Cambridge Union Society

Cambridge Union Society, även känt som Cambridge Union, är ett historiskt debatt- och yttrandefrihetssällskap i Cambridge, England, och det största sällskapet vid University of Cambridge. Sällskapet grundades 1815, vilket gör det till det äldsta kontinuerligt pågående debattsällskapet i världen. Dessutom har Cambridge Union fungerat som en modell för grundandet av liknande sällskap vid flera andra framstående universitet, inklusive Oxford Union och Yale Political Union. Sällskapet är en privat förening vars medlemskap är öppet för alla studenter vid Cambridge University och Anglia Ruskin University. Cambridge Union är en registrerad välgörenhetsorganisation och är helt skild från Cambridge University Students' Union. Cambridge Union har en lång och omfattande tradition av att vara värd för framstående personer från alla delar av det offentliga livet i sin kammare, både statliga och internationella, inklusive Dalai Lama, USA:s presidenter Theodore Roosevelt och Ronald Reagan, Bill Gates, Stephen Hawking, Storbritanniens premiärministrar Winston Churchill, Margaret Thatcher och John Major, presidentkandidaten Bernie Sanders, samt komikern Stephen Fry. Tidigare ordförande för Cambridge Union har varit ekonomen John Maynard Keynes, författaren Robert Harris, politikern Kenneth Clarke och författaren Arianna Huffington. Historia Ursprung Sällskapets ursprung härrör sig från en dispyt mellan medlemmarna i tre redan existerande sällskap, varav det ena var en diskussionsgrupp där Lord Palmerston var medlem. Det konstituerande mötet för Cambridge Union hölls den 13 februari 1815, åtta år innan Oxford Union grundades 1823. Men i det politiska klimatet under de hundra dagarna som avslutade Napoleonkrigen skapade kontroversiella debattämnen misstänksamhet bland universitetstjänstemän som försökte undertrycka potentiellt radikala tankar bland studenterna. Den 24 mars 1817 störtade universitetsrektorer in på ett möte med sällskapet och Cambridge Union stängdes tillfälligt ner, vilket förbjöd framtida debatter att äga rum. År 1821 tilläts sällskapet att återuppta debatter på strikta villkor, inklusive att inga politiska ämnen som var relevanta för de senaste tjugo åren fick diskuteras. År 1830 återfick sällskapet sin fulla frihet att debattera alla ämnen, med undantag för de som var av strikt teologisk natur. Lokalerna på Cambridge Union's Bridge Street (52°12′31"N 0°07′10"E) ritades av Alfred Waterhouse (som senare ritade Oxford Union Societys byggnad) och invigdes formellt den 30 oktober 1866. Ytterligare en flygel tillkom flera decennier senare. Den blivande radikale liberale politikern Sir Charles Dilke var den ordförande som hade huvudansvaret för bygget. Bland byggnadens många rum finns debattkammaren, en matsal, en bar, ett snookerrum, Keynesbiblioteket och olika kontor. Cambridge klarade sig i stort sett oskadd från det omfattande flygbombardemanget under andra världskriget, till synes på grund av en motprestation med Heidelberg, en annan historisk universitetsstad. Sällskapets byggnad träffades dock under en attack i juli 1942. Sällskapet var den enda byggnaden i anslutning till universitetet som drabbades direkt under kriget och explosionen orsakade omfattande skador på dess bibliotek. I mars 1944 tog XXX Corps befälet över hela byggnaden under en vecka. Det ryktas att sällskapet under denna tid blev en av en handfull byggnader i Cambridge som användes för att planera Operation Overlord och göra förberedelser för landstigningen på D-dagen. Pånyttfödelse efter kriget Ställda inför ekonomiska problem och omfattande återuppbyggnadsarbete lanserade sällskapet en restaureringsupprop till sina livstidsmedlemmar i oktober 1945 och lyckades samla in över 3 000 pund i slutet av läsåret. Under efterkrigstiden uppstod en stark politisk atmosfär och ett stort antal berömda talare framträdde från sällskapet, av vilka många fortsatte att tjänstgöra i högre regeringsbefattningar, särskilt Geoffrey Howe. På vapenstilleståndsdagen 1947 stod Cambridge Union värd för vad som var den första universitetsdebatten som radiosändes. Debatten om förslaget "Att denna kammare anser att det konservativa partiet utgör en dålig opposition och, om det återinsätts, skulle göra en ännu fattigare regering", direktsändes i BBC:s tredje program och drog en mycket stor publik och avslutades med att förslaget röstades ned med 503 mot 267. Under denna period skänkte sällskapet också flera hedersmedlemskap till betydande personer, bland annat prins Philip, hertig av Edinburgh som deltog i en debatt för att acceptera hans medlemskapsstatus 1952. "Cambridgemaffian" 1960 hade talen blivit en integrerad del av debatterna, vilket underlättade framväxten av ett antal lovande nya ansikten. 1960-talet är en tid då ett antal blivande statsråd tjänstgjorde som ämbetsmän vid förbundet. Den så kallade Cambridgemaffian var en grupp studenter som gick på universitetet vid ungefär samma tid, av vilka många tjänstgjorde som ordförande, samt ordförande för Cambridge University Conservative Association under sin tid vid Cambridge. Flera medlemmar i gruppen, däribland Norman Fowler, Michael Howard och Kenneth Clarke, hade gått på läroverk, vilket återspeglade gradvisa förändringar i universitetsantagningen i stort. Kvinnliga medlemmar Även om kvinnor hade tillåtits komma in i sällskapet för att titta på debatter från läktaren sedan åtminstone 1866, var det en omtvistad fråga om kvinnor skulle få tillträde som fullvärdiga medlemmar. Under en stor del av sin historia var Cambridge Union en klubb med enbart män, samtidigt som den var ett debatterande sällskap. På 1920-talet försökte viscount Ennismore av Magdalena tre gånger att låta kvinnliga gäster tala i debatter. Frågan fortsatte att dyka upp under de följande decennierna, då Leonard Miall från St John's föreslog en motion 1935 om att vissa "framstående damer" skulle tillåtas att tala i en debatt per mandatperiod, utan resultat. I början av 1960-talet hölls formella omröstningar för att ändra konstitutionen för att tillåta kvinnor som medlemmar. Även om majoriteten röstade för, lyckades de inte uppnå den 2/3-majoritet som krävs för att göra en grundlagsändring. Vid ett tillfälle tog sig en kvinnlig student in i en debatt och avlägsnades, och hela händelsen rapporterades i rikspressen. År 1965 röstades ett ändringsförslag igenom med 71 procent för att ge kvinnor fullt medlemskap i sällskapet. Nästan omedelbart hade fem kvinnor anslutit sig som fullvärdiga medlemmar i föreningen, och en av dem förklarade att "Detta är en underbar kväll för alla kvinnor i Cambridge". Fram till den första kvinnliga ordföranden hade dock beslutet att tillåta kvinnor en negativ effekt på medlemskapet på kort sikt. År 1967 blev Ann Mallalieu från Newnham College den första kvinnliga ordföranden. Mallalieu, som var dotter till en arbetsmarknadsminister och före detta ordförande för Oxford Union, fick under sin ämbetstid stor uppmärksamhet i hela landet och ett rekordstort antal nya medlemmar anslöt sig. Det är anmärkningsvärt att sällskapet antog kvinnor som fullvärdiga medlemmar innan någon av högskolorna, liksom andra sällskap som Footlights, gjorde det. Modern utveckling Sällskapet är juridiskt sett en självfinansierad välgörenhetsorganisation som äger och har full kontroll över sin privata egendom och byggnader i Cambridges centrum. Det har starka relationer med universitetet och gör det möjligt för andra studentföreningar att hyra rum för en nominell kostnad. Gäster får ibland tillträde till kårens evenemang mot en avgift. Efter mer än 200 år är Cambridge Union mest känt för sina debatter, som får nationell och internationell uppmärksamhet i media. De bästa medlemmarna i debatteamen tävlar internationellt mot andra toppdebattsällskap. Programmet innehåller också speciella evenemang, till exempel en komedidebatt i samarbete med Cambridge Footlights. Sällskapet anordnar också föreläsningar med gästande talare och ett brett utbud av evenemang under hela läsåret. Cambridge Union förväxlas ibland med Cambridge University Students' Union, studentrepresentationsorganet som bildades 1971. Följaktligen kan uttrycket "unionens ordförande" ge upphov till förvirring. Även om Cambridge Union aldrig har fungerat som en studentkår i modern mening, anslöt den sig under en kort tid till Storbritanniens National Union of Students 1924. År 2015 firade sällskapet sitt 200-årsjubileum. En kommitté bestående av tidigare och nuvarande ämbetsmän sattes samman för att organisera en rad evenemang för att uppmärksamma tillfället. Detta inkluderade särskilda debatter, middagar och fester i Cambridge och, för första gången i dess historia, i London. 2016 års ombyggnadsprojekt I januari 2015 tillkännagav sällskapet ett renoveringsprojekt på 9,5 miljoner pund som ska påbörjas i slutet av 2016 för att ta itu med stora strukturella problem och för att utöka befintliga anläggningar, med förbehåll för godkännande av planerare, för att inkludera en ny vinbar på bottenvåningen och en jazz- och komediklubb i källaren (i Cambridge Footlights gamla hem). Man tillkännagav också en plan för att använda intäkterna från den nya byggnaden för att minska medlemsavgifterna, göra sällskapet mer tillgänglig för studenter från låginkomstbakgrunder och för att öka storleken på dess konkurrenskraftiga debattaktiviteter för missgynnade barn och studenter. Utvecklingen skulle delvis finansieras genom att hyra ut nedlagda delar av tomten till Trinity College i en affär värd 4,5 miljoner pund. Bygglov erhölls 2016 och en insamlingskampanj för att täcka de återstående kostnaderna skulle lanseras den 11 mars 2017 med en särskild debatt mellan journalisterna Jon Snow och Nick Robinson. Byggnationen av det stora ombyggnadsprojektet var planerad att påbörjas 2018. Galleri Medlemskap Cambridge Union får ingen formell finansiering från universitetet och samlar in pengar för evenemangskostnader och underhåll av byggnaden genom medlemsavgifter och sponsring. Medlemskapet är nu öppet för alla studenter vid University of Cambridge och Anglia Ruskin University. Medlemmar har möjlighet att ta med gäster till vissa tillställningar under förutsättning att gästerna inte skaffa sig medlemskap. Sociala evenemang och evenemang som anordnas av externa organ är ibland öppna för allmänheten, med rabatter för sällskapets medlemmar. Sällskapet lanserade onlinemedlemskap i slutet av 2015, vilket gjorde det möjligt för alla studenter runt om i världen att få tillgång till livestreams av evenemang för en årlig prenumeration. Hedersmedlemmar Förbundet delar ut hedersmedlemskap till särskilt framstående personer. Hedersmedlemmar är: Talare och debatter Förbundet anordnar ett brett utbud av evenemang för sina medlemmar, men är mest känt för sina debatter på torsdagskvällar och enskilda talarevenemang. I båda dessa bjuds ledande personer från det offentliga livet in för att diskutera något som är av intresse för medlemmarna. En av förbundets mest kända debatter på senare år var mellan Richard Dawkins och Rowan Williams i februari 2013 om motionen "Detta hus anser att religionen inte har någon plats i 2000-talet", som förkastades av de församlade medlemmarna. Sällskapets debatter om religion har också gett upphov till flera kontroversiella incidenter, bland annat i oktober 2013, när Peter Hitchens talade för motionen "Detta hus beklagar uppkomsten av ny ateism", verkade bryta mot husets regler genom att fysiskt skrämma Lord Desai efter en hetsig ordväxling. Debatten mellan Baldwin och Buckley 1965 Den kanske mest anmärkningsvärda debatten som har hållits var 1965 års "Baldwin-Buckley-debatt". I debatten, som sändes i TV av BBC, deltog författaren och medborgarrättsaktivisten James Baldwin och den ledande amerikanske konservative intellektuelle William F. Buckley. Motionen som övervägdes var att "Detta hus anser att den amerikanska drömmen är på bekostnad av den amerikanske negern" och förslaget vanns med en jordskredsseger. På den tiden fick debatten stor uppmärksamhet på båda sidor av Atlanten, och har under de följande åren kommit att ses som ett viktigt ögonblick i den amerikanska medborgarrättsrörelsen. Talare Förbundet har en lång historia av att ta emot adresser från framstående personer. Tidigare högprofilerade talare inkluderar: Brittiska premiärministrarna Winston Churchill, Clement Attlee, Edward Heath, Margaret Thatcher, John Major, Theresa May och Boris Johnson US-presidenterna Theodore Roosevelt och Ronald Reagan Indiens första premiärminister Jawaharlal Nehru Haile Selassie, kejsare av Etiopien Iraks första demokratiskt valda president Jalal Talabani, Den sista presidenten av apartheid-erans Sydafrika, F. W. de Klerk Tyskkands förbundskansler Helmut Kohl Australiens premiärminister John Howard Libyens diktator Muammar al-Gaddafi Tibets andlige ledare Tenzin Gyatso Prominenta konservativa politiker Michael Portillo, Jacob Rees-Mogg, Jeremy Hunt och Andrea Leadsom Prominenta Labour-politiker Jeremy Corbyn, Emily Thornberry Prominenta Reform UK-politiker Nigel Farage, Richard Tice Amerikanske presidentkandidat och senator från Vermont Bernie Sanders Talmannen i USA:s Representanthus Nancy Pelosi Franske presidentkandidat Marine Le Pen Microsoft medgrundare och filanthrop Bill Gates Teoretisk fysiker Stephen Hawking African-American författare och aktivist James Baldwin Akademiker Germaine Greer Artificial intelligence ingenjör Tshilidzi Marwala Ekonomerna Ha-Joon Chang och Jeffrey Sachs Wikileaks grundare Julian Assange Skådespelarna Brian Blessed, Bradley Whitford, Judi Dench, Clint Eastwood, Roger Moore, Bill Nighy och Robert De Niro Före detta chef för IMF Dominique Strauss-Kahn Pratvärd Jerry Springer Aktris och modell Pamela Anderson Magician David Blaine Komiker och politisk aktivist Russell Brand Amerikanska medborgarättskämpar Jesse Jackson och Al Sharpton Andre personen på månen Buzz Aldrin. Aktris och aktivist Rose McGowan Professor och författare Jordan Peterson Amerikansk konservativ kommentator Ben Shapiro Open AI CEO Sam Altman Paypal medgrundare och politisk aktivist Peter Thiel Styrande Cambridge Union är en organisation som grundades och leds av studenter. Varje termin planeras och genomförs av en blandning av förtroendevalda och utsedda studentmedarbetare, med stöd från organisationens icke-studentmedarbetare och förtroendevalda. Styrningen av Cambridge Union är påbjuden av dess konstitution. The Standing Committee The Standing Committee (eller "röstberättigade medlemmar") är sällskapets primära ledningsorgan med 15 medlemmar, som består av den nuvarande ordföranden, vice ordföranden och tjänstemännen, den tillträdande ordföranden och de tillträdande tjänstemännen, och de debatterande tjänstemännen, kommunikationsansvarige och kassören. Alla funktionärer i sällskapet väljs av sina medlemmar på terminsbasis, med undantag för vice ordförande, kassör, kommunikatör, medlemsansvarig och två debattansvariga, som utses på årsbasis. Sällskapets funktionärer väljs en mandatperiod på förhand, vilket ger dem möjlighet att tjänstgöra en mandatperiod som en tillträdande tjänsteman för att förbereda sig för nästa mandatperiod. Ämbetsmän som väljs under en mandatperiod är "tillträdande ämbetsmän", under vilken tid de är medlemmar i "The Standing Committee". Full Committee Under varje mandatperiod tillsätter "The Standing Committee" en rad olika befattningar inom sällskapet. Dessa sträcker sig från sekreterare till befattningar på bland annat avdelningarna för evenemangshantering, publicitet, gästkontakter och audiovisuella frågor. Sammantaget kallas dessa befattningar för "Full Committee". Förvaltarna Förtroenderådet, som för närvarande leds av Mohamed A. El-Erian, ansvarar för att övervaka den långsiktiga utvecklingen av sällskapets finanser och egendom. Även om rådet inte är djupt involverad i den dagliga driften av sällskapet, har de det yttersta juridiska ansvaret för organisationen, dess tillgångar och status som en registrerad välgörenhetsorganisation. För att upprätthålla länken mellan Studentadministrationen och Förtroenderådet utses traditionellt Sällskapets Ordförande och Vice Ordförande till Förtroenderådet för hela deras mandatperiod. Granskningskommitté Cambridge Unions granskningskommitté är en kommitté bestående av före detta tjänstemän som utses av "The Standing Committee" under ledning av vicepresidenten. Den är ansvarig för att handlägga alla disciplinärenden inom förbundet och kan också uppmanas att döma i fall av oegentligheter i samband med val. Ingen medlem av granskningskommittén får tjänstgöra som vald tjänsteman under sin mandatperiod. Personal Utöver dessa tjänster har sällskapet också anställd personal som består av en skattmästare som ansvarar för att övervaka välgörenhetsorganisationens långsiktiga hälsa, kontorschefer och en barchef, bland annat. Sällskapet har också avtal om catering, städning, byggnadsvård, fastighetsförvaltning, IT-tjänster och juridisk rådgivning. Medarbetarna är anställda av sällskapets dotterbolags evenemangsbolag. Ordförande, vice ordförande, skattmästaren och andra förvaltare som utses på ad hoc-basis fungerar som styrelseledamöter i sällskapet. Alumner Många av sällskapets tidigare funktionärer har gått vidare till betydande personliga framgångar efter sin tid i samhället. Anmärkningsvärda tidigare ordföranden och ämbetsmän inkluderar: Förutom den långa listan över framstående personer från verkliga livet som tjänstgjorde som tjänstemän i Cambridge Union under sin tid i Cambridge, hävdade Will Bailey, en fiktiv karaktär i The West Wing, en amerikansk TV-dramaserie, att han hade varit en "före detta ordförande för Cambridge Union på ett Marshall-stipendium", liksom MacKenzie McHale, en fiktiv karaktär i den populära amerikanska serien The Newsroom. Konstitution Cambridge Union var känt inom universitetet för att ha en mycket lång och komplicerad konstitution; det är ett vanligt rykte att konstitutionen är längre än hela Kanadas konstitution. Detta var i själva verket inte sant, men bara nästan: en snabb räkning visar att den gamla unionskonstitutionen i fråga innehåller 31 309 ord, medan Kanadas fullständiga konstitution är 31 575 ord lång. Om man tar med universitetets regler om enkel överförbar rösträtt så var denna konstitution faktiskt längre än Kanadas. Det hänvisas till dessa regler i den gamla konstitutionen, men de finns inte där. Inspelningar och streaming YouTube Den 9 maj 2011 lanserade sällskapet sin offentliga videotjänst CUS-Connect, där inspelningar av tidigare evenemang och intervjuer laddades upp för gratis visning. Dessa har sedermera överförts till förbundets YouTube-kanal med titeln "The Cambridge Union". Före 2014 livestreamade sällskapet bara populära evenemang då och då, med den första direktsändningen någonsin som hölls den 12 maj 2011, där Stephen Fry debatterade med Radio 1-DJ:n Kissy Sell Out om förslaget: "Detta hus anser att klassisk musik är irrelevant för dagens ungdomar". Medlemmarnas streamingservice Som en del av sitt 200-årsjubileum 2015 lanserade förbundet en permanent livestreamingtjänst som ska integreras med en ny automatisk flerkamerarigg i huvudkammaren. Den nya tjänsten gör det möjligt för "virtuella" deltagare att bidra till debatterna genom att ställa frågor och få kommentarer upplästa på golvet i sällskapet. Streamingtjänsten ligger på sällskapets webbplats och är endast tillgänglig för medlemmar. Kontroverser Gästtalare Cambridge Union, liksom dess motsvarighet i Oxford, har mött kontroverser i valet av talare. Protester har arrangerats av studenter mot framträdandet av universitetsministern David Willetts, regeringsministern Eric Pickles, under vilken byggnaden utsattes för inbrott, den tidigare IMF-chefen Dominique Strauss-Kahn, den franska politikern Marine Le Pen och Wikileaks grundare Julian Assange. I januari 2015 orsakade värdskapet för Germaine Greer ett offentligt gräl mellan sällskapet och Cambridge Students' Unions HBTQ+-grupp, på grund av Greers påstådda transmisogyni mot Rachael Padman. I juni 2019 väckte värdskapet för Malaysias premiärminister Mahathir bin Mohamad kritik från Union of Jewish Students, Board of Deputies of British Jews och flera tidigare medlemmar av Cambridge Union, inklusive den tidigare presidenten Adam Cannon, på grund av den förres antisemitiska kommentarer. I februari 2022 var sällskapet värd för Israels ambassadör Tzipi Hotovely i en omröstning med hög säkerhet, vilket resulterade i protester och mindre vandalisering av lokalerna. Värdskapet för teknikentreprenören Peter Thiel ledde till att pro-palestinska demonstranter samlades utanför huset och flera tumult uppstod under samtalet. Som svar på denna kritik citeras sällskapet ofta som försvarare av den universella rätten till yttrandefrihet, i strid med principerna om " No Platform" som antagits av National Union of Students och upprätthålls av ett fåtal grupper inom Cambridge. 2015 års lag om kontraterrorism Lobbyverksamhet som bedrevs av de tidigare ordförandena Lord Deben och Lord Lamont resulterade i att sällskapen i Cambridge och Oxford uteslöts från regeringens lagförslag om kontraterrorism, eftersom man fruktade att det skulle kunna begränsa den fria debatten. Deben hävdade att bestämmelserna i lagförslaget skulle ha förhindrat att ledaren för British Union of Fascists, Oswald Mosley, bjöds in på 1950-talet, och drog slutsatsen att lagförslaget hotade "ett väsentligt brittiskt värde". National Union of Students använde uteslutningen för att hävda att antagandet av lagförslaget var för snabbt och ogenomtänkt, medan både Oxford och Cambridge Union bekräftade att de inte juridiskt var en del av sina respektive universitet och därför aldrig var föremål för lagförslaget i första hand. Starkt motstånd mot lagförslaget från liberaldemokrater och ledande konservativa lorder resulterade så småningom i att bestämmelserna om universiteten lades på hyllan till efter valet 2015. Counter Terrorism and Security Act 2015 klargjorde så småningom att lärosäten måste behålla särskild hänsyn till skyldigheten att säkerställa yttrandefrihet och vikten av akademisk frihet inom universitetssamhällen, även om det är oklart om detta gäller för sällskapet. Röstning om Julian Assange Sällskapet utlyste en folkomröstning om värdskapet för Julian Assange den 22 oktober 2015 och hävdade att hans bosättning på Ecuadors ambassad innebar att han stod utanför jurisdiktionen enligt brittisk lag, och därför krävde samråd med medlemmarna med tanke på bristen på tidigare prejudikat. Folkomröstningen sågs mer allmänt som en opinionsundersökning om sällskapets vägran att "inte ställa upp som talare". Det godkändes med 76,9% av rösterna. Valdeltagandet var 1463. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, 1 september 2025. Vidare läsning Cradock, Percy (1953). Recollections of the Cambridge Union 1815–1939. Cambridge: Bowes & Bowes. Parkinson, Stephen (2009). Arena of Ambition: A History of the Cambridge Union. London: Icon Books. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Cambridge Union Society. Officiell webbplats The Cambridge Union Society – Constitution This House – The Cambridge Union Society at 200 Arkiverad 12 February 2018, article at the Cambridge University alumni website