NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Cerkiew św. Cyryla Turowskiego i Wszystkich Patronów Narodu Białoruskiego w Londynie

Cerkiew św. Cyryla Turowskiego i Wszystkich Patronów Narodu Białoruskiego w Londynie (biał. Царква Святога Кірылы Тураўскага і Усіх Святых Апекуноў Беларускага Народа; ang. Church of St Cyril of Turau and All the Patron Saints of the Belarusian People) – białoruskokatolicka cerkiew przy Holden Ave w Londynie, w Wielkiej Brytanii. Należy do Białoruskiej Misji Katolickiej i parafii śś. Piotra i Pawła w Londynie. Podlega pod ukraińskokatolicką eparchię Świętej Rodziny w Londynie. Pierwsza drewniana świątynia w Londynie zbudowana po wielkim pożarze miasta w 1666. Oprócz misji obrządku bizantyjsko-białoruskiego cerkiew służy Słowackiej Misji bł. Męczennika Metodego Dominika Trčki (obrządek bizantyjsko-słowacki). Historia Białoruscy grekokatolicy pojawili się w Wielkiej Brytanii podczas II wojny światowej i byli żołnierzami Wojska Polskiego. Po wojnie ich liczba wzrosła, gdy zdemobilizowani żołnierze nie chcieli powrócić na Białoruś, która znalazła się w granicach Związku Sowieckiego. W 1947 powstała w Londynie Białoruska Misja Katolicka. Rok później w Marian House powstała białoruskokatolicka kaplica pw. Świętych Apostołów Piotra i Pawła. W XXI w. obok Marian House postanowiono wznieść wolnostojącą cerkiew. Początkowo były problemy z wyborem architekta, jako że inwestor chciał, aby projekt oparty był na białoruskiej tradycji architektury sakralnej, nieznanej brytyjskim architektom. Zadania podjął się londyński projektant chińskiego pochodzenia Tszwai So, który przed przystąpieniem do pracy odbył podróż na Białoruś w celu zapoznania się z architekturą tamtejszych dawnych cerkwi unickich. Wybór padł na połączenie elementów tradycyjnych i współczesnych. Pozwolenie na budowę uzyskano w 2013. Ukończono ją w 2016. 17 grudnia tego roku cerkiew konsekrowali nuncjusz apostolski w Wielkiej Brytanii abp Antonio Mennini oraz ordynariusz eparchii Świętej Rodziny w Londynie bp Hlib Łonczyna. Udział wziął również wizytator apostolski ad nutum Sanctae Sedis dla grekokatolików Białorusi archimandryta Jan Sergiusz Gajek. Świątynia stanowi pomnik ofiar i ocalałych z katastrofy w Czarnobylskiej Elektrowni Jądrowej. Architektura cerkwi Cerkiew zbudowano w stylu współczesnym, jednak nawiązuje ona do stylu barokowego. Zbudowana jest z drewna z licznymi przeszkleniami. Budynek nie posiada okien, jednak jest to zgodne z tradycyjnym budownictwem unickim skoncentrowanym na wnętrzu. Kopuła w stylu barokowym nawiązuje do tradycji unickich z czasów Rzeczypospolitej Obojga Narodów (kontrastując z kopułami w stylu rosyjskim, które wieńczyły cerkwie prawosławne w okresie rosyjskiego panowania nad Białorusią). Samo zastosowanie elementów barokowych, kojarzonych z katolicyzmem i kontrreformacją, ma podkreślać katolickość świątyni. Otoczenie Wokół cerkwi rosną lipy i brzozy, posadzone w latach 60. XX w. Gatunki te, charakterystyczne dla białoruskiej przyrody, mają przypominać Białorusinom o ojczyźnie. Nagrody Cerkiew została uznana za najlepszy projekt architektoniczny w kategorii budynków sakralnych na World Architecture Festival 2018 w Amsterdamie. Przypisy
Церковь Святого Кирилла Туровского и Всех Святых Покровителей Белорусского Народа

Церковь Святого Кирилла Туровского и всех святых заступников белорусского народа — белорусский грекокатолический храм, расположенный в Лондоне в районе Северный Финчли. Строительство Церковь была построена при белорусском религиозном и культурном центре в северном Лондоне, в который также входит известная Библиотека и музей имени Франциска Скорины и общественный центр Marian House. Храм был освящен в честь почитаемого как Белорусской православной, так и Белорусской греко-католической церквями святителя Кирилла Туровского и стала первым деревянным храмом, построенным в Лондоне после Великого пожара 1666 г. Церковь стала первым в Западной Европе мемориалом жертвам Чернобыльской катастрофы и первой белорусской грекокатолической церковью, построенной за пределами страны. Строительство началось в ноябре 2015 г., закладка фундамента была завершена в январе 2016 г. Закладной камень с мощами святога апостола Варфоломея для церкви был привезён из Друи, из костёла Святой Троицы бывшего монастыря Мариан. Церковь была освящена 17 декабря 2016 г. с участием Апостольского нунция в Великобритании Антонио Меннини, в прошлом нунция в России, епископа Глеба Лончины украинской грекокатолической епархии Пресвятого Семейства, епископа-помощника Римско-Католической Вестминстерской диоцезии Джона Шеррингтона, а также Апостольского визитатора для греко-католиков в Беларуси Сергия Гаека, в присутствии представителей белорусской диаспоры в Великобритании. Инициатором строительства является священник Белорусской католической миссии византийского обряда отец Сергий Стасевич. Автором проекта церкви выступил британский архитектор и прихожанин Белорусской миссии Цзывай Со. Проект церкви основан на архитектуре белорусских деревянных храмов и белорусского барокко. Премии, дальнейшая история Проект церкви был удостоен нескольких архитектурных премий и заслужил положительные отзывы британских архитектурных критиков и журналистов. При строительстве храма в нём произошло захоронение праха, а в мае 2017 года освящен надгробный киот-памятник с иконой Геогия Победоносца в честь британской поэтессы и переводчицы с белорусского и украинского языков Веры Рич. Примечания Ссылки Белорусская часовня в Лондоне // Architectural digest. Самые красивые дома мира Сергей ТРЕФИЛОВ. Белорусская часовня в Лондоне вошла в топ-50 любимых мест британской столицы (недоступная ссылка) // Комсомольская правда в Белоруссии, 23.06.2017
Церква святого Кирила Турівського і всіх святих заступників білоруського народу

Церква святого Кирила Турівського і всіх святих заступників білоруського народу — білоруський греко-католицький храм, розташований у Лондоні в районі Північний Фінчлі. Будівництво Церква була побудована при білоруському релігійному і культурному центрі в північному Лондоні, до якого також входять бібліотека, музей маєтку Франциска Скорини та громадський центр Marian House. Храм був освячений на честь шанованого Білоруською як православною, так і греко-католицькою церквами святителя Кирила Турівського, і став першим дерев'яним храмом, побудованим у Лондоні після Великої пожежі 1666 року. Церква стала першим в Західній Європі меморіалом жертвам Чорнобильської катастрофи і першою білоруською греко-католицькою церквою, побудованою за межами країни. Будівництво розпочалося у листопаді 2015 року, закладка фундаменту була завершена в січні 2016-го. Закладний камінь з мощами святога апостола Варфоломія для церкви був привезений із Друї, з костелу Святої Трійці колишнього монастиря Маріан. Освячення відбулося 17 грудня 2016 року за участю Апостольського нунція у Великій Британії Антоніо Менніні, єпископа Гліба Лончини української греко-католицької єпархії Пресвятого Сімейства, єпископа-помічника Римсько-Католицької Вестмінстерської дієцезії Джона Шеррінгтона, а також Апостольського візитатора для греко-католиків у Білорусі Сергія Гаєка, в присутності представників білоруської діаспори у Великій Британії. Ініціатором будівництва був священик Української католицької місії візантійського обряду отець Сергій Стасевич. Автором проекту церкви виступив британський архітектор і прихожанин Білоруської церкви Цзивай Со. Проект церкви базується на архітектурі білоруських дерев'яних храмів і характерних особливостях білоруського бароко. Премії, подальша історія Проект церкви був удостоєний декількох архітектурних премій і заслужив позитивні відгуки британських архітектурних критиків і журналістів. При будівництві храму в ньому відбулося поховання праху, а в травні 2017 року було освячено надгробний кіот-пам'ятник з іконою Георгія Побідоносця на честь британської поетеси і перекладачки з білоруської та української мов Віри Річ. Примітки Посилання Білоруська каплиця в Лондоні // Architectural digest. Найкрасивіші будинки світу Сергій Трефілов. Білоруська каплиця в Лондоні увійшла в топ-50 улюблених місць британської столиці // Комсомольская правда в Білорусії, 23.06.2017
Linton Bridge

Linton Bridge carries the minor road that links Collingham and Linton over the River Wharfe near Wetherby in West Yorkshire, England. The Grade II listed bridge was built out of rock-faced stone in the early to mid-19th century. Its parapet, terminating in square piers, was renewed later that century. It has three basket arches and rounded cutwaters. The bridge was closed on 27 December 2015 after flood water, in the aftermath of Storm Eva, caused a pier to settle, cracking the carriageway and damaging its parapet. The closest road bridge linking the villages is Wetherby Bridge. The bridge reopened on 2 September 2017 after repairs costing £5.1 million. It was one of more than 100 bridges that were damaged in the aftermath of the storm. See also List of crossings of the River Wharfe Listed buildings in Collingham, West Yorkshire References
Thorp Arch Bridge

Thorp Arch Bridge (sometimes known locally as Boston Spa Bridge) is a stone arch bridge opened in 1770 across the River Wharfe linking the West Yorkshire villages of Boston Spa on the southbank and Thorp Arch on the north. Description Thorp Arch bridge has five arched spans built of magnesian limestone ashlar, two arches span the course of the River Wharfe. The central arch has triangular cutwaters which accommodate pedestrian refuges in the parapets, the bridge has a footpath only to its upstream side, the remaining piers have cutwaters terminating in offsets. The bridge was built to replace a ford and connect Thorpe Arch with the turnpike road which went through Boston Spa. The bridge carries the No. 7 bus route from Harrogate to Leeds via Wetherby, which is operated by the Harrogate Bus Company. Cracks In February 2022, the bridge was briefly closed when cracks appeared in the road surface. See also List of crossings of the River Wharfe Listed buildings in Boston Spa Listed buildings in Thorp Arch References
Pont de Thorp Arch

Le pont de Thorp Arch (en anglais : Thorp Arch Bridge), aussi appelé pont de Boston Spa (Boston Spa Bridge) est un pont voûté qui traverse la Wharfe et relie les villages de Thorp Arch et de Boston Spa dans le Yorkshire de l'Ouest, en Angleterre. Il est classé monument de Grade II. Historique Le pont est ouvert en 1770. Description Le pont est fait de calcaire magnésien (en) taillé. Il comporte cinq portées à voûtes, dont deux se trouvent aujourd'hui sur le cours de la Wharfe. La voûte centrale est pourvue de becs surmontées de parapets avancés au niveau du tablier. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Thorp Arch Bridge » (voir la liste des auteurs). Portail des ponts Portail du Yorkshire Portail des monuments classés au Royaume-Uni
Уейкфийлдска катедрала

Уейкфийлдската катедрала „Вси Светии“ (на английски: Cathedral Church of All Saints, Wakefield Cathedral) е англикански християнски готически храм, разположен в град Уейкфийлд, графство Западен Йоркшър, Англия. Има статус на катедрална църква, като седалище на англиканския епископ на Уейкфийлд. Катедралата е известна с кулата си, която има най-високия шпил в Йоркшър, доминиращ в панорамата на града. История Катедралата е разположена върху терена на стара саксонска църква в самия център на Уейкфийлд. Останки от старата сграда са разкрити през 1900 година при строителните работи по разширението на източната част на сегашния храм. През 1090 година, крал Уилям II дава старата църква и земи в Уекфийлд на монашеска общност от Луис, Съсекс. Малко след това е издигната нова норманска църква, която до XVI век носи англосаксонското име „All Hallows“, а след Реформацията е наречена „Вси Светии“ (All Saints). През 1888 година е създадена епархията на Уейкфийлд и храмът става нейна катедрала. Архитектура Сградата е първоначално построена в началото на XV век, в т.нар. „перпендикулярен готически стил“. Късносредновековното ѝ излъчване се дължи на реставрацията в периода 1858 – 1874 година от архитекта сър Джордж Гилбърт Скот и неговия син Джон Олдрид Скот. Северният страничен кораб е най-старата част от храма. Северната фасадна стена е от около 1150 година. В западната част на катедралата се извисява четириетажна кула с високо издигащ се островръх покрив – шпил с височина на върха 75 метра, който е сред доминиращите обекти в панорамата на града. Галерия Източници Външни препратки Официална страница Епархия на Уейкфийлд Архив на оригинала от 2012-09-18 в archive.today. Информационна страница
Kathedrale von Wakefield

Die Kathedrale von Wakefield ist eine dem Patrozinium Aller Heiligen (All Saints) unterstellte Bischofskirche der Church of England in der gut 18 km südlich von Leeds gelegenen mittelenglischen Stadt Wakefield im Metropolitan County West Yorkshire im ehemaligen angelsächsischen Königreich Northumbria. Seit dem Jahr 2004 ist sie – zusammen mit den Kathedralen von Bradford und Ripon – Konkathedrale der Diözese Leeds. Ihre ca. 75 m hohe Turmspitze ist das Wahrzeichen der Stadt und immer noch eines der höchsten Gebäude in Yorkshire. Der Kirchenbau ist als Grade-I-Baudenkmal gelistet. Geschichte An der Stelle der heutigen gab es bereits eine angelsächsische und eine normannische Kirche. Letztere wurde im Jahr 1329 umgebaut und ca. 150 Jahre später in spätgotischem Stil (Perpendicular Style) vergrößert; weitere Umbauten und Veränderungen folgten. Im Jahr 1823 wurde die bei einem Unwetter beschädigte Turmspitze erneuert. In den Jahren 1858 bis 1874 überarbeiteten die Architekten George Gilbert Scott und sein Sohn Oldrid den Bau in viktorianischem Zeitgeschmack. Als im Jahr 1888 die Diözese Wakefield eingerichtet wurde, erhielt die Kirche den Status einer Kathedrale. In den Jahren 1903 bis 1905 wurden auf der Grundlage von Zeichnungen des Architekten John Loughborough Pearson die Ostteile erneuert. Architektur Das Mittelschiff der dreischiffigen Kirche ist nicht mehr gewölbt, sondern wird – ebenso wie die Seitenschiffe – seit dem 19. Jahrhundert von flachen Holzdecken überspannt. Ältester Bauteil ist die um das Jahr 1150 errichtete nördliche Langhauswand; die Stützen des Langhauses werden teilweise noch dem 13. Jahrhundert zugeordnet. Ausstattung Das Chorgestühl stammt zum Teil aus dem 15. Jahrhundert; das Triumphkreuz dagegen ist ein Werk der 1940er und 1950er Jahre. Keines der mittelalterlichen Glasfenster ist erhalten geblieben; die heutigen Fenster stammen allesamt aus dem späten 19. und frühen 20. Jahrhundert. Diejenigen der Nordseite mit alttestamentlichen Themen sind etwas dunkler gehalten; diejenigen mit neutestamentlichen Themen auf der Südseite sind heller. Das Taufbecken ist ein Werk des 17. Jahrhunderts. Siehe auch Kathedralen und Minsters im Vereinigten Königreich Literatur Malcolm Warburton und Kate Taylor: Wakefield Cathedral. Jarrold 2006, ISBN 978-0-7117-4228-4 Weblinks Wakefield Cathedral – Fotos + Infos (englisch) Wakefield Cathedral – Infos (englisch)
Cathédrale de Tous-les-Saints de Wakefield

La cathédrale de Tous-les-Saints de Wakefield (en anglais : Cathedral Church of All Saints) est une cathédrale de l'Église d'Angleterre et, depuis 2014, une des trois cocathédrales du diocèse anglican de Leeds, avec la cathédrale de Bradford et la cathédrale de Ripon. De 1888 à 2014, elle est la cathédrale du diocèse de Wakefield, avant de sa suppression. La cathédrale possède la plus haute flèche du Yorkshire, et est le plus haut bâtiment de la ville de Wakefield. Article connexe Liste des cathédrales de Grande-Bretagne Source (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Wakefield Cathedral » (voir la liste des auteurs). Portail de l’architecture chrétienne Portail du Yorkshire Portail de l'anglicanisme Portail des monuments classés au Royaume-Uni
Cattedrale di Wakefield

La cattedrale di Wakefield (cattedrale di Tutti i Santi, in inglese Cathedral Church of All Saints) è stata la chiesa principale della diocesi anglicana di Wakefield, nel West Yorkshire (Inghilterra), del 1888 al 2014. Costruita sul luogo di una chiesa anglosassone, divenne cattedrale nel 1888 alla creazione della Diocesi di Wakefield. Questa diocesi fu abolita nel 2014 e unita con Bradford e Ripon per formare la Diocesi anglicana di Leeds; quindi, la cattedrale di Wakefield è divenuta una concattedrale. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sulla cattedrale di Wakefield Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su wakefield-cathedral.org.uk. (EN) Cattedrale di Wakefield, su Structurae.
Kathedraal van Wakefield

De kathedraal van Wakefield, officieel de Allerheiligenkathedraal (Engels: Cathedral Church of All Saints), is een anglicaanse kathedraal in het bisdom Leeds. In dat bisdom staan nog twee andere kathedralen: de kathedraal van Bradford en de kathedraal van Ripon. Geschiedenis Op de plaats van de kathedraal stond al eerder een kerk. In 1900 werden van die kerk sporen gevonden. Het Domesday Book maakt bovendien melding van een kerk in Wakefield. Iets na 1090 werd er een nieuwe kerk gebouwd. Die kerk zou vele malen herbouw ondergaan: in de 14e, 15e en 19e eeuw. De kerk werd in 1888 kathedraal van het nieuwe bisdom van Wakefield. Op 14 juli 1953 verkreeg de kathedraal de status van Grade I listed building. Externe link Officiële website
Katedra w Wakefield

Katedra w Wakefield (ang. Wakefield Cathedral, lub Kościół katedralny Wszystkich Świętych, ang. Cathedral Church of All Saints) – świątynia znajduje się w mieście Wakefield, w hrabstwie West Yorkshire, w Anglii. Jest to jedna z trzech współkatedr anglikańskiej diecezji Leeds i siedziba biskupa Leeds. Pierwotnie był to kościół parafialny, ma anglosaskie początki i po rozszerzeniu i przebudowie ma najwyższą wieżę w Yorkshire. Jej 247-stopowa (75-metrowa), iglica jest najwyższą budowlą w mieście Wakefield. Kościół parafialny aż do 1888 roku. Duży wertykalny (Perpendicular Style) kościół z południową kruchtą (mającą dobrze wykutą bramę) i dużą zachodnią wieżą o 4 przęsłach z narożnymi przyporami i bardzo wysoką żabkowaną iglicą za gzymsem z żabkowanymi narożnymi szczytami; wczesny XV wiek, przebudowana podczas restauracji w latach 1858-1874 przez Sir George'a Gilberta Scotta, który odrestaurował całą zewnętrzną stronę kościoła do jego późnośredniowiecznego wyglądu: mur ciosowy ze schodkowymi przyporami poniżej żabkowanych szczytów arkadowego gzymsu; duże okna z kilkoma pulpitowymi maswerkami panelu, prezbiterium (obecnie chór muzyczny) z późnego XV wieku, kilka starszych prac wewnątrz obejmuje: filary nawy głównej z XII i XIII wieku oraz arkady i łuki w prezbiterium z początku XIV wieku. Drewniany dach zastępuje zawalone kamienne sklepienie. Rozszerzenia od strony wschodniej transeptu, prezbiterium i kaplicy w stylu retro w 1904 roku przez F.L. Pearsona prawdopodobnie na podstawie projektu J.L. Pearsona. Kamienny dach sklepieniowy i dobre drewniane lektorium. Lektorium z XVII wieku z nowoczesnym krucyfiksem zaprojektowane przez Sir Niniana Campera. Chrzcielnica z połowy XVII wieku; ambona z 1708 roku. Stalle datowane na XV wiek, niektóre z mizerykordiami. Piękna kolekcja tabliczek kościelnych na wystawie. Szafa organowa z 1743 roku. Pomnik Sir Lyona Pilkingtona z około 1700 roku, półleżąca postać w barokowym ułożeniu. Inne tablice pamiątkowe z XVIII i początku XIX wieku. Przypisy
Catedral de Wakefield

A Catedral de Wakefield, ou a Igreja Catedral de Todos os Santos em Wakefield, West Yorkshire, Reino Unido, é uma das três catedrais anglicanas da Diocese de Leeds e residência do Bispo de Leeds. Ela tem raízes anglo-saxãs e, depois de expansão e restauração, possui a torre mais alta de Yorkshire. A catedral foi intitulado como edifício listado como Grau I em 14 de julho de 1953. Referências
Hertford Castle

Hertford Castle er en borg, der blev opført af normannerne ved floden Lea i Hertford, der er county town i Hertfordshire, England. Den første borg på stedet blev opført som en angelsaksisk burgh omkring 913. Normannerne opførte deres motte-baileyfæstning på stedet omkring 1066. Størstedelen af de indre bygninger er siden revet ned. Den primære bevarede del er en portbygning fra tudorperioden, som er en listed building af 1. grad. Dele af murene omkring bailey'en øst for borgen står også, og de er ligeledes listed building, men af 2. grad. Se også Liste over borge og slotte i England Referencer
Hertford Castle

Hertford Castle är ett slott i Storbritannien. Det ligger i grevskapet Hertfordshire och riksdelen England, i den sydöstra delen av landet, 30 km norr om huvudstaden London. Hertford Castle ligger 43 meter över havet. Terrängen runt Hertford Castle är huvudsakligen platt. Hertford Castle ligger nere i en dal. Närmaste större samhälle är Enfield Town, 16,0 km söder om Hertford Castle. Trakten runt Hertford Castle består i huvudsak av gräsmarker. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Hertford Castle.
100 Queen's Gate Hotel London Kensington

100 Queen's Gate Hotel London Kensington, Curio Collection by Hilton is a historic 228-room townhouse hotel, part of the Curio Collection by Hilton, situated in the Royal Borough of Kensington and Chelsea, within close proximity of Hyde Park. The hotel features three food and beverage venues: Cento Restaurant, an all-day brasserie and bar offering British-Italian fusion cuisine; Botanica, housed in a botanical glasshouse, designed for afternoon teas and cocktails; and ESQ bar. History Originally built in 1870 as the home of Victorian aristocrat William Alexander, the building was later used as a hospital in the 1960s. A private hotel was first established on the site as early as 1908. In 1974, the building was converted to The Regency Hotel. The building was renovated by Agenda 21 Architects Studio Ltd and finished by Jan 2013. The project included full refurbishment of the existing hotel to new interior design, including full remodeling of the guest rooms, bathrooms and reception areas. Done in several phases in order to retain operation. From 17 December 2015, the hotel operated as DoubleTree by Hilton Hotel London - Kensington. On 31 March 2019 it became part of Hilton's Curio brand. The hotel has been listed as a Grade II building since 15 April 1969. References External links Official website
Lambeth Town Hall

L'hôtel de Ville de Lambeth, aussi désigné sous le nom de Brixton Town Hall, est le siège du Borough londonien de Lambeth situé à Brixton, à Londres. Il est un Monument classé Grade II, et a été construit en pierres et briques rouges en 1908. Références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de Londres Portail des monuments classés au Royaume-Uni