Lincoln College, Oxford

Lincoln College (formellt The College of the Blessed Mary and All Saints, Lincoln) är ett college vid University of Oxford. Lincoln grundades 1427 av Richard Fleming, biskop av Lincoln. Royal charter för den utfärdades av kung Henrik VI. Colleget ligger på Turl Street i centrala Oxford och har tre innergårdar. Den första innergården härstammar från 1400-talet, med den andra kapellgården tillagd i början av 1600-talet och The Grove tillkommen på 1800-talet. Högskolans bibliotek ligger i den ombyggda All Saints' Church från 1700-talet som blev en del av högskolan 1971. Dess systercollege är Downing College i Cambridge. Mensa, världens äldsta hög-IQ-förening, grundades vid högskolan 1946. Rektorn för högskolan är den tidigare ordföranden för Royal Geographical Society, Nigel Clifford. Bland de framstående alumnerna finns författarna Theodor Seuss Geisel (Dr. Seuss) och David John Moore Cornwell (John le Carré), tidigare brittiske premiärministern Rishi Sunak och Labour-politikern Shabana Mahmood. Tidigare fellows inkluderar metodismens grundare John Wesley, läkaren John Radcliffe samt antibiotikaforskarna Howard Florey, Edward Abraham och Norman Heatley. Historia Grundandet Richard Fleming, dåvarande biskop av Lincoln, grundade högskolan för att bekämpa John Wyclifs lollardiska läror. Han avsåg att det skulle vara "ett litet college av sanna teologistudenter som skulle försvara Skriftens mysterier mot de okunniga lekmän som vanhelgade dess heligaste pärlor med svinliknande trynen". För detta ändamål erhöll han ett privilegiebrev för college från kung Henrik VI av England, som samlade församlingarna All Saints, St Michael at the North Gate och St Mildred's inom college under en rektor. Högskolan använder nu All Saints Church som sitt bibliotek och har starka band till St Michael's Church vid North Gate, efter att ha använt den som ersättning för collegekapellet vid behov. Trots otillräckliga donationer och problem från Rosornas krig (eftersom deras stadga kom från det avsatta Huset Lancaster) har colleget överlevt och blomstrat tack vare sina fellows insatser och generositeten från en andra biskop av Lincoln, Thomas Rotherham. Richard Fleming dog 1431, och den första rektorn William Chamberleyn lämnade kollegiet med få byggnader och lite pengar. Den andre rektorn John Beke säkrade högskolans säkerhet genom att locka donatorer. År 1436 hade colleget sju fellows. John Forest, dekan vid Wells och en nära vän till Beke, donerade en sådan summa att högskolan lovade att erkänna honom som medgrundare; de höll inte detta löfte. Hans gåvor innebar byggandet av ett kapell, ett bibliotek, en matsal och ett kök. Efter en skarp predikan från den sittande rektorn tvingades Thomas Rotherham att ge sitt stöd och återgrundade den effektivt 1478 med ett nytt privilegiebrev från kung Edward IV av England. 1700-talet På 1700-talet blev Lincoln metodismens vagga när John Wesley, en fellow där från 1726, höll religiösa möten med sin bror Charles och resten av Wesleys 'Holy Club', som resten av universitetet började kalla 'bibelfjärilar'. Hans framträdanden på skolan blev mindre frekventa efter att han 1735 reste till Georgia som missionskaplan. Faktum är att han började signera sina publikationer som "John Wesley, Sometime Fellow of Lincoln College". Ett porträtt av honom hänger i matsalen, och en byst vetter ut över den främre innergården. Rummet där han tros ha arbetat är också uppkallat efter honom och renoverades av amerikanska metodister i början av 1900-talet. Rivalitet Som vanligt är vid Oxfords colleges har Lincoln en långvarig rivalitet med grannen Brasenose College (som grundades av en senare biskop av Lincoln, William Smyth). De två högskolorna delar en tradition som återupplivas årligen på Kristi himmelsfärdsdag. Historien säger att för flera århundraden sedan, när en mobb jagade studenter på universitetet genom staden, släppte Lincoln-vaktmästaren in Lincoln-studenterna men vägrade Brasenose-medlemmar tillträde, vilket lämnade honom åt mobbens nåd. Ett alternativ är att en Lincoln-man besegrade en Brasenose-man i en duell. Båda episoderna ledde till Brasenose-studentens död, och sedan dess har Lincoln College varje år på Kristi himmelsfärdsdagen bjudit in medlemmar av Brasenose College genom den enda dörren som förbinder de två högskolorna, för gratis öl som botgöring. Sedan 1800-talet har ölet smaksatts med murgröna för att avskräcka överdriven konsumtion. Modern tid Akademiskt sett var Lincoln en av de tio bästa i Norringtontabellen varje år från 2006 till 2015 (förutom 2010 och 2011). Lincoln rankades trea i Norringtontabellen 2021 och tvåa 2022. Högskolan är knuten till Goblin Club, ett exklusivt manligt matsällskap grundat 1902. I maj 2019 röstade studentföreningnen för att förlänga ett förbud med motiveringen att den uppfattades som både elitistisk och rasistisk. År 1958 var college det första i Oxford eller Cambridge att erbjuda ett Middle Common Room exklusivt för forskarstuderande. Liksom många av Oxfords colleges antog Lincoln sin första blandade kohort 1979, efter mer än ett halvt millennium som en institution endast för män. MCR är nu beläget i Berrow Foundation Building, som invigdes 2014. År 2007 tog högskolan det sällsynta steget att avtäcka ett beställt porträtt av två anställda som inte var fellows eller välgörare till högskolan, till minne av deras arbete. Kocken Jim Murden och butlern Kevin Egleston har arbetat i högskolans kök i 33 respektive 28 år, från och med 2010. Konstnären Daphne Todd fick i uppdrag att måla målningen, och hon har haft tidigare modeller som storhertigen av Luxemburg och Spike Milligan. Som en del av högskolans engagemang för miljömässig hållbarhet inrättades ett dedikerat Green Impact-team 2021, som sedan dess har vunnit ett guldpris från Oxford University. Initiativ för biologisk mångfald på högskolans olika fastigheter har lett till skapandet av en vildblomsträdgård utanför ingången till högskolans bibliotek. Byggnader Arkitektur Enligt arkitekten Nikolaus Pevsner bevarar Lincoln College "mer av karaktären hos ett 1400-talscollege än något annat i Oxford". Detta beror främst på att både fasaden mot Turl Street och den främre innergården fortfarande bara är tvåvånings (även om bröstvärnen och murarna är från 1800-talet). Högskolan äger också de flesta byggnaderna tvärs över Turl Street från själva högskolan, helt eller delvis, vilka främst innehåller studentbostäder. Slätväxten som täcker högskolans främre innergårdsväggar är Klättervildvin (Parthenocissus quinquefolia) – mörkgrön på sommaren till scharlakansröd på hösten, men bar på vintern. Det finns tre innergårdar: Front Quad (1400-talet), Kapellgården (1608–1631) och The Grove (1800-talet), samt ett antal oregelbundna ytor. Till skillnad från många andra högskolor är all arkitektur i själva högskolan av sten och det finns ingen modern bostadsannex. För att citera Lincoln College Freshers' Handbook: "Till skillnad från de flesta högskolor har vi inget sunkigt sextiotalsannex som förstör allt fint." Collegebaren Deep Hall (eller Deepers) ligger precis under stora matsalen och brukade vara collegens ölkällare. Det är en av de äldsta delarna av högskolan, och pelarna inuti är kanske den äldsta detaljen i högskolan. Vinkällaren nås via Deep Hall och sträcker sig helt under The Grove. Rektorsbostaden på Turl Street är nygeorgiansk och byggdes 1929–1930. Den nås från college genom en grind i Chapel Quad, men har en huvudingång på Turl Street. Högskolan är känd som platsen för många litterära verk. C. P. Snow inspirerades till sin roman The Masters (Rektorsvalet) av berättelsen om Mark Pattison, en stipendiat vid Lincoln, vars entusiastiska förhoppningar om Lincoln grusades av äldre, mer konservativa kollegor. Snows berättelse förflyttar berättelsen till ett Cambridge College. Det var miljön för tre avsnitt av TV-serien Kommissarie Morse. Senare har Kommissarie Lewis använt Turl Street framför högskolan för inspelning. Lincoln College är miljön för mycket av handlingen i Den historiska kriminalromanen Heresy av S. J. Parris (pseudonym för litteraturkritikern Stephanie Merritt). Lincoln College har ett av de äldsta fungerande medeltida köken i Storbritannien. Kapellet Collegekapellet byggdes i sen perpendikulärstil mellan 1629 och 1631; fönstren är emaljerade istället för betsade, vilket innebär en process där fönstren målas och sedan bränns, en komplicerad process. De är utförda av Abraham van Linge, som var expert på denna teknik. Kapellets östra fönster visar tolv bibliska scener: de sex översta visar scener ur Jesu liv (inklusive Den sista måltiden), medan de sex nedanför visar motsvarande scener från Gamla testamentet (inklusive Adam och Eva vid skapelsen och valen som spottar ut Jona). De norra fönstren visar de tolv profeterna, och de södra fönstren De tolv apostlarna. Skärmen som skiljer förkapellet (som innehåller orgeln) från själva kapellet är gjort av cederträ och fyllde enligt uppgift kapellet med den starka doften av cederträ under ungefär de första hundra åren av dess existens. Stora delar av kapellet restaurerades i ett projekt som började 1999, efter att ha bedömts vara i oacceptabelt dåligt skick i början av 1990-talet, då en finansieringskampanj inleddes. De svarta skifferplattorna och de vita marmorplattorna reparerades, rengjordes och byttes ut vid behov, medan det mesta av åldersskadorna fanns i träarbetet, som led kraftigt av dålig ventilation och hade lagts direkt på jorden, vilket resulterade i mask- och våtröta. Sprickor i emaljen på fönstren reparerades också där de var mest uppenbara och vanställande. Renoveringarna gjordes med avsikten att bevara kapellets 1600-talskaraktär så mycket som möjligt. Kapellet har förblivit stort sett oförändrat sedan träfigurerna (av Sankt Petrus, Sankt Paulus, Mose och Aron) placerades på de främre bänkarna och det snidade taket installerades på 1680-talet. Biblioteket Högskolans kanske mest iögonfallande inslag, biblioteket, är beläget i den ombyggda 1700-talets All Saints' Church som överlämnades till högskolan 1971. Kyrktornet är ett inslag i Oxfords silhuett, en av stadens "drömmande spiror". Efter att kyrkspiran kollapsade år 1700 ritade amatörarkitekten och dekanen vid Christ Church Henry Aldrich en ny kyrka. Det tros dock att på några av kyrkans senare detaljer, särskilt på tornet och spiran, finns barockarkitektens verk av Nicholas Hawksmoor. Tornet har åtta klockor, som ringer regelbundet. Biblioteket rymmer cirka 60 000 böcker. Studenter på grundnivå kan arbeta i byggnaden till klockan 02.00 de flesta nätter. Bodleian- och fakultetsbiblioteken har tidigare stängningstider. Samlingen hålls uppdaterad genom regelbundna inköp och välkomnar förslag på böcker relevanta för studier. Den övre läsesalen, eller Cohen-rummet, har ett utsmyckat putsat tak och Senior Library (nedervåningen) rymmer några av högskolans äldre böcker, inklusive pamfletter från det engelska inbördeskriget, Wesleyana och pjäser från slutet av 1600-talet och början av 1700-talet, samt en liten samling manuskript. Naturvetenskapsbiblioteket finns också på nedervåningen. Tillgången till biblioteket är generellt begränsad till nuvarande studenter och personal vid högskolan, även om alumner kan använda biblioteket om godtagbar motivering finns. Studentliv Boende Högskolan garanterar alla grundutbildningsstudenter tre år av skolägt boende. På samma sätt får praktiskt taget alla forskarstuderande boende under hela sina studier. Högskolans bostadsutbud är omfattande och centralt beläget. Cirka 50 studenter bor på de tre ovan beskrivna innergårdarna, med över 100 till som bor i rum ovanför butikerna på andra sidan Turl Street. Dessa inkluderar Mitre-rummen, tidigare gästrum på Mitre Inn, som har ägts av colleget sedan 1400-talet. Lokalerna införlivades i högskolan 1969, men restaurangerna lämnades till värdshuset. Lincoln House, direkt mittemot högskolan, byggdes 1939 som en annex. Det fanns vid ett tillfälle vaga planer på en bro över Turl Street som skulle koppla annexet till själva högskolan; dessa blev aldrig verklighet. Ytterligare boende finns på Bear Lane (mittemot High Street). Donatorerna Emily och John Carr gav nummer 113 och 114 på High Street, med mark som sträckte sig tillbaka till Bear Lane, som college fortfarande äger och som utgör Bear Lane-boendet. På Museum Road nära Keble College finns ytterligare ett bostadskomplex. Här kallas 12 radhus officiellt Lincoln Hall, men kallas oftast 'Mus Road'. EPA Science Centre, uppkallat efter Edward Abraham, byggdes bakom dem i början av 2000-talet och innehåller lägenhetsliknande boenden, undervisningslokaler och högskolans arkiv. Ett antal utliggande hus utgör resten av bostadsbeståndet. Kända medlemmar Till collegets mest kända alumner hör läkaren John Radcliffe, farmakologen och nobelpristagaren Howard Florey (fysiologi eller medicin, 1945), teologen John Wesley, författaren John le Carré, femkamparen och OS-guldmedaljören Steph Cook, poeterna William Davenant och Edward Thomas, den politiska kommentatorn och författaren Rachel Maddow och barnboksförfattaren Dr. Seuss. Galleri Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, 30 december 2025. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lincoln College, Oxford. Lincoln College Website Junior Common Room Website Middle Common Room Website