NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Universidad de Aston

Aston University es una universidad en Birmingham, Inglaterra. Una de las tres universidades de Birmingham, Aston se estableció por Royal Charter el 22 de abril de 1966. Fue fundada en 1895 como la Birmingham Municipal Technical School,​ y en 1927 se cambió su nombre a Birmingham Central Technical College,​ para reflejar su especialización en tecnología. En 1951, se cambió de nuevo de nombre al College of Technology, Birmingham.​ Tradicionalmente enfocada hacia estudios de Tecnología, Negocios, Ciencias e Ingeniería, Aston sigue concentrado en los campos de la industria y el comercio. Asimismo, Aston tiene una importante escuela de idiomas. Aston es relativamente pequeña en términos del número de estudiantes matriculados para cursos de grado, unos 7500, comparados con los 18.840 de su vecina, la University of Birmingham, y unos 2.530 postgraduados. Su escuela de negocios, la Aston Business School, celebró su 60 aniversario en 2007. La universidad está ubicada en un terreno de 16 hectáreas en pleno centro de la ciudad de Birmingham. Referencias Enlaces externos Aston University Aston Guild of Students Inventions from Aston University
Université Aston

L'université Aston (en anglais : Aston University) est une université publique anglaise dont le campus se situe au centre-ville de Birmingham, spécialisée en commerce, sciences et technologies. Le bâtiment principal de l'université est réputé pour être l'une des plus grandes constructions en briques d'Europe. Les cours proposés par l'université sont : ingénierie, psychologie, langues, biosciences, pharmacie, ophtalmologie, audiologie, commerce, management, sociologie, politiques publiques, sciences politiques et relations internationales. Aston, avec 7 000 étudiants est plus modeste que l'université de Birmingham et ses 26 000 étudiants. L'université est spécialisée dans les sciences, la technologie et le commerce et offrent un choix de programme moins large que sa rivale à Birmingham mais est mieux classée dans chacun de ses domaines. À titre d'exemple, le master en Management de l'Aston Business School est classé 13e au niveau européen en 2007.[réf. nécessaire] Historique Fondée en 1895 sous le nom d'École technique municipale de Birmingham (The Birmingham Municipal Technical School), l'institution est officiellement devenue l'université d'Aston à Birmingham (University of Aston in Birmingham) le 22 avril 1966 après avoir reçu sa charte royale. Elle prit son nom définitif en 1997. Sir Michael Bett en est devenu le chancelier le 21 octobre 2004 en remplacement de Sir Adrian Cadbury. Le campus Gosta Green est partagé avec l'institut d'art et de dessin de l'université d'Angleterre centrale. Notes et références Liens externes (en) Site officiel Ressources relatives à la recherche : Classement académique des universités mondiales CrossRef Horizon 2020 U-Multirank Ressource relative aux beaux-arts : Art UK (lieux d'art) Ressource relative à la musique : MusicBrainz (en) Guide des étudiants (en) Inventions de l'université Portail de Birmingham Portail des universités
Aston University

Uniwersytet Aston (ang. Aston University) – angielska uczelnia publiczna, zlokalizowana w centrum Birmingham, w dzielnicy Gosta Green. Uniwersytet Aston wywodzi się z Miejskiej Szkoły Technicznej w Birmingham (Birmingham Municipal Technical School), założonej w 1895 r., która z czasem (w 1956 r.) przekształciła się w Szkołę Zaawansowanych Technologii (College of Advanced Technology), zaś 22 kwietnia 1966 r. otrzymała status uczelni wyższej, nadany przez królową Elżbietę II. Zobacz też Tomasz Mickiewicz Przypisy
Aston University

Aston University är ett universitet i Birmingham i Storbritannien. Det grundades 1895 och har fungerat som ett universitet sedan 1966. Universitetet är känt för sina utbildningar inom industri, myndighet och handel. Professor Aleks Subic är rektor på universitetet sedan augusti 2022. Stadsdelen Aston ligger centralt i Birmingham och där bor cirka 14 000 studenter. Det rankas som ett av de 351–400 främsta lärosätena i världen i Times Higher Educations ranking av världens främsta lärosäten 2018. Det rankas även på 77:e plats över de 150 främsta unga (under 50 år) universiteten i världen 2018. Referenser Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Aston University. Aston University Aston Guild of Students Uppfinningar från Aston University
Shore Road Pumping Station

The Shore Road Pumping Station is a pumping station in Birkenhead, on the Wirral Peninsula, England. It was designed by engineers James Brunlees and Charles Douglas Fox and built in the 1880s as part of the Mersey Railway. The building originally housed two steam powered beam engine pumps which removed water from the railway tunnel under the River Mersey. These had ceased working by 1959 when they were replaced by electric pumps. One of the engines, named the 'Giant Grasshopper', remains in situ and was restored to working condition. The pumping station is a three-storeyed brick construction in the Italianate architectural style, with a Welsh slate roof. An external staircase, housed within a glass structure, was added to the front of the building in the late 1980s when being converted into a museum. A similar building, the Mann Island Pumping Station, also still exists across the river in Liverpool. Shore Road Pumping Station was granted Grade II listed status in 1992 and eventually became part of the Wirral Museum, with a period 1901 Birkenhead street scene reconstructed in the yard. In 2009, as part of its Strategic Asset Review, owners Wirral Borough Council planned to sell the museum. Sometime after mid-2012 but before early 2014, the museum closed to the public. In 2023, Big Heritage announced plans to reopen the Pumping Station for that years Heritage Open Days Scheme in September. They held open days which were very well received. The Pumping Station hasn't been open since however plans are still to reopen it on a more permanent basis. References External links
Shoreditch Park

Shoreditch Park is an open space in Hoxton area of Shoreditch in the London Borough of Hackney. It is bounded by Poole Street (to the north), Rushton and Mintern Streets (to the south) and New North Road (west) and Pitfield Street (east). The park derives its name from the Metropolitan Borough of Shoreditch, the local authority when it was established. The park is 7.7 hectares (19 acres) in extent. History The area that now includes much of Shoreditch Park was originally open fields. During the Regency era, and with the building of Regent's Canal, it was developed to create terraced housing for workers and their families. In the early 1940s, much of the area was devastated during the Blitz and later air-raids. In 1945 bomb damaged homes were cleared and prefabs or ‘temporary pre- fabricated housing’ was erected to house the many families made homeless during the War. These homes were designed as a stop gap measure, but many were in place for nearly 20 years before finally being condemned around 1964. The site was then cleared and redeveloped between 1964 and 1973, and several old streets (i.e. Dorchester, Salisbury, Clift, Newton, Rushton, Wareham, and Worgate) were lost when creating the current park. Archaeology In July 2005 and 2006, an extensive excavation was carried out by archaeologists from the Museum of London to commemorate the 60th anniversary of the end of World War II, and documented in a Time Team special episode called "Buried By The Blitz" aired in October 2006. The excavation examined housing of the time, and investigated the damage caused by aerial bombing and missiles. It was pioneering in involving members of the local community in the project. Facilities The park has sports facilities, an adventure playground, children's playground, an outdoor beach volleyball court (managed by London Beach Volleyball Club. Recent improvements include innovative low energy LED lighting, the creation of an outdoor amphitheatre in the park for theatre and cinema screenings; and an 85-tonne granite boulder by the artist John Frankland. The Britannia Leisure Centre is adjacent to the park, on its north eastern boundary. Shoreditch Park received a Green Flag award in July 2008. Access The nearest London Underground station is Old Street on the Northern line. Buses 21, 76 & 141 stop on New North Road, adjacent to the park. References
Short Heath Park

Short Heath Park is a public park in the Short Heath area of Erdington, Birmingham, UK. It is located approximately 0.5 miles (0.80 km) north-west of Erdington railway station. Short Heath Park is located a short walk away from Erdington High street. Short Heath Park is approximately 14.5 Acres in size and Is operated by the Birmingham City council. Redevelopment In 2009, Birmingham City Council's Parks and Nature Conservation department submitted a planning application for the park. The application, which was for the "erection of 1.6m high boundary railings with 3.3m high entrance archways" was approved subject to conditions on 1 December 2009. Development began in January 2010. References
Astoria (estudi de gravació)

Astoria és una casa flotant, adaptada pel seu propietari, el guitarrista de Pink Floyd David Gilmour, per a poder funcionar com a estudi de gravació. Està amarrada al riu Tàmesi, prop del palau de Hampton Court, a Londres. Gilmour va comprar el vaixel el 1986, perquè es "passava mitja vida en estudis de gravació sense finestres, sense llum. En un vaixell hi ha moltes finestres i unes vistes precioses". El vaixell va ser construït el 1911 per l'empresari Fred Karno. El va dissenyar perquè hi cabés una orquestra de 90 músics a la coberta. Diverses parts dels dos últims àlbums d'estudi de Pink Floyd, A Momentary Lapse of Reason i The Division Bell, es van gravar al vaixell, tal com també va fer Gilmour en el seu últim àlbum en solitari On an Island. També es va utilitzar per a mesclar els àlbums en directe de Pink Floyd Delicate Sound of Thunder i P•U•L•S•E, a més de la pel·lícula P•U•L•S•E, el DVD de Gilmour Remember That Night i el seu àlbum en directe de 2008, Live in Gdańsk. Això no obstant, Bob Ezrin ha mencionat que l'estudi va provocar alguns problemes a l'hora de treballar els sons de guitarra per a A Momentary Lapse of Reason: Referències
Astoria (nahrávací studio)

Astoria je hausbót přestavěný na nahrávací studio, zakotvený na Temži v Londýně poblíž Hampton Court Palace. Astorii v současnosti vlastní kytarista a zpěvák skupiny Pink Floyd David Gilmour, který ji zakoupil v roce 1986 a který provedl přestavbu lodi na hudební studio. Astoria byla postavena v roce 1911 pro impresária Freda Karna, který chtěl mít nejlepší hausbót na řece. Navrhl jej tak, že na horní palubě může hrát až 90členný orchestr. V Astorii byly nahrány části posledních tří alb Pink Floyd, A Momentary Lapse of Reason z roku 1987, The Division Bell z roku 1994 a The Endless River z roku 2014. Také zde probíhala mixáž živých alb z turné k těmto deskám, Delicate Sound of Thunder (1988) a Pulse (1995). David Gilmour zde natočil část svého alba On an Island z roku 2006 a byly zde namixovány i živé záznamy z navazujícího turné, které byly vydány pod názvy Remember That Night (DVD) a Live in Gdańsk (CD a DVD). Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Astoria (recording studio) na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Astoria (nahrávací studio) na Wikimedia Commons
Astoria (Tonstudio)

Astoria ist das zum Tonstudio umgebaute Hausboot von David Gilmour, dem Sänger und Gitarristen der britischen Rockgruppe Pink Floyd. Das 1911 von Fred Karno gebaute Boot liegt auf der Themse (England) flussaufwärts der Themseinsel Tagg’s Island. Historischer Hintergrund Das Boot selbst wurde 1911 für den Theaterbesitzer und Charlie-Chaplin-Boss Fred Karno in Brentford gebaut, der das beste Hausboot auf dem Fluss besitzen wollte. Die Kosten beliefen sich auf 20.000 Pfund, was heute etwa 900.000 Pfund (ca. 1,3 Millionen Euro) entsprechen würde. Es wurde so entworfen, dass ein 90-köpfiges Orchester auf dem Deck Platz fand. Nach dem Konkurs Karnos in den 1920er-Jahren wurde das Boot an den Sänger Vesta Victoria verkauft, der es bis 1930 in Besitz hatte. Im selben Jahr wurde die Außenseite des Bootes durch Stahl verstärkt und es lag bis 1951 vertäut vor Tagg’s Island auf der Themse. David Gilmour erwarb das Hausboot im Jahre 1986, da er nach eigener Aussage die Hälfte seines Lebens in Studios ohne Fenster und Licht verbracht hatte, und nach einem eigenen Studio suchte, das seinen Vorstellungen entsprach. Besonders angetan war er von den vielen Fenstern und der malerischen Umgebung, die das Boot umgibt. Musikalische Bedeutung Die Pink-Floyd-Alben A Momentary Lapse of Reason, The Division Bell und The Endless River sowie das 2006 erschienene Soloalbum Gilmours On an Island wurden zum Großteil im Studio der Astoria aufgenommen. Weiterhin arbeiteten andere Künstler wie Porcupine Tree, Procol Harum, Kula Shaker und Nick Cave in dem Studio. Weblinks Fotos der Astoria Dokumentation Three Men in a Boat Video-Interview mit David Gilmour über die Astoria Einzelnachweise
Astoria (estudio de grabación)

Astoria es una casa flotante, adaptada por su dueño, el guitarrista de Pink Floyd, David Gilmour, para funcionar como estudio de grabación. Está amarrado en el río Támesis cerca de Hampton Court. Gilmour compró el barco en 1986, porque "se pasaba media vida en estudios de grabación sin ventanas, sin luz. En un barco hay muchas ventanas y unas vistas preciosas".​ El barco fue construido en 1911 por el empresario Fred Karno. Lo diseñó para que cupiese una orquesta de 90 músicos en la cubierta.​ Partes de los tres últimos álbumes de estudio de Pink Floyd, A Momentary Lapse of Reason, The Division Bell y The Endless River, se grabaron en el barco, al igual que partes de los álbumes en solitario de Gilmour, On an Island y Rattle That Lock. También se usó para mezclar los álbumes en directo de Pink Floyd Delicate Sound of Thunder y P•U•L•S•E, además de la película P•U•L•S•E, el DVD de Gilmour Remember That Night, su álbum en directo de 2008, Live in Gdańsk, así como también también el álbum en directo y película de Gilmour Live at Pompeii de 2017. No obstante, Bob Ezrin ha mencionado que el estudio arrojó algunos problemas a la hora de trabajar con los sonidos de guitarra para A Momentary Lapse of Reason: El estudio de grabación también ha sido utilizado para grabar algunos de los videos musicales que son parte del más reciente álbum de estudio Luck and Strange, grabados por el director de cine Gavin Elder. Referencias
Astoria (studio d'enregistrement)

Le bateau Astoria, construit en 1911 pour l'imprésario Fred Karno, est amarré sur la Tamise, près du château de Hampton Court. Il a été dessiné de façon qu'il puisse accueillir un orchestre complet de 90 personnes sur le pont. Il a été racheté en 1986 par David Gilmour, guitariste de Pink Floyd et a été converti en studio d'enregistrement. À cette époque, Gilmour est à la recherche d'espaces éclairés et ouverts pour enregistrer. Matériel D'après une interview accordée par Phil Taylor, technicien guitare de Gilmour, l'Astoria était à l'origine équipé de haut-parleurs UREI 813 studio. Le matériel d'enregistrement changea à deux reprises : en 1990, les UREI 813s ont été remplacés par des haut-parleurs ATC puis ces derniers furent remplacés par une version sur mesure des ATC SCM 150 ASL couplés avec des ATC SCM 150ASL. Enregistrements Certaines parties de trois albums studio de Pink Floyd, A Momentary Lapse of Reason, The Division Bell et The Endless River, ont été enregistrées sur ce bateau ainsi que certains morceaux de l'album en solo de Gilmour On an Island. Les concerts de Pink Floyd Delicate Sound of Thunder et P•U•L•S•E y ont été masterisés, ainsi que la vidéo de ce dernier. Par ailleurs, l'album live Live in Gdańsk et le DVD Remember that Night, de David Gilmour, ont été eux aussi préparés dans ce studio. L'album de David Gilmour, Rattle That Lock (sorti en 2015), a également été enregistré dans ce studio. Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Astoria (recording studio) » (voir la liste des auteurs). Portail de Pink Floyd Portail du rock
Astoria (stúdió)

Az Astoria egy lakóhajó, de stúdióként is üzemel, a Pink Floyd gitárosának, David Gilmournak a tulajdonában. Jelenleg a londoni Temze folyón van kikötve a Hampton Bírósági Palota közelében. A gitáros 1986-ban vásárolta meg a hajót, arra hivatkozva, hogy „a fél életemet bezárt, ablak nélküli stúdiókban töltöttem, de végre ezen a hajón rengeteg ablak van és gyönyörű kilátás”. A hajóról szó van az együttes dobosa, Nick Mason által írt könyvben, az Inside Outban. Története A hajót 1911-ben építették Fred Karno varieté-impresszárió számára 20 000 fontos költségen, aki azt szerette volna, hogy az ő hajója legyen a legjobb a folyón, úgyhogy akár egy 90 fős zenekar is elfér a fedélzeten, de megfordult már Charlie Chaplin is a 27 méter hosszú hajón. Miután Gilmour megvásárolta a hajót, az átalakított, árnyékos oldalon lévő nappaliba stúdiót építtetett Phil Taylor segítségével. A nagyobb nappaliban kialakított vezérlőterem két oldalán a folyóra, a harmadik oldalon pedig a folyóparti kertre nyíltak ablakok. Két Pink Floyd albumot vettek fel ezen a lakóhajón, mégpedig a A Momentary Lapse of Reasont és a The Division Bellt, továbbá Gilmour harmadik szólólemezét, az On an Islandet is. Viszont nem csak felvételek készítésére használták a stúdiót, hanem keverésre is a Delicate Sound of Thunder és a P•U•L•S•E című Pink Floyd koncertfelvételeknél, továbbá Gilmour Remember That Night és a 2008-as Live in Gdańsk DVD-inél is. 2009 júniusában átvizsgálták a hajót egy esetleges renoválás miatt, s úgy ítélték meg, hogy ki kell javítani a testét. Szárazdokkba vitték, majd kicserélték a teljes acéltestet, így körülbelül 30-40 évig nem kell majd nagyobb munkát elvégezni rajta. Felszerelés 2005-ben a Tape Op Magazin készített egy interjút David Gilmour gitártechnikusával, Phil Taylorral, amiből kiderül, hogy eredetileg UREI 813 stúdió monitorok voltak Phase Linear erősítőkkel a stúdióban, de később, 1990 körül az UREI 813-asokat ATC-kre cserélték le. Jelenleg ATC SCM 150 ASL aktív hangszórókat használnak a bal és a jobb oldalra ugyancsak ATC SCM 150 ASL aktív hangszórókkal a központi csatornához, amihez egy ATC SCM 0.1/15 mélynyomó is tartozik. A surround monitorok két ATC SCM 50 ASL-ből állnak. Az akusztikát Nick Whittaker asszisztense tervezte, a felszerelésekben pedig James Guthrie és Andrew Jackson segédkezett, akik a The Wall album óta dolgoznak együtt Gilmourral. 2003-ban James Guthrie újrakeverte a The Dark Side of the Moont az eredeti 16 sávos stúdióanyagból a lemez 30. évfordulójának alkalmából, amit egy hibrid Super Audio CD-n adtak ki 5.1-es hangzással. Jelenleg a hajón egy Neve keverőpult van, három Studer A827 és egy ATR 100-as szalagrögzítő, amit Tim de Paravicini alakított át. Összesen 23 kilométer holland gyártmányú Van den Hul kábel található a stúdióban. Különböző Pye kompresszorok, EAR 660 csövek és egy EAR 825 van a hajó felszereltségei között. Érdekesség A hajót egyszer meglátogatta egy hívatlan televíziós stáb, akik búvárruhában a hajó alatt felvették, ahogyan a hajón játszik a zenekar. Jegyzetek Külső hivatkozások Gilmour hivatalos oldala (angolul) Gilmour hivatalos blogja (angolul) Interjú Andrew Jackson-nal (angolul)
Astoria (studio di registrazione)

Astoria è una casa galleggiante, costruita nel 1911 dall'impresario Fred Karno e trasformata in studio di registrazione da David Gilmour, chitarrista e voce dei Pink Floyd, che la acquistò nel 1986. È ancorata sul fiume Tamigi vicino ad Hampton Court, appena fuori Londra. Gilmour la comprò perché voleva uno studio con finestre in un ambiente tranquillo e confortevole, avendo passato metà della sua vita in studi di registrazione senza finestre né luce. È possibile vedere parte degli interni nel DVD Remember That Night: Live at the Royal Albert Hall. In questo studio sono stati registrati tre album dei Pink Floyd, A Momentary Lapse of Reason, The Division Bell e The Endless River, oltre agli album solisti di Gilmour On an Island e Rattle That Lock. È stato inoltre usato per masterizzare i DVD live di Delicate Sound of Thunder, Pulse, Remember That Night: Live at the Royal Albert Hall e Live in Gdańsk. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Astoria Collegamenti esterni Three Men in a Boat, documentario su Astoria, su video.google.com. URL consultato il 6 settembre 2017 (archiviato dall'url originale il 7 agosto 2007). Storia dell'imbarcazione
Astoria (studio nagraniowe)

Astoria – okazała barka mieszkalna, zbudowana w 1911 roku dla impresario Freda Karno i przystosowana do pełnienia funkcji studia nagraniowego w latach 80. przez jej nowego właściciela, gitarzystę i wokalistę zespołu Pink Floyd Davida Gilmoura. Barka zacumowana jest na Tamizie w Hampton, w londyńskiej dzielnicy Richmond upon Thames. Historia Łódź została zbudowana w 1911 roku dla impresario Freda Karno, który pragnął mieć najlepszą łódź mieszkalną na rzece. Na stałe zacumowano ją obok jego hotelu, Karsino na wyspie Tagg’s Island. Oryginalnie zaprojektowano ją tak, aby na pokładzie mogła grać cała 90-osobowa orkiestra. Gilmour kupił barkę w 1986 roku, po tym, jak zobaczył ją reklamowaną na sprzedaż w egzemplarzu magazynu „Country Life” w poczekalni u swojego dentysty, ponieważ – jak mówił – „połowę swojego życia spędził w studiach nagraniowych bez okien, bez światła, a na łodzi jest wiele okien, z piękną scenerią na zewnątrz”. Rola w muzyce Części każdego z trzech ostatnich albumów studyjnych grupy Pink Floyd: A Momentary Lapse of Reason (1987), The Division Bell (1994) i The Endless River (2014), zostały nagrane na łodzi, podobnie jak części solowego albumu Gilmoura On an Island (2006). Jego solowy album studyjny, Rattle That Lock (2015), został tam zmiksowany i częściowo nagrany. Studio zostało również wykorzystane do miksowania albumu koncertowego Pink Floyd Pulse (1995), a także filmu Pulse (1995), DVD/Blu-ray Gilmour’s Remember That Night (2007) i DVD albumu Live in Gdańsk (2008). Przypisy
Astoria (estúdio de gravação)

O Astoria é uma grande casa-barco construída em 1911 para o empresário Fred Karno e adaptada como estúdio de gravação na década de 1980 por seu novo proprietário, o guitarrista do Pink Floyd David Gilmour. Ele está ancorado no rio Tâmisa em Hampton, no bairro londrino de Richmond upon Thames. Gilmour comprou o barco em 1986, porque "passou metade da [sua] vida em estúdios de gravação sem janelas, sem luz, mas no barco há muitas janelas, com belas paisagens do lado de fora". História antiga O barco foi construído em 1911 para o empresário Fred Karno, que queria ter a melhor casa-barco do rio atracada permanentemente ao lado de seu hotel, o Karsino na Ilha de Tagg . Ele o projetou para que uma orquestra inteira de 90 peças pudesse tocar no convés. O barco é emoldurado em mogno e tem principalmente janelas Crittall com janelas mais altas e mais largas em uma das extremidades. É encimado por balaustradas e coberturas de trabalho em metal muito ornamentados. Era Gilmour Gilmour comprou o barco depois de vê-lo anunciado à venda na revista Country Life na sala de espera de seu dentista, pouco depois de admirá-lo enquanto passava por seu ancoradouro. Partes de cada um dos últimos três álbuns de estúdio do Pink Floyd, A Momentary Lapse of Reason (1987), The Division Bell (1994) e The Endless River (2014), foram gravadas no barco, assim como partes do álbum solo de Gilmour On an Island (2006). Seu álbum solo mais recente, Rattle That Lock (2015), foi mixado e parcialmente gravado lá. Também foi usado para mixar o álbum ao vivo do Pink Floyd Pulse (1995), bem como o filme Pulse (1995), o DVD / Blu-ray de Gilmour's Remember That Night (2007) e seu álbum / DVD ao vivo Live in Gdańsk (2008). Referências