NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Derwent Pencil Museum

The Derwent Pencil Museum is a museum dedicated to the manufacturing and history of pencils, located in Keswick, in the north-west of England. History The first pencil factory, owned by the Cumberland Pencil Company, opened in Keswick in 1832. The second and current factory was started in the 1920s and completed in 1950 and closed in 2007 when production was moved to Workington. The museum opened in 1981 and is home to one of the biggest colouring pencils in the world, the idea of technical manager Barbara Murray. The yellow pencil was completed on 28 May 2001, is 7.91 metres (25 ft 11+1⁄2 in) long, and weighs 446.36 kilograms (984 lb 7⁄8 oz). In addition, the museum features a replica of a Seathwaite graphite mine. The museum featured in a 1997 episode of the BBC educational children's television series Come Outside. The museum now receives over 80,000 visitors a year from all around the world. It is particularly popular with visitors from the county of Yorkshire, due to the importance of pencil production for the local economy during the 1930s. The museum features as one of the locations in the 2012 film Sightseers. Storm Desmond In December 2015, the museum was badly damaged by several feet of flood water when the River Greta broke its banks as a result of Storm Desmond and many artefacts were destroyed. Although many of the exhibits were salvaged, one limited-edition collection could not be replaced. The museum reopened to the public on 15 June 2017, with Countryfile presenter John Craven cutting the ribbon. Gallery See also Derwent Cumberland Pencil Company Sightseers References External links Official website
Музей карандаша (Деруэнт)

Деруэнтский музей карандаша (англ. Derwent Pencil Museum) — музей в Кенсвике на северо-западе Англии. История Музей открылся в 1981 году и хранит один из самых больших цветных карандашей в мире, созданный по идее технического директора Барбары Мюррэй. Жёлтый карандаш (размером 7,91 м и весом 446,36 кг) доделан 28 мая 2001 года. Первый карандашный завод в Кенсвике открылся в 1832 году. Вторая, нынешняя фабрика заложена в 1920-е годы и открыта в 1950 (закрылась в 2007 году, когда руководитель перенёс производство в Воркингтон. Сегодня музей посещает более 80 000 людей в год со всего света. Особенно популярен он у жителей графства Йоркшир ввиду важности карандашного производства для местной экономики в период 1930-х годов. В 2012 году музей послужил декорацией для фильма «Раз! Два! Три! Умри!» (англ. Sightseers). В декабре 2015 года музей и его многие экспонаты значительно пострадали от наводнения, когда река Грета вышла из берегов после бушевавшего шторма Дезмонд. Большая часть экспонатов была спасена, хотя одна редкая коллекция оказалась утрачена. Музей вновь открылся 15 июня 2017 года; красную ленточку перерезал ведущий программы Countryfile Джон Крэйвен. Галерея Примечания
Cuming Museum

The Cuming Museum in Walworth Road in Elephant and Castle, within the London Borough of Southwark, London, England, was a museum housing the collection of the Cuming family and later collections on Southwark's history. As of 2021, its collections have been rehoused in a new Southwark Heritage Centre. History Richard Cuming (1777–1870) started his collecting life when he was only five years old, with some fossils and a coin that had been given to him by a family friend. That ignited a passion for collecting, which lasted for his lifetime. He made his first significant purchases in 1806 at the sale of the Leverian Museum. His interests covered geology, scientific equipment and animalia. The collection was bequeathed to the people of Southwark by his son, Henry Syer Cuming, in 1902, and the museum opened in 1906. As described in Cuming's will, it comprised "My Museum illustrative of Natural History, Archaeology and Ethnology with my coins and medals and... other curios". The museum galleries were moved from the first floor of the Newington Public Library to the building next door, the former Walworth Town Hall, in 2006. On 25 March 2013, that building was seriously damaged by fire, severely affecting the museum galleries but leading to only a very small loss from the collections. Around 98% of objects on display at the time of the fire were recovered and were placed in storage to await a solution to the display of the collections and public access to them. The Cuming and local history collections have been re-displayed at the new Southwark Heritage Centre and Walworth Library, next door to the former town hall and library complex, which once housed the old Newington Library and Cuming Museum. References External links The Cuming Museum website
Cunetio

Cunetio war eine kleine römische Stadt in Britannien. Sie lag in der Nähe der heutigen englischen Ortschaft Mildenhall. Über die Geschichte von Cunetio, das um die Mitte des 1. Jahrhunderts n. Chr. gegründet wurde, ist so gut wie nichts bekannt. Der Ort war anfangs offenbar ein Militärposten; er lag an einer wichtigen Verkehrsroute und erlebte im 2. und 3. Jahrhundert eine Blütezeit. Er wird im Itinerarium Antonini erwähnt und verfügte über ein nahezu rechtwinkliges Straßennetz, was für eine planmäßige Anlage spricht. Wahrscheinlich war die Ortschaft ein lokales Handelszentrum und spielte eine Rolle für die Steuererhebung. 1978 fand man in Cunetio einen sehr großen, aus etwa 55.000 römischen Münzen bestehenden Schatz aus dem späten 3. Jahrhundert. Der Cunetio-Hort, der überwiegend Geldstücke von sehr geringem Wert umfasst, befindet sich im British Museum. In der Spätantike wurde Cunetio mit einer mächtigen Stadtmauer umgeben, die nur teilweise dasselbe Areal umfasste wie die Stadt des 2. und 3. Jahrhunderts. Die letzten in Cunetio gefundenen Münzen stammen aus dem frühen 5. Jahrhundert; ob der Ort bereits damals verlassen oder zerstört wurde, ist bislang unklar. Sollte die Hauptfunktion des Ortes in spätrömischer Zeit die eines Verwaltungszentrums gewesen sein, so könnte dies erklären, warum er nach dem Ende der weströmischen Herrschaft aufgegeben wurde. Da der größte Teil von Cunetio daher in Mittelalter und Neuzeit nicht überbaut wurde, stellt die kleine Siedlung eine wichtige archäologische Stätte dar. Literatur Edward Besly; Roger Bland: The Cunetio Treasure: Roman Coinage of the Third Century AD. London 1983. Barry Burnham; John Wacher: The Small Towns of Roman Britain. Berkeley 1990. Richard Hobbs: The Secret History of the Mildenhall Treasure. In: Antiquaries Journal. Band 88, 2008, S. 376–420.
Cunetio

Cunetio fu una città romana in Inghilterra difesa da mura in una valle del fiume Kennet. Il sito archeologico si trova a breve distanza da Mildenhall, villaggio nella omonima parrocchia civile della contea del Wiltshire nel Sud Ovest dell'Inghilterra, Regno Unito. Storia Cumetio fu un insediamento romano della Britannia costruito attorno al II secolo e attivo sino al V secolo. Venne individuato da fotografie aeree entro la metà del XX secolo e in seguito fu oggetto di ricerche archeologiche che hanno permesso di definire con maggior precisione la struttura dell'insediamento difeso da grandi mura e di recuperare utensili di uso comune, oggetti personali e un gran numero di monete romane. Descrizione Il sito si trova nella parrocchia civile di Mildenhall nella valle del Kennet, immediatamente a est di Marlborough e a sud del fiume. La città occupava una posizione strategica per i commerci del periodo, ed era situata su una strada romana che collegava Durocornovium a Venta Belgarum. L'insediamento era fortemente difeso. Le ricerche hanno portato alla scoperta di un importante tesoro di monete. Note Bibliografia (EN) Roger Bland, Edward Besly, Andrew Burnett, Sam Moorhead, The Cunetio and Normanby hoards : Roger Bland, Edward Besly and Andrew Burnett, with notes to aid identification by Sam Moorhead, London, Spink & Son Ltd, 2018, OCLC 1023058315. (EN) Edward Besly, Roger Bland, Christopher Gingell, Ian Carradice, The Cunetio treasure : Roman coinage of the thrid century AD, London, British Museum, 1983, OCLC 964206847. (EN) List of buildings of special architectural or historic interest : District of Kennet That part comprising the parishes of Aldbourne, Baydon, Chilton Foliat, Mildenhall, Ramsbury, Berwick Bassett, Broad Hinton, Fyfield, Ogbourne St George, Preshute, West Overton, Winterbourne Bassett, Winterbourne Monkton, Vol. 5, Department of the ENVIRONMENT, 1985-6, OCLC 650245688. (EN) Tim Jollands, 100 walks in wiltshire, Ramsbury, The Crowood Press, 2015, OCLC 920869636. Voci correlate Britannia (provincia romana) Britanni Fortezze legionarie romane Limes (storia romana) Mildenhall (Wiltshire) Itinerarium Antonini Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Cunetio Collegamenti esterni (EN) Cunetio Roman Town, su wessexarch.co.uk. URL consultato il 4 marzo 2025. (EN) Cunetio, su pleiades.stoa.org. URL consultato il 4 marzo 2025. (EN) About: Cunetio, Mildenhall, su imperium.ahlfeldt.se. URL consultato il 4 marzo 2025. TESORO DI CUNETIO, su romanoimpero.com. URL consultato il 4 marzo 2025.
Turnham Green (stanice metra v Londýně)

Turnham Green je stanice metra v Londýně, otevřená 1. ledna 1869. V 60. letech 20. století zde byly umístěny na zkoušku automaty na jízdenky. Název stanice byl použit v písni Suite in C v albu McDonald and Giles. Autobusové spojení zajišťují linky: 27, 94, 190, 237, 267, 272, 391, E3, H91 a noční linky: N9 a N11. Stanice se nachází v přepravní zóně 2 a 3 a leží na dvou linkách: District Line – mezi stanicemi Chiswick Park nebo Gunnersbury a Stamford Brook. Piccadilly Line – mezi stanicemi Acton Town a Hammersmith. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Turnham Green na Wikimedia Commons
Turnham Green (London Underground)

Turnham Green ist eine oberirdische Station der London Underground im Stadtbezirk London Borough of Hounslow. Sie liegt an der Turnham Green Terrace, an der Grenze der Travelcard-Tarifzonen 2 und 3. Hier verkehren Züge der District Line (ganztägig) und der Piccadilly Line (am frühen Morgen und am späten Abend). Im Jahr 2014 nutzten 6,46 Millionen Fahrgäste die Station. Geschichte Die London and South Western Railway (L&SWR) nahm am 1. Januar 1869 eine Eisenbahnlinie in Betrieb, die bei der Addison Road (heute Kensington (Olympia)) von der West London Line abzweigte und nach Richmond führte. Am selben Tag wurde auch der Bahnhof Turnham Green eröffnet. Die Metropolitan District Railway (MDR; Vorgängergesellschaft der District Line) baute eine Verbindungsstrecke von der damaligen Endstation Hammersmith zu den L&SWR-Gleisen knapp östlich von Ravenscourt Park. Am 1. Juni 1877 verkehrten erstmals U-Bahnen der MDR, genau vier Monate später folgte die Metropolitan Railway (MR; heutige Metropolitan Line) diesem Beispiel. Ab dem 1. Februar 1894 verkehrten auch Vorortzüge der Great Western Railway (GWR) auf der Strecke, die nun von vier verschiedenen Gesellschaften genutzt wurde. Nach der Elektrifizierung der MDR-Strecke nördlich von Acton Town im Jahr 1903 finanzierte die MDR die Elektrifizierung des Abschnitts über Turnham Green, die am 1. Juli 1905 abgeschlossen war. Züge von L&SWR, MR und GWR verkehrten weiterhin mit Dampflokomotiven. Die MR zog sich am 31. Dezember 1906 zurück, die GWR genau vier Jahre später. Die L&SWR, die 1911 noch parallel verlaufende Gleise für den nichtelektrischen Verkehr gebaut hatte, musste sich schließlich am 3. Juni 1916 ebenfalls der U-Bahn-Konkurrenz beugen. Als die Piccadilly Line am 4. Juli 1932 von Hammersmith aus in Richtung Westen verlängert wurde, kamen deren Gleise zwischen jene der District Line zu liegen. Züge der Piccadilly Line passierten die Station Turnham Green zunächst ohne Halt. Seit dem 23. Juni 1963 halten sie jeweils vor und nach Betriebsschluss. Die Station wird, ebenso wie Turnpike Lane, im Song Junkie Doll von Mark Knopfler erwähnt, das auf dessen Album Sailing to Philadelphia erschienen ist. Weblinks Foto der Station (1911) Foto der Schalterhalle (1939) Einzelnachweise
Turnham Green (métro de Londres)

Turnham Green est une station du métro de Londres. La station est sur la District line et la Piccadilly line en zones 2 et 3. Situation sur le réseau Histoire Services aux voyageurs Accès et accueil Desserte Intermodalité Projets À proximité Au nord de la station, dans le quartier de Bedford Park, se trouve l'église anglicane de St Michael and All Angels (en) (Saint-Michel et tous les Anges), désignée par Norman Shaw en 1879. Sa flèche est visible des quais de la station. À environ 1 km au sud de la station se trouve, au sein de son parc, la villa et maison historique de Chiswick House. Notes et références Voir aussi Articles connexes Métro de Londres Transport for London Liste des stations du métro de Londres Liste des stations fermées du métro de Londres District line Piccadilly line Liens externes (en) « Turnham Green Underground Station », sur Transport for London. Portail du métro Portail de Londres
Turnham Green metróállomás

A Turnham Green a londoni metró egyik állomása a 2-es és 3-as zóna határán, a District line és kora reggel, illetve késő este a Piccadilly line érinti. Története Az állomást 1869. január 1-jén adták át a London and South Western Railway részeként. 1963. június 23-ától csúcsidőn kívül a Piccadilly line megállójaként is üzemel. Forgalom Átszállási kapcsolatok Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Turnham Green tube station című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Források "Az állomás a TfL honlapján". TfL. Hozzáférés: 2017. augusztus 2..
Turnham Green (Metropolitano de Londres)

Turnham Green é uma estação do Metrô de Londres. Ela fica localizada no distrito de Chiswick no borough londrino de Hounslow em Londres. A estação é servida pelas linhas District e Piccadilly como uma estação de intercâmbio entre plataformas. A leste, os trens da linha District param em Stamford Brook e os trens da linha Piccadilly param em Hammersmith. A oeste, os trens da linha District vão para Chiswick Park ou para Gunnersbury e os trens da linha Piccadilly param em Acton Town. A estação fica na Zona 2 e na Zona 3 do Travelcard. História A estação está localizada perto do local da Batalha de Turnham Green (1642), durante a Primeira Guerra Civil Inglesa. Referências Ligações externas Turnham Green London Transport Museum Photographic Archive
Тернем-Грін (станція метро)

Тернем-Грін (англ. Turnham Green) — станція Лондонського метро, ліній Дистрикт та Пікаділлі. Розташована на межі 2-ї та 3-ї тарифних зон, у районі Чизік, боро Гаммерсміт і Фулем, для Пікаділлі між станціями Гаммерсміт та Актон-таун, для Дистрикт — Стемфорд-брук та Чизік-парк або Ганнерсбері. Пасажирообіг на 2017 рік — 6.16 млн осіб Конструкція станції — наземна відкрита з кросплатформовою пересадкою та двома острівними платформами. Історія 1. січня 1869 — відкриття станції у складі London and South Western Railway (L&SWR). 1. червня 1870 — відкриття трафіку Great Western Railway (GWR). 31 жовтня 1870 — припинення трафіку GWR. 1 червня 1877 — відкриття трафіку District Railway (DR, тепер лінія Дистрикт). 1 жовтня 1877 — відкриття трафіку Metropolitan Railway (MR, тепер лінія Метрополітен). 5 травня 1878 — відкриття трафіку Midland Railway Super Outer Circle. 30 вересня 1880 — припинення трафіку Midland Railway Super Outer Circle. 1. січня 1894 — відновлення трафіку GWR. 31. грудня 1906 — припинення трафіку MR. 31. грудня 1910 — припинення трафіку GWR. 3. червня 1916 — припинення трафіку L&SWR 23. червня 1963 — відкриття трафіку лінії Пікаділлі. Пересадки Пересадки на автобуси London Buses маршрутів: 94, 272, E3, 237, 267, 391, H91 та нічні маршрути N9, N11. Послуги Примітки
Curry Mile

The Curry Mile is a nickname for the part of Wilmslow Road running through the centre of Rusholme in south Manchester, England. Street The name is earned from the large number of restaurants, takeaways, and kebab houses specialising in the cuisines of South Asia and the Middle East, thought to be the largest concentration of South Asian restaurants in the United Kingdom. The Curry Mile is notably busy into the early hours of the morning. The area is frequently visited by students, because of its proximity to the Oxford Road and Fallowfield campuses of the University of Manchester, Xaverian College, and the Oxford Road/All Saints campus of the Manchester Metropolitan University. In the 21st century, shisha bars have multiplied along the street, with some occupying the premises of former pubs. In film In May 1995, Aneel Ahmed and Faisal A. Qureshi wrote Movin As A Massive, a Channel 4 documentary written for the Lloyds Bank Film Challenge, of which it was the winning entry. It also won the 1996 "Race in the Media Award" for Best Youth Programme, and was nominated by the Royal Television Society in 1996 for "Most Innovative Film/Video". It was directed by Ninder Billing, and produced by Andy Porter and Madeline French for Compulsive Viewing. A semi sequel, Wimmy Road, was later written for BBC Radio Drama by Qureshi and directed by Nadia Molinari. It was nominated for a "Race in the Media Award" for Best Radio Drama. The Curry Mile was the main filming location for the episode Serving the Community (1997) from the television series Hetty Wainthropp Investigates. In books The Curry Mile, a novel written by Zahid Hussain, is set in the contemporary Curry Mile, and features characters involved in the restaurant trade. Blackburn-born filmmaker and writer Sufiyaan Salam won the 2024 Merky Books New Writers' Prize for his novel Wimmy Road Boyz, set across one night on the Curry Mile. See also Curry Row, Lower Manhattan, New York City The Golden Mile, Leicester, England List of restaurant districts and streets References
Curtis Museum

The Curtis Museum in Alton is a local history museum in Hampshire, England. The museum was founded in 1865 by Dr William Curtis (1803–1881). In 2014, ownership of the museum was transferred to the Hampshire Cultural Trust as part of a larger transfer of museums from Hampshire County Council and Winchester City Council. Displays It contains a wide range of artefacts and displays including: Prehistoric tools Roman bowls and other material, including a cup found at Selborne The Anglo-Saxon Alton buckle Artefacts from the Battle of Alton (1643), a battle in the English Civil War The "Jane Austen Trail" The tale of Sweet Fanny Adams, who was murdered locally in 1867 Hop picking and brewing Closure threats In 2010, both the Curtis Museum and the Allen Gallery were under threat of closure, following their receipt of an email to that effect from the Museum & Arts Service. The Museum and Gallery were taken over by the Hampshire Museums and Galleries Trust, which ran both buildings with the help of volunteers, on behalf of Hampshire County Council. As of May 2014, management was transferred to Hampshire Cultural Trust. Further threat of closure was announced for 2026 due to funding cuts to the Hampshire County Council Cultural Services. References External links Curtis Museum Allen Gallery
Уелска катедрала

Уелската катедрала (на английски: Wells Cathedral) е англиканска църква в град Уелс, Англия, катедрала на Батския и Уелски диоцез. Сградата е построена между 1175 и 1490 година. Тя е сред образците на ранната английска готическа архитектура, при който за разлика от по-ранните църкви в страната напълно отсъстват романски елементи.
Wellská katedrála

Wellská katedrála je katedrála anglikánské církve nacházející se v městě Wells v jihozápadní Anglii, asi 20 km jižně od Bristolu. Je sídlem biskupa diecéze Bath a Wells. Byla postavena v letech 1175 až 1490. Převážná část je postavena v raně gotickém slohu. Na její východní straně se dochovala původní mozaiková okna, což je skutečnost v rámci Anglie neobvyklá. Historie Existují archeologické nálezy starověkého římského mauzolea z místa, kde stojí současná katedrála. První kostel zde byl postaven roku 705. Zbytky jeho základů se dochovaly v křížové chodbě katedrály. Nejstarší zachovalou částí původní stavby jsou pozůstatky křtitelnice pocházející z roku 700. Stavba současné katedrály byla zahájena biskupem Reginaldem de Bohun, který zemřel roku 1184. Její výstavba probíhala od konce 12. století do počátku 13. století. Hlavní chrámová loď a jeho příčná loď jsou příkladem raně gotického slohu. Katedrála byla z větší části dokončena roku 1239, kdy byla vysvěcena. Součástí první fáze výstavby byla i stavba biskupského paláce, sborové školy, gymnázia, nemocnice pro pocestné a kaple. Po dostavbě kapituly roku 1306 se ukázalo, že je stavba malá a nestačí pro narůstající počet poutníků, kteří se účastnili bohoslužeb. Byla zahájena dostavba zvýšené hlavní věže a osmiboké hlavní kaple ve východním křídle, která byla dokončena roku 1326. Později bylo rozšířeno východní křídlo o knihovnu vybudovanou pod jeho pilíři, ubytovnu pro členy sboru a vikáře. Od roku 1365 probíhala další etapa výstavby katedrály, jejíž součástí byla stavba jihozápadní věže západního křídla a západní brány. V době vlády Jindřicha VII. byla stavba katedrály dokončena téměř do současné podoby. Po rušení anglických klášterů roku 1541 se příjmy katedrály snížily, byly prodány některé cennosti a oltář byl přestěhován do hlavní lodi. V období občanské války byly v katedrále zničeny sochy, nábytek a okna. V polovině 19. století byly prováděny významné opravy a rekonstrukce. Sochy byly přemístěny do křížové chodby a byly odstraněny středověké malby. Důkladnou obnovou prošel i chór. Původní dřevěné lavice byly nahrazeny novými. Architektura Unikátním prvkem katedrály jsou dvojitě zahnuté invertované oblouky. Toto neobvyklé architektonické řešení bylo zvoleno správcem katedrály Williamem Joyem roku 1338 aby zabránil sesuv hlavní věže poté, co na ní bylo na počátku 13. století přistavěno další patro a zastřešení. Západní průčelí je vysoké 30 m a široké 46 m a bylo zdobeno více než 500 sochami, z nichž se dochovalo asi 300. V letech 1975 až 1986 byla provedena jeho důkladná očista a obnova. Wellská katedrála obsahuje jednu z největších sbírek mozaikového skla. Mnoho oken bylo v letech 1642 až 1643 poničeno. Nejstarším dochovaným oknem je okno v kapitule pocházející z roku 1280 a dvě okna v jižním kůru z roku 1310. Odkazy Související články Křesťanská sakrální architektura Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Wellská katedrála na Wikimedia Commons Oficiální stránky Fotografie katedrály