Magdalene College, Cambridge

Magdalene College (ˈmɔːdlɪn ˈkɒlɪdʒ) är ett av de college som ingår i universitetet i Cambridge. Magdalene grundades 1428, med tillstånd av Henrik VI, som ett elevhem för benediktinermunkar som kom för att studera vid universitetet. Med hjälp av beskyddarskap från Henry Stafford, 2:e hertig av Buckingham, kunde colleget växa, och efter hand beslutade man att även andra elever än munkar skulle accepteras vid Magdalene. Med tiden kom colleget att bli känt som Buckingham College, innan det 1542 återgrundades som College of St Mary Magdalene. Magdalene har räknat några av de mest framstående männen i riket bland sina välgörare, däribland Storbritanniens främste adelsman, hertigen av Norfolk, hertigen av Buckingham och Lord Chief Justice Christopher Wray. Thomas Audley, lordkansler under Henrik VIII, var ansvarig för återgrundandet av högskolan och etablerade också dess motto – garde ta foy (fornfranska: "behåll din tro"). Audleys efterträdare som rektor och som välgörare till högskolan var emellertid benägna att gå ödesdigert till mötes. Flera välgörare ställdes inför rätta i olika skeden, anklagade för högförräderi, och avrättades. Högskolan är fortfarande en av de mindre på universitetet och har cirka 400 studenter på grundnivå och 200 doktorander. Den har på senare år bibehållit starka akademiska prestationer och uppnått ett genomsnitt på nionde plats i Tompkinstabellen där den 2015 kom tvåa. Magdalene är hem för Pepys Library, som innehåller samlingen av sällsynta böcker och manuskript som tillhörde den engelska dagboksförfattaren Samuel Pepys, en alumn från högskolan. Historia Buckingham College Magdalene College grundades först 1428 som Monk's Hostel, ett vandrarhem för benediktinermunkar. Vandrarhemmets avlägsna läge valdes eftersom det var avskilt från stadens centrum av floden Cam och skyddat av Cambridge Castle. Collegets huvudbyggnader uppfördes på 1470-talet under ledning av John de Wisbech, som då var abbot av Crowland. Under beskydd av Henry Stafford, 2:e hertig av Buckingham, döptes institutionen om till Buckingham College. På 1500-talet bröt sig Church of England loss från påvedömet. När den 2:e hertigen avrättats för förräderi tog hans son, Edward Stafford, 3:e hertig av Buckingham, vid som sponsor. Anmärkningsvärt nog överlevde colleget både att den 3:e hertigen också avrättades för högförräderi och att collegets huvudman benediktinorden förbjöds verka som ansvarig för Magdalene under Henrik VIII:s upplösning av klostren. Det var efter detta som namnet "Buckingham College" kom att bytas ut mot St Mary Magdalenes College. Återgrundandet Walden Abbey, ett av de benediktinerkloster som var knutna till Buckingham College, kom i Thomas Audleys ägo efter upplösningen av klostren. Den 3 april 1542 återupprättade Audley Buckingham College som College of Saint Mary Magdalene. Från Audley härstammar Magdalenes vapensköld, inklusive mottot Garde Ta Foy (från fornfranska för "bevara din tro"), och "wyvern" (draken) som emblem. Thomas Audley dog 1544, vid 56 års ålder, bara två år efter att han återgrundat colleget. Han donerade sju acre egendom vid Aldgate i London, vilket var hans belöning från Henrik VIII för att ha gjort sig av med Anne Boleyn. Denna egendom skulle ha inbringat enorma inkomster om den hade behållits av skolan. Under en konspiration av den elisabetanska bankiren Benedict Spinola avträddes dock egendomen permanent till kronan 1574. Transaktionen innebar att Spinola lockade den dåvarande rektorn och lärarna att acceptera en höjning av den årliga hyran från 9 pund till 15 pund per år i utbyte mot fastigheten. Förlusten av Aldgates egendom lämnade skolan i extrem fattigdom, och framsidan av högskolan färdigställdes först på 1580-talet efter generöst bidrag från Christopher Wray, då Lord Chief Justice of the Queen's Bench. Transaktionen var "nästan säkert olaglig" och ifrågasattes flera gånger utan framgång. Den första och mest kända rättegången av detta slag drevs 1615 av Barnaby Goche, som var rektor vid skolan mellan 1604 och 1626. Detta rättsfall ledde till att Goche och de äldre lärarna hamnade i fängelse i två år. Goche erbjöds därefter 10 000 pund som en kompromiss, vilket han vägrade att acceptera. När utvecklingsområdet vid kajen vid Magdalene College stod klart 1989 installerades en gargoyle av Spinola som sprutar vatten i floden Cam som en "slutlig hämnd". År 1650 anslöt sig Samuel Pepys till colleget. Han var mest känd för sina privata dagböcker, kända som Pepys dagbok, som gav en viktig ögonvittnesskildring av den stora branden i London 1666. Pepys blev ihågkommen genom Pepysbiblioteket som byggdes omkring år 1700 och där originalmanuskripten till hans dagböcker och skeppsregister förvaras, förutom hans samling av tryckta böcker och gravyrer i deras ursprungliga bokhyllor. Pepys stipulerade i sitt testamente att biblioteket skulle lämnas till Magdalene, och att det skulle ha behållits på skolan sedan de donerats av Pepys brorson John Jackson 1724. Byggnaden var fram till byggandet av det nya biblioteket även hem för Magdalene Colleges bibliotek. Upplysningen Daniel Waterland, utbildad teolog, blev 1714 rektor vid skolan och föreskrev en ny läroplan för studenter vid Magdalene. Hans nya läroplan inkluderade matematik, Newtons fysik, geografi och astronomi samt klassiska språk, logik och metafysik. Waterland var också framgångsrik när det gällde att locka till sig ekonomiskt stöd till skolan, inklusive medel för stipendier. Matematikern Edward Waring var en av dem som under denna period anslöt sig till skolan. År 1781 blev Peter Peckard, en av de tidigaste abolitionisterna, Magdalenes rektor. Zongmassakern 1781 fick Peckard att uttala sig starkt mot slavhandel i sina predikningar, av vilka några publicerades som traktater och pamfletter. Peckard satte skolan på kursen mot att uppnå ett bredare rykte av vetenskap och sunt tänkande, och utsågs senare till rektor för universitetet i Cambridge. Magdalene fortsatte att vara ett liberalt college under den viktorianska eran. Colleget hade en mer liberal antagningspolicy än de flesta andra och tog in Arthur Cohen, den förste praktiserande juden som avlade examen vid Cambridge. Under samma period tog Magdalene också emot katolska studenter som Charles Januarius Acton och asiatiska studenter som fram till efter första världskriget var utestängda från många andra skolor. Modern utveckling Den moderna utvecklingen av Magdalene formades av A. C. Benson, rektor från 1915 till 1925. Hans entusiasm och uppmärksamhet på detaljer resulterade i enastående dikter, essäer och litteraturkritik. Hans dagböcker studerades också av många senare kritiker. Hans ekonomiska generositet hade en betydande inverkan på det moderna utseendet på skolans område; minst 20 inskriptioner runt om i skolan hänvisar till honom. År 1930 byggdes Benson Court och uppkallades efter honom. Från 1972 började de tidigare helt manliga högskolorna i Cambridge att ta emot kvinnor, där de tre första var Churchill, Clare och King's. År 1985 antogs kvinnor vid Oriel College i Oxford, vilket gjorde Magdalene till det enda kvarvarande helt manliga Oxbridge-colleget. Året därpå tog även Magdalene beslutet att ta emot kvinnor och bli kollektivboende. När kvinnor antogs till högskolan 1988 protesterade en del manliga studenter genom att bära svarta armbindlar och hissa collegeflaggan på halv stång. 2000-talet Magdalene har en jämnt blandad studentkår när det gäller kön, ras och utbildningsbakgrund. På senare år har Magdalenes tillträdesprogram lockat många sökande från statliga skolor, särskilt från nordvästra England. Skolans nära anknytning till internationella studenters stipendier som Prince Philip Scholarship och Jardine Foundation har lockat många sökande från Sydostasien, inklusive Wong Yan Lung som gick vidare till att bli justitieminister för Hongkong. I oktober 2022 vann det nya biblioteket, designat av Niall McLaughlin Architects, Stirlingpriset för utmärkt arkitektur. Den ärftligt tillsatte inspektorn på colleget är baron Braybrooke Ex officio som arvtagare till grundaren av colleget, Lord Audley. Byggnader och områden Magdalene College ligger vid kröken av floden Cam, på den nordvästra sidan av stadens centrum och vid foten av Castle Hill. Skolan byggdes medvetet på den motsatta änden av Magdalene Bridge från stadens centrum så att benediktinermunkarna skulle vara avskilda från stadens affärer och frestelser. Som sådant var detta det första Cambridgecollege som byggdes på den nordvästra sidan av Cam. Högskolans huvudplats var tidigare bebodd under den romerska ockupationen av England. Högskolans byggnader är fördelade på båda sidor av floden och är grovt indelade i fyra områden: huvudplatsen, där de äldsta byggnaderna inklusive portvaktsstugan och Pepys-biblioteket ligger The Village, som byggdes på 1930-talet och uteslutande består av studentbostäder Quayside, som byggdes på den sydöstra sidan av floden på 1980-talet som ett investeringsprojekt som också tillhandahåller studentbostäder Cripps Court, som byggdes på 2000-talet för extra konferenslokaler och boende. Magdalenes gamla byggnader är representativa för högskolans utveckling från en munkstiftelse till ett utbildningscentrum. Det är också utmärkande genom att de flesta av de gamla byggnaderna är i tegel snarare än sten (med undantag för fasaden på Pepys Building). Magdalene Street skiljer de antika innergårdarna från nyare tillskott. Ett av bostadshusen i den nyare delen av högskolan byggdes av Sir Edwin Lutyens i början av 1930-talet. Cripps Court på Chesterton Road öppnade 2005 och har nya rum för studenter och konferensfaciliteter. Huvudplatsen Den huvudsakliga platsen för skolan är det område som avgränsas av Magdalene Street, Chesterton Lane och floden Cam. Det var från 1470-talet det ursprungliga området för universitetsbyggnader. Detta område inkluderar Magdalene's First Court, Second Court, Fellows' Garden och byggnaderna som omger dem, såsom Porters' lodge, Master's Lodge och Pepys Library. Porters' lodge och First Court På den nordöstra sidan av Magdalene Street ligger Porters' lodge, där post till medlemmarna i colleget delas ut och distribueras. Förbi Porters' lodge ligger First Court. First Court var den tidigaste innergården som byggdes. Från 1760 bestod gården av stuckaturer, men de flesta av byggnaderna genomgick mellan 1953 och 1966 restaurering. Kapellet var det första som byggdes omkring 1470, medan porthuset med Porters' lodge och skolans gatufasad inte existerade förrän 1585. Kapellet ligger i den norra delen av First Court, och dess ursprungliga konstruktion dateras till runt 1470–1472. Restaureringsarbeten innebar dock att inte mycket av det ursprungliga kapellet finns kvar förutom det ursprungliga taket. Eftersom skolan är tillägnad Maria från Magdala beskriver många av kapellets konstverk hennes historia. Glasfönstren på kapellets östra vägg är tillägnade mötena mellan Maria och Jesus Kristus vid tiden för Jesu korsfästelse: när hon smorde Jesus fötter, tittade på korsfästelsen, grät vid graven och kände igen Jesus efter hans uppståndelse. Jämfört med de flesta andra Cambridge-college av medeltida ursprung är Magdalenes kapell mindre, i linje med skolans relativt begränsade studentkår. Trots sin mindre storlek är kapellets fysiska proportioner i linje med andra medeltida universitetskapell i Oxbridge, vilket återspeglar den traditionella utformningen av Salomos tempel; förhållandet mellan Magdalenes förkapell, kor och helgedom (1:4:2) matchar det för templets vapenhus, heliga plats och det allra heligaste. År 2000 fick kapellet en ny orgel i barockstil, byggd av Goetze & Gwynn. Förbi kapellet skiljer salen den första gården i väster och den andra gården i öster. Det är här formella middagar serveras. Själva hallen byggdes i början av 1500-talet, återigen med många senare renoveringar men aldrig med gas- eller elektrisk belysning; Magdalenes hall är unik i Oxbridge genom att man enbart använder sig av levande ljus. Längst bort i salen står det höga bordet, placerat på en plattform ett steg över marknivån, där lärarna och deras gäster äter. Studenterna äter vid tre långa bänkar framför och vinkelrätt mot det höga bordet och sträcker sig över till ingången. Entrén flankeras av en dubbeltrappa som leder till ett galleri och ett rum för seniorer. Väggarna i salen är dekorerade med 15 porträtt av kända välgörare och tidigare medlemmar. Både den gamla och den nya Master's Lodges ligger strax norr om First Court. Den gamla Master's Lodges, som ligger i anslutning till den byggnad där Porters' lodge ligger, byggdes på 1500-talet och utrymdes 1835. Master's Lodges flyttade då till en ny plats cirka 50 meter norr om den tidigare platsen. Denna nya lodge byggdes om 1967 för att ge Master (rektorn) en mindre storslagen, men mer bekväm bostad. Byggnaden som var den första Master's Lodge är nu känd som Old Lodge och används främst för studentbostäder. Ett antal seniora lärare och studenter har rum i byggnaderna som omger First Court, inklusive ekonomiansvarig, Senior Tutor och Chaplain samt presidenten för Middle Combination Room, presidenten för Junior Combination Room och Captain of Boats. Second Court och trädgårdar Förbi stora matsalen markeras den andra innergården av Pepys Building, där Pepys Library är inrymt. Arkitekten och universalgeniet Robert Hooke, annars mest känd för att ha myntat idén om en biologisk cell, deltog 1677 i utformningen av denna byggnad, och byggandet fortsatte därefter fram till 1700-talet påverkat av skolans brist på pengar. Inskriptionen på bågen framför byggnaden, Bibliotheca Pepysiana 1724, hänvisar till det år då Pepys dagbok donerades till skolan, snarare än det år då byggnaden stod klar. På grund av den berömda Pepys dagbok blev Pepys Library ett populärt turistmål i Cambridge. På botten- och källarvåningarna i Pepys-byggnaden var universitetsbiblioteket där kursböcker för grundutbildningen fanns tillgängliga. Pepys-byggnaden var konstruerad på ett sådant sätt att den skulle ge en bra utsikt över Fellows' Garden. Byggandet av ett nytt högskolebibliotek påbörjades 2018; den nya byggnaden, som är ritad av Niall McLaughlin Architects, erbjuder tre gånger så stort utrymme. I Second Court ligger också Bright's Buildning, uppkallad efter Mynors Bright, känd för att ha dechiffrerat Pepys dagbok. Det byggdes 1908–1909 av Aston Webb för att ge extra boende åt det ökande antalet studenter. Det största rummet är Ramsay Hall, uppkallad efter Allen Beville Ramsay. Rummet var tänkt att bli en föreläsningssal, men det byggdes om 1949 för att fungera som skolans matsal. Fellows' Garden, som låg bakom Pepys Building, inkluderade en översvämningsbarriär från romartiden som blev dagens Monk's Walk, en upphöjd gångväg som ledde från södra sidan av Pepys Building till utgången av Fellows' Garden på Chesterton Lane. Vid tiden för skolans grundande 1428 var Fellows' Garden en serie fiskdammar. Fiskdammarna fylldes mellan 1586 och 1609 igen, men det var inte förrän på 1660-talet som planerna på att anlägga en trädgård på marken förverkligades. De flesta av träden som planterades i den ursprungliga planen för trädgården höggs vid en renovering i början av 1900-talet ner och ersattes, under ledning av botanikern Walter Gardiner. Många av de nyplanterade träden var svartpoppel och dess variant, Lombardietpoppel. Vissa fruktträd, som kvitten-, körsbärs- och plommonträd, planterades på 1980- och 1990-talen. Ekorrar och en och annan hackspett kan ses i trädgården; det finns också några rabatter i trädgården där trädgårdsmästarna odlar säsongens blommor. Nära det nordvästra hörnet av Fellows' Garden ligger en viktoriansk djurkyrkogård med flera gravstenar och statyer av avlidna hundar och katter från colleget. I anslutning till Fellows' Garden finns två andra trädgårdar. Det är dels Master's Garden, en del av Master's Lodge som är separerad från Fellows' Garden av en tegelmur, och River Court, en liten tegelbelagd bit mark mellan Bright's Building och floden Cam och där säsongens blommor visas i rabatterna. Village Området på colleget tvärs över Magdalene Street från Porter's Lodge, avgränsat av Magdalene Street, Northampton Street, floden Cam och St John's College, är känt som Magdalene Village. Det inkluderar Benson Court, Mallory Court och Buckingham Court, och består nästan uteslutande av studentbostäder. Området i byn utvecklades under en period av 45 år av tre arkitekter, Harry Redfern, Sir Edwin Lutyens och David Roberts. Den första byggnaden som byggdes var Mallory Court B (1925–1926) och den sista den nya Buckingham Court-byggnaden (1968–1970). Lutyens hade en ursprunglig plan som inkluderade rivandet av många befintliga byggnader i området och uppförandet av nya byggnader som matchade det allmänna utseendet och känslan på skolans huvudplats. Denna plan skrotades dock på grund av otillräcklig finansiering, och den enda delen av Lutyens plan som realiserades var Lutyens-byggnaden. När man passerar genom en omarkerad trädörr mittemot Porter's lodge kan man se ut över den öppna gården till Benson Court. Benson Court har fått sitt namn efter A. C. Benson, lärare vid Magdalene College från 1915 till 1925. Benson var mest känd för att ha skrivit texten till "Land of Hope and Glory", en brittisk patriotisk sång till tonerna av Edward Elgars "Pomp and Circumstance March No. 1". Stugorna på ömse sidor om entrégången är alla befintliga byggnader som på 1960-talet byggdes om till studentbostäder. I synnerhet är Benson Court H en av de få byggnaderna i colleget vars struktur överlevde från 1500-talet, och den presenterar sin 1700-talsfasad som tidigare var känd som Cross Keys Inn på den sida som vetter ut mot Magdalene Street. Till vänster om gården finns en svagt gräsbevuxen sluttning där collegepunts ligger förtöjda och fester hålls sommartid. Tvärs över gården ligger Lutyens-byggnaden, även kallad Benson A-E, som byggdes och fick sitt namn efter Sir Edwin Lutyens, arkitekten som planerade stora delar av byn. På grund av brist på finansiering var detta den enda delen av Lutyens ursprungliga storslagna plan som byggdes. En del av byggnadens kostnad sponsrades av prenumerationer som Harvard samlade in till minne av Henry Dunster, som studerade i Magdalene 1627–1630 och blev en av grundarna av Harvard University. Därför finns Harvards vapen med inskriptionen Veritas vid ingången till D-trappan. Varje trappa i byggnaden hade något olika ledstänger, vilket Lutyens förklarade var "för att hjälpa Magdalenamännen att känna i mörkret om de gick in i rätt trappa". Lutyens-byggnaden var i slutet av 00-talet värd för cirka 60 studenter och lärare samt skolans tvättomat. Ytterligare två innergårdar finns nordväst om Benson Court: Mallory Court och Buckingham Court. Mallory Court har fått sitt namn efter George Mallory, den brittiske bergsbestigaren som svarade "Because it's there" när han fick frågan om varför han ville bestiga Mount Everest. Själva gården består av studentrum, en del nya och en del ombyggda från befintliga byggnader som bland annat innehåller ett nedlagt bryggeri. Buckingham Court har två grupper av byggnader, som inkluderar "Tan Yard Cottages" som införlivades med högskolan och renoverades 1966, och en ny byggnad som innehåller högskolans parkeringsplats. Den nya Buckingham-byggnaden, som stod klar 1970, markerade färdigställandet av Magdalene Village. Quayside De flesta av byggnaderna som avgränsas av floden Cam, Bridge Street och Thompson's Lane ägs av Magdalene College, trots att de på bottenvåningen är täckta av skyltfönster och restauranger. Många av dessa byggnader är en del av utvecklingsprojektet Quayside, som byggdes mellan 1983 och 1989 som en del av en affärsplan för skolan. När det gäller studentboende inkluderar denna del av skolan vandrarhemmen Bridge Street och Thompson's Lane. Cripps Court Cripps Court ligger på motsatt sida av Chesterton Road, sett från skolans huvudplats. Det byggdes mellan 2003 och 2005 som svar på den ökande efterfrågan på extra boende och konferensfaciliteter. Platsen för Cripps Court är en naturlig sydsluttning, som kan ses från den trappstegsformade gården mellan byggnaderna. Innergården sponsrades av och namngavs efter familjen Cripps som leddes av Humphrey Cripps. Den innehåller ett auditorium med 142 platser, 5 seminarierum, ett evenemangsgalleri med ektak, även kallat orangeriet, och cirka 60 studentrum. Det nya biblioteket Det nya biblioteket, som officiellt öppnades den 2 juli 2022, är den första biblioteksbyggnaden som Magdalene har byggt på 330 år; det ligger i det västra hörnet av Fellows' Garden. Biblioteket är designat av Níall McLaughlin Architects och vann RIBA Stirlingpriset 2022 för sina arkitektoniska prestationer, den första Oxbridge-byggnaden som fick denna utmärkelse. Den rymmer skolans böcker för grund- och forskarutbildning, och den erbjuder mer än 90 studieutrymmen på tre våningar med utsikt över Fellows' Garden och floden Cam. Här finns också ett grupprum, ett socialt utrymme och ett arkiv. Robert Cripps Gallery erbjuder galleriutrymme för vandringsutställningar och för att visa delar av skolans konstsamling för allmänheten. Traditioner Magdalene är känt för sin "traditionella" stil. Det har en väl ansedd festmatsal med levande ljus (med tillställningar som arrangeras varje kväll) och var det sista helt manliga colleget i Oxford eller Cambridge som tog emot kvinnor 1988. Oriel College var det sista i Oxford och tog emot kvinnor 1986. Stavning och uttal av namnet Skolan är officiellt känd som "The College of Saint Mary Magdalene", med "Magdalene" som vanligtvis uttalas "Maudlyn" (/ˈmɔːdlɪn/ MAWD-lin). Namnet valdes när Thomas Audley 1542 återgrundade och dedicerade skolan till Maria från Magdala. I tidiga dokument stavades namnet på skolan "Maudleyn", så som det uttalades. Även om standarduttalet av namnet "Magdalene" på engelska sedan dess har ändrats, behölls det vanliga uttalet av skolans namn. I och med utvecklingen av General Post Office under 1800-talet fastställdes stavningen av skolans namn till "Magdalene", med ett avslutande "e". Detta gjordes för att undvika förväxling med Magdalen College, Oxford. De två högskolornas namn uttalas dock likadant. May Ball Skolans majbal hade varit ett återkommande inslag vartannat år sedan 1911. Personer associerade med Magdalene Rektorer Master of Magdalene College är titeln som ges till skolans rektor. Rowan Williams, tidigare ärkebiskop av Canterbury (2002–2012), blev rektor den 1 januari 2013. Sir Christopher Greenwood efterträdde Williams som rektor över Magdalene den 1 oktober 2020. Makten att utse rektorn låg fram till 2012 hos collegets inspektor, en ärftlig titel för arvtagaren till grundaren, Lord Audley (nu baron Braybrooke). Efter en ändring av skolans stadgar, vilket godkändes av drottningen i februari 2012, utses numera rektorn av skolans styrande organ. Rektorn tjänstgör vanligtvis tills han når den lagstadgade pensionsåldern på 67 år. I undantagsfall kan denna period förlängas tills rektorn i fråga fyller 70 år, vilket var fallet med Duncan Robinson, rektor från 2002 till 2012. Med positionen som rektor tillkommer ett högskolebaserat residens i form av Master's Lodge, som kan befolkas och dekoreras enligt rektorns önskemål. Traditionellt, varje söndag, deltar rektorn i gudstjänsten i skolans kapell innan han sätter sig vid huvudändan av High table i salen för en högtidlig festmåltid. Kända alumner Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, 25 maj 2025. Noter Vidare läsning Cunich, Hoyle, Duffy, and Hyam (1994). A History of Magdalene College Cambridge, 1428-1988. Cambridge: Crampton & Sons. ISBN 978-0952307303. Hyam, Ronald (2011). Magdalene Described: A Guide to the Buildings of Magdalene College Cambridge, 2nd edition. Cambridge: Magdalene College Publications. Hughes, M. E. J. (2015). The Pepys Library: And the Historic Collections of Magdalene College Cambridge. London: Scala. ISBN 978-1-85759-953-4 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Magdalene College, Cambridge. Officiell webbplats