University College London

University College London (UCL) je veřejná výzkumná univerzita v Londýně (Velká Británie) a jedna ze součástí federální organizace Londýnská univerzita (University of London). Je to největší instituce vysokoškolského vzdělávání v Londýně, největší instituce postgraduálního studia (podle počtu zapsaných studentů) ve Velké Británii a je považována za jednu z významných multidisciplinárních výzkumných univerzit (členství ve skupině Russel Group sdružující 24 britských výzkumných univerzit). UCL byla první univerzitou založenou na území Londýna, vznikla pod názvem London University v roce 1826, přičemž její zakladatelé se inspirovali radikálními myšlenkami osvícenského filosofa Jeremyho Bethama. UCL byla rovněž jako první univerzita v Anglii zcela nezávislá na církvi, což znamenalo, že studenti sem byli přijímáni bez ohledu na náboženské vyznání, a jako první anglická univerzita přijímala ženy za stejných podmínek jako muže. UCL si spolu s několika dalšími univerzitami (University of London, King's College London a University of Durham) nárokuje označení „třetí nejstarší univerzita v Anglii“. V britských univerzitních žebříčcích se UCL pro rok 2021 umístila na 8. (Times), 10. (Complete) a 14. (The Guardian) místě. Lépe si však vede v mezinárodních žebříčcích (2021), kde zaujala 10. (QS), 16. (THE) a 18. místo (ARWU). Na třístupňové škále hodnotící kvalitu výuky Teaching Excellence Framework (TEF) se UCL umístila na druhém stupni. V národním hodnocení spokojenosti studentů (National Student Survey 2020) se UCL umístila na 114. místě z celkem 154 hodnocených britských univerzit. UCL bývá zařazována mezi univerzity tzv. „zlatého trojúhelníku“ (golden triangle), což je neoficiální označení pro výzkumné univerzity nacházející se v jihoanglických městech Londýn, Cambridge a Oxford. Hlavní kampus UCL se nachází v londýnské čtvrti Bloomsbury, velmi blízko centra metropole. Mnoho univerzitních institutů a fakultních nemocnic sídlí mimo kampus na různých místech centrálního Londýna. Mimo to má UCL satelitní kampusy v australském městě Adelaide a katarském městě Dauhá. Univerzita je rozdělena na 11 fakult, v jejichž rámci funguje více než 100 kateder a ústavů, institutů a výzkumných center. V akademickém roce 2015/16 univerzitu navštěvovalo přes 38 000 studentů a na jejím chodu se podílelo přes 12 000 členů personálu (včetně asi 3 500 pracovníků výzkumu). Za rok 2014/15 činil příjem univerzity 1,18 miliardy liber, z čehož 427,5 milionu pocházelo z výzkumných grantů a smluv. Mezi známé absolventy patří „otcové národů“ z Indie, Keni a Mauriciu, zakladatelé Ghany, moderního Japonska a Nigérie, vynálezce telefonu A. G. Bell a jeden ze spoluobjevitelů struktury DNA, Francis Crick. Akademičtí pracovníci UCL přispěli k předním objevům v mnoha disciplínách. Všech pět vzácných plynů (argon, neon, krypton, xenon, hélium) vyskytujících se v přírodě objevil na UCL William Ramsay, spoluobjevitely hormonů byli Ernest Starling a William Bayliss, elektronku vynalezl absolvent UCL John Ambrose Fleming v době, kdy na UCL pracoval, a na mnoha významných pokrocích v moderní statistice se podílela katedra statistiky na UCL, založená Karlem Pearsonem. Mezi absolventy UCL a současnými i bývalými vyučujícími univerzity je nejméně 29 laureátů Nobelovy ceny a tři laureáti Fieldsovy medaile (matematické ocenění). Akademický rok Akademický rok na UCL je rozdělen na tři trimestry (terms). Pro většinu ústavů a kateder (vyjma Medical School) začíná první trimestr (Term One, T1) na konci září a končí v polovině prosince, druhý trimestr (Term Two, T2) trvá od poloviny ledna do konce března a třetí trimestr (Term Three, T3) začíná koncem dubna a končí v polovině června. Některé ústavy a katedry mají v polovině prvního a druhého trimestru tzv. Reading Week, tedy týden volna, který by měli studenti využít pro načítání povinné literatury, psaní esejí a práci na projektech (velká část studia sestává ze samostatné práce a na studenty jsou kladeny velké nároky ve smyslu domácí přípravy). Přijímací řízení UCL je velice výběrová škola; nabídku (offer) ke studiu podle UCAS obdrželo (2017) celkem 62,9 % uchazečů o bakalářské studium a podle Complete University Guide se jedná o 11. nejvýběrovější univerzitu ve Velké Británii. Většina bakalářských programů požaduje po britských studentech tři A ze zkoušek A-Levels nebo známky odpovídající výsledku 6, 6, 6 z vyšší úrovně předmětů při zkouškách International Baccalaureate Program (IB Diploma). Od uchazečů o bakalářské studium z České republiky UCL požaduje maturitní zkoušku s průměrem 1,80 a lepší. Nicméně požadavky jednotlivých programů se mohou lišit a univerzita tedy doporučuje zájemcům o studium, aby si zkontrolovali konkrétní podmínky přijetí na stránkách jednotlivých programů. Další možností pro zahraniční studenty jsou kurzy Undergraduate Preparatory Certificates (UPC). Jedná se o roční přípravné kurzy, které jsou vyučovány přímo na UCL. Na základě úspěšného absolvování těchto kurzů se pak studenti mohou hlásit nejen na UCL, ale i na další britské univerzity. Slavní učitelé a absolventi Tomáš Garrigue Masaryk[zdroj?] Jaroslav Heyrovský, nositel Nobelovy ceny za chemii z roku 1959 Mahátma Gándhí, Otec národa Indie Francis Galton, vědec, činný ve velmi mnoha různých oborech: psychologii a antropologii, statistice, geografii a dalších; zavedl koeficient korelace; je zakladatelem eugeniky a vynálezcem Galtonovy píšťaly Jocelyn Bellová Burnellová, severoirská astronomka, která objevila nový typ hvězdy – pulsar Walter Bagehot, bankéř, novinář a politolog, dlouholetý šéfredaktor týdeníku The Economist Jomo Kenyatta, první premiér a prezident Keni; Otec vlasti Džuničiró Koizumi, japonský politik který sloužil jako premiér Japonska mezi léty 2001 a 2006 Itō Hirobumi, japonský politik, čtyřnásobný ministerský předseda Japonska Chajim Herzog, 6. prezident Izraele Chris Martin, hlavní zpěvák, kytarista a klavírista skupiny Coldplay Christopher Nolan, britský režisér (Memento, Batman začíná, Dokonalý trik, Temný rytíř, Počátek) Colin Chapman, konstruktér automobilů a zakladatel společnosti Lotus Cars, výrobce sportovních a závodních vozů John Ambrose Fleming, britský fyzik, vynálezce diody Alexander Graham Bell, vynálezce mikrofonu a prvního použitelného telefonu a gramofonu Edwin Waterhouse, spoluzakladatel auditorské firmy Price Waterhouse (od 1998 – PricewaterhouseCoopers, největší poradensko-auditorská firma na světě) Brian Vickery, informační vědec Ivana Recmanová, publicistka, lidskoprávní aktivistka, umělkyně Laureáti Nobelovy ceny John O'Keefe, nositel Nobelovy ceny za fyziologii a medicínu, 2014 James Rotham, nositel Nobelovy ceny za fyziologii a medicínu, 2013 Peter Higgs, nositel Nobelovy ceny za fyziku, 2013 Charles Kuen Kao, nositel Nobelovy ceny za fyziku, 2009 Martin Evans, nositel Nobelovy ceny za fyziologii a medicínu, 2007 James Heckman, nositel Nobelovy ceny za ekonomii, 2000 Bert Sakmann, nositel Nobelovy ceny za fyziologii a medicínu, 1991 James W. Black, nositel Nobelovy ceny za fyziologii a medicínu, 1988 William Timothy Gowers, nositel Fieldsovy medaile, 1988 Ulf von Euler, nositel Nobelovy ceny za fyziologii a medicínu, 1970 Bernard Katz, nositel Nobelovy ceny za fyziologii a medicínu, 1970 Alan Baker, nositel Fieldsovy medaile, 1970 George Hornidge Porter, nositel Nobelovy ceny za chemii, 1967 Andrew Fielding Huxley, nositel Nobelovy ceny za fyziologii a medicínu, 1963 Francis Crick, molekulární biolog a fyzik, který ve spolupráci s Jamesem Watsonem objevil v roce 1953 strukturu DNA; nositel Nobelovy ceny za fyziologii a medicínu, 1962 Peter Brian Medawar, nositel Nobelovy ceny za fyziologii a medicínu, 1960 Jaroslav Heyrovský, nositel Nobelovy ceny za chemii, 1959 Klaus Friedrich Roth, nositel Fieldsovy medaile, 1958 Vincent du Vigneaud, nositel Nobelovy ceny za chemii, 1955 Robert Robinson, nositel Nobelovy ceny za chemii, 1947 Otto Hahn, nositel Nobelovy ceny za chemii, 1944 Henry Hallett Dale, nositel Nobelovy ceny za fyziologii a medicínu, 1936 Frederick Hopkins, nositel Nobelovy ceny za fyziologii a medicínu, 1929 Owen Willans Richardson, nositel Nobelovy ceny za fyziku, 1928 Archibald Vivian Hill, nositel Nobelovy ceny za fyziologii a medicínu, 1922 Frederick Soddy, nositel Nobelovy ceny za chemii, 1921 William Henry Bragg, nositel Nobelovy ceny za fyziku, 1915 Rabíndranáth Thákur, nositel Nobelovy ceny za literaturu, 1913 William Ramsay, objevitel vzácných plynů, které izoloval ze zemské atmosféry; nositel Nobelovy ceny za chemii 1904 Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku University College London na anglické Wikipedii. Související články Londýnská univerzita Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu University College London na Wikimedia Commons Oficiální stránky Archivováno 25. 1. 2002 na Wayback Machine. University of London University College London Union The Times' Profile of UCL internationalstudent.com QS' Introduction to UCL (University College London) Guardian's Profile of UCL Pi Media Archivováno 10. 8. 2011 na Wayback Machine.