NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ламбетский мост

Ламбетский мост (англ. Lambeth Bridge) — стальной арочный мост через Темзу в Лондоне, расположен между Воксхолльским и Вестминстерским мостами, соединяет районы Миллбанк и Ламбет. Ламбетский мост был открыт 19 июля 1932 года на месте существовавшего ранее висячего пешеходного моста, перестроенного после наводнения. Имеет 4 опоры, напоминает по конструкции Воксхолльский мост, но в нём преобладает красный цвет, символизирующий цвет скамеек в Палате Лордов. В обоих концах моста находятся скульптуры ананасов в честь Джона Традесканта-младшего — первого, кто сумел вырастить ананасы в Англии. Примечания
Ламбетски мост

Ламбетски мост (енгл. Lambeth Bridge) је мост преко реке Темзе у централном Лондону који спаја Ламбет са Вестминстером. Отворен је за друмски саобраћај и пешаке и једна је од важних саобраћајних артерија града. Садашњи мост је отворио краљ Џорџ V 1932. године. Мост је челичне конструкције и има пет лукова. Богато је украшен обелисцима са сваке стране, са каменим шишаркама које опкружују обелиске. Наиме, од римских времена, шишарке су симбол гостољубивости. На овом месту је, међутим, од 1862. стајао висећи мост који није био претерано сигуран и који су користили првенствено пешаци. Недостатак одржавања и корозија су значили да је он морао бити срушен и замењен. Оближње атракције су Дом Лордова, Ламбетска палата, Тејт Британија као и штаб британске MI5 агенције. Види још Вестминстерски мост Спољашње везе
Ърлс Корт Сентър

„Ърлс Корт Сентър“ е изложбен център в Лондон, Великобритания. Разположен е в района Кенсингтън и Челси и е най-голямата подобна сграда в централен Лондон. Мястото на събитието вече има голяма олимпийска история след като е било домакин на състезанията по бокс, гимнастика, вдигане на тежести и борба по време на Игрите през 1948. „Ърлс Корт Сентър“ е и едно от съоръженията за Лондон 2012. Проектиране и изграждане Преди построяването на „Ърлс корт“ мястото е пуста земя. Идеята за построяване на развлекателно съоръжение на мястото е дадена от предприемача Джон Робинсън Уитли, който използват земята като място за шоу в продължение на много години. В края на 19 век мястото е било домакин на шоуто на Бъфало Бил „Този див, див запад“. През 1935 г. земята е продадена и новите собственици решават да се изгради център за шоу програми, за да съперничи на всеки друг по света. Планът бил да се създаде най-голямата сграда за развлечения в Европа. Зала „Ърлс Корт“ е открита през 1937 г. за сладкарска изложба. В днешно време залата е домакин на множество представления и изложби през цялата година. За Олимпийските игри в Лондон през 2012 г., специално е построено волейболно игрище с временни трибуни. Външни препратки Официален уебсайт
Earls Court Exhibition Centre

Earls Court Exhibition Centre bylo výstavní a společenské místo v Londýně. Na svém vrcholu údajně[zdroj?] generovalo obrat ve výši 2 miliard liber. V místě byl otevřen výstavní a zábavní areál již v roce 1887. Zakladatelem zábavního areálu byl podnikatel z Leedsu John R. Whitley a první atrakcí bylo vystoupení Buffalo Billa, které navštívila i královna Viktorie. Na místě pak v letech 1935 až 1937 vznikla modernistická stavba z dílny amerického architekta C. Howarda Cranea. Šlo o největší výstavní prostor v Londýně a obsluhovaly ho dvě stanice londýnského metra – z jedné z nich, Earl's Court, vedl tunel přímo do budovy. Earls Court Exhibition Centre hostilo řadu akcí, do roku 2010 se zde například udílely ceny Brit Awards. Konal se zde také Londýnský knižní veletrh a řada koncertů. V letech 1948 i 2012 zde probíhaly soutěže olympijských her (roku 1948 gymnastické soutěže, v roce 2012 to byl volejbalový turnaj). Na začátku 21. století objekt získali developeři, kterým se podařilo odvrátit pokus o památkovou ochranu budovy a v roce 2017 ji zbourali. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Earls Court Exhibition Centre na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Earls Court Exhibition Centre na Wikimedia Commons
Centro de Exhibiciones Earls Court

El Centro de Exhibiciones Earls Court​ (en inglés: Earls Court Exhibition Centre) fue un pabellón de exposiciones, conferencias y centro de eventos en Londres que originalmente abrió sus puertas en 1887 y fue reconstruido en 1937 en su exterior en el estilo Art Déco. Fue diseñado por el arquitecto estadounidense C. Howard Crane. Se encontraba ubicado en el distrito real de Kensington y Chelsea, y era el más grande dentro del centro de Londres. Fue utilizado como una de las sedes, tanto para los Juegos Olímpicos de 1948 como los de 2012 y también fue sede de los Brit Awards desde 1996 hasta 2011. Era accesible por dos estaciones de metro: Earls Court y West Brompton, frente a sus entradas en Warwick Road y Old Brompton Road, respectivamente. Ha sido usado para conciertos, partidos de voleibol, eventos y peleas de boxeo. El 13 de diciembre de 2014 cerró sus puertas para prepararlo para la demolición, que en febrero de 2015 comenzó y acabó en 2017. Véase también Estadio cubierto Instalación deportiva Baloncesto Referencias
Earls Court Exhibition Centre

Le Earls Court Exhibition Centre était le plus grand palais d'expositions de Londres, situé dans le district de Kensington et Chelsea et Hammersmith and Fulham. Son origine date de 1887 quand l'entrepreneur John Whitley s'installe sur un grand terrain vague à Fulham le long du chemin de fer et conçoit l'idée d'y presenter une série d'expositions chacune consacrée à un pays industrialisé. Il y reste jusqu'en 1892 lorsque le projet sera repris par Imre Kiralfy, un Hongrois. Il a été décidé secrètement en 2008 que le Earls Court Exhibition Centre serait démoli pour faire place à "4 nouveaux villages urbains" y compris des appartements de luxe, des magasins et un jardin public. À l'origine, en 1887, le terrain fut dirigé par l'entrepreneur John Robinson Whitley, qui avant de faire faillite, créa un centre de loisir et d'expositions visité par des milliers, dont la Reine Victoria. Ce site est desservi par les stations de métro Earl's Court et West Brompton. Événements En juillet 2001, la chanteuse Madonna s'y produisit lors de six dates de son Drowned World Tour. Elle y retourne les 18 et 19 août 2004, lors de sa tournée Re-Invention Tour. Depuis août 2006, il accueillait le Great British Beer Festival (GBBF), une des plus grandes fêtes de la bière au monde. Le palais accueille lors des Jeux olympiques d'été de 2012 les épreuves de volley-ball. En octobre 2014, l'année de sa fermeture, l'élection de Miss Monde 2014 se déroula dans le palais. Références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du sport Portail des Jeux olympiques Portail de Londres Portail du volley-ball
Earls Court Exhibition Centre

Earls Court Exhibition Centre was een tentoonstellings-, congres en evenementencentrum in het westen van Londen in de Royal Borough of Kensington and Chelsea. Het gebouw was bereikbaar via twee stations van de metro van Londen, Earl's Court en West Brompton. Het gebouw werd oorspronkelijk geopend in 1937. In 1991 werd de uitbreiding Earls Court Two geopend. Dit gebouw, met een oppervlakte van 17.000 m², is geheel vrij van kolommen. In 2013 werden plannen om het gebouw te slopen goedgekeurd. Na het laatste optreden in het gebouw, op 13 december 2014, begonnen deze sloopwerkzaamheden. Olympische Zomerspelen Tijdens de Olympische Zomerspelen van 1948 was het gebouw de locatie van de wedstrijden turnen, gewichtheffen, en worstelen. Tijdens de Olympische Zomerspelen van 2012 werd het gebouw gebruikt voor volleybalwedstrijden.
Earls Court Exhibition Centre

O Earls Court Exhibition Centre era um centro de artes em Londres, entre Hammersmith e Fulham e Kensington e Chelsea, e que integrava uma conhecida sala de espetáculos e eventos desportivos com 19 000 lugares. Várias bandas mundiais passaram por lá, de Queen, Led Zeppelin a Iron Maiden. Outra banda que se costumava apresentar no local era o grupo Oasis, que inclusive gravou no local parte do vídeo ao vivo ...There and Then no dia 4 de Novembro de 1995. Pink Floyd registraram a sua passagem por lá num um dos shows da Tour do The Wall, em 1980. Recebeu todas as competições de Voleibol nos Jogos Olímpicos de Verão de 2012. No torneio masculino a Rússia foi campeã e no torneio feminino o Brazil foi campeão. Ligações externas Earls Court and Olympia Página oficial do Centro
Эрлс-корт (выставочный центр)

Выставочный центр «Эрлс Корт» (англ. Earls Court Exhibition Centre) — британский выставочный и спортивный центр в Лондоне, расположенный в боро Кенсингтон и Челси недалеко от станций метро Эрлс-Корт и Вест-Бромптон. Являлся крупнейшим выставочным центром в Лондоне по вместимости. На время спортивных соревнований мог принимать до 19 000 зрителей. Состоявшиеся мероприятия «Эрлс Корт» являлся местом проведения многочисленных культурных и спортивных мероприятий. В 2000–2010 годах здесь вручалась премия BRIT Awards, в 1988 году состоялась постановка оперы «Аида», а в 1994 году группа Pink Floyd дала концерт в рамках презентации альбома The Division Bell. В 1948 и 2012 годах в центре прошли соревнования Олимпийских игр: в 1948 году здесь проводились соревнования по боксу, борьбе, тяжёлой атлетике и гимнастике, а в 2012 году прошли матчи волейбольных турниров для мужчин и женщин, в том числе и финальные поединки. Снос Владельцем прав на реконструкцию является компания Capital & Counties Properties PLC, более известная как Capco. Долгое время велась дискуссия о возможном сносе центра и строительстве нового центра, а освободившееся место намечалось занять жилыми домами с 8000 квартир. Снос начался в декабре 2014 года. Примечания Ссылки Официальный сайт (англ.) Профиль на сайте Олимпийских игр 2012 года в Лондоне (англ.) Карта олимпийских объектов Лондона (англ.)
Ерлкортски сајам

Ерлкортски изложбени центар (енгл. Earls Court Exhibition Centre) је мултифункционални сајамски центар у западном делу Лондона (Енглеска), у градској општини Кенсингтон и Челси. Представља највећи изложбени центар у целом централном Лондону. Отворен је 1. септембра 1937. када је одржан сајам чоколаде и конфекције. Архитектонска решења урадио је амерички архитект Чарлс Хауард Крејн. Проширен је 1991. за додатних 17.000 м² на укупно 42.000 м². Током Летњих олимпијских игара 2012. које су се одржавале у периоду од 27. јула до 12. августа Ерлкортски сајам је претворен у спортски центар у коме су се одржавала такмичења у боксу, гимнастици, дизању тегова, рвању и одбојци. Референце Спољашње везе Службена интернет презентација
Ерлс-Корт (виставковий центр)

Виставковий центр «Ерлс-Корт» (англ. Earls Court Exhibition Centre) — протягом багатьох років головна виставкова зала та одна зі спортивних споруд у Лондоні. Історія Виставковий центр Ерлс-Корт спочатку відкрився в 1887 році та був перебудований у 1937 році. Архітектор — Чарлз Говард Крейн. Побудований на трикутній ділянці між двома станціями метро у західному Лондоні, в однойменному районі. Протягом багатьох років він був головним виставковим залом у Лондоні. Місткість центру становить 19 000 місць. Арена приймала змагання з боротьби, баскетболу, боксу, гімнастики та важкої атлетики на літніх Олімпійських іграх 1948 року та олімпійський турнір з волейболу на літніх Олімпійських іграх 2012 року. Власник Ерлс-Корт та Олімпія-Лондон, компанія «Capital & Counties Properties» (також відома як «Capco») у 2010 році розпочала переговори з лондонським боро Гаммерсміт і Фулем та королівським боро Кенсінгтон і Челсі щодо знесення існуючого історичного центру та реконструкції району з будівництвом до 8000 житлових квартир, торгових точок та, можливо, нового конференц-центру. Незважаючи на опір мешканців та екологічних організацій, роботи з демонтажу на об'єкті розпочалися у грудні 2014 року. Опис Головний вхід виходив на Ворвік-роуд. Головний поверх було повністю віддано під виставковий простір з басейном у центрі першого поверху. Дно басейну можна було підняти гідравлічним тараном і використовувати як звичайний виставковий простір або як підняту сцену. Площа приміщення складала 40 000 м². На верхньому поверсі були розташовані додаткові виставкові площі, а між ними знаходився мезонін з низкою конференц-залів та чотирма ресторанами, з яких можна було побачити головну зону. Будівля мала бетонний каркас із сімома основними кроквяними фермами, кожна з яких мала протяжність 76 м. Станції метро Ерлс-Корт і Вест-Бромптон розташовані на протилежних входах, а Західнолондонська лінія проходила по всій довжині східної сторони. Головний поверх був піднятий на п'ять футів, щоб рівень підвалу не заважав залізничним тунелям. Примітки Посилання Профіль на сайті Олімпійських ігор 2012 Earls Court Exhibition Centre. AJ Buildings Library.
Maidenhead United FC

Maidenhead United FC (cekým názvem: Maidenhead United Football Club) je anglický fotbalový klub, který sídlí ve městě Maidenhead v nemetropolitním hrabství Berkshire. Založen byl v roce 1870 pod názvem Maidenhead FC. Od sezóny 2017/18 hraje v National League (5. nejvyšší soutěž). Své domácí zápasy odehrává na stadionu York Road s kapacitou 4 000 diváků. Historické názvy Zdroj: 1870 – Maidenhead FC (Maidenhead Football Club) 1918 – fúze s Maidenhead Norfolkians FC ⇒ Maidenhead United FC (Maidenhead United Football Club) Získané trofeje Berks & Bucks Senior Cup ( 22× ) 1894/95, 1895/96, 1911/12, 1927/28, 1929/30, 1930/31, 1931/32, 1938/39, 1945/46, 1955/56, 1958/57, 1960/61, 1962/63, 1965/66, 1969/70, 1997/98, 1998/99, 2001/02, 2002/03, 2009/10, 2014/15, 2016/17 Úspěchy v domácích pohárech Zdroj: FA Cup Čtvrtfinále: 1872/73, 1873/74, 1874/75 FA Amateur Cup Semifinále: 1935/36 FA Trophy Čtvrtfinále: 2003/04 FA Vase 2. kolo: 1989/90 Umístění v jednotlivých sezonách Stručný přehled Zdroj: 1894–1898: Southern Football League (Division Two) 1898–1899: Southern Football League (Division Two London) 1899–1902: Southern Football League (Division Two) 1945–1963: Corinthian League 1963–1973: Athenian League (Premier Division) 1973–1977: Isthmian League (Second Division) 1977–1987: Isthmian League (First Division) 1987–1991: Isthmian League (Second Division South) 1991–2000: Isthmian League (First Division) 2000–2004: Isthmian League (Premier Division) 2004–2006: Conference South 2006–2007: Southern Football League (Premier Division) 2007–2015: Conference South 2015–2017: National League South 2017–2025: National League 2025–: National League South Jednotlivé ročníky Zdroj: Legenda: Z – zápasy, V – výhry, R – remízy, P – porážky, VG – vstřelené góly, OG – obdržené góly, +/- – rozdíl skóre, B – body, červené podbarvení – sestup, zelené podbarvení – postup, fialové podbarvení – reorganizace, změna skupiny či soutěže Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Maidenhead United FC na Wikimedia Commons Oficiální stránky (anglicky)
Maidenhead United F.C.

Maidenhead United F.C. er en engelsk fodboldklub der blev stiftet i 1870 (Som Maidenhead F.C.) og er baseret i Berkshire, og spiller i National League South. I 1919 blev Maidenhead F.C. og Maidenhead Norfolkians slået sammen, og først senere i 1920 skiftede klubben navn til Maidenhead United F.C. Eksterne henvisninger Maidenhead United F.C. hjemmeside Referencer
Maidenhead United

Maidenhead United (offiziell: Maidenhead United Football Club) – auch bekannt als The Magpies – ist ein Fußballklub aus der englischen Stadt Maidenhead, Berkshire. Er spielte seit 2017 in der fünftklassigen National League. Geschichte Der 1870 gegründete Klub nahm bereits an der Erstaustragung des FA Cups 1871/72 teil und stand die folgenden drei Jahre jeweils im Viertelfinale des Wettbewerbs. In den folgenden Jahren kam es zu mehreren Beitritten und Zusammenschlüssen, 1885 schloss man sich mit Maidenhead Excelsior zusammen, 1891 traten Maidenhead Temperance und Boyne Hill bei. 1894 war man Gründungsmitglied der Southern League und trat in der Division 2 an. Nach acht Spielzeiten, in denen man sich ausnahmslos unter den letzten drei Mannschaften platziert hatte, verließ man die Liga 1902 um in lokaleren Ligen zu spielen. 1919 schloss man sich mit den Maidenhead Norfolkians zusammen und ein Jahr später erfolgte die Umbenennung in Maidenhead United. Maidenhead blieb auch bei der Professionalisierung des Fußball, wie viele Klubs im Süden Englands, strikter Amateurklub und spielte ab den 1920ern in einigen der prestigeträchtigsten Amateurligen, namentlich der Spartan League, Corinthian League (Gründungsmitglied), Athenian League und der Isthmian League, in der man auch spielte, als die Football Association 1974 die strikte Trennung von Profis und Amateuren aufhob. Während man im FA Cup nach den frühen Teilnahmen erst 1960/61 wieder die erste Hauptrunde erreichte (und diese seither in zwölf Anläufen nicht überstand), stand man 1936 im Halbfinale um den FA Amateur Cup. Das Spiel ging im Londoner Upton Park vor 18.000 Zuschauern mit 0:4 gegen den FC Ilford verloren. 2004 qualifizierte man sich für die neugegründete Conference South, die sechsthöchste Spielklasse im englischen Fußball, der man mit einem Jahr Unterbrechung bis 2017 angehörte. Dann gelang als Staffelmeister der Aufstieg in die fünftklassige National League, die höchste Spielklasse im englischen Non-League football. Die Entwicklung des Klubs seit Mitte der 1990er ist eng mit dem Namen Alan Devonshire verknüpft, der frühere englische Nationalspieler leitete als Trainer die Geschicke des Klubs von 1996 bis 2003 und erneut seit 2015. Maidenhead trägte seine Spiele an der York Road aus, das Gelände wird vom Klub seit 1871 genutzt. Ligazugehörigkeit Literatur Mark Smith: One for Sorrow, Two for Joy: The Complete Record of Maidenhead United Football Club. Mark Smith, Maidenhead 2011, ISBN 978-0-9569142-0-0. Weblinks Offizielle Website Saisonweise Übersicht der Klubplatzierungen Einzelnachweise
Maidenhead United Football Club

El Maidenhead United Football Club es un club de fútbol semiprofesional inglés en Maidenhead, Berkshire. Actualmente juegan en la Conference North, el sexto nivel del fútbol inglés. El club fue fundado en 1870 y se trasladó a su actual terreno en York Road al año siguiente, La Football Association ha reconocido que es «El estadio más viejo de fútbol continuamente usado por el mismo club».​ Historia Orígenes Los orígenes de fútbol en Maidenhead pueden ser remontados hasta octubre de 1870 con la formación de Maidenhead Football Club, quien posteriormente jugó su primer juego en diciembre de 1870 contra Windsor Home Park sobre un sitio cerca del Río Támesis, El 16 de febrero de 1871 el club jugó su primer juego sobre el York Road contra Marlow. El club fue uno de los 15 participantes originales para la primera FA Cup. La siguiente temporada alcanzaron los cuartos de final perdiendo contra Oxford University. Maidenhead llegó a cuartos de final en las próximas dos temporadas, pero en 1876 se retiró, volviendo la temporada siguiente. También entraron en la primera Berks & Bucks Cup y la primera FA Amateur Cup en 1893. Estadio El Maidenhead United juega sus partidos en casa en York Road, Maidenhead, Berkshire, SL6 1SF. York Road, que había sido un terreno de críquet a partir de finales del siglo XVIII, ahora oficialmente es reconocido como " el estadio más viejo de fútbol continuamente usado por el mismo club " eclipsando a Northwich Victoria F.C. quien viene reclamando este título.​ Jugadores Plantilla 2023-24 Palmarés Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Maidenhead United Football Club. Sitio web oficial
Maidenhead United Football Club

Maindehead United Football Club est un club semi-professionnel anglais basé à Maidenhead. Le club a évolué en Conference North (sixième division) de 2007 à 2016, avant d'accéder à la National League (cinquième division anglaise). Histoire Le Maidenhead Football Club a été fondé en octobre 1870. Le premier match du club a eu lieu le 17 décembre 1870 contre Windsor Home Park à Bond's Meadow. Il a été l'un des quinze clubs à participer à la première édition de la FA Cup en 1871-1872, battant Marlow 2-0 au premier tour avant de s'incliner 3-0 à Crystal Palace. En 1973, le club rejoint la Isthmian Football League Division Two, renommée Isthmian Football League Division One en 1977. En 1987, le club est relégué en Division Two South. En 1991, le club retourne en Division One. En 2000, le club remonte en Isthmian Football League Premier Division. En 2004, le club est promu en Conference South. En 2006, il est relégué en Southern Football League Premier Division, mais retourne en Conference South en 2007. En 2017, le club est Promu en National League (cinquième division anglaise). En 2025, le club est relégué en National League South. Identité du club Logos Bilan par saison Record et statistiques Cette information ne peut indiquer que les championnats professionnels et semi-professionnels National League South Champion en 2017. Southern League Vainqueur des barrages en 2007. Bibliographie (en) Mark Smith, One for Sorrow, Two for Joy : The Complete Record of Maidenhead United Football Club from Its Origins in 1870 as Maidenhead Football, 2011, 356 p. (ISBN 978-0956914200) Notes et références Liens externes (en) Site officiel Ressources relatives au sport : FBref Scorebar Transfermarkt Portail du football Portail de l’Angleterre
Maidenhead United Football Club

Il Maidenhead United Football Club è una squadra di calcio inglese semi professionista avente sede nella città di Maidenhead, militante in National League South. Storia Il Maidenhead United è stato fondato nel 1870. Nei suoi primi anni di storia, antecedenti alla nascita degli attualmente esistenti campionati nazionali, il club prendeva regolarmente parte alla FA Cup (prima competizione ufficiale nata nella storia del calcio, nel 1871; è anche stato uno dei quindici club partecipanti alla FA Cup 1871-1872). Tra il 1872 ed il 1875, ovvero tra la seconda e la quarta edizione di sempre nella storia di tale torneo, il club conquista altrettante qualificazioni ai quarti di finale, che anche a distanza di quasi un secolo e mezzo rimangono il miglior risultato di sempre del Maidenhead United in tale competizione. Nel 1894 il club è stato tra i membri fondatori della Southern Football League. Nella stagione 1935-1936 il club ha raggiunto per la prima (ed unica, vista la successiva soppressione del torneo) volta la semifinale di FA Amateur Cup. Nella sua storia ha sempre militato nelle categorie inferiori fino al 2016-2017, quando ottiene la prima promozione in National League, alla quale partecipa tuttora. Allenatori Martyn Busby (1996-1997) Alan Devonshire (1997-2003) John Dreyer (2003-2004) Alan Devonshire (2015-2022) Michele Menna (2023-) Palmarès Competizioni nazionali National League South: 1 2016-2017 Isthmian League Full Members Cup: 1 1996-1997 Corinthian League: 3 1957-1958, 1960-1961, 1961-1962 Spartan League: 3 1926-1927, 1931-1932, 1933-1934 Competizioni regionali West Berkshire League: 1 1902-1903 Berks & Bucks Senior Cup: 22 1894–1895, 1895–1896, 1911–1912, 1927–1928, 1929–1930, 1930–1931, 1931–1932, 1938–1939, 1945–1946, 1955–1956, 1956–1957, 1960–1961, 1962–1963, 1965–1966, 1969–1970, 1997–1998, 1998–1999, 2001–2002, 2002–2003, 2009–2010, 2014–2015, 2016–2017 Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Maidenhead United Football Club Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su maidenheadunitedfc.org. (DE, EN, IT) Maidenhead United Football Club, su Transfermarkt, Transfermarkt GmbH & Co. KG. Maidenhead United Football Club, su int.soccerway.com, Livesport Group.