Winchester College

A Winchester College az angol állami iskolarendszer egyik legrégebbi és legrangosabb független bentlakásos (magán) fiúiskolája. A hampshire-i Winchesterben található, teljes neve pedig – a Winchester közelében található St. Mary College of Winchester – 1382-re nyúlik vissza, amikor Wykeham Vilmos püspöke alapította, hogy felkészítse a diákokat az Oxfordi Egyetemre a későbbi winchesteri St. Mary's College-ra; ennek az iskolának a szuverén és önigazgató testületként való megszervezése képezte az alapját VI. Henrik Eton College-ának, és általánosabban más angol állami iskolák megalapítására. Az egykori diákok listája, akiket köznapi nyelven Old Wykehamists-oknak neveznek, politikusok, magas rangú katonák, klerikusok, költők és a brit történelem más nevezetes alakjainak hosszú sorát tartalmazza az elmúlt hét évszázadból. Hivatalos neve Az iskola hivatalos neve latinul: Collegium Sanctae Mariae prope Wintoniam, vagy Collegium Beatae Mariae Wintoniensis prope Wintoniam, ami magyarra fordítva Szűz Mária winchesteri Egyeteme vagy A Boldogságos Mária Egyeteme Winchesterben. A diákok, öregdiákok és mások néha „Win: Coll:”-ként emlegetik az egyetemet, bár leggyakrabban „Winchester”-ként ismert. Története A Winchester College-ot 1382-ben alapította Wykehami Vilmos, Winchester püspöke és III. Eduárd és II. Richárd uralkodók kancellárja; az első hetven szegény diák 1394-ben lépett be az iskolába. A 15. század elején a felvételük feltétele az volt, hogy olyan családból származzanak, amelynek jövedelme kisebb, mint évi öt ezüst font (3 font 6 shilling 8 penny) volt (összehasonlításképpen: egy yeoman számára az észszerűen elegendő jövedelem évi 5 font volt). Az Oxfordi Egyetem New College-ával együtt alapították, amellyel megosztja a címerét, és amelynek célja a diákok ellátása volt: mindkét főiskola épületét William Wynford mester tervezte. Ez a kettős alap szolgált modellként az Eton College és a cambridge-i King's College számára mintegy ötven évvel később, majd a Tudor-korban a Westminster School számára az oxfordi Christ Church-csel és a cambridge-i Trinity College-dzsel együtt. A hetven diákon és tizenhat quiriszteren (kóristán) kívül az oklevél tíz nemes közember („nobili Commoners”) tartózkodását engedélyezte; ezek a közemberek („Commoners in Collegio”) az igazgató vagy a második mester fizető vendégei voltak a kollégiumon belüli hivatalos lakosztályaiban. Más fizető tanulók („Commoners extra Collegio”), akik valamelyik mester vendégei voltak annak magánlakásában, vagy bérlőként éltek a városban, számuk a 18. század végéig növekedett, amikor kénytelenek voltak „régi közemberek”-nél lakni, és a városban való lakás tilos volt. A 19. században ezt az épületet az „ új közemberek” váltották fel, és a tanulók száma hetven és százharminc között ingadozott: az új épületet pejoratíve egy dologházhoz hasonlították, amely egy föld alatti patakra épült, ahol gyakoriak voltak a tífusz- és maláriajárványok. Az 1850-es évek második felében négy kollégium létesítését tervezték, amelyeket házmesterek vezettek volna; ezekből azonban csak hármat építettek meg (jelenleg „A”, „B” és „C” betűkkel jelölik); az elképzelés, amelyet később elvetettek, az volt, hogy a kollégium hallgatóinak számát százra növeljék, így kollégiumok, köznépek és házak lennének, amelyek mindegyikében száz tanuló lenne. Az 1860-as években az Új Köznépet bezárták és előadóteremmé alakították át, tagjait pedig további négy ház („D”, „E”, „G” és „H”, együttesen „Köznéptömb” néven ismertek); ugyanakkor további két épületet („F” és „I”) vásároltak és hozzáadtak a házakhoz (korábbi nevén Régi Tanítóházak vagy OTH); egy tizedik épületet („K”) 1905-ben vásároltak, és a köznépnek ítélték oda. Ma tíz épület tartozik a kollégiumon kívül, amely továbbra is az eredeti, tizennegyedik századi épületekben működik, míg a tanulók teljes száma hétszáz. Az 1970-es évek második fele óta a kollégiumi kamarák folyamatos bővítése és modernizálása zajlik. Kampuszok A Winchester College hallgatói a következő csoportokra oszlanak: Egyetemi hallgatók (Collegemen), akik egy adott kiválasztási folyamaton mennek keresztül, és a kollégiumban laknak, az intézet eredeti, tizennegyedik századi épületeiben, akiket a sportesemények alatt a kék szín jellemez. más hallgatók, akik közös beiratkozási útvonalat követnek, de a beiratkozáskor kijelölt lakóhelyük szerint a következő kategóriákba vannak felosztva: Régi Tanítóházak (Old Tutors' Houses) (A, B, C, F és I épületek), akik sporteseményeken a barna színt használják; Közlakások (Commoners) (D, E, G, H és K épületek), akik sporteseményeken használják a piros színt. A kollêgium különleges státusszal rendelkezik, és nem számít a kampuszok közé; emiatt az igazgatóját Master in College-nak nevezik. A többi diákot a fennmaradó tíz kampusz élére osztják be, ahol tanulnak, étkeznek és alszanak. Minden kampuszt egy igazgató („házmester”) vezet, aki ezt a szerepet a saját tanulmányai mellett látja el, valamint számos, általában öt vagy hat kollégiumi tutor, akik hétfőtől péntekig jelen vannak. A kampuszok elsősorban sportversenyeken versenyeznek egymással. Minden kampusznak van egy hivatalos neve, amely általában az első igazgató családnevén alapul, amelyet elsősorban postai címként használnak; minden kampusznak nak van informális neve is, amelyet a beszédben gyakrabban használnak, és amely általában a Ház egyik első igazgatójának nevén vagy becenevén alapul. A kollégiumnak nincs informális neve, bár a College rövidítést néha használják a szövegekben annak jelzésére. A kampusz tagjait a Kollégium informális nevéből és az "-ite" utótagból álló név azonosítja (tehát egy Furleyite a Furley Kollégium tagja). Minden kollégiumot egy betű azonosít, amelyet az alapítás sorrendje szerint rendelnek hozzá, és amely rövidítésként szolgál, különösen a mosodai címkéken; az „X” betű a College Hallhoz tartozik, bár használata udvariatlannak tekinthető, kivéve mosodai jelzésként vagy sportolói párosítások azonosítására. Minden kampusznak megvannak a saját színei, és a diákok „stratjait” (szalmakalapjait) ilyen színű szalaggal díszítették. A stratok viselését a köznép számára 1984 körül eltörölték – az egyetemisták bár régen felhagytak a viselésével; még mindig láthatók alkalmanként a Winchester-napon. A kampuszok színeit ma már zoknikhoz és „pussy"-khoz, sálakhoz használják, amelyeket a kampusz vagy a társadalom számára nyújtott kiemelkedő hozzájárulásokért ítélnek oda. Felvétel A Winchester College-nak saját felvételi eljárása van, nem a közös (Common Entrance) felvételi vizsgát alkalmazza, mint más nagyobb angol állami iskolák . Azok, akik egy Commoner House-ba szeretnének beiratkozni, körülbelül két évvel a vizsga előtt egyeztetnek az adott intézmény igazgatójával, általában egy vizsga és az igazgatóval folytatott interjú révén. Azok, akik be szeretnének iratkozni a kollégiumba, nem a normál felvételi vizsgára regisztrálnak, hanem egy különálló, nehezebb vizsgára, az úgynevezett „Election”-re. A sikeres jelöltek teljesítményük alapján ösztöndíjat, exhibitiont (részleges ösztöndíjat) kaphatnak, vagy az igazgató jelölést kaphat az egyik Commoner House-ba (tandíjmentesség nélkül). A kollégkumba való felvételt a tanulmányi eredmények, választási vizsga alapján határozzák meg, jövedelemtől függetlenül, bár az eredeti alapszabály kimondta, hogy az alapítvány a szegény diákok számára létezik, és előírta az új belépők számára, hogy esküt tegyenek arra, hogy jövedelmük nem haladja meg az akkoriban közepes jövedelemként meghatározott összeget. Az ösztöndíjasok részleges tandíjmentességet élveztek, amely a 20. század nagy részében a teljes tandíj kétharmadát tette ki; ezt a mentesítést fokozatosan csökkentették, és a tervek szerint teljesen megszüntetik, azzal a céllal, hogy fenntartsák a kollégiumi és a köznép közötti tanulmányi és intézményi különbségtételt, ehelyett a megtakarított pénzt a legrászorulóbb tanulók ösztöndíjainak finanszírozására fordítják, függetlenül attól, hogy kollégiumi vagy köznép tagjai-e. Oktatási struktúra Az 1860-as évekig a klasszikus tárgyak domináltak a tantervben, és volt egy fő terem, amelyet előadásokra és tanulásra is használtak, rendkívül zajos körülmények között; a szomszédos termeket francia és matematika órákra használták. George Ridding igazgató megbízatása alatt rendes tantermeket építettek, amelyek lehetővé tették a tanulók számára, hogy párhuzamos szekcióban tanulják a történelmet és az új nyelveket. Később egy természettudományos szekciót is bevezettek; a winchesteri természettudományos tanterv nagy hírnévnek örvendett: az egyik első természettudományos tanár megismételte Heinrich Rudolf Hertz rádióhullámokkal végzett kísérleteit, és a kapcsolódó laboratóriumi felszerelést a mai napig őrzik a Természettudományi Iskolában. Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Winchester College című olasz Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Ez a szócikk részben vagy egészben a Winchester College című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Kapcsolódó szócikkek Oxfordi Egyetem Cambridge-i Egyetem St. Andrews-i Egyetem