NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Haapsalu

Haapsalu (do 1917 używano niemieckiej i szwedzkiej nazwy Hapsal) – miasto w zachodniej Estonii, nad Zatoką Haapsalu (Morze Bałtyckie). Liczy obecnie (2025) 13,2 tys. mieszkańców. Port morski. Znane uzdrowisko klimatyczne i balneologiczne. Jest stolicą prowincji Lääne. W mieście funkcjonuje port lotniczy Haapsalu. Historia Miasto po raz pierwszy wzmiankowane w 1279 roku, kiedy to stało się na nieomal na 300 lat siedzibą biskupstwa Saare-Lääne. Budynki z tego wczesnego okresu stoją do dziś. Od początku XIX wieku Haapsalu cieszy się sławą uzdrowiska. Miasto słynie z koronkowych Haapsalu sall (szali z Haapsalu). Zabytki zamek w Haapsalu – założony w XIII wieku z gotyckim kościołem katedralnym powstałym w XIII wieku (restaurowanym w XIX/XX wieku), drewniany dworzec kolejowy z 1905 roku z zadaszonym peronem, uważanym za najdłuższy w Europie, dwór Ungru we wsi Kiltsi cerkiew św. Marii Magdaleny oraz cerkiew św. Aleksandra Newskiego z XIX w. Ludzie związani z Haapsalu Miasta partnerskie Borowicze Betlejem Eskilstuna Fundão Greve in Chianti Haninge Hanko Loviisa Rendsburg Humań Galeria Przypisy
Haapsalu

Haapsalu é uma cidade da Estónia, capital da região de Lääne. História O nome Haapsalu deriva das palavras estonianas haab (álamo) e salu (palavra arcáica) (ilha). Até a primeira metade do século XX, em sueco e alemão a cidade era chamada de Hapsal. Haapsalu e a área ao redor foram o centro dos suecos estonianos do século XIII, até a evacuação de quase todos os suecos étnicos da Estônia antes da invasão soviética durante a Segunda Guerra Mundial, em 1944. O primeiro registro escrito de Hapsal remonta a 1279, quando a cidade foi fundada e se tornou a capital do Bispado de Ösel-Wiek, onde permaneceu pelos três séculos seguintes. Edifícios que datam a época de fundação permanecem até hoje, incluindo um castelo episcopal que tem a maior igreja de nave única da Estônia. Atrações É dito que a lama do mar em Haapsalu é reivindicada tem um efeito curativo. Um médico militar, Carl Abraham Hunnius, fundou o primeiro resort de "cura pela lama" em 1825. Notícias da "lama curativa" se espalharam rapidamente entre os clientes ricos na então capital russa de São Petersburgo, e em outros lugares do antigo Império Russo. Os spas de lama eram até mesmo frequentados pela família imperial russa da dinastia Romanov. Por quase 200 anos, Haapsalu tem sido um destino popular de verão onde pessoas de todo o mundo vêm para tratamento médico. Atualmente, existem três estabelecimentos de "cura de lama" em Haapsalu. A cidade também sedia o August Blues Festival, realizado todo ano em agosto. Desde 2005, a cidade sedia também o Haapsalu Horror and Fantasy Film Festival, um festival anual de cinema dedicado a filmes de gênero. Em 2017, os pastores de Haapsalu fizeram uma declaração aberta pedindo o fim do financiamento da cidade ao festival, alegando que o horror e a violência retratados nos filmes exibidos não eram adequados para representar a imagem da cidade turística. No mesmo ano, o festival foi realizado com um público recorde. Cultura popular Pyotr Ilyich Tchaikovsky escreveu em 1867 uma suíte de três peças para piano durante sua estadia em Haapsalu, intitulada Souvenir de Hapsal (Lembranças de Hapsal - nome antigo da cidade). No século XIX, a cidade ficou famosa por seus "Xales Haapsalu", um artesanato delicado feito por mulheres locais. Haapsalu às vezes é chamada de "Veneza do Países Bálticos" — um título usado principalmente para promover a cidade turística para turistas estrangeiros. Haapsalu conta com uma escola de esgrima fundada pelo esgrimista estoniano Endel Nelis, usada como cenário do filme finlandês-estoniano The Fencer. Municípios geminados Haapsalu é geminada com: Galeria Referências
Haapsalu

Haapsalu (în germană și suedeză Hapsal, în rusă Хаапсалу) este capitala regiunii Lääne, Estonia. Are 12. 054 de locuitori, conform datelor oferite de recensământul din 2000.. Îndeplinește funcția de stațiune balneoclimaterică pe litoralul vestic al Estoniei. Printre atracțiile turistice ale orașului se numără Castelul Haapsalu și August Blues Festival, manifestare anuală dedicată muzicii blues. Orașul a fost locuit de germanii baltici.
Haapsalu

Haapsalu (nemško in švedsko Hapsal, finsko Haapasalo) je estonsko obmorsko letoviško mesto ob obali Baltskega morja na zahodu države. Mesto je upravno središče okrožja Lääne in je leta 2020 imelo 9375 prebivalcev. Zgodovina Ime Haapsalu izhaja iz estonskih besed haab 'trepetlika' in salu (arhaični pomen) 'otok'. Do prve polovice 20. stoletja se je mesto v švedščini in nemščini imenovalo Hapsal. Haapsalu in okolica sta bila središče estonskih Švedov od 13. stoletja do evakuacije skoraj vseh etničnih Švedov iz Estonije pred sovjetsko invazijo na Estonijo med drugo svetovno vojno leta 1944. Prvi pisni zapis o Hapsalu sega v leto 1279, ko je bilo mesto ustanovljeno in je postalo glavno mesto škofije Ösel-Wiek, kar je ostalo naslednja tri stoletja. Stavbe iz teh zgodnjih dni so ostale danes, vključno s škofijskim gradom, ki ima največjo enoladijsko cerkev v Estoniji. Zdravljenje z morskim blatom Mesto že stoletja slovi po svoji topli vodi, zdravilnem blatu in mirnosti. Nekateri mu pravijo tudi »Baltske Benetke«, a naj bi bil tovrstni vzdevek nekoliko pretiran. Trdi se, da ima morsko blato v Haapsaluju zdravilni učinek. Vojaški zdravnik Carl Abraham Hunnius je leta 1825 ustanovil prvo zdravilišče z blatom. Novice o 'zdravilnem blatu' so se hitro razširile med bogatimi strankami v takratni prestolnici Sankt Peterburgu in drugod po nekdanjem Ruskem imperiju. Blatna zdravilišča je obiskovala ruska cesarska družina Romanov. Haapsalu je že skoraj 200 let priljubljena poletna destinacija, kamor ljudje z vsega sveta prihajajo na zdravljenje. Trenutno so v Haapsaluju tri ustanove za zdravljenje z blatom. Znamenitosti Glavne znamenitosti so škofovski grad, promenada (Promenaad), kjer so se sprehajali umetniki, kot sta Peter Iljič Čajkovski in slikar Nikolaj Rerih, in Kursaal (Kuursaal, zgrajena leta 1898). Haapsalu je bogat s secesijskimi vilami, ki jih postopoma obnavljajo. Verjetno najstarejši ohranjeni spomenik Friedrichu Schillerju je od leta 1957 v mestnem muzeju Läänemaa. Leta 1813 ga je na bližnjem polotoku Puhtu (nemško Pucht) zgradila Dorothea Augusta von Rosen (1781–1826), znanka Schillerjeve žene. V popularni kulturi V 19. stoletju je mesto postalo znano po haapsalu šalih, občutljivi obrti, ki so jo izdelovale lokalne ženske. Haapsalu je mesto sabljaške šole, ki jo je ustanovil estonski sabljač Endel Nelis in je bila uporabljena kot prizorišče finsko-estonskega filma The Fencer. Pobratena mesta Haapsalu je pobraten z: Betlehem (2010) Eskilstuna (2005) Fundão (2004) Greve in Chianti (2004) Haninge (1998) Hanko (1992) Loviisa (2000) Rendsburg (1989) Uman (2003) Sklici Zunanje povezave Uradna spletna stran Mestna heraldika Haapsalujski grad Slike in članek o mestu
Хапсалу

Хапсалу (ест. Haapsalu, нем. Hapsal) град је у западном делу Естоније и главни и највећи град округа Ланема. Један је од најзначајнијих естонских туристичких центара на западу земље. Према проценама националне статистичке службе за 2016. у граду је живело 10.146 становника, док је према резултатима пописа 2011. у граду живело 11.672 становника. Од 1993. у граду се традиционално одржава међународни блуз фестивал. Један од најмаркантнијих градских симбола је тврђава из XIII века. Географија Хапсалу се налази на крајњем западу континенталног дела Естоније и лежи на обали пролаза Вајнамери који спаја Ришки залив са отвореним делом акваторије Балтичког мора на северу. Средиште града лежи на надморској висини од 10 метара. Град Хапсалу уједно има статус градске општине чија је површина 10,59 км2. Градска општина Хапсалу са три стране је окружена територијом општине Ридала. Историја Види још Ланема Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Hapsal

Hapsal (estniska: Haapsalu, "asplunden") är en stad med 11 922 invånare (2003) i Estland. Den är centralort i stadskommunen Hapsal och residensstad i landskapet Läänemaa. Hapsal är beläget vid södra stranden av Hapsalviken på Estlands västkust mot Östersjön och innanför Dagö. Staden betraktades som centrum för estlandssvenskarnas Aiboland. Historia Hapsal fick sina stadsrättigheter år 1279, men stadens historia sträcker sig tillbaka till 1263, då den valdes till den katolske biskopens högsäte för Wiek och Ösel. Biskopskatedralen färdigställdes under andra hälften av 1200-talet. Här finns även en medeltida borg som numera står ruin mitt i staden. Det höga tornet är dock intakt och går att besöka. Hapsal blev 1559 dansk och från 1581 svensk och borgen är delvis byggd av svenskar. Här kan man (om man är lite vidskeplig) få se "Vita damen" ("Valge daam") visa sig i fönstret till slottskyrkan. Från 1710 var Estland en del av Ryssland och blev 1784 kretsstad. En greve De la Gardie grundade 1825 ett gyttjebad som gjorde Hapsal känt som kurort och staden var från 1905 slutstation på järnvägen från Reval (Tallinn), därför har den lilla staden en överdimensionerad och pampig järnvägsstation. Under Estlands självständiga tid på 1930-talet var den svenska turismen riklig. Estlandssvenskarna hade 1931–1940 ett rikssvenskt gymnasium med svenska lärare i Hapsal. Under kalla kriget hade Sovjetunionen ett stort, numera övergivet, militärt flygfält vid Hapsal. Staden var mycket förfallen då sovjetmakten återlämnade den till esterna år 1991 men har nu nästan helt restaurerats och återigen blivit den pittoreska kurort den en gång var. Sevärdheter I Hapsal finns flera museer, bland andra Aibolands museum ("Öbolandets museum"), som visar hur estlandssvenskarna levde innan de flesta flydde till Sverige i slutet av andra världskriget. Kända personer från Hapsal Den kända illustratören Ilon Wikland, som illustrerat många av Astrid Lindgrens böcker, bodde som barn hos sin farmor i Hapsal. Vid andra världskrigets slut såg farmodern till att hon kom som krigsflykting till Stockholm och fick då bo hos en faster. Ilon Wikland har tillsammans med Rose Lagercrantz författat ett par bilderböcker som handlar om barndomen i Estland och Hapsal. Andra kända personer från staden är tonsättaren Adolf Vedro, konstnären Ants Laikmaa och språkvetaren Ferdinand Johann Wiedemann. Vänorter Hapsal har följande vänorter: Betlehem, Palestinska myndigheten, sedan 2010 Eskilstuna kommun, Sverige Fundão, Portugal, sedan 2004 Greve in Chianti, Italien, sedan 2004 Hangö, Finland, sedan 1992 Haninge kommun, Sverige Ikšķile, Lettland, sedan 2014 Lovisa, Finland, sedan 2000 Rendsburg, Tyskland Uman, Ukraina, sedan 2003 Galleri Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Hapsal. Stadens webbplats Läs legenden om vita damen (på engelska) Karta (hos MultiMap) Hapsal i Nordisk familjebok (första upplagan, 1883) Turisminformation Den ursprungliga texten, eller delar av texten, till denna artikel kommer från "Hapsalviken" på svenskspråkiga Wikipedia. Författarlistning/historik.
Хаапсалу

Га́апсалу (колишня назва — Гапсаль, ест. Haapsalu) — місто в Естонії, адміністративний центр повіту Ляянемаа, курорт на Балтійському морі. Населення — 11 270 чоловік. Місто з трьох боків оточене морем, тому раніше його називали «Північною Венецією». Назва Назва міста в перекладі з естонської означає «осиковий гай» (ест. Haab Salu). Історія У 1279 році Хаапсалу отримало Любецьке право. З того часу й до 1561 року місто було центром Езель-Вікського єпископства. У 1745—1920 роках — центр Гапсальського повіту Естляндської губернії. 1825 року, після відкриття німецьким лікарем з Дерптського університету Карлом Абрагамом Гунніусом цілющих властивостей місцевого мулу, в місті з'явилась перша грязелікарня. В XIX столітті Хаапсалу славилось виробництвом мереживних хусток, дуже популярних в Російській імперії, Німеччині та країнах Скандинавії. У 1905 році в Хаапсалу спеціально для приїзду імператорської родини було відкрито залізницю (з 2004 року не використовується), що сполучила місто з Ревелем (Таллінном) та Петербургом. В 1944 році з міста та околиць було депортовано майже всіх шведів, чия громада тут була найбільшою в Естонії ще з XIII століття. В роки Холодної війни на південному заході від міста розташовувалась авіабаза винищувачів-перехоплювачів. В 1998 році у Хаапсалу відкрився коледж Талліннського університету. Населення За даними перепису 2010 року, серед населення Хаапсалу 79,5 % естонців, 15,3 % росіян, 2,4 % українців, 0,8 % білорусів та 0,5 % фінів. Визначні місця Замок Хаапсалу (XIII століття), оточений 803-метровою стіною Домська церква (1265–1270) — найбільший однонавний храм в балтійському регіоні Церква Яані (1500) Церква Марії Магдалини Залізнична станція (1907) з найдовшим у Європі критим пероном (215 м) Дерев'яна будівля Курзалу (1898) «Променад» (набережна) та Шведська площа Численні вілли в стилі модерн Будинок, де в 1715 році зупинявся Петро I Естонський залізничний музей Музей повіту Ляянемаа Музей Кіріллуса Креека Будинок-музей Ілон Вікланд Пам'ятник Фрідріху Шиллеру (1813) Численні мистецькі галереї Культура Щорічно у серпні в Хаапсалу відбувається блюз-фестиваль «Augustibluus», на який приїздять виконавці зі Швеції, Фінляндії та США. Міста-побратими Рендсбург, НДР (1989) Ганко, Фінляндія (1992) Ганінг, Швеція (1998) Ловійса, Фінляндія (2000) Умань, Україна (2003) Фундан, Португалія (2004) Греве-ін-К'янті, Італія (2004) Ескільстуна, Швеція (2005) Вифлеєм, Палестинська автономія (2010) Відомі люди Горчаков Олександр Михайлович (1798–1883) — російський дипломат, міністр закордонних справ Кіріллус Креєк (1889–1962) — композитор, диригент та етнограф Ілон Вікланд (1930) — ілюстратор казок Астрід Ліндгрен Катя Самбука (1991) — співачка, фотомодель і телеведуча З містом пов'язане ім'я Петра Чайковського, який написав тут свою симфонію № 6. Фотогалерея Примітки Посилання Офіційний сайт міста [Архівовано 8 серпня 2011 у Wayback Machine.] (ест.) Хаапсалу — очарование XIX века. Один день в уездном городе. Gazeta.lv (рос.) Хаапсалу на Visitestonia.com [Архівовано 7 квітня 2012 у Wayback Machine.] (рос.) Gorgeous Haapsalu — a little diva on the west coast. Estlandia.de [Архівовано 10 лютого 2012 у Wayback Machine.] (англ.)
Тарту (област)

Тарту (на естонски: Tartu maakond, Тарту мааконд) е област в източна Естония с площ 2993 кв. км. Административен център на областта е град Тарту. Население 148 847 души (2006 г.) 152 977 души (по приблизителна оценка от 1 януари 2019 г.) Етнически състав 82,7%-естонци 13,8%-руснаци 1,0%-украинци 1,0%-фини 4,2%-други Източници
Comtat de Tartu

Tartu (en estonià Tartumaa) és un dels comtats en què es divideix Estònia. La seva capital és Tartu. Segons cens de 2025 compta amb una població de 157.760 habitants distribuïts en una superfície de 3.349 km². Govern local El govern del comtat (en estonià Maakonnavalitsus) és dirigit per un governador o maavanem, que és nomenat pel govern d'Estònia per un període de cinc anys. Des del 2005 el governador és Eha Pärn. Municipis El comtat se subdivideix en 22 municipis. Hi ha 3 municipis urbans (o linnad, "ciutats") i 19 de rurals (o vallad, "comuns") al comtat de Tartu. Municipis urbans: Elva Kallaste Tartu Municipis rurals: Alatskivi Haaslava Kambja Konguta Laeva Luunja Meeksi Mäksa Nõo Peipsiääre Piirissaare Puhja Rannu Rõngu Tartu Tähtvere Vara Võnnu Ülenurme Galeria Referències Enllaços externs Govern del comtat de Tartu - Pàgina oficial (en estonià) Ciutat de Tartu Universitat de Tartu
Tartumaa

Tartumaa (plným názvem Tartu maakond, tedy „Tarbatský kraj“) je jeden z patnácti estonských krajů. Nachází se ve východním Estonsku a sousedí s kraji Põlvamaa, Valgamaa, Viljandimaa a Jõgevamaa. Geografie Tartumaa zabírá 3350 km², což představuje 7,7 % estonského území. Na území kraje žije 153 317 obyvatel (k 1. lednu 2020), tedy 11,5 % estonské populace. Město Tartu je centrem kraje a je vzdáleno 186 km od Tallinnu. Tartumaa se člení na 8 samosprávných celků — 1 statutární města a 7 venkovských obcí Elva, Kambja, Kastre, Luunja, Nõo, Peipsiääre a Tartu. Tartumaa leží v jižním Estonsku, mezi jezery Võrtsjärv a Peipsi. Jediná estonská splavná řeka Emajõgi (dlouhá 100 km) teče skrze kraj a propojuje jezera Võrtsjärv a Peipsi. Pro Tartumaa jsou typické zejména vlnité planiny. Jedna třetina kraje je pokryta lesy, z toho třetina je kultivována. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Tartumaa na Wikimedia Commons Webový portál kraje (estonsky) (anglicky) Oficiální stránky krajské správy Archivováno 7. 6. 2014 na Wayback Machine. (estonsky) Tartumaa v elektronickém průvodci Eestigiid.ee (estonsky)
Tartumaa

Tartu (estisk: Tartu maakond), eller Tartumaa, er et af Estlands 15 amter (maakond) og er beliggende i den sydøstlige del af landet. Tartu grænser til Jõgevamaa i nord, Põlvamaa i syd, Valgamaa i sydvest og Viljandimaa i vest. Tartu grænser også til Rusland i øst. Amtet ligger mellem Estlands to store søer Võrtsjärv mod vest og Peipus mod øst, og floden Emajõgi der forbinder dem, løber gennem amtet og hovedbyen Tartu. Kommuner Amtet er inddelt i 8 kommuner. Det er en bykommune (estisk: linnad) og syv landkommuner (estisk: vallad). Bykommune Tartu Landkommuner: Elva Kambja Kastre Luunja Nõo Peipsiääre Tartu
Kreis Tartu

Kreis Tartu (Tartu maakond oder Tartumaa) ist ein Landkreis in Estland. Der Kreis liegt an der Grenze Nord- und Südestlands zwischen Peipussee und Võrtsjärv. Er grenzt im Norden an den Kreis Jõgeva, im Westen an Kreis Viljandi und im Süden an den Kreis Põlva und den Kreis Valga. Die Ostgrenze des Kreises ist auch die Staatsgrenze mit Russland. Gemeinden Seit der Gemeindereform von 2017 besteht der Kreis Tartu aus einer Stadtgemeinde und sieben Landgemeinden: Landgemeinde Elva Landgemeinde Kambja Landgemeinde Kastre Landgemeinde Luunja Landgemeinde Nõo Landgemeinde Peipsiääre Stadt Tartu Landgemeinde Tartu Bis 2017 existierten drei Stadtgemeinden und 19 Landgemeinden: Landgemeinde Alatskivi (Allatzkiwwi) Stadt Elva Landgemeinde Haaslava (Haselau) Stadt Kallaste Landgemeinde Kambja (Kamby) Landgemeinde Konguta (Kongota) Landgemeinde Laeva (Laiwa) Landgemeinde Luunja (Lunia) Landgemeinde Meeksi (Meeks) Landgemeinde Mäksa (Mäxhof) Landgemeinde Nõo (Nüggen) Landgemeinde Peipsiääre Landgemeinde Piirissaare Landgemeinde Puhja (Kawelecht) Landgemeinde Rannu (Randen) Landgemeinde Rõngu (Ringen) Stadt Tartu (Dorpat) Landgemeinde Tartu (Landgemeinde) Landgemeinde Tähtvere (Techtelfer) Landgemeinde Vara (Warrol) Landgemeinde Võnnu (Wenden) Landgemeinde Ülenurme (Uellenorm) Weblinks Einzelnachweise
Condado de Tartu

El condado de Tartu (en estonio: Tartu maakond) o Tartumaa es el nombre de uno de los quince condados en los que está dividida administrativamente Estonia. Se localiza al este de Estonia, y limita con el condado de Põlva, el condado de Valga, el condado de Viljandi y el condado de Jõgeva. El área de condado de Tartu es de 2.992,74 km², o sea, el 6,9% del territorio de Estonia. La población del condado es de 148.992 habitantes, que corresponde al 11,0% de la población de Estonia. La ciudad de Tartu es el centro administrativo del condado, localizada a 186 km de Tallin. El condado de Tartu está dividido en 22 municipios — 3 urbanos y 19 rurales. Historia Según los descubrimientos arqueológicos, el territorio del condado de Tartu ha estado habitado por lo menos cinco mil años. En el año 1030 Jaroslav I el Sabio, lanzó sobre Tartu la primera campaña militar del Rus desplegada en el actual territorio de Estonia de la que tenemos noticia por registros escritos.​ Gobierno del condado Cada uno de los condados de los que se compone el país es regido por un gobernador (en estonio: maavanem), elegido cada cinco años por el gobierno central. Desde el 15 de febrero de 2005, dicho cargo está en manos de Esta Tamm. Municipios Desde la reforma territorial de 2017, comprende el municipio urbano de Tartu y los siguientes 7 municipios rurales:​ Municipio de Elva (capital: Elva) Municipio de Kambja (capital: Kambja) Municipio de Kastre (capital: Kurepalu) Municipio de Luunja (capital: Luunja) Municipio de Nõo (capital: Nõo) Peipsiääre (capital: Alatskivi) Municipio de Tartu (capital: Kõrveküla) Referencias Enlaces externos Gobierno del condado de Tartu - Página oficial (en estonio) Ciudad de Tartu Universidad de Tartu
Comté de Tartu

Le comté de Tartu (en estonien Tartu maakond) est l'un des 15 comtés d'Estonie. Entourant Tartu, la deuxième ville du pays, le comté rassemble 150 900 habitants(1er janvier 2012), soit 11 % du total de la population estonienne. Géographie Le comté de Tartu est délimité par les deux plus grands lacs des pays Baltes : à l'Est, le lac Peïpous et à l'Ouest, le lac Võrtsjärv. La superficie du comté de Tartu est de 3 349 km2, ce qui couvre 7 % du territoire de l'Estonie. Située à 186 kilomètres de Tallinn, la ville de Tartu est le centre administratif du comté. Le comté de Tartu compte des collines et des eskers, ainsi de nombreux champs et pâturages. L'Emajõgi, le plus grand fleuve d'Estonie, traverse le comté reliant le lac Peipous et le lac Võrtsjärv et divisant le comté en deux parties. La nature du comté de Tartu est caractérisée par des plaines marécageuses et des plaines vallonnées entrecoupées de vallées. Les réserves naturelles (zones humides et forêts vierges) occupent plus d'un dixième du territoire du comté. Le comté abrite, entre-autres, le lac Kaiavere, le lac Kalli et le lac Koosa qui est situé dans la réserve naturelle de Emajõe-Suursoo (et). Population Évolution démographique Composition ethnique En 2011, le comté de Tartu comptait 150 528 habitants, dont 127 498 (84,7 %) étaient Estoniens, 18 543 (12,3 %) Russes et 4 279 (2,8 %) d'autres nationalités. Économie Le comté compte environ 6 000 entreprises. Les principales productions sont le bois et les meubles. Subdivisions administratives Depuis 2017 Avant 2017 Avant 2017, le comté était subdivisé en 22 municipalités, dont trois villes. Municipalités urbaines (linn) : Municipalités rurales (vallad) : Jumelages Galerie Notes et références Liens externes Comté de Tartu Portail de l’Estonie
Okrug Tartu

Okrug Tartu ili Tartumaa (est. Tartu maakond, njem. Kreis Dorpat) ili kraće Tartu jedan je od 15 estonskih okruga. Okrug se nalazi na jugoistoku zemlje. Okrug ima izlaz na dva jezera: Peipus i Võrtsjärv. U okrugu živi 149.605 ljudi što čini 11,2% ukupnog stanovništva Estonije (siječanj 2009.) Glavni grad okruga je Tartu. Postoji 19 ruralnih i 3 urbane općine. Izvori Vanjske poveznice Službene stranice okruga – (na estonskom)
Tartumaa

Tartumaa vagy Tartu megye (észtül: Tartu maakond) Észtország 15 megyéjének egyike. Az ország keleti részén fekszik, északról a Jõgevamaa, délről Põlvamaa megye, délnyugatról Valgamaa, nyugatról Viljandi megye határolja, keletről Oroszország határolja. Tartu, Észtország második legnagyobb városa is ebben a megyében található. A megye közigazgatása Harjumaa területe 3 városra (észtül: linn) és 19 községre (észtül: vald) oszlik Városok: 1 Elva 2 Kallaste 3 Tartu Községek: Alatskivi Haaslava Kambja Konguta Laeva Luunja Meeksi Mäksa Nõo Peipsiääre Piirissaare Puhja Rannu Rõngu Tartu Tähtvere Vara Võnnu Ülenurme Földrajza Jegyzetek További információk Tartu megye kormányzata
Tartumaa

Tartumaa (in estone Tartu maakond) è una delle 15 contee dell'Estonia, situata nella parte orientale del Paese, sulla riva occidentale del lago dei Ciudi al confine con la Russia. Confina con le contee di Põlvamaa, Valgamaa, Viljandimaa e Jõgevamaa. Geografia antropica La contea è divisa in 21 comuni: tre urbani (in estone linn) e 18 rurali (in estone: vald). Comuni urbani Elva Kallaste Tartu Comuni rurali Alatskivi Haaslava Kambja Konguta Laeva Luunja Meeksi Mäksa Nõo Peipsiääre Piirissaare Puhja Rannu Rõngu Tartu Tähtvere Vara Võnnu Ülenurme Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Tartumaa Collegamenti esterni Sito ufficiale, su tartumaa.ee.