NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Marks Tey

Marks Tey is a village and civil parish in the City of Colchester district of Essex, England; it is located six miles west of Colchester. It is one in a group of villages called The Teys, including Great Tey and Little Tey. At the 2021 census the parish had a population of 2,617. Amenities Marks Tey's main features include a village hall built in 1993 on the fields intersecting the A12 and A120, with an adjacent children's play park and a skateboard park. There is a small parish hall, used for children's kindergarten and small exhibitions. The hall was almost doubled in size after the extension of the new basketball hall. The hall and gardens also host a monthly artisan event called Marks Tey Market on the fourth Saturday of the month (from March to October). The village has a parish church, St Andrew's. The church hall is central to the community, hosting 1st Marks Tey Scout Group with Beavers, Cubs and Scouts. Following the demolition of the Prince of Wales public house, the Red Lion was the only pub serving the village, but this too closed down during the COVID-19 pandemic. In 2001, The Food Company erected their first outlet on the site of the former Prince of Wales, selling speciality foods and drink; however, the business closed in 2017. The premises were refurbished in 2021 and is now a solicitors' firm. Also located on London Road are a post office, convenience store, fish and chip shop, Indian & Chinese take-aways, a butchers, bakers, hairdressers, a cycle shop, a car supplies shop, a petrol garage and a pharmacy. Sport Marks Tey Football Club was established in 1998. The home ground is Jubilee Playing Fields in Old London Road, alongside the skateboard park. It currently has one men's Saturday team, one men's Sunday team, one veterans' team, two youth teams and two mini football teams. In 2016, Marks Tey was light-heatedly named the 'home of English football' based on Google Search trends. Transport Marks Tey railway station is a stop on the Great Eastern Main Line between London Liverpool Street and Ipswich; it is also a junction and eastern terminus for the Gainsborough Line to Sudbury. Passenger trains are operated by Greater Anglia. Services run generally half-hourly in each direction to Liverpool Street southbound and to Colchester and Ipswich northbound, with hourly services on the branch line to Sudbury. Bus services are provided primarily by First Essex, including the 371/372 route between Chelmsford and Colchester. Other services are operated by Hedingham & Chambers to Colchester and Arriva Herts & Essex to Braintree and Colchester. The village is located beside the A12 dual carriageway, which connects east London with Lowestoft. The A120 starts in Marks Tey, connecting the area with Braintree, Stansted Airport, Bishops Stortford and Puckeridge to the west. References External links St Andrew's Church website St Andrew's Church
Marks Tey

Marks Tey es una localidad situada en Essex, Inglaterra (Reino Unido). Según el censo de 2021, tiene una población de 2618 habitantes. Está ubicada al sureste de la región Este de Inglaterra, al noreste de Londres y a poca distancia de la ciudad de Chelmsford —la capital del condado— y de la costa del mar del Norte. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Marks Tey.
Marks Tey

Marks Tey è un villaggio e parrocchia civile dell'Inghilterra, appartenente alla contea dell'Essex. Servizi Le principali strutture di Marks Tey includono un centro polifunzionale costruito nel 1993 nei campi all'intersezione tra la A12 e la A120, con un parco giochi per bambini e un parco skateboard adiacente. Vi è anche una piccola sala parrocchiale, utilizzata per l'asilo e piccole esposizioni. La sala è stata quasi raddoppiata di dimensioni dopo l'aggiunta della nuova palestra da basketball. Sala e giardini ospitano anche un evento artigianale mensile chiamato Marks Tey Market, il quarto sabato del mese da marzo a ottobre. Il villaggio possiede una chiesa parrocchiale, St Andrew's. Il salone della chiesa è centrale per la comunità, ospitando il 1º gruppo scout di Marks Tey con Beavers, Cubs e Scouts. Dopo la demolizione del pub Prince of Wales, il Red Lion era l’unico pub del villaggio, ma ha chiuso durante la pandemia di COVID-19. Nel 2001, The Food Company ha aperto il primo punto vendita sul sito del vecchio Prince of Wales, vendendo cibi e bevande speciali; tuttavia l’attività ha chiuso nel 2017. Gli spazi sono stati ristrutturati nel 2021 e ora ospitano uno studio legale. Su London Road si trovano anche un ufficio postale, un negozio di alimentari, un fish and chips, ristoranti da asporto indiani e cinesi, una macelleria, una panetteria, parrucchieri, un negozio di biciclette, un negozio di accessori per auto, una stazione di servizio e una farmacia. Sport Il Marks Tey Football Club è stato fondato nel 1998. Il campo di casa è Jubilee Playing Fields, in Old London Road, accanto al parco skateboard. Attualmente ha una squadra maschile del sabato, una del domenica, una squadra veterani, due squadre giovanili e due squadre di mini-calcio. Trasporti La Stazione ferroviaria di Marks Tey è una fermata sulla Great Eastern Main Line; è anche uno snodo e capolinea orientale della Gainsborough Line. I treni passeggeri sono gestiti da Greater Anglia. I servizi generalmente passano ogni mezz'ora in entrambe le direzioni verso Liverpool Street a sud e verso Ipswich a nord, con corse orarie sulla linea secondaria per Sudbury. I servizi autobus sono forniti principalmente da First Essex, comprese le linee 371/372 tra Chelmsford e Colchester. Altri servizi sono gestiti da Hedingham & Chambers per Colchester e Arriva Herts & Essex per Braintree e Colchester. Il villaggio si trova accanto alla superstrada A12, che collega l’est di Londra a Lowestoft. La A120 parte da Marks Tey, collegando l’area con Braintree, Stansted Airport, Bishops Stortford e Puckeridge verso ovest. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Marks Tey Collegamenti esterni (EN) Sito web dell'Essex, su essex.gov.uk (archiviato dall'url originale il 17 aprile 2019).
Swanshurst Park

Swanshurst Park is a public park in Birmingham, England, that is managed by Birmingham City Council. Geography The park is between Moseley and Billesley in Birmingham, England. In Moseley to the north it's on Swanshurst Lane. Between Moseley and Billesley along the Yardley Wood Road. To the south in Billesley near the fire station it is near Brook Lane. To the north west is Moseley New Pool where canada geese, swans, mallard ducks, and other bird species can be seen. It has also been known by other names: Swanshurst Pool, Grove Pool, and Swanshurst Slade Pool. It was made in c. 1759 by Henry Giles as a fishing pond. History The council bought the fields in 1922 to lay out the park. They were from Ivyhouse Farm and Swanshurst Pool. The land was used as common grazing land until the end of World War II. A 9-hole pitch was put in during the 1950s; it was closed in the 1990s. References
Scarborough Castle

Scarborough Castle er en tidlige kongelig middelalderborg, der ligger på et klippefremspring med udsigt til Nordsøen og Scarborough, North Yorkshire, England. Stedet omfatter en jernalderbosættelse, en romersk signalstation, en angel-skandinavisk bosættelse og kapel, en fæstning fr 1100-tallet og et batteri fra 1700-tallet, og det er et scheduled monument af national vigtighed. Der blev opført en fæstning i træ i 1130'erne, mens den nuværende stenfæstnign er fra 1150'erne. I løbet af århundrederne blev der lavet flere tilføjelser og udbygninger, og de middelalderlige monarker investerede meget i det, der på dette tidspunkt var en vigtig borg, der beskyttede Yorkshires kyst, Scarboroughs handelshavn og det nordlige England far skotterne eller invasioner fra kontinentet. Den blev befæstet og brugt i forskellige borgerkrig, belejringer og konflikter hvor konger kæmpede med baroner, oprør og rundhovederne. Først sidste halvdel af 1600-tallet, hvor den engelske borgerkrig var slut og der var sluttet fred med Skotland svandt borgens vigtighed. Borgen har været en ruin siden belejringer under den engelske borgerkrig. Den drives i dag som turistattraktion af English Heritage. Se også Liste over borge og slotte i England Referencer Eksterne henvisninger
Château de Scarborough

Le château de Scarborough est une ancienne forteresse royale du Moyen Âge, située sur un promontoire rocheux surplombant la mer du Nord, à Scarborough, Yorkshire du Nord, en Angleterre. Le site comprend un habitat de l'âge du fer, un poste de guet romain, un établissement anglo-scandinave comportant une chapelle, ainsi qu'une enceinte du XIIe et une batterie du XVIIIe siècle, l'ensemble formant un scheduled monument d'importance nationale. Les fortifications d'un château en bois ont été établies vers 1130, mais le présent château fort en pierre date des années 1150. Au fil des siècles, plusieurs autres structures ont été ajoutées, avec la volonté des différents monarques médiévaux de renforcer massivement cette importante forteresse qui gardait les côtes du Yorkshire et préservait le port de commerce de Scarborough d'éventuelles invasions écossaises ou continentales. Le château a été fortifié et défendu pendant les différentes guerres civiles, les sièges et les conflits qui opposaient les rois aux barons locaux, puis face à la rébellion et aux affrontements républicains, jusqu'à la conclusion de la paix avec l'Écosse et la fin des guerres civiles et continentales dans le courant du XVIIe siècle, qui ont conduit à son déclin. Le château de Scarborough est devenu un important site touristique à la fin du XIXe siècle. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Scarborough Castle » (voir la liste des auteurs). Portail des châteaux Portail du Yorkshire Portail de la protection du patrimoine
Zamek Scarborough

Zamek Scarborough (ang. Scarborough Castle) – zabytkowy zamek z XII w. na wybrzeżu Morza Północnego na terytorium North Yorkshire w północnej Anglii. Warownia wznosi się na nadmorskim cyplu, górując ponad miastem Scarborough. Historia Ślady archeologiczne wskazują, że pierwsze umocnienia (strażnica lub niewielki fort) w rejonie Scarborough powstały już w czasach rzymskiej okupacji Brytanii. Właściwy zamek został zbudowany w początkach XII wieku przez hrabiego okolicznych ziem Wilhelma le Grosa. Pozostałością tych umocnień są mury obronne (zbudowane w 1127 i wzmocnione donżonem w 1169 roku) i kaplica (przebudowana w XIV wieku). W czasach panowania króla Henryka II Plantageneta m.in. wzmocniono mury zamku, przebudowano główną bramę oraz wieżę (trójkondygnacyjna na planie kwadratu). Dalszą rozbudową zamku kierowali Jan bez Ziemi i Henryk III. W 1312 roku w zamku schronił się, a następnie bronił go przez dwa tygodnie przed zbuntowanymi baronami Piers Gaveston – faworyt (prawdopodobnie także kochanek) króla Edwarda II. Oblężenie zakończono dopiero po kapitulacji Gavestona. Kolejne dramatyczne wydarzenia były udziałem zamku w XVII wieku, podczas pierwszej angielskiej wojny domowej. W tym czasie zamek był dwukrotnie oblężony i 25 lipca 1645 roku dostał się w ręce wojsk parlamentarnych. Jednak dalsze fazy wojny sprawiły, że forteca wraz z miastem jeszcze kilka razy zmieniała swoją przynależność, znajdując się we władaniu bądź to zwolenników monarchii, bądź to sił rządowych. Ostatecznie, aby uniemożliwić rojalistom wykorzystywanie zamku jako twierdzy, parlament angielski nakazał rozebranie umocnień. Przez ponad dwa kolejne stulecia zamek służył jako więzienie, a następnie jako koszary wojskowe. 16 grudnia 1914 roku, w czasie I wojny światowej, miasto i pozostałości umocnień dostały się pod ostrzał dwóch niemieckich krążowników liniowych: "Derfflinger" i "Von der Tann". Zarówno zamek jak i Scarborough poważnie ucierpiały w wyniku tego ataku. Czasy współczesne Zamek Scarborough jest obecnie zarządzany przez fundację English Heritage, która przejęła miejsce w 1984 roku. Istniejące zabudowania odrestaurowano w 1985 roku. Obecnie na terenie warowni istnieje centrum dla turystów m.in. z wystawą lokalnych artefaktów oraz platformami widokowymi. 17 września 2005 roku na terenie warowni odbył się koncert Rock In The Castle z całodniowym festiwalem muzyki rockowej. Przypisy Linki zewnętrzne Strona oficjalna Strona poświęcona zamkowi. kinemage.biochem.duke.edu. [zarchiwizowane z tego adresu (2007-06-13)].
Castelo Scarborough

O Castelo Scarborough‎‎ é uma ‎‎antiga‎‎ fortaleza medieval Real localizada em um ‎‎promontório‎‎ rochoso com vista para o ‎‎Mar do Norte‎‎ e ‎‎Scarborough,‎‎ ‎‎North Yorkshire, ‎‎Inglaterra. O local do castelo, que abrange o assentamento da Idade do Ferro, ‎‎estação de sinais‎‎ romanos, um assentamento e capela anglo-escandinavo, o castelo do século XII e a bateria do século XVIII, é um ‎‎monumento programado‎‎ de importância nacional. Referências
Замок Скарборо

Замок Скарборо (англ. Scarborough) находится на севере графства Йоркшир в Англии. Происхождение названия Скарборо упоминается в сагах викингов — в «Саге о Кормаке» (Kormakssaga) встречается название Skarthborg и в «Саге об оркнейцах» (Orkneyingasaga) говорится о Skarthabork. «Сага о Кормаке» повествует о том, как два брата-викинга, Торгильс и Кормак, совершили набег на Ирландию и Англию и заложили на английском побережье цитадель. У Торгильса было прозвище «Заячья губа» — Skarthi. Вторая часть названия, borough, то есть «небольшой город», происходит от скандинавского слова borg («цитадель»); соответственно Скарборо — это цитадель Скарти. История замка Замок был построен около 1130 года Вильгельмом Толстым, графом Омальским. В середине XII века Скарборо захватил король Генрих II, который построил донжон и превратил замок в королевскую резиденцию. Короли Иоанн Безземельный, Генрих III и Эдуард Длинноногий также возводили дополнительные постройки в замке. Около 1312 года Эдуард II даровал замок своему фавориту Пьеру Гавестону, графу Корнуэлльскому. Гавестон был непопулярной личностью в среде высшей знати, поэтому вскоре Скарборо был осаждён, а фаворит пленён баронами и отправлен в Оксфорд на казнь. Это была не последняя осада в истории Скарборо. В 1538 году замок был осаждён сэром Ральфом Эверсом, во время восстания «Благодатного паломничества» — Робертом Аском, а в 1553 году, во время правления королевы Марии I, Скарборо захватил Томас Стаффорд. В 1644 году, во время Английской революции, комендант замка сэр Хью Челми принял сторону роялистов и вскоре был вынужден защищать Скарборо, когда его осадили сторонники парламента. В конечном итоге «круглоголовые» в 1645 году взяли замок и назначили комендантом полковника Бойнтона. Однако Бойнтон вскоре перешёл на сторону роялистов, и в результате в 1648 году Скарборо был вновь осаждён и взят армией Кромвеля. Во время Второй мировой войны замок был сильно поврежден немецкими бомбардировщиками. См. также Список замков Англии Примечания Ссылки Фотографии замка на Flickr.com
Scarborough Castle

Scarborough Castle är ett slott i Storbritannien. Det ligger i grevskapet North Yorkshire och riksdelen England, i den centrala delen av landet, 300 km norr om huvudstaden London. Scarborough Castle ligger 76 meter över havet. Terrängen runt Scarborough Castle är platt. Havet är nära Scarborough Castle åt nordost. Närmaste större samhälle är Scarborough, 1,3 km sydväst om Scarborough Castle. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Scarborough Castle.
Замок Скарборо

Замок Скарборо (англ. Scarborough) знаходиться на півночі графства Йоркшир в Англії. Походження назви Скарборо згадується в сагах вікінгів — в «Сазі про Кормака» (Kormakssaga) зустрічається назва Skarthborg і в «Сазі про оркнейців» (Orkneyingasaga) говориться про Skarthabork. «Сага про Кормака» оповідає про те, як два брати-вікінга, Торгільс і Кормак, зробили набіг на Ірландію та Англію і заклали англійською узбережжі цитадель. У Торгільса було прізвисько «Заяча губа» — Skarthi. Друга частина назви, borough, тобто «невелике місто», походить від скандинавського слова borg («цитадель»); відповідно Скарборо — це цитадель Скарти. Історія замку Замок було побудовано близько 1130 р. Вільгельмом Товстим, графом Омальскім. В середині XII ст. Скарборо захопив король Генріх II, який побудував донжон і перетворив замок на королівську резиденцію. Королі Іоанн Безземельний, Генріх III і Едуард Довгоногий також зводили додаткові споруди в замку. Близько 1312 р. Едуард II дарував замок своєму фавориту Пірсу Гавестону, графу Корнуельському. Гавестон був непопулярною особистістю в середовищі вищої знаті, тому незабаром Скарборо був обложений, а фаворит полонений баронами і відправлений в Оксфорд на страту. Це була не остання облога в історії Скарборо. У 1538 р. замок був обложений сером Ральфом Еверс, під час повстання «Благодатного паломництва» — Робертом Еском, а в 1553 р., під час правління королеви Марії I, Скарборо захопив Томас Стаффорд. У 1644 р., під час Англійської революції, комендант замку сер Х'ю Челмі прийняв сторону роялістів і незабаром був змушений захищати Скарборо, коли його обложили прихильники парламенту. В кінцевому підсумку «круглоголові» в 1645 р. взяли замок і призначили комендантом полковника Бойнтона. Однак Бойнтон незабаром перейшов на сторону роялістів, і в результаті в 1648 р. Скарборо був знову обложений і узятий армією Кромвеля. Під час Другої світової війни замок був сильно пошкоджений німецькими бомбардувальниками. Інформація для відвідувачів Замок відкритий протягом усього року за винятком різдвяних свят. З квітня по вересень — щоденно з 10.00 до 18.00.З листопада по березень — щоденно, крім вівторка та середи з 10.00 до 16.00. Дорослий квиток: £ 3.20. Дитячий квиток: £ 1.60. Див. також Список замків Англії Примітки Посилання Фото замку
Orford Castle

Orford Castle er en borg i landsbyen Orford i countyet Suffolk, England. Den ligger omkring 20 km nordøst for Ipswich med udsigt over Orford Ness. Fæstningen blev bygget mellem 1165 og 1173 af Henrik 2. af England for at konsolidere kongemagten i området. Det velbevarede keep blev af historikeren R. Allen Brown beskrevet som "et af de mest bemærkelsesværdige keeps i England", og det har et unikt design, der sandsynligvis er baseret på byzantinsk arkitektur. Keepet står stadig blandt de begravede rester af de ydre forsvarsværker. Det ejes af English Heritage. Referencer Litteratur Brown, R. Allen. (1962) English Castles. London: Batsford. OCLC 1392314. Brown, R. Allen. (2004) Allen Brown's English Castles. Woodbridge, UK: Boydell Press. ISBN 978-1-84383-069-6. Creighton, Oliver Hamilton. (2005) Castles and Landscapes: Power, Community and Fortification in Medieval England. London: Equinox. ISBN 978-1-904768-67-8. Hartshorne, Charles Henry. (1842) "Observations on Orford Castle", Archaeologia, Vol. 29, pp. 60–69. Hussey, Stephen and Paul Thompson. (eds) (2004) Environmental Consciousness: the roots of a new political agenda. New Brunswick, US: Transaction. ISBN 978-0-7658-0814-1. Heslop, T. A. (2003) "Orford Castle: nostalgia and sophisticated living," in Liddiard (ed) 2003. James, Montague Rhodes. (2010) Suffolk and Norfolk: A Perambulation of the Two Counties. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 978-1-108-01806-7. Liddiard, Robert. (ed) (2003a) Anglo-Norman Castles. Woodbridge, UK: Boydell Press. ISBN 978-0-85115-904-1. Liddiard, Robert. (2005) Castles in Context: Power, Symbolism and Landscape, 1066 to 1500. Macclesfield, UK: Windgather Press. ISBN 0-9545575-2-2. Pounds, Norman John Greville. (1994) The Medieval Castle in England and Wales: a social and political history. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-45828-3. Thompson, Paul. (2004) "The English, the Trees, the Wild and the Green: two millennia of mythological metamorphoses," in Hussey and Thompson (ed) (2004). Varner, Gary R. (2007) Creatures in the Mist: Little People, Wild Men and Spirit Beings around the World. US: Algora. ISBN 978-0-87586-546-1. White, William. (1855) History, Gazetteer and Directory of Suffolk. Sheffield: Robert Leader. OCLC 21834184. Eksterne henvisninger
Замок Орфорд

Замок Орфорд (англ. Orford Castle) — средневековое укрепление, от которого сохранился один донжон (в графстве Саффолк на юго-востоке Великобритании). В XI веке Орфорд в Саффолке был всего лишь маленькой деревней. В те времена эти земли контролировал Гуго Биго, граф Норфолкский, один из баронов, которые отказывались подчиняться власти короля Стефана, а позднее Генриха II Плантагенета. Генрих хотел восстановить королевское влияние в этих землях и в 1165 году начал строить в Орфорде замок. Кроме того Генрих осушил болота в окрестных землях и превратил Орфорд в хорошо защищённый порт. Замок Орфорд примечателен в двух отношениях — у него уникальная форма и необычайно сложная внутренняя конструкция. Кроме того сохранились все записи и счета, относящиеся к замку. Благодаря этому известно, что строительство и благоустройство замка в 1165—1173 годах обошлось в 1413 фунтов, большая часть из которых была потрачена в первые 2 года. Первым управляющим замком стал в 1167 году местный житель Бартоломью де Гленвилл. К тому времени для замка начали заказывать продовольствие, из чего следует что его строительство к тому времени уже было завершено. Хронист Ральф Коггсхоллский под 1167 годом рассказывает о любопытном происшествии в замке. Мужчины ловили на берегу моря рыбу и поймали в сети дикого человека. Он был гол и всеми своими членами походил на мужчину, но все его тело было покрыто косматой шерстью. Он с жадностью поглощал любую пищу, которую ему приносили, и если это было сырое мясо, сначала выжимал из него сок. Существо не удалось заставить говорить; даже после того как его подвесили вверх ногами, он не сказал ни слова. Когда его привели в церковь, он не выказал никакого почтения или признаков веры. Существу разрешили поплавать в море на участке, огороженном сетями, но ему удалось проплыть под сетью в открытое море. Позже «водяной из Орфорда» добровольно вернулся на сушу, однако потом снова сбежал и больше его никто никогда не видел. См. также Список замков Англии Примечания
Orford Castle

Orford Castle är ett slott i Storbritannien. Det ligger i grevskapet Suffolk och riksdelen England, i den sydöstra delen av landet, 130 km nordost om huvudstaden London. Orford Castle ligger 14 meter över havet. Terrängen runt Orford Castle är mycket platt. Havet är nära Orford Castle åt sydost. Närmaste större samhälle är Felixstowe, 19,0 km sydväst om Orford Castle. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Orford Castle.
Орфордський замок

Орфордський замок (англ. Orford Castle) — стародавий замок доби англійського середньовіччя, що зберіг романо-готичну структуру з XII століття. Розташований у графстві Саффолк. Історичні дані В XI ст. ці землі контролював Гуго Бюго, граф Норфолк, що не хотів скоритися владі королів Англії. Цього не стерпів король Генріх II Плантагенет. Аби підсилити свою владу в регіоні, розпочав тут у 1165 р. будівництво замку. Створення нового замку супроводжувалося гідромеліоративними роботами, були осушені навколишні болота. На той час замок мав стратегічне значення, бо охороняв річковий порт на річці Елд. Управителем замку вже з 1167 р. став місцевий мешканець — Бартоломью де Гленвілл. Замулення річкового порту та перенос торговельного шляху у інші місцини сприяли занепаду замку та порту. З плином часу він втратив земляні фортечні укріплення. Замок ніколи суттєво не перебудовувався і не став черговим палацом, а зберіг вигляд фортифікаційної споруди XII століття — без тинькування стін інтер'єрів, без оздоб у якомусь з пізніх стилів, без замкового парку. Має незвичне розпланування у вигляді заокругленого об'єму, в мури якого вбудовані три прямокутні вежі без бічних крил. Найбільша з веж сягає позначки 27 м. У XX столітті — замком опікується урядове позавідомче товариство «Англійська спадщина». Сам замок цілорічно відкритий для відвідин туристами. Вхідний квиток — £4.00, для дітей — £2.00. Галерея Джерела Матеріали періодичних видань Примітки Посилання Orford Museum Trust [Архівовано 25 червня 2011 у Wayback Machine.]