NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Castell de Barnwell

El castell de Barnwell és un castell en ruïnes al sud de la ciutat d'Oundle i a l'oest del llogaret de Barnwell, a Northamptonshire. És considerat un monument classificat de Grau I i és un monument planificat. Es va erigir un castell de mota castral l'any 1132. El castell de pedra va ser construït durant el regnat d'Enric VIII per la família de Berengar Le Moyne. A la Revolució anglesa fou utilitzat pel propietari, sir Edward Montagu, com a arsenal per a la causa reialista. Després de la guerra civil, la família Montagu va construir una gran finca a prop del castell, la Finca de Barnwell. Nombroses parts del castell segueixen dretes. Té forma quadrilateral, amb torres cilíndriques als escaires nord-est, nord-oest i sud-oest. A la cantonada sud-est hi ha una porta amb una torre a cada costat. Les muralles mesuren fins a 30 peus (9 metres) i tenen un gruix de 12 peus (4 metres). El castell és de propietat privada i l'accés no hi està permès. Referències
Barnwell Castle

Barnwell Castle er ruinen af en middelalderborg syd for byen Oundle og vest for landsbyen Barnwell i Northamptonshire, England. Der blev opført motte and bailey-fæstning på stedet i 1132. Under Henrik 3. af England blev den gamle borg fjernet og en ny borg i sten blev opført af Berengar Le Moyne-familien. Under den engelske borgerkrig blev den brugt af ejeren, Sir Edward Montagu, som arsenal for kavalererne. Efter borgerkrigen opførte Montagu-familien en stor herregård, Barnwell Manor, nær borgen. Store dele af borgen er bevaret. Den har firkantet fundament med cylindriske tårne i hjørnerne mod nordøst, nordvest og sydvest. Det sydvestlige hjørne har en portbygning med to tårne. Murene er op til 9 m høje og 4 m tykke. Den er klassificeret som en listed building af første grad af English Heritage og et Scheduled Ancient Monument. Se også Liste over borge og slotte i England Referencer Eksterne henvisninger
Barnwell Castle

Barnwell Castle ist eine Burgruine südlich der Stadt Oundle und westlich des Dorfes Barnwell in der englischen Grafschaft Northamptonshire. Sie wurde von English Heritage als historisches Gebäude I. Grades gelistet und gilt als Scheduled Monument. Eine Motte wurde 1132 errichtet. Die steinerne Burg ließ die Familie Berengar le Moyne während der Regentschaft von König Heinrich III. bauen. Im englischen Bürgerkrieg diente die Burg ihrem Eigner, Edward Montagu, 1. Baron Montagu of Boughton, als Arsenal für die royalistische Sache. Nach dem Krieg ließ die Familie Montagu ein großes Herrenhaus, Barnwell Manor, neben der Burg errichten. Große Teile der Burg blieben erhalten. Ihr Grundriss ist vierseitig und sie hat zylindrische Türme an der nordöstlichen, der nordwestlichen und der südwestlichen Ecke. An der südöstlichen Ecke befindet sich ein Torhaus mit zwei Türmen. Die Mauern sind bis zu 9 Meter hoch und über 3,6 Meter dick. Die Burgruine ist in privater Hand und öffentlich nicht zugänglich. Literatur Patrick Montague-Smith, Hugh Montgomery-Massingberd: The Country Life Book of Royal Palaces, Castles & Homes. Including Vanished Palaces and Historic Houses with Royal Connections. Country Life Books, London 1981, ISBN 0-600-36808-4, S. 77–78. Einzelnachweise Weblinks
Barnwell Castle

Barnwell Castle is a ruined castle, south of the town of Oundle, and north of the village of Barnwell, Northamptonshire (grid reference TL047853). It has been designated by English Heritage as a Grade I listed building, and is a Scheduled Ancient Monument. It is under private ownership. A motte and bailey castle was erected in 1132. The stone castle was built during the reign of King Henry III by the family of Berengar Le Moyne at the time of the Second Barons' War (1264-67). In the English Civil War it was used by its owner, Sir Edward Montagu, as an arsenal for the Royal cause. After the civil war the Montagu family built a substantial manor house, Barnwell Manor, near the castle. Substantial parts of the castle remain. It is quadrilateral in shape with cylinder towers on the northeast, northwest and southwest corners. On the southeast corner is a twin-towered gatehouse. The walls are up to 30 feet (9 m) high and over 12 feet (4 m) thick. See also Castles in Great Britain and Ireland List of castles in England References
Castillo de Barnwell

El castillo de Barnwell es un castillo en ruinas, al sur de la ciudad de Oundle y al oeste de la aldea de Barnwell, Northamptonshire. Está considerado como un monumento clasificado de Grado I​ y es un monumento planificado.​ Se erigió un castillo de mota castral en el año 1132.​ El castillo de piedra fue construido durante el reinado de Enrique VIII por la familia de Berengar Le Moyne. En la Revolución inglesa fue utilizado por su propietario, sir Edward Montagu, como arsenal para la causa realista.​ Tras la guerra civil, la familia Montagu construyó una gran finca cerca del castillo, la Finca de Barnwell.​ Numerosas partes del castillo siguen en pie. Tiene forma cuadrilateral con torres cilíndricas en las esquinas noreste, noroeste y suroeste. En la esquina sureste hay una puerta con una torre a cada lado. Las murallas miden hasta 30 pies (9 metros) y tienen un grosor de 12 pies (4 metros).​ El castillo es propiedad privada y el acceso al mismo no está permitido.​ Véase también Castillo de Albalat (Romangordo-Cáceres) Castillo de Aljabowbi Castillo de Averhoff Castillo de Ballygally Referencias Enlaces externos
Barnwell Castle

Barnwell Castle är ett slott i Storbritannien. Det ligger i grevskapet Northamptonshire och riksdelen England, i den sydöstra delen av landet, 110 km norr om huvudstaden London. Barnwell Castle ligger 36 meter över havet. Terrängen runt Barnwell Castle är platt. Närmaste större samhälle är Peterborough, 19,4 km nordost om Barnwell Castle. Trakten runt Barnwell Castle består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Barnwell Castle.
Corn Exchange, Exeter

The Corn Exchange is a market hall and events venue in the Market Street, Exeter, Devon, England. It was designed by the city architect, Harold Rowe and completed in 1960. History The current building was commissioned to replace a structure known as the "Lower Market" which was bounded by Fore Street, Market Street, Guinea Street and Milk Street. The Lower Market was designed by Charles Fowler in the neoclassical style, built in ashlar stone and was officially opened on 9 December 1836. The principal rooms were a long colonnaded main hall which was used as a butchers' market and a room, above the main entrance in Guinea Street, which operated as a corn exchange. The Lower Market was badly damaged by German bombing in the Baedeker Blitz on 4 May 1942 during the Second World War and was consequently demolished in the late 1950s. The new building was designed by the city architect, Harold Rowe, in the Modernist style, built in concrete and glass and was opened as "St George's Hall" in 1960. The design involved a main frontage in three sections facing onto Market Street. The central section featured a tall brick structure with diamond-shaped decoration, to which the city coat of arms was fixed at first floor level, flanked by full-height concrete pillars supporting a perforated beam. The three-storey side sections were faced with alternating bands of blue panelling and glass. Internally, the principal rooms were a market hall on the ground floor and an events venue on the first floor. The architectural historian, Nikolaus Pevsner, was unimpressed with the design and described it as "a rather tatty effort in a belated Festival of Britain spirit". The events venue on the first floor was a popular venue in the 1970s and 1980s: performers included the rock band Thin Lizzy in February 1972, the rock band, New Model Army, in May 1985 and the pub rock band Dr. Feelgood in November 1989. Following a refurbishment in 2007, the building was re-branded as the "Corn Exchange" recalling one of the uses of the earlier structure on the site. The works, which cost £1.8 million, involved improvements to the auditorium on the first floor as well as the conversion of the ground floor into a sustainable "food emporium". The auditorium has a capacity of 500, seated or standing. There are also two small meeting rooms. In January 2020, Exeter City Council confirmed that it was considering making further improvements to the Corn Exchange as an alternative to a commissioning a completely new venue for major public events in the city. One of the episodes of the BBC New Comedy Award was held at the venue in 2022. See also Corn exchanges in England Notes References
Meadow Lane

Meadow Lane es un estadio de fútbol ubicado en Nottingham (Inglaterra). Es la casa del Notts County Football Club, que ha jugado allí desde su apertura en 1910. El estadio también fue el campo del Notts County Ladies F. C. desde 2014 hasta 2017. Actualmente cuenta con capacidad de 20 189 espectadores.​ El récord de asistencia es de 47 310, que vieron al Notts perder 1 a 0 ante el York City en la sexta ronda de la FA Cup el 12 de marzo de 1955.​ Meadow Lane se encuentra a solo 270 metros del City Ground, el estadio del Nottingham Forest Football Club. Separados por el río Trent, los dos terrenos son los más cercanos de Inglaterra y los segundos más cercanos del Reino Unido después de Dundee Football Club y Dundee United. El Trent End of the City Ground es visible desde partes del stand de Jimmy Sirrel y el Spion Kop. El estadio también alberga el fútbol masculino y femenino en la Serie Varsity, una serie deportiva disputada por la Universidad Nottingham Trent y la Universidad de Nottingham. Historia Antes de 1910, el condado de Notts jugaba sus partidos en casa al otro lado del río Trent en Trent Bridge como inquilino del Nottinghamshire County Cricket Club. El cricket tenía prioridad en el campo y el club de fútbol a menudo se veía obligado a jugar partidos de principios y finales de temporada en otros lugares para evitar un enfrentamiento.​ La Football League finalmente consideró que esta práctica era inapropiada y exigió que Notts buscara términos más favorables para el uso de Trent Bridge o se mudara a un nuevo terreno en el que pudieran cumplir con todos sus partidos. Sin embargo, los administradores del club de cricket decidieron no renovar el contrato de arrendamiento del condado en 1908, dándoles dos años para encontrar un estadio alternativo. En 1910, el ayuntamiento arrendó un terreno cerca del mercado de ganado en el lado opuesto del río Trent y se erigió apresuradamente un nuevo estadio. Parte del nuevo estadio era una grada temporal de Trent Bridge que flotaba literalmente sobre el río. El 3 de septiembre de 1910, el condado se mudó a Meadow Lane, el primer juego fue un empate 1-1 con los viejos rivales Nottingham Forest, jugado frente a 27,000 fanáticos que pagaron recibos de £ 775.​ En 1920, el propietario, Nottingham Corporation, que arrendó el terreno al club, estuvo muy cerca de sacar el club de sus instalaciones para dar paso a un matadero.​ El estadio se mantuvo prácticamente igual hasta 1923, cuando el Sneinton Side fue reemplazado por una nueva tribuna, llamada County Road Stand por la carretera recién construida detrás de ella. Meadow Lane fue bombardeado durante la Segunda Guerra Mundial, lo que obligó al club a suspender todos los partidos durante la temporada de 1942. El lado norte de la tribuna principal resultó gravemente dañado y el campo quedó en una condición injugable.​ Referencias
Meadow Lane

Le Meadow Lane Stadium ou simplement Meadow Lane est un stade de football anglais situé dans la ville de Nottingham, capitale du Nottinghamshire en Angleterre. Le Notts County FC joue ses matchs dans ce stade depuis sa création en 1910. Histoire Construit en 1910, le stade est situé à moins de 275 m du City Ground, le stade dans lequel joue le Nottingham Forest, club rival du Notts County FC. Le record d'affluence est de 47 310 spectateurs pour un match du 6e tour de FA Cup contre York City le 12 mars 1955. Le stade a actuellement une capacité de 19 841 places. Dans cette version le record d'affluence du stade est atteint le 26 octobre 1994 dans un match contre Tottenham Hotspur avec 16 952 spectateurs. Notes et références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail du Nottinghamshire
Meadow Lane

Il Meadow Lane Stadium (comunemente noto semplicemente come Meadow Lane) è uno stadio situato a Nottingham, in Inghilterra. Esso è l'impianto interno degli incontri della squadra di calcio del Notts County e di quella di rugby a 15 del Nottingham RFC. Ha una capienza di 20 229 posti. Meadow Lane si trova a soli 275 metri di distanza dal City Ground, stadio dei rivali del Nottingham Forest. I due stadi sono i più vicini in Inghilterra, infatti la fine del City Ground è visibile dalle parti del Jimmy Sirrel e dal Kop Spion Stand. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Meadow Lane Collegamenti esterni (EN) Meadow Lane, su Structurae.
Meadow Lane

Meadow Lane is een stadion in de Engelse stad Nottingham, dat als thuisstadion dient voor de voetbalclub Notts County en de rugby union-club Nottingham RFC. Het stadion beschikt over 20.000 zitplaatsen, maar vanwege veiligheidsmaatregelen worden slechts 17.271 bezoekers toegelaten. Meadow Lane ligt op slechts een paar honderd meter afstand van City Ground, het stadion van Nottingham Forest. Het stadion werd geopend in 1910. In de Tweede Wereldoorlog raakte het tijdens een bombardement zwaar beschadigd, waardoor Notts County het seizoen 1941/42 niet af kon maken. In de jaren tachtig was het stadion zwaar verouderd, en vanwege de Bradford City-stadionramp in 1985 en de Hillsboroughramp in 1989 begon men zich meer te interesseren voor stadionveiligheid. Om aan de verscherpte veiligheidsvoorschriften te voldoen, werden in 1992 en 1994 alle vier de tribunes door nieuwe vervangen. In 2002 was er kort sprake van dat het stadion in het kader van een sponsoring-deal Aaron Scargill Stadium genoemd zou worden, maar dit ging vanwege het faillissement van het bedrijf van Aaron Scargill niet door.
Meadow Lane

Meadow Lane (The Meadow Lane Stadium) – stadion piłkarski, położony w Nottingham (Anglia). Na co dzień gra tutaj Notts County F.C. Został zbudowany i otwarty w 1910 roku. Stadion może pomieścić 19 841 widzów. Rekordową frekwencję zanotowano 12 marca 1955 w meczu szóstej rundy Pucharu Anglii, gdy 47 310 kibiców obejrzało mecz Notts County – York City. Przypisy
Meadow Lane

O Meadow Lane Stadium (mais conhecido simplesmente como Meadow Lane) é um estádio de futebol centenário que fica em Nottingham, na Inglaterra. É a casa do Notts County, com uma capacidade de 21.300 lugares, mas a capacidade atual é de 19.841 lugares devido a requisitos de segurança. Meadow Lane situa-se a 275 metros de distância do estádio City Ground, casa do Nottingham Forest. Por essa razão são os estádios mais próximos na Inglaterra e o segundo mais próximos do Reino Unido. Referências
Meadow Lane

Meadow Lane Stadium sau simplu Meadow Lane este un stadion de fotbal din Nottingham, Anglia. Acesta este stadionul de casă al clubului Notts County, care joacă pe el din 1910. De asemenea stadionul găzduiește și meciurile de acasă ale echipei de rugby Nottingham R.F.C., începând cu 2006. Capacitatea curentă a stadionului e de 19.841 de locuri pentru fotbal și 20.211 pentru rugby. Recordul de audiență este 47.310 de spectatori, la meciul pe care Notts l-a pierdut cu 1–0 în fața lui York City în runda a 6-a a FA Cup, pe 12 martie 1955. Meadow Lane este amplasat la doar 275 de metri depărtare de City Ground, stadionul lui Nottingham Forest. Cele două stadioane fiind cele mai apropiate stadioane de fotbal profesionist din Anglia și a doilea cele mai apropiate din Marea Britanie după stadioanele lui Dundee și Dundee United. Tribuna Trent End din City Ground este vizibilă din unele părți ale tribunelor Jimmy Sirrel și Spion Kop de pe Meadow Lane. Note Bibliografie Legături externe Football Ground Guide Article Stadium Guide Article
Медоу Лейн

«Ме́доу Лейн» (англ. Meadow Lane) — футбольный стадион, расположенный в Ноттингеме и являющийся домашней ареной клуба «Ноттс Каунти». Построен в 1910 году на берегу реки Трент. В 1977 году был полностью реконструирован. Вместимость стадиона составила 20 229 зрителей, но по требованиям безопасности была ограничена до 17 271 зрителя. В июле 2011 года городской совет Ноттингема дал разрешение открыть все трибуны и работать в полноценном режиме. Расположен в 275 метрах от стадиона «Сити Граунд» клуба «Ноттингем Форест», принципиального соперника «Ноттс Каунти». С 2006 года матчи на «Медоу Лейн» также проводит регбийный клуб «Ноттингем». Ссылки Информация о стадионе на официальном сайте клуба Статья о стадионе
Meadow Lane

Meadow Lane är en fotbollsarena i stadsdelen West Bridgford i Nottingham. Arenan har plats för cirka 20 000 åskådare och är, alltsedan invigningen 1910, Notts County FC:s hemmaarena. Nottingham R.F.C. är en rugbyklubb som också spelar sina matcher här. Meadow Lane ligger endast 275 meter från fotbollsarenan City Ground, Nottingham Forests hemmaarena. De två arenorna är de som ligger närmast varandra i England. Både herr- och damfotbollstävlingar inom Varsity Series, som utkämpas mellan Nottingham Trent University och University of Nottingham, äger rum på denna stadion. Referenser Noter
St Mark's Church, Oldcotes

St Mark's Church, Oldcotes is a Grade II listed parish church in the Church of England in Oldcotes. History The church was built around 1900 by Charles Hodgson Fowler in half brick and half timber construction. The brickwork has now been rendered white. Parish church, c.1900. C. Hodgson Fowler. Red brick, ashlar, timber frame with plaster infill. Tiled roof, the eaves overhang supported on wooden brackets, with single red brick stack to the north east and bellcote to the west. Barge boards. Set on a red brick plinth with ashlar quoins. Chancel and nave under single roof, north porch and north vestry. West end has a single window with 4 arched lights, above is a single, similar 2 light window. In the apex is a single lozenge shaped window. The west porch has a single 2 light window and the east a doorway with double wooden door. North wall with single window with 3 arched lights. West vestry wall has doorway with wooden door, north wall has a single 2 light window and doorway with wooden door to its left and east wall has a single 2 light window. East chancel, with some ornamental panelling, has a single quatrefoil light in the apex. South front has 2 windows with 2 arched lights and, to the left, 4 windows with 3 arched lights. All windows in wooden surrounds, with wooden mullions, lead glazing bars and under flat arches. Interior has canopy over altar and decorative roof truss. Included for group value only. It is part of a joint parish with: St John the Evangelist's Church, Carlton in Lindrick St Luke's Church, Langold See also Listed buildings in Styrrup with Oldcotes References
Santa Maria de Rye

L'església de Santa Maria de Rye ha dominat durant gairebé 900 anys el turó en el qual la ciutat vella de Rye, East Sussex, està ubicada. El 1377 quan la ciutat fou saquejada i incendiada pels invasors francesos, l'església també en patí les conseqüències. El sostre s'esfondrà i les campanes, fetes per Lewys Billiard de Winchelsea, se les van emportar. Sembla que són les mateixes perquè els homes de Rye les van anar a buscar. Hi ha diversos vitralls interessants a l'església, encara que no són gaire antics. El més bonic és obra de Edward Burne-Jones (1891) en memòria de Mary Tiltman i es pot veure a la nau lateral del nord. Però l'element més destacat de l'església és la torre del rellotge que és el més vell en funcionament d'Anglaterra. Data del 1561 i té un pèndol de més de 5 m que es pot veure gronxant-se al cos de l'església. La cara exterior del rellotge actual es va afegir el 1760. Els ninots són coneguts pels quarter boys (nois dels quarts), perquè només tocaven els quarts. Referències
Murray Edwards College

Murray Edwards College est l'un des 31 collèges de l'université de Cambridge au Royaume-Uni fondé en 1954 comme collège pour femmes. Historique Il est fondé en 1954 sous le nom de New Hall, puis voit son nom modifié en l'honneur de Rosemary Murray, fondatrice et ancienne principale du collège (1964-1981), et Ros et Steve Edwards, deux mécènes et entrepreneurs locaux. La décision de sa construction comme troisième collège pour femmes vient du constat que le ratio hommes-femmes à Cambridge reste de 10 pour 1, bien que depuis 1948, les étudiantes aient accès aux diplômes universitaires. Rosemary Murray, chimiste et fellow de Girton College devient secrétaire de la Third Foundation for Women, fondée pour créer le nouveau collège, puis elle est nommée responsable de New Hall, qui ouvre en 1954, avec 16 étudiantes de licence. Le collège est alors situé sur Silver Street, puis il bénéficie de locaux sur Huntingdon Road, qui sont agrandis entre 1962 et 1965. Rosemary Murray devient principale en 1964, fonction qu'elle occupe jusqu'en 1981. En 1972, le collège devient un collège constitutif de l'université. Personnalités liées au collège Jocelyn Bell Burnell Rosemary Murray, chimiste et principale du collège Références Voir aussi Bibliographie Rosemary Murray, New Hall, 1954–1972: the Making of a College, 1980 Liens externes Portail des universités Portail de l’Angleterre
Murray Edwards College

Il Murray Edwards College (precedentemente noto come New Hall) è uno dei collegi costituenti l'Università di Cambridge. Ammette solo donne, sia undergraduate che postgraduate. È stato fondato nel 1954 in un periodo nel quale si stava cercando di aumentare la proporzione delle donne all'interno dell'università. Dato che fu inizialmente fondato senza un particolare benefattore, prese il nome generico di New Hall. Nel 2008, a seguito di una donazione di 30 milioni di sterline da parte di un'ex-alunna, Ros Smith, e di suo marito, Steve Edwards, fu deciso di cambiare il nome del collegio, anche in memoria della prima presidente Rosemary Murray, in Murray Edwards College. Di particolare interesse all'interno del collegio è la New Hall Art Collection, una collezione di pezzi pregiati di artisti femminili di tutto il mondo. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Murray Edwards College Collegamenti esterni Sito ufficiale, su murrayedwards.cam.ac.uk. Murray Edwards College, su archINFORM.