tallinn, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8
Maalaht

Maalaht är en sjö i Kuusalu kommun i Harjumaa i norra Estland. Den ligger på udden Pärispea poolsaar vid byn Viinistu, 60 km öster om huvudstaden Tallinn. Maalaht ligger 6 meter över havet. I omgivningarna runt Maalaht växer i huvudsak blandskog. Inlandsklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är 3 °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är 18 °C, och den kallaste är januari, med −11 °C. Källor Kommentarer
Маалагт

Ма́алагт (ест. Maalaht) — природне озеро в Естонії, у волості Куусалу повіту Гар'юмаа. Розташування Маалагт належить до Гар'юського суббасейну Західноестонського басейну. Озеро лежить на північний захід від села Війністу. Акваторія водойми входить до складу національного парку Лагемаа (Lahemaa rahvuspark). Опис Маалагт — дистрофне озеро з бурою водою. Загальна площа озера становить 18,8 га. Довжина — 850 м, ширина — 400 м. Найбільша глибина — 0,5 м. Довжина берегової лінії — 2 245 м. Примітки Джерела Keskkonnaregistri avalik teenus. Maalaht. Keskkonnainfo. Eeesti järvede nimestik. Looduslikud ja tehisjärved [Архівовано 9 березня 2016 у Wayback Machine.]. — Tallinn, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8
Cerkiew św. Olgi w Leisi

Cerkiew pod wezwaniem św. Olgi – prawosławna cerkiew parafialna w Leisi, w dekanacie saremskim eparchii parnawskiej i saremskiej Estońskiego Apostolskiego Kościoła Prawosławnego. Historia Cerkiew wzniesiono w latach 1871–1872, na potrzeby istniejącej od 1848 r. parafii Rosyjskiego Kościoła Prawosławnego. Konsekracja świątyni miała miejsce w 1873 r. Przypisy
Cerkiew Kazańskiej Ikony Matki Bożej w Narvie-Jõesuu

Cerkiew Kazańskiej Ikony Matki Bożej – prawosławna cerkiew w Narvie-Jõesuu, w jurysdykcji eparchii narewskiej Estońskiego Kościoła Prawosławnego Patriarchatu Moskiewskiego. Historia Drewniana cerkiew Kazańskiej Ikony Matki Bożej została zbudowana w ciągu jednego roku, w 1867 r., i wtedy też wyświęcona. Pierwotnie znajdowała się we wsi Meriküla. Świątynia była jedynym obiektem, jaki ocalał po spaleniu wsi podczas niemiecko-radzieckich bitew nad Narwą w 1944 r.. Z kolei parafialna cerkiew św. Włodzimierza w Narvie-Jõesuu, zbudowana w 1893 r., została wysadzona w powietrze przez wycofujących się Niemców. Stąd w 1946 r. pojawił się pomysł przeniesienia drewnianej świątyni do tejże miejscowości. Biskup talliński Paweł zaaprobował taką koncepcję, jednak miejscowe władze nakazały parafianom umieścić ją w innym miejscu, niż znajdowała się zniszczona starsza świątynia. Zamiast na brzegu Narwy, budowlę umieszczono przy nowo wytyczonym rynku. Podczas przenoszenia w 1947 r. zniszczeniu uległa wieża cerkwi z kopułą oraz część drewnianych karniszy. Świątynia została ponownie konsekrowana 28 sierpnia 1948 r. przez biskupa tallińskiego Izydora, który nadał jej wezwanie św. Włodzimierza, zgodne z wezwaniem parafii w Narvie-Jõesuu. W 2013 r. cerkwi przywrócono wezwanie Kazańskiej Ikony Matki Bożej. Rok wcześniej w miejscowości, w dawnym budynku stacji meteorologicznej, otwarto drugą świątynię, której patronem został św. Włodzimierz. W 2021 r. cerkiew uległa znacznym uszkodzeniom wskutek dwukrotnego podpalenia. Przypisy Bibliografia metropolita Korneliusz, W. Siłowjew, W. Wołochonski, S. Glinkale, W. Iljaszewicz, I. Łapszyn, S. Miannik, J. Sieliwierstowa, F. Hirvoja, Prawosławnyje chramy Estonii-Eesti Oigeusu Kirikud-The Orthodox churches in Estonia, Tallinn – Moskwa 2007.
Ганіярв

Га́ніярв, або Кю́йньярв, або Ю́лемяеярв, (ест. Hanijärv, Küünjärv, Ülemäejärv) — природне озеро в Естонії, у волості Вастселійна повіту Вирумаа. Розташування Ганіярв належить до Чудського суббасейну Східноестонського басейну. Озеро лежить на північний схід від села Голста. Акваторія водойми входить до складу природного парку Гаанья (Haanja looduspark). Опис Загальна площа озера становить 1 га. Довжина берегової лінії — 493 м. Примітки Джерела Keskkonnaregistri avalik teenus. Hanijärv. Keskkonnainfo. Eeesti järvede nimestik. Looduslikud ja tehisjärved [Архівовано 9 березня 2016 у Wayback Machine.]. — Tallinn, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8
Утра (озеро)

У́тра (ест. Utra lump) — природне озеро в Естонії, у волості Вастселійна повіту Вирумаа. Розташування Утра належить до Чудського суббасейну Східноестонського басейну. Озеро лежить на південній околиці села Ортума. Опис Загальна площа озера становить 0,2 га. Довжина берегової лінії — 187 м. Джерела Keskkonnaregistri avalik teenus. Utra lump. Keskkonnainfo. Eeesti järvede nimestik. Looduslikud ja tehisjärved. — Tallinn, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8
Кассіоро

Ка́ссіоро (ест. Kassioro järv) — природне озеро в Естонії, у волості Вастселійна повіту Вирумаа. Розташування Кассіоро належить до Чудського суббасейну Східноестонського басейну. Озеро лежить на південь від села Ортума. Опис Загальна площа озера становить 1 га. Довжина берегової лінії — 475 м. Джерела Keskkonnaregistri avalik teenus. Kassioro järv. Keskkonnainfo. Eeesti järvede nimestik. Looduslikud ja tehisjärved [Архівовано 9 березня 2016 у Wayback Machine.]. — Tallinn, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8
Варсанґулумп

Ва́рсанґулумп (ест. Varsangulump) — природне озеро в Естонії, у волості Вастселійна повіту Вирумаа. Розташування Варсанґулумп належить до Чудського суббасейну Східноестонського басейну. Озеро лежить на північ від села Тсолі. Опис Загальна площа озера становить 0,2 га. Довжина берегової лінії — 202 м. Джерела Keskkonnaregistri avalik teenus. Varsangulump. Keskkonnainfo. Eeesti järvede nimestik. Looduslikud ja tehisjärved [Архівовано 9 березня 2016 у Wayback Machine.]. — Tallinn, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8
Саари

Са́ари (ест. Saarõ sulg) — природне озеро в Естонії, у волості Вастселійна повіту Вирумаа. Розташування Саари належить до Чудського суббасейну Східноестонського басейну. Озеро лежить на південний схід від села Індра. Опис Загальна площа озера становить 0,2 га. Довжина берегової лінії — 224 м. З водойми витікає струмок Савіоя (Savioja), що впадає до річки Піуза (Piusa jõgi). Джерела Keskkonnaregistri avalik teenus. Saarõ sulg. Keskkonnainfo. Eeesti järvede nimestik. Looduslikud ja tehisjärved [Архівовано 9 березня 2016 у Wayback Machine.]. — Tallinn, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8
Сааринійдю

Са́аринійдю, або ставок Ка́ратсімяе, (ест. Saarõniidü lump, Karatsimäe tiik) — штучне озеро в Естонії, у волості Вастселійна повіту Вирумаа. Розташування Сааринійдю належить до Чудського суббасейну Східноестонського басейну. Озеро лежить поблизу села Кюлаору. Опис Загальна площа озера становить 2 га. Середня глибина — 3 м. Довжина берегової лінії — 742 м. Площа водозбору — 1 км². Джерела Keskkonnaregistri avalik teenus. Saarõniidü lump. Keskkonnainfo. Eeesti järvede nimestik. Looduslikud ja tehisjärved [Архівовано 9 березня 2016 у Wayback Machine.]. — Tallinn, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8
Тооми

То́оми (ест. Toomõ järv) — природне озеро в Естонії, у волості Вастселійна повіту Вирумаа. Розташування Тооми належить до Чудського суббасейну Східноестонського басейну. Озеро лежить на захід від села Вана-Саалузе на висоті 145 м над рівнем моря. Опис Загальна площа озера становить 0,2 га. Довжина берегової лінії — 174 м. Джерела Keskkonnaregistri avalik teenus. Toomõ järv. Keskkonnainfo. Eeesti järvede nimestik. Looduslikud ja tehisjärved [Архівовано 9 березня 2016 у Wayback Machine.]. — Tallinn, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8
Келлярі

Ке́ллярі, або Ке́лларі, (ест. Kelläri järv, Kellari järv) — природне озеро в Естонії, у волості Вастселійна повіту Вирумаа. Розташування Келлярі належить до Чудського суббасейну Східноестонського басейну. Озеро лежить на південь від села Кюндья поблизу природного парку Гаанья (Haanja looduspark). Опис Загальна площа озера становить 2,9 га. Довжина — 250 м, ширина — 180 м. Довжина берегової лінії — 713 м. З північного краю озера витікає струмок Вана-Саалузе (Vana-Saaluse oja). Джерела Keskkonnaregistri avalik teenus. Kelläri järv. Keskkonnainfo. Eeesti järvede nimestik. Looduslikud ja tehisjärved [Архівовано 9 березня 2016 у Wayback Machine.]. — Tallinn, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8
Кянґямяе

Кя́нґямяе (ест. Kängämäe sulg) — природне озеро в Естонії, у волості Вастселійна повіту Вирумаа. Розташування Кянґямяе належить до Чудського суббасейну Східноестонського басейну. Озеро лежить у межах села Кюлаору. Через озеро прокладена дорога Кюлаору — Гінса. Опис Загальна площа озера становить 1,49 га, площа водної поверхні — 1,4 га, площа острівця на озері — 0,09 га. Довжина берегової лінії — 988 м. Джерела Keskkonnaregistri avalik teenus. Kängämäe sulg. Keskkonnainfo. Eeesti järvede nimestik. Looduslikud ja tehisjärved [Архівовано 9 березня 2016 у Wayback Machine.]. — Tallinn, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8
Паландулумп

Па́ландулумп (ест. Palandulump) — природне озеро в Естонії, у волості Вастселійна повіту Вирумаа. Розташування Паландулумп належить до Чудського суббасейну Східноестонського басейну. Озеро лежить на околиці села Кюлаору. Опис Загальна площа озера становить 0,5 га. Довжина берегової лінії — 351 м. Джерела Keskkonnaregistri avalik teenus. Palandulump. Keskkonnainfo. Eeesti järvede nimestik. Looduslikud ja tehisjärved. — Tallinn, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8
Гірму

Гі́рму (ест. Hirmu järv) — природне озеро в Естонії, у волості Вастселійна повіту Вирумаа. Розташування Гірму належить до Чудського суббасейну Східноестонського басейну. Озеро лежить у межах села Вокі. Опис Загальна площа озера становить 1,2 га. Довжина берегової лінії — 704 м. Джерела Keskkonnaregistri avalik teenus. Hirmu järv. Keskkonnainfo. Eeesti järvede nimestik. Looduslikud ja tehisjärved [Архівовано 9 березня 2016 у Wayback Machine.]. — Tallinn, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8
Колодсі

Ко́лодсі, або Колутсе, або Колотсі, (ест. Kolodsi järv, Kolutse järv, Kolotsi järv) — загатне озеро в Естонії, у волості Вастселійна повіту Вирумаа. Розташування Колодсі належить до Чудського суббасейну Східноестонського басейну. Озеро лежить на південній околиці села Вокі. Акваторія водойми входить до складу природного парку Гаанья (Haanja looduspark). Опис Загальна площа озера становить 3,26 га, площа водної поверхні — 3,2 га, площа острівця на озері — 0,06 га. Довжина берегової лінії — 1 284 м. Примітки Джерела Keskkonnaregistri avalik teenus. Kolodsi järv. Keskkonnainfo. Eeesti järvede nimestik. Looduslikud ja tehisjärved [Архівовано 9 березня 2016 у Wayback Machine.]. — Tallinn, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8
Саалузе Орава

Са́алузе О́рава, або Орава, (ест. Orava järv, Saaluse Orava järv) — природне озеро в Естонії, у волості Вастселійна повіту Вирумаа. Розташування Саалузе Орава належить до Чудського суббасейну Східноестонського басейну. Озеро лежить на південь від села Вокі на висоті 190 м над рівнем моря. Акваторія водойми входить до складу природного парку Гаанья (Haanja looduspark). Опис Загальна площа озера становить 0,6 га. Довжина берегової лінії — 362 м. Примітки Джерела Keskkonnaregistri avalik teenus. Orava järv (Saaluse Orava järv). Keskkonnainfo. Eeesti järvede nimestik. Looduslikud ja tehisjärved [Архівовано 9 березня 2016 у Wayback Machine.]. — Tallinn, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8
Туулимяе (озеро)

Ту́улимяе (ест. Tuulõmäe lump) — штучне озеро в Естонії, у волості Вастселійна повіту Вирумаа. Розташування Туулимяе належить до Чудського суббасейну Східноестонського басейну. Озеро лежить на захід від села Капера. Опис Загальна площа озера становить 1,4 га. Довжина берегової лінії — 683 м. Джерела Keskkonnaregistri avalik teenus. Tuulõmäe lump. Keskkonnainfo. Eeesti järvede nimestik. Looduslikud ja tehisjärved. — Tallinn, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8
Куасуу

Ку́асуу (ест. Kuasuu lump) — природне озеро в Естонії, у волості Вастселійна повіту Вирумаа. Розташування Куасуу належить до Чудського суббасейну Східноестонського басейну. Озеро лежить на південний захід від села Капера. Опис Загальна площа озера становить 0,7 га. Довжина берегової лінії — 406 м. Джерела Keskkonnaregistri avalik teenus. Kuasuu lump. Keskkonnainfo. Eeesti järvede nimestik. Looduslikud ja tehisjärved [Архівовано 9 березня 2016 у Wayback Machine.]. — Tallinn, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8
Kõrkvere

Kõrkvere (deutsch Körkwere) ist ein Dorf (estnisch küla) auf der größten estnischen Insel Saaremaa. Es gehört zur Landgemeinde Saaremaa (bis 2017: Landgemeinde Pöide) im Kreis Saare. Beschreibung Das Dorf hat 57 Einwohner (Stand 31. Dezember 2011). Es liegt direkt an der Ostsee am Väike väin (Kleiner Sund), der Meerenge zwischen den Inseln Saaremaa und Muhu. Die massive Holländerwindmühle von Kõrkvere mit ihrem Wirtschaftshaus wurden in den 1930er Jahren errichtet. Die Anlage steht heute unter Denkmalschutz. Nördlich des Dorfkerns liegt der ehemalige Fischereihafen Pae (Pae sadam). Die Hafenanlagen und die Mole sind heute weitgehend verfallen. Irrblock Bekannt ist Kõrkvere auch durch einen 4,5 Meter hohen Irrblock. Er ist 9,8 Meter lang und 6,9 Meter breit. Sein Umfang beträgt 25,2 Meter. Literatur Gertrud Westermann: Baltisches historisches Ortslexikon – I : Estland (einschliesslich Nordlivland). In: Hans Feldmann, Heinz von zur Mühlen (Hrsg.): Quellen und Studien zur baltischen Geschichte. Band 8/I. Böhlau Verlag, Köln / Wien 1985, ISBN 3-412-07183-8, S. 256 (702 S.). Einzelnachweise
Kõrkvere

Kõrkvere es una aldea de la isla-municipio de Saaremaa, condado de Saare, Estonia, con una población censada a final del año 2011 de 57 habitantes. La isla de Saaremaa —la mayor de las que forman el archipiélago Moonsund— está situada en el mar Báltico, al sur de la isla de Hiiumaa y frente a la costa oeste de la isla de Muhu y de la Estonia continental.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Kõrkvere.
Kõrkvere

Kõrkvere is een plaats in de Estlandse gemeente Saaremaa, provincie Saaremaa. De plaats heeft de status van dorp (Estisch: küla). Tot in oktober 2017 lag Kõrkvere in de gemeente Pöide. In die maand werd Pöide bij de fusiegemeente Saaremaa gevoegd. Bevolking Het dorp had 57 inwoners op 31 december 2011 en 54 inwoners op 31 december 2021. Ligging De plaats ligt aan de Väike Väin, de zeestraat tussen de eilanden Saaremaa en Muhu.
Virtsu

Virtsu (německy Werder) je městečko v estonském kraji Pärnumaa, samosprávně patřící do obce Lääneranna. Městečko se rozkládá na Virtském poloostrově na východním břehu průlivu Suur väin. V současnosti je významné především jako výchozí přístav pro lodní dopravu na ostrov Muhu. Dějiny Dnešní Virtský poloostrov se vynořil z moře zprvu jako ostrůvek přibližně v polovině 1. tisíciletí. Že jej brzy začali též navštěvovat lidé, dosvědčují dochované obětní kameny. Pravděpodobně ve 30. letech 15. století byl na tehdejším ostrově založen lenní hrad rodu von Uexküll, jehož úkolem bylo střežit vodní cestu Velkým průlivem. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Virtsu na Wikimedia Commons Webová stránka městečka (estonsky) Virtsu v elektronickém průvodci Eestigiid.ee (estonsky) Virtský hrad v elektronickém průvodci Eestigiid.ee (estonsky) Hrad a panský statek ve Virtsu na serveru Mõis.ee (estonsky)
Virtsu

Virtsu (German: Werder) is a small borough (alevik) in Lääneranna Parish, Pärnu County, Estonia. It lies on the western coast of continental Estonia, and is a location of the main port for traffic to and from Saaremaa, the largest island of Estonia. The Virtsu ferry goes to Kuivastu, which is located on the island of Muhu, which is in turn connected to Saaremaa by the largest causeway in Estonia, the Väinatamm. As of the 2011 Census, the settlement's population was 539. Puhtu peninsula, a former island, belongs to Virtsu. In popular culture Virtsu (referred to by earlier names Werder and Wirtsu) is described by English adventurer-writer Arthur Ransome in his nautical yarn Racundra's First Cruise. Climate Gallery References External links
Virtsu

Virtsu es una localidad del municipio de Lääneranna en el condado de Pärnu, Estonia, con una población censada a final del año 2011 de 539 habitantes. Se encuentra ubicada al noroeste del condado, cerca de la costa del golfo de Riga y de la frontera con los condados de Rapla y Lääne.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Virtsu.
Virtsu (Lääneranna)

Virtsu is een plaats in de gemeente Lääneranna, provincie Pärnumaa in Estland. Het is de enige nederzetting van Lääneranna met de status van 'alevik' (vlek). Tot in oktober 2017 behoorde Virtsu tot de gemeente Hanila. In die maand ging Hanila op in de fusiegemeente Lääneranna. Bevolking Het dorp had 539 inwoners op 31 december 2011 en 481 inwoners op 31 december 2021. Ligging De plaats ligt aan de Suur väin, de zeestraat tussen het eiland Muhu en het Estische vasteland. De Põhimaantee 10, de weg naar onder meer Kuressaare op het eiland Saaremaa, komt door Virtsu. De weg wordt in Virtsu onderbroken. Tussen Virtsu en Kuivastu op het eiland Muhu vaart een veerdienst; op Muhu gaat de weg verder. In de jaren 1931-1968 bestond er een smalspoorlijn van Rapla naar Virtsu. Foto's
Virtsu

Virtsu – okręg miejski w Estonii, w prowincji Lääne, w gminie Hanila, okręg zamieszkiwany jest przez 736 osób (2005). Na południe od miasta znajduje się latarnia morska Virtsu, która wraz z latarnią morska Viirelaiu na wysepce Viirelaid, wskazuje przejście przez cieśninę Suur. W mieście znajduje się port przeprawy promowej na Muhu. W bezpośrednim sąsiedztwie miasta jest położony rezerwat przyrody Puhtu-Laelatu looduskaitseala. Przypisy
Virtsu

Virtsu (äldre tyska och svenska Werder) är en småköping (estniska: alevik) i västra Estland. Den ligger i Lääneranna kommun i landskapet Pärnumaa, 120 km sydväst om huvudstaden Tallinn. Före den stora kommunreformen i Estland hösten 2017 låg Virtsu i Hanila kommun i landskapet Läänemaa. Antalet invånare är 731. Virtsu ligger på den låglänta halvön Virtsu poolsaar som ligger utmed Estlands västkust vid Storsund. Från Virtsu hamn utgår färjorna till ön Moon som har broförbindelse med Ösel. Årsmedeltemperaturen i trakten är 5 °C. Den varmaste månaden är augusti, då medeltemperaturen är 16 °C, och den kallaste är januari, med −6 °C. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Virtsu.
Sinagoga de Tallinn

La Sinagoga de Tallinn (en estonià: Tallinna sünagoog), es troba a Tallinn, la capital d'Estònia. La sinagoga és producte del finançament privat i es va inaugurar el 16 de maig de 2007. L'edifici és una estructura ventilada ultramoderna, amb capacitat per a 180 persones, amb seients addicionals per fins a 230 persones per a concerts i altres esdeveniments públics. Va rebre atenció mundial, ja que va ser la primera sinagoga a obrir a Estònia des de la Segona Guerra Mundial. La sinagoga original, construïda el 1883, no va ser reconstruïda després de ser destruïda al març 1944 durant un bombardeig aeri soviètic a Tallinn, que en aquest moment estava ocupada per les forces armades del Tercer Reich, el que va convertir la ciutat en l'única capital europea de la postguerra sense una sinagoga. Referències Enllaços externs Estonian Jewish Center Arxivat 2008-10-20 a Wayback Machine. (anglès)
Synagoge (Tallinn)

Die Synagoge in Tallinn (estnisch Tallinna sünagoog) ist die größte Synagoge Estlands. Die Synagoge ist auch unter dem Namen Beit Bella Synagoge bekannt. Sie befindet sich in der Karu-Straße 16 im Zentrum Tallinns, in der bis 2007 das provisorische Versammlungs- und Gotteshaus der jüdischen Gemeinde Nordestlands stand. Die neue Synagoge wurde am 16. Mai 2007 eingeweiht und ist der erste Synagogen-Neubau im Baltikum nach dem Zweiten Weltkrieg. Die Architekten des lichtdurchfluteten, modernen Baus mit traditionellen Anklängen waren Lembit-Kaur Stöör und Tõnis Kimmel. Der Bau hat etwa 1,4 Millionen Euro gekostet, die hauptsächlich durch Spenden finanziert wurden. Das Gotteshaus bietet 180 Sitzplätze, die für Konzerte und Kulturveranstaltungen auf 230 Plätze erweitert werden können. Neben der eigentlichen Synagoge umfasst der Komplex eine Mikwe und ein koscheres Restaurant. Leiter der Synagoge ist Rabbiner Shmuel Kot von der chassidischen Chabad-Bewegung. Die alte Synagoge Tallinns in der Maakri-Straße, die bis zum Holocaust Zentrum des jüdischen Gemeindelebens in Estland war, wurde 1883 erbaut. Sie wurde beim verheerenden Angriff der sowjetischen Luftwaffe auf Tallinn im März 1944 zerstört. Seit 1946 war die kleine jüdische Gemeinde Tallinns auf Behelfsräume angewiesen. Weblinks Estonia opens first new synagogue (BBC news) Synagogue set to open in Estonia for first time since Holocaust Estonia’s first synagogue since World War II opens (European Jewish Press)