NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Manchester Arena

Manchester Arena, oficjalnie w celach sponsorskich AO Arena – hala widowiskowo-sportowa położona w Hunts Bank w Manchesterze. Położona jest bezpośrednio na zachód od centrum miasta. Jest jedną z największych hal w Europie i największą w Wielkiej Brytanii, pomieścić może do 21 000 osób. Jest jedną z najbardziej ruchliwych hal na świecie. Manchester Arena jest również gospodarzem sportów takich jak boks oraz pływanie. Była kluczową częścią oferty Manchesteru do organizacji igrzysk olimpijskich w 1996 i 2000 roku i została ostatecznie wykorzystana na Commonwealth Games 2002. Hala została tymczasowo zamknięta po ataku terrorystycznym dokonanym przez zamachowca-samobójcę w dniu 22 maja 2017 roku, w którym zabite zostały 22 osoby pod koniec koncertu Ariany Grande podczas trasy Dangerous Woman Tour. Wydarzone zaplanowane na arenę zostały albo przeniesione do alternatywnych miejsc, albo całkowicie odwołane. Arena została ponownie otwarta 9 września specjalnym koncertem charytatywnym, którego headlinerem był urodzony w Manchesterze piosenkarz Noel Gallagher. Projekt obiektu Obiekt został zaprojektowany przez DLA Ellerbe Beckett, Ove Arup & Partners i Austin-Smith: Lord. Manchester Arena była jedną z pierwszych w Europie, które zostały zbudowane tradycyjnym układem amerykańskich aren sportowych. Niektóre inne europejskie areny zbudowane na takiej koncepcji to: Lanxess Arena w Kolonii, Arena Zagreb w Zagrzebiu, Spaladium Arena w Splicie, Štark Arena w Belgradzie, O2 Arena w Pradze. Poprzednie nazwy hali NYNEX Arena (15 lipca 1995 – 30 czerwca 1998) Manchester Evening News Arena (1 lipca 1998 – 30 września 2011) Manchester Arena (1 października 2011 – 31 lipca 2013, 14 stycznia 2015 – obecnie) Phones 4u Arena (1 sierpnia 2013 – 14 stycznia 2015) Zamach w Manchester Arena 22 maja 2017 o godz. 22:33 przed obiektem, gdy tłumy widzów opuszczały go po koncercie Ariany Grande, nastąpił zamach terrorystyczny, za który odpowiedzialność wzięło Państwo Islamskie. W wyniku jego śmierć poniosły 22 osoby, rannych zostało ok. 59 osób. Koncerty Uwagi Przypisy Linki zewnętrzne oficjalna strona. men-arena.com. [zarchiwizowane z tego adresu (2009-05-31)].
Manchester Arena

A Manchester Arena, conhecida como AO Arena por questões comerciais, é uma arena polivalente localizada na cidade de Manchester, na Inglaterra. Inaugurada em julho de 1995, ainda com o nome de NYNEX Arena, alterou seu nome para Manchester Evening News Arena em 1998, graças ao patrocínio do tablóide britânico local Manchester Evening News. Contudo, o jornal terminou a sua parceria em 2011 e a arena teve de ser renomeada como Manchester Arena. Em julho de 2013, a arena foi renomeada como Phones 4u Arena, após a empresa de telefonia móvel Phones 4u adquirir seus naming rights, mas a parceria terminou em janeiro de 2015 depois que a Phones 4u fechou, renomeando a arena de volta mais uma vez para Manchester Arena. Em 2020, a varejista do setor elétrico AO assinou um novo acordo de naming rights para a arena, a batizando de AO Arena. Com uma capacidade máxima estimada em 21 mil pessoas, é considerada a maior e mais moderna arena multiúso do Reino Unido, ao lado da The O2 Arena, em Londres. Anualmente abriga cerca de 250 eventos como jogos de basquete, hóquei e shows musicais. Artistas como Janet Jackson, Lady Gaga, Beyoncé, Ariana Grande, Red Hot Chili Peppers, The Vamps, Sabrina Carpenter, Kylie Minogue, Avril Lavigne, Cher, Britney Spears, Green Day, Backstreet Boys, Queens of the Stone Age, Guns N' Roses, Aerosmith, Linkin Park, The Killers, Adele, U2, McFly, Lily Allen, Madonna, Prince, Gorillaz, Metallica, Laura Pausini, Paramore, Rihanna, Muse, Coldplay, The Pussycat Dolls, Little Mix entre outros, já se apresentaram na arena. Incidente em 2017 Em 22 de maio de 2017, ao fim do show da cantora norte americana Ariana Grande durante sua turnê Dangerous Woman Tour, ocorreu uma explosão fora da arena, causada por um homem-bomba. A polícia de Manchester confirmou 22 mortes e 59 feridos. A arena foi reaberta em 9 de setembro de 2017 com um show beneficente incluindo Noel Gallagher e outros artistas do noroeste da Inglaterra. Referências
Манчестер Арена

«Манчестер Арена» (по-рус. также пишут «Манчестер-Арена» и «Манчестер-арена», англ. Manchester Arena) — крытый спортивно-концертный комплекс в городе Манчестере (Великобритания). «Манчестер Арена» — самая вместительная (по количеству зрителей) крытая спортивная арена в Великобритании и одна из самых вместительных в Европе. Может разместить до 23 000 зрителей (по другим данным 21 тысячу). Официальное открытие состоялось 15 июля 1995 года. Арена была построена с прицелом на возможность проведения на ней крупнейших спортивных соревнований, в особенности будущих Олимпийских игр, и была важной частью заявки города Манчестер на приём летних Олимпийских игр 2000 года. Но выборы столицы той Олимпиады выиграл австралийский город Сидней. При проектировании «Манчестер-Арены» особое внимание было уделено уменьшению эха, которым тогда страдали многие концертные залы в столице Великобритании Лондоне. Теперь арена в основном используется для проведения концертов. На «Манчестер-Арене» выступало множество самых известных музыкальных звёзд мира (способных продать достаточное количество билетов, чтобы такой крупный стадион заполнить). Суммарная посещаемость «Манчестер-Арены» за календарный год превышает 1 миллион человек. Происшествия 22 мая 2017 года после концерта поп-певицы Арианы Гранде на арене произошёл теракт. Убито 22 человека, ещё 75 человек были ранены. Ответственность за преступление взяла на себя террористическая группировка «Исламское государство». Примечания Ссылки manchester-arena.com — официальный сайт Манчестер Арена
Манчестер Арена

«Манчестер Арена» (англ. Manchester Arena) — багатофункціональна спортивно-розважальна споруда в місті Манчестер, Велика Британія, місцепроведення концертних та спортивних заходів. Арена має місткість 21 000 глядачів, є найбільшою серед критих споруд такого профілю у Європі. Арена побудована 1993 року та відкрита 1995 року як «НІНЕКС Арена». 1998 року отримала назву «Манчестер Івнінг Ньюз Арена», пов'язану з укладеною спонсорською угодою з однойменною компанією. По завершенні дії угоди 2011 року споруді присвоєно сучасну назву «Манчестер Арена», однак вже 2013 року їй було надано нову комерційну назву «Фонс 4ю Арена». 2015 року арені повернуто попередню назву. Споруда була ключовим місцем проведення змагань у заявці Манчестера на проведення Літніх Олімпійських ігор 1996 року та Олімпіади 2000 року, однак право на проведення цих змагань отримали Атланта та Сідней. Приймала змагання та організаційні заходи в рамках Ігор Співдружності 2002 року. Арена є однією із найзавантаженіших у світі. В середньому споруда приймає 250 заходів на рік, серед яких концерти світових зірок та спортивні змагання. Події 22 травня 2017 року на арені під час концерту американської співачки Аріани Ґранде стався теракт, відповідальність за який взяла «Ісламська Держава». Примітки Посилання Офіційний сайт [Архівовано 23 травня 2017 у Wayback Machine.] (англ.) Manchester Arena Seating Plans [Архівовано 21 січня 2021 у Wayback Machine.] (англ.)
Fledborough Viaduct

Fledborough Viaduct is a former railway viaduct near Fledborough, Nottinghamshire which is now part of the national cycle network. History The viaduct is a substantial structure which carried the double-track LD&ECR's Chesterfield Market Place to Lincoln Central main line over the River Trent. It is situated between the former stations of Fledborough and Clifton-on-Trent, but nearer the latter. Opened in 1897, it consists of 59 arches spread either side of four metal girder spans which cross the river itself. Nine million bricks were used in its construction which cost £65,000. Timetabled passenger services over the viaduct ended in September 1955, though summer weekend excursions from Nottinghamshire and Derbyshire to Cleethorpes and Mablethorpe and from Manchester Central to Yarmouth Vauxhall continued until 1964. From the 1960s traffic east of Langwith Junction was overwhelmingly coal, much of which went straight from collieries to High Marnham Power Station which opened in 1959, this traffic therefore turned off about half a mile before the viaduct. The Grimsby to Whitland express fish train ran until at least 1962 via Fledborough and through Mansfield Central. The four original steel truss spans over the River Trent were replaced with steel plate girder spans of single track width in 1965. These were positioned within the existing spans before the old spans were removed. Traffic continued to run over the viaduct until 21 February 1980 when a goods train derailed at Clifton-on-Trent seriously damaging the track. Reinstatement was deemed uneconomic and the line from Pyewipe Junction over the viaduct as far as High Marnham was closed and ultimately lifted. Coal traffic continued from the west to High Marnham power station until this closed in 2003. Since 2009 that stretch of line has become Network Rail's High Marnham Test Track. Modern times Today the railway trackbed eastwards from the site of Fledborough station, across the viaduct, through Clifton to Doddington & Harby forms an off-road part of National Cycle Route 647 which is part of the National Cycle Network. From Harby onwards through the site of Skellingthorpe almost to Pyewipe Junction the trackbed forms an off-road part of National Cycle Route 64. See also List of crossings of the River Trent References Sources External links Fledborough Viaduct on old OS map npemaps Fledborough Viaduct signalling and trackwork plus High Marnham Power Station signalboxes Fledborough Viaduct resumee and photo forgottenrelics Fledborough Viaduct photos and bibliography transportheritage Fledborough Viaduct photos oldminer Fledborough Viaduct and High Marham Power Station neolithicsea Fledborough Viaduct and Dukeries Trail nottinghamshire
Royal United Services Institute

Das englisch Royal United Services Institute for Defence and Security Studies (RUSI) ‚Königliches Institut der Vereinigten Streitkräfte für Verteidigungs- und Sicherheitsstudien‘ ist ein unabhängiges Forschungsinstitut in Großbritannien, das sich mit Fragen der nationalen und internationalen Sicherheitspolitik befasst. Geschichte Das Institut wurde 1831 vom Herzog von Wellington gegründet und hat seinen Sitz in Whitehall, London. Das RUSI versteht sich selbst als „professionelles Forum im Vereinigten Königreich für diejenigen, die mit der nationalen und internationalen Verteidigung und Sicherheit befasst sind“. Das RUSI führt eigene Forschungsprogramme durch und veranstaltet Vorträge, Konferenzen und Seminare. Darüber hinaus gibt das RUSI eine Zeitschrift und andere Veröffentlichungen heraus. Angesichts des Konflikts im Osten der Ukraine warnte der Vize-Kommandeur der NATO für Europa, General Adrian Bradshaw in einer Rede im RUSI davor, dass Russland zu dem Verteidigungsbündnis gehörende Gebiete erobern und damit eine „existenzielle Gefahr“ für den Westen darstellen könne. Im Jahr 2025 wurde das Institut in Russland zu einer unerwünschten Organisation erklärt. RUSI Journal Duke of Westminster’s Medal for Military Literature Auszeichnungen 2008: Think Tank of the Year Award (Prospect Magazine) 2009: International Affairs Think Tank of the Year Award (Prospect Magazine) 2011: International Affairs Think Tank of the Year Award (Prospect Magazine) Weblinks Offizielle Website RUSI. Abgerufen am 11. August 2025 (englisch). Einzelnachweise
Royal United Services Institute

Le Royal United Services Institute for Defence and Security Studies (RUSI), officiellement encore connu au début du XXIe siècle par son ancien nom, le Royal United Services Institution, est un think tank britannique spécialisé dans la défense et la sécurité. Il fut fondé en 1831 par le duc de Wellington. RUSI se décrit comme « le premier forum en Grande-Bretagne pour la défense et la sécurité aux niveaux national et international ». En 2011, son directeur est Michael Clarke et son président est le duc de Kent. Notes et références Traductions de Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Royal United Services Institute » (voir la liste des auteurs). Liens externes (en) Site officiel Portail des relations internationales Portail du Royaume-Uni
Королевский объединённый институт оборонных исследований

Королевский объединённый институт оборонных исследований или Объединённый королевский институт по исследованию вопросов безопасности и обороны (англ. Royal United Services Institute for Defence and Security Studies, ранее англ. Royal United Services Institution, RUSI) — британский аналитический центр по оборонным вопросам. Центр был создан в 1831 году по инициативе фельдмаршала Веллингтона, откликнувшегося на пожелания военных и офицеров, ощущавших необходимость в систематическом освоении новейшего профессионального опыта. Проект по организации центра был подписан бывшим военным министром Генри Гардинджем и главным гидрографом Британского Адмиралтейства Фрэнсисом Бофортом и утверждён королём Вильгельмом IV. История Первоначально новоучреждённый институт назывался Военно-морским и военным музеем (англ. Naval and Military Museum), нынешнее название присвоено в 1860 году. Среди руководителей института были видные британские военные деятели, в том числе фельдмаршал Джон Станиер. В 1893 г. королева Виктория передала в распоряжение института Банкетный дом в центре Лондона. В настоящее время президентом института является Эдвард, герцог Кентский. В 2025 году институт был объявлен нежелательной организацией в России. Journal of the Royal United Services Institute for Defence Studies С 1857 г. институт выпускает свой аналитический журнал Journal of the Royal United Services Institute for Defence Studies (RUSI Journal). Примечания Ссылки Официальный сайт (англ.)
Королівський Об'єднаний інститут оборонних досліджень

|лідер_позиція l= Королівський Об'єднаний інститут оборонних досліджень (англ. Royal United Services Institute for Defence and Security Studies, RUSI) — британський аналітичний центр, що спеціалізується на проблемах міжнародної безпеки та військової справи. Повна назва: Об'єднаний королівський інститут з дослідження проблем оборони та безпеки. Заснований 1831 року за ініціативою фельдмаршала Артура Веллсі. RUSI називає себе «провідним форумом у Великій Британії з питань міжнародної безпеки і оборони». До переїзду у свою нинішню спеціально побудовану штаб-квартиру в 1895 році РУП розпочала своє існування в Уайтхолл-Корт, а потім у 1832 році переїхала до будинку в районі, який тоді називався Середній Скотленд-Ярд. Королева Вікторія надала RUSI у користування Банкетний будинок в Уайтхоллі, Вестмінстер. У 1895 році вона остаточно переїхала на своє нинішнє місце розташування по сусідству з Банкетним домом. 2008 року отримав нагороду «аналітичний центр року» від журналу Prospect. У 2009 році цей журнал назвав RUSI «аналітичним центром року з питань міжнародної політики». У 2011 році аналітичний центр відсвяткував своє 180-ти річчя. У 2025 році інститут був оголошений «небажаною організацією» у Росії. Генеральний директор центру проф. Майкл Кларк, а президент Едвард, герцог Кентський. Примітки Посилання http://www.rusi.org/ [Архівовано 26 жовтня 2012 у Wayback Machine.] Офіційний вебсайт центру.
St Hilda's College (Oxford)

St Hilda's College est l'un des collèges constitutifs de l'université d'Oxford. Fondé en 1893 comme collège pour femmes, il devient mixte en 2008. Il est situé à l'est de l'université, sur la Cherwell. Histoire Le collège est nommé en l'honneur de Hilda de Whitby. Personnalités liées au collège Principales et principaux Elizabeth Burrows (en) (1892-1910) Christine Burrows (1910-1919) Winifred Moberly (1919-1928) Julia de Lacy Mann (1928-1955) Kathleen Major (1955-1965) Mary Bennett (1965-1980) Mary Moore (en) (1980-1990) Elizabeth Llewellyn-Smith (en) (1990-2001) Judith English (en) (2001-2007) Sheila Forbes (en) (2007-2014) Gordon Duff (en) (2014-2021) Georgina Paul, intérim (2021-2022) Sarah Springman depuis 2022. Autres Zeinab Badawi, journaliste Dorothea Beale, fondatrice du collège Susanna Clarke, étudiante Susan Greenfield, scientifique et écrivaine Susan Kramer, personnalité politique Ada Elizabeth Levett, historienne, vice-principale du collège Zanny Minton Beddoes, journaliste Jacqueline du Pré, musicienne, le bâtiment de musique porte son nom Joan Thirsk, historienne, fellow de 1965 à 1983 Ruth Hunt, personnalité politique et ancienne élève Voir aussi : Références Liens externes Ressource relative aux beaux-arts : Art UK (lieux d'art) Ressource relative à la musique : MusicBrainz Ressource relative à la recherche : CrossRef Site officiel Portail des universités Portail du Royaume-Uni
St Hilda's College

Il St Hilda's College è uno dei collegi costituenti l'Università di Oxford. Fondato nel 1893, ha ospitato solo studentesse fino al 2006, quando fu aperto anche agli studenti maschi. Al momento vi sono sia studenti dei corsi di laurea undergraduate che dei corsi postgraduate (equivalente alla Laurea Magistrale italiana), di entrambi i sessi. È situato ad est rispetto al centro della città, sul fiume Cherwell, e ha il vantaggio, rispetto ad altri college dell'università, di trovarsi vicino alla zona Cowley, perno studentesco rinomata per i suoi bar ed il suo stile eclettico, ben diverso dal resto della città. Il Principal (direttore) attuale del college è la Professoressa Sarah Springman, in precedenza professore e rettore all'ETH di Zurigo.[1] Presidi Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su St Hilda's College Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su st-hildas.ox.ac.uk. St Hilda's College (canale), su YouTube.
St Hilda’s College w Oksfordzie

St Hilda's College (Kolegium św. Hildy) – jedno z kolegiów wchodzących w skład University of Oxford. Powstało w 1893 jako kolegium przeznaczone wyłącznie dla kobiet. Koedukacja została w nim wprowadzona dopiero w 2008 roku – najpóźniej ze wszystkich oksfordzkich kolegiów. Obecnie liczy ok. 710 studentów obu płci, w tym ok. 420 słuchaczy studiów licencjackich oraz 290 magistrantów i doktorantów. Znane absolwentki Zeinab Badawi – dziennikarka Susan Blackmore – psycholożka i matematyczka Susanna Clarke – pisarka Val McDermid – pisarka Gillian Shephard – polityk Barbara Pym – pisarka Przypisy
St Hilda's College, Oxford

Colegiul St. Hilda a devenit asociat Universității Oxford în 1920, deși fusese înființat cu 30 de ani înainte de către Dorothea Beale. Cu toate acestea, colegiul este recunoscut oficial ca parte a universității abia în 1959, iar azi rămâne singurul colegiu ce nu admite studenți bărbați (statutul colegiului se va schimba cel mai probabil începând cu sesiunea de admiteri din 2008 pentru anul universitar ce începe în 2009). Note Legături externe en Site-ul Universității Oxford en Site oficial al Colegiului Arhivat în 7 septembrie 2011, la Wayback Machine.
Коледж святої Гільди

Коледж Святої Гільди — один зі складових коледжів Оксфордського університету; він був заснований приблизно у 1893 році. Історія Коледж Святої Гільди був спочатку заснований як жіночий коледж у 1893 році Доротеєю Біл, директоркою Жіночого коледжу Челтнема. Названий на честь засновниці монастиря, Святої Гільди з Вітбі. З 2008 року коледж відкритий для студентів чоловічої статі; раніше він був відкритий лише для жінок. Відомі викладачі Мері Беннетт Гелен Луїза Ґарднер, літературознавиця Елспет Кеннеді, медієвістка, романістка Барбара Левік, історикиня античності Берил Смоллі, історикиня Почесні члени Жаклін дю Пре Доріс Мері Стентон Розалін Турек Відомі колишні студенти Зейнаб Бадаві, британська телеведуча та ведуча новин суданського походження Сьюзен Блекмор, британська письменниця Д. К. Бростер, романіст Сьюзен Н. Браун (1937–2017), математик і професорка університету Сьюзен Ґрінфілд, британська дослідниця мозку, письменниця та член Палати лордів Каріна Ґулд, канадська політикиня Сьюзен Гаак, філософ Меґ Гіллієр, політикиня Вікторія Гіслоп, письменниця та журналістка Кетрін Гіт, романістка Гая бінт аль-Гуссейн, дочка покійного короля Йорданії Гусейна I. Беттані Г'юз, історикиня Дженні Джозеф, британська поетеса Аннеліз Доддс, британська політикиня Барбара Еверетт Фіона Калдікотт (1941–2021), британська лікарка-психіатр та викладачка університету Сюзанна Кларк, британська письменниця Венді Коуп, британська поетеса Сьюзен Крамер, баронеса Крамер, британська менеджерка та політикиня, членкиня Палати громад та Палати лордів Ніколя Лефану, британський композитор Герміона Лі, британська письменниця, біограф, критик та літературознавиця Сью Ллойд-Робертс, британська телевізійна журналістка Розалінд Майлз, акторка Вел Макдермід, шотландська авторка кримінальних романів Джульєт Е. МакКенна, британська авторка фентезі Марґарет Макміллан, канадська історикиня Гелен Міддлтон Кейт Міллетт, американська літературознавиця, письменниця, скульпторка та феміністка Кетрін Паркінсон, британська акторка Барбара Пім, британська письменниця Джилліан Роуз, британська філософиня та соціолог Жаклін Роуз, британська письменниця Шейла Ровботам, британська соціологиня та соціалістична феміністка Террі Сьюелл, американська політикиня Енн Твейт, письменниця-біограф Цуда Умеко, вчителька японської мови Емма Фолл, британська ілюстраторка птахів Вів'єн Фолл, єпископ Брістоля Івонн Фюрно, французька акторка Джилліан Шепард, британська політикиня Вебпосилання Офіційний веб-сайт (англійською) Посилання
Jaderná elektrárna Dungeness

Jaderná elektrárna Dungeness je jaderná elektrárna na jihu hrabství Kent ve Spojeném království. Historie a technické informace Jaderná elektrárna Dungeness se skládá ze čtyř plynem chlazených reaktorů využívající přírodní (první dva) a obohacený uran (druhé dva), moderátorem je grafit. První dva reaktory typu Magnox elektrárny Doungeness A již byly vyřazeny z provozu. Třetí a čtvrtý reaktor jsou v elektrárně Doungeness B a jedná se o první komerčně nasazené reaktory typu AGR. V nedávné minulosti byla zvažována stavba Doungeness C. Provozovatel: British Energy (BE) → EDF Energy Dodavatel: Nuclear Power Co. Informace o reaktorech Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Jaderná elektrárna Dungeness na Wikimedia Commons http://proatom.luksoft.cz/jaderneelektrarny/doungeness/