NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Університет Ковентрі

Університет Ковентрі (англ. Coventry University) — вищий навчальний та дослідницький заклад у Ковентрі, Англія. Раніше, з 1970 по 1987 рік, був відомий як Політехніка Ланчестера, потім як Політехніка Ковентрі, доки у 1992 році здобув університетський статус і назву було змінено на Університет Ковентрі. На його чотирьох факультетах, які складаються зі шкіл та кафедр, діє близько 300 програм для студентів та аспірантів. В університеті є 11 дослідницьких центрів, які спеціалізуються у різних галузях. У 2019 році в Університеті навчалось понад 29 000 студентів та майже 6000 аспірантів. Це найбільш швидкозростаючий університет Великої Британії та шостий за величиною в країні. Він є 4-м за величиною поза Лондоном. Структура та організація Університет Ковентрі розділений на чотири факультети, кожен із яких розділений на різні школи: Факультет мистецтв та гуманітарних наук Дизайн та візуальні мистецтва, нині частина Школи мистецтв та дизайну Ковентрі Школа гуманітарних наук Медіа тепер є частиною Школи медіа та сценічного мистецтва Сценічне мистецтво, яке зараз є частиною Школи медіа та сценічного мистецтва Промисловий дизайн, який зараз є частиною Школи мистецтв та дизайну Ковентрі Факультет бізнесу та права Бізнес-школа Ковентрі Юридична школа Ковентрі Факультет машинобудування, навколишнього середовища та обчислювальної техніки Обчислення Цивільна інженерія, архітектура та будівництво Географія, навколишнє середовище та стихійні лиха Математика та фізика Машинобудування, автомобілебудування та виробниче машинобудування Аерокосмічна, електротехнічна та електронна техніка Факультет наук про здоров'я та життя Біомолекулярні та спортивні науки Харчова наука та харчування Медичні професії Догляд та охорона здоров'я Психологія та поведінкові науки Соціальні, терапевтичні та громадські дослідження Академічний профіль Ковентрі пропонує понад 130 програм бакалаврату та 100 програм аспірантури на своїх чотирьох факультетах, а також такі кваліфікації, як фундаментальні ступені та Вищі національні дипломи (HND). Він запровадив викладання методів управління стихійними лихами на бакалаврському рівні (перший такий курс у Великій Британії), а також парапсихологію та медичну журналістику на рівні аспірантури. Студентський склад університету у 2018/2019 навчальному році складався з 34 985 студентів: 29 005 студентів та 5980 аспірантів. Студенти-заочники у 2013—2014 роках становили 15 % бакалаврату та 39 % аспірантів. Рівень відсіву для студентів першого курсу становить 8,9 %. В університеті працює понад 1800 викладачів, і він є четвертим за величиною роботодавцем у Ковентрі. Вартість навчання для студентів університетів варіюється і становить від 7500 до 9000 фунтів стерлінгів залежно від програми навчання. Рейтинги У національному масштабі Ковентрі займає 13-те місце серед Британських університетів за версією The Guardian, 44-те — за версією The Times and Sunday Times і 53-тє — за версією The Complete University Guide 2020. На міжнародному рівні Ковентрі входить в число 531—540 найкращих університетів світу за версією QS World University Rankings. Примітки
Catedral de San Chad (Birmingham)

La catedral de San Chad​ o más formalmente Iglesia Catedral Metropolitana y la Basílica de San Chad (en inglés: St Chad's Cathedral;​ Metropolitan Cathedral Church and Basilica of Saint Chad) es la iglesia madre de la arquidiócesis de Birmingham​ en Inglaterra​ y de la provincia de la Iglesia católica en Gran Bretaña que está dedicada a San Chad de Mercia. Construida por Augustus Welby Pugin y sustancialmente completada en 1841, San Chad es una de las primeras cuatro iglesias católicas que se construyeron después de la Reforma Anglicana de 1534 y que fue elevada a catedral en 1852. Es una de las cuatro basílicas menores en Inglaterra (las otras son la Abadía de Downside, el Santuario Nacional de Nuestra Señora de Walsingham y el Priorato de Corpus Christi, este último ahora en desuso). San Chad es un edificio catalogado de grado II. La catedral está situada en un espacio verde público cerca de Queensway de San Chad, en el centro de Birmingham. A partir de 2014 su Arzobispo es Bernard Longley y su decano Canon Gerry Breen. Véase también Iglesia católica Catedral de Westminster Referencias
Sint-Chadkathedraal

De Sint-Chadkathedraal is de rooms-katholieke kathedraal en basiliek van Birmingham. Het is de kathedraal van het aartsbisdom Birmingham. In Birmingham staat ook een anglicaanse kathedraal. Geschiedenis De Sint-Chadkathedraal werd ontworpen door Augustus Pugin. De eerste steen werd gelegd in oktober 1839. Minder dan twee jaar later, op 21 juni 1841, kon het gebouw worden ingewijd als kerk. In 1852 kreeg de kerk de status van kathedraal, nadat paus Pius IX in 1850 de bisschoppelijke hiërarchie in Engeland had hersteld. Op 22 november 1940 werd de kerk gebombardeerd door nazi-Duitsland. De schade viel echter mee, doordat de brand die ontstond werd geblust door water dat uit de gebroken buizen van de centrale verwarming kwam. In 1941 kreeg de kathedraal de status van basiliek van paus Pius XII. Externe link Officiële website
Katedra Saint Chad’s w Birmingham

Katedra Saint Chad’s w Birmingham (ang. St Chad's Cathedral) – główna świątynia archidiecezji Birmingham kościoła rzymskokatolickiego. Jest to neogotycka budowla wybudowana w latach 1839–1841, zaprojektowana przez architekta Augustusa Welby Northmore Pugina. Godność katedry posiada od 1850. Ustanowiona przez papieża Piusa XII bazyliką mniejszą w 1941 roku. Bibliografia St Chad's Cathedral - The History of St Chad’s
Собор Святого Чеда

Метропольный собор и базилика Святого Чеда (англ. The Metropolitan Cathedral Church and Basilica of Saint Chad) — католический храм в городе Бирмингем (графство Уэст-Мидлендс, Англия), кафедральный собор архиепархии Бирмингема Римско-католической церкви. Освящён во имя святого Чеда Мерсийского. Собор по проекту Огастеса Уэлби Пьюджина был завершён в 1841 году. Является одной из первых четырёх католических церквей, построенных после английской Реформации. Получил статус кафедрального собора в 1852 году и является памятником архитектуры II* степени. История Собор Святого Чеда — один из первых католических соборов, построенных в Англии после Реформации, инициированной королём Генрихом VIII в 1534 году. Собор Святого Чеда по проекту Огастеса Уэлби Пьюджина построен по заказу епископа Томаса Уолша, местного апостольского викария. Фундамент был заложен в октябре 1839 года, а 21 июня 1841 года тогда ещё церковь была освящена. Строительство было завершено во многом благодаря щедрым пожертвованиям от Джона Толбота, 16-го графа Шрусбери, последнего католического графа Шрусбери. Церковь получила статус кафедрального собора в 1852 году после восстановления католической иерархии в Англии папой Пием IX в 1850 году. Первым епископом Бирмингема был бенедиктинец Уильям Бернард Уллаторн. В 1911 году епархия была преобразована в архиепархию. Собор находился в квартале оружейников Бирмингема, что поставило его под угрозу во время Второй мировой войны. Он сильно пострадал 22 ноября 1940 года, когда зажигательная бомба пробила крышу южного прохода и отлетела от пола в трубы центрального отопления, которые затем лопнули. Вода из поврежденных труб центрального отопления потушила пожар. Табличка с надписью Deo Gratias 22 Nov 1940 (с латыни — «Благодарение Богу») вписана в орнамент потолка трансепта. В 1941 году папа Пий XII объявил собор Святого Чеда малой базиликой. Примечания Литература Tim Tatton-Brown and John Crook, The English Cathedral, New Holland (2002), ISBN 1-84330-120-2 Phoebe Stanton, Pugin, Thames and Hudson (1971), ISBN 0-500-27016-3 Ссылки Сайт собора (англ.)
Oakwell

Oakwell er et stadion i Barnsley i England, der hovedsageligt bliver brugt til fodbold. Det er hjemmebane for League One-klubben Barnsley F.C. Stadionet har plads til 23.287 tilskuere, og alle pladser er siddepladser. Det blev indviet i 1888. Eksterne henvisninger Stadioninfo Arkiveret 6. december 2006 hos Wayback Machine
Oakwell Stadium

Das Oakwell Stadium bezeichnet eine Sportanlage in Barnsley, Vereinigtes Königreich, zu der eine Sporthalle, zwei Stadien und verschiedene Trainingsplätze gehören. Meistens wird unter Oakwell Stadium jedoch das größte, 23.287 Zuschauer fassende, auch The Barn genannte Fußballstadion, verstanden. Das kleinere Stadion hat 2.200 Plätze. Der aktuell in der EFL League One spielende Fußballclub FC Barnsley trägt seine Heimspiele im 1887 errichteten Oakwell Stadium aus. Es gilt als das erste Stadion Englands, das eine spezielle Tribüne für behinderte Fans designierte. Außerdem trug der Amateurfußballverein Wakefield FC ein FA-Cup-Spiel gegen Rotherham dort aus. Auch der Rugbyclub Wakefield Trinity Wildcats nutzte das Stadion für ein Heimspiel in der Rugby Super League Europe. Der Erstligist Manchester City nutzte das Stadion während der 1. Qualifikationsrunde des UEFA-Cups im Juli 2008, da der Rasen im heimischen Etihad Stadium durch diverse Veranstaltungen in Mitleidenschaft gezogen worden war. Zuschauerschnitt Berücksichtigt sind nur Liga-Spiele des FC Barnsley. Football League Division 2 2002/03: 9.757 2003/04: 9.619 Football League One 2004/05: 9.778 2005/06: 9.045 Championship 2006/07: 12.733 2007/08: 11.425 2008/09: 13.189 2009/10: 12.964 2010/11: 11.856 2011/12: 10.332 2012/13: 10.207 2013/14: 11.557 Football League One 2014/15: 9.768 Tribünen Pukka Pies East Stand Kapazität: 7.132 Eröffnung: März 1993 Der East Stand ist bekannt dafür, dass sie die erste Tribüne in Yorkshire war, die Logen besaß. Dazu ist der übrige Teil der Tribüne modern und man hat eine große Beinfreiheit. Hayselden West Stand Kapazität: 7.883 Eröffnung: um 1900 Renovierung: 1993 Die Sitze dieser Tribüne sind noch original aus dem frühen 20. Jahrhundert. Außerdem beherbergt diese Tribüne die Fernseh- und Kameraeinrichtungen. Früher waren die Umkleidekabinen ebenfalls hier heimisch. Palmer Construction North Stand Kapazität: 6.238 Kosten: 4.500.000 £ Diese Tribüne ist für die Gästefans der gegnerischen Vereine reserviert. Der North Stand beherbergt die Umkleidekabinen und mehrere Akademie-Einrichtungen. C.K. Beckett Stand Kapazität: 4.497 Eröffnung: 1995 Diese Tribüne beherbergt den Spieler-Fitnessraum, den Fanshop, die Kasse und allgemeine Verwaltungsbüros. Brittania Drilling Limited Stand Kapazität: ? Eröffnung: 1998 Der Zuschauerrang befindet sich in der Süd-Ost-Ecke des Stadions. Er beherbergt unter anderem 70 behindertengerechte Rollstuhlplätze. Weblinks barnsleyfc.co.uk: Informationen zum Stadion auf der offiziellen Website des FC Barnsley (englisch) footballgroundguide.com: Stadionführer (englisch) Einzelnachweise
Oakwell Stadium

Oakwell es un complejo deportivo situado en Barnsley (Yorkshire del Sur, Inglaterra) utilizado principalmente por el Barnsley Football Club para jugar sus partidos en casa. El nombre de Oakwell por lo general se refiere al estadio principal, que también incluye varios lugares vecinos, que constituyen la Academia del Barnsley FC, un campo entrenamiento bajo techo, de menor extensión y tamaño, con asientos en el sur y el oeste para cerca de 2200 espectadores. Hasta el año 2003, el estadio y la gran cantidad de tierra que lo rodea eran propiedad de Barnsley Football Club, pero después de entrar en suspensión de pagos en el año 2002, el Consejo ha adquirido el Oakwell para permitir al club pagar a sus acreedores y permanecer en la Football League Championship. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una galería multimedia sobre Oakwell Stadium.
Oakwell Stadium

Oakwell est le nom d'un centre sportif et d'un stade de football localisé à Barnsley. C'est l'enceinte du club de Barnsley Football Club. Histoire Le stade, construit en 1887, a été inauguré en 1888. Depuis cette date le club résident est le Barnsley Football Club. Le record d'affluence date du 15 février 1936 pour un match du 5e tour de la FA Cup contre Stoke City avec 40 255 spectateurs. Pour la période moderne, avec un stade ne comportant que des places assises, le record est de 22 650 spectateurs pour un match de First Division, appelée aujourd'hui Football League Championship (deuxième division anglaise), contre Manchester City le 11 mars 2000 . Notes et références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail du Yorkshire
Oakwell

L'Oakwell è un complesso sportivo situato a Barnsley (South Yorkshire, Inghilterra) utilizzato principalmente dal Barnsley Football Club per giocare le loro partite in casa. Il nome Oakwell si riferisce in genere allo stadio principale, che include anche diversi luoghi limitrofi che costituiscono gli impianti dell'Accademia del Barnsley - un campo coperto di formazione, uno stadio più piccolo con posti a sedere sui lati sud e ovest per circa 2.200 spettatori. Fino al 2003 lo stadio e la grande quantità di terra che lo circonda era di proprietà del Barnsley Football Club, tuttavia dopo essere tenuto in amministrazione controllata nel 2002, il Consiglio ha acquistato l'Oakwell per consentire al club di pagare i suoi creditori e di rimanere in Football League Championship. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Oakwell Collegamenti esterni Sito ufficiale, su barnsleyfc.co.uk.
Oakwell Stadium

Het Oakwell Stadium, kortweg ook wel Oakwell genoemd, is een multifunctioneel stadion in Barnsley, Engeland. De voetbalclub Barnsley FC speelt in het stadion zijn thuiswedstrijden. Het stadion beschikt over 23.009 zitplaatsen. Oakwell heeft de volgende tribunes: De West Stand, de oudste tribune van het stadion, werd gebouwd in 1904. Hij bestaat uit twee verdiepingen, waarvan alleen de bovenste overdekt is. De zitplaatsen op deze verdieping zijn nog origineel. In 1995 werd ook de onderste verdieping van zitplaatsen voorzien. De East Stand is een in 1993 gebouwde tribune met twee verdiepingen. In deze tribune bevinden zich VIP-lounges. De CK Beckett Stand, aan het zuidelijke uiteinde van het veld, werd gebouwd in 1995. De North Stand, gebouwd in 1999, is de meest recente uitbreiding van het stadion, en wordt gebruikt om gastsupporters te huisvesten. De Corner Stand, gebouwd in 1997, bevat VIP-lounges en plaatsen voor gehandicapten.
Oakwell Stadium

Oakwell Stadium stadion piłkarski, położony w mieście Barnsley, Wielka Brytania. Oddany został do użytku w 1887 roku. Od tego czasu swoje mecze na tym obiekcie rozgrywa zespół piłkarski Barnsley F.C. Jego pojemność wynosi 23 009 miejsc. Rekordową frekwencję, wynoszącą 40 255 osób, odnotowano w 1936 podczas meczu ligowego pomiędzy Barnsley F.C. a Stoke City F.C. Linki zewnętrzne The Stadium Guide (ang.)
Oakwell Stadium

O Oakwell Stadium é um estádio multi-uso, predominantemente usado para a prática do futebol, localizado em Barnsley, South Yorkshire, Inglaterra, utilizado pelo Barnsley Football Club para mandar seus jogos. Foi construído em 1887 e tem capacidade para 23.287 espectadores. História O estádio começou a ser construído em 1887 e foi inaugurado no ano seguinte. Até o ano de 2003, o estádio e o grande terreno que o rodeava, eram propriedades do Barnsley FC, mas depois de atrasar compromissos financeiros desde 2002, o chamado Conselho Municipal da cidade adquiriu Oakwell, entretanto não suas terras em torno, para permitir ao clube pagar seus credores e com isso permanecer disputando profissionalmente as ligas do futebol inglês. Recorde de Público A partida com maior público disputada no Oakwell foi em um jogo contra a equipe do Stoke City, no ano de 1936. A partida foi assistida por 40.255 espectadores. Estrutura e instalações As três arquibancadas foram reconstruídas na década de 1990. De um lado está a Arquibancada Leste, construída ao longo de toda a lateral do campo. Inaugurado em março de 1993, este setor é coberto e tem capacidade para 7.500 espectadores. A arquibancada no lado oposto, é a chamada West Stand, parte da qual remonta a 1904, quando da sua construção. No chamado CK Beckett Stand, um setor totalmente com cadeiras, coberto e utilizado pelos torcedores da casa, tem capacidade para 4.500 pessoas e foi re-inaugurado em 1995. A outra extremidade, o Setor Norte, foi anteriormente uma arquibancada aberta mas agora é coberta, com capacidade para 6.000 torcedores. A quantidade de cadeiras oferecidas aos torcedores visitantes varia de acordo com a demanda. Uma característica incomum do estádio é um setor construído para espectadores deficientes, sendo uma estrutura de três andares que fica na esquina entre os setores sul e leste do estádio, chamada de Corner Stand. Referências Ligações externas «Página oficial» (em inglês)
Оуквелл

«Оуквелл» (англ. Oakwell) — стадион в городе Барнсли, графство Саут-Йоркшир. Является домашней ареной футбольного клуба «Барнсли» с 1888 года. Стадион расположен в полумиле от железнодорожного вокзала Барнсли, связывающего город с соседними Шеффилдом, Лидсом, Ноттингемом и Хаддерсфилдом. Кроме матчей основной команды «Барнсли» стадион также принимает матчи резервной команды. Рядом со стадионом также расположена молодёжная академия «Барнсли» — ей принадлежат несколько тренировочных полей, закрытый тренировочный зал и небольшой стадион на 2200 мест. В период с 1992 по 1998 года состоялась генеральная реконструкция арены. В ноябре 2010 года были обнародованы планы по реконструкции стадиона. Обновление не затронет вместимость стадиона, а будет направлено на замену устаревших конструкций и удовлетворение требований СМИ. Ссылки Информация о стадионе на официальном сайте «Барнсли» Архивная копия от 13 декабря 2014 на Wayback Machine
Оуквелл

«Оуквелл Стедіум» (англ. Oakwell Stadium) — багатофункціональний стадіон у Барнслі, Англія, домашня арена ФК «Барнслі». Стадіон побудований 1887 року та відкритий у 1888 році. Протягом 1992—1999 років був реконструйований. До 2003 року був у власності ФК «Барнслі», однак у 2002 році муніципалітет Барнслі придбав його у клубу задля його фінансової підтримки. Посилання Про стадіон на офіційному сайті ФК «Барнслі» (англ.) Oakwell на footballtripper.com (англ.) Oakwell Stadium на stadiumguide.com (англ.)
Gisburn Tunnel

Gisburn Tunnel is a short railway tunnel on the Ribble Valley line in Lancashire, England. The tunnel is 157 yards (144 m) long, just to the east of Gisburn railway station, curving slightly under Gisburne Park. The tunnel was reputedly built at the behest of Lord Ribblesdale, who didn't want the railway across his land. The line through the tunnel connects Blackburn, Clitheroe and Hellifield, and is an important railway route for freight trains. History The tunnel, which is 157 yards (144 m) long, is sometimes referred to as either Gisburn Park, or Gisburn Hall Tunnel. It was opened to goods traffic in March 1880, when the railway line from Gisburn station (just to the west of the tunnel) was opened to Hellifield. Previous to this, the railway had a temporary terminus in Gisburn railway station. Full opening of the line to passengers occurred on 1 June 1880. The extension of the East Lancashire Railway (by that time, the Lancashire and Yorkshire Railway) needed to go through Lord Ribblesdale's estate (Gisburn Park). Ribblesdale refused to allow the railway to cross his grounds in case it frightened his horses, so a cut-and-cover castellated tunnel was built instead, and the course of the railway was altered from the plans so that the trackbed could not be seen from Gisburne Hall. The castellated entrances to the tunnel were built when Ribblesdale refused the compensation money from the railway company, with Ribblesdale instead asking that the money be spent on the look of the tunnel portals over normal brick edifices. Various measurements exist for the tunnel - most agree on 157 yards (144 m), however the chain listing shows it to be 7 chains (460 ft; 140 m) long, and a newspaper report from 1880, lists the tunnel as being 154 yards (141 m) long. In 2018, Network Rail undertook a refurbishment programme to restore the stonework on the portals of the tunnel. The project cost £100,000 and was nominated in the 2018 National Railway Heritage Awards. Whilst the tunnel itself is not listed, both portals are (grade II listed), being noted for their use of local stone, with Liverpool red sandstone dressings, and castellated nature with octagonal turrets. The tunnel is on the Ribble Valley line, some 6 miles (9.7 km) south of Hellifield, and 8 miles (13 km) north of Clitheroe. The line through the tunnel is an important freight artery, and serves as a useful diversionary route when the West Coast Main Line is closed. Portal locations Western portal: 53.936°N 2.264°W﻿ / 53.936; -2.264﻿ (Lees Moor Tunnel (Western portal)) - grade II listed. Eastern portal: 53.937°N 2.263°W﻿ / 53.937; -2.263﻿ (Lees Moor Tunnel (Eastern portal)) - grade II listed. See also Listed buildings in Gisburn References Sources Blakemore, Michael (1984). The Lancashire and Yorkshire Railway. London: I. Allan. ISBN 0711014019. External links Map of the location Location of the tunnel in relation to the surrounding railways (at 2c on the map)
Cradle Tower

Der Cradle Tower ist ein Tor in der Festung des Tower of London. Das Tor befindet sich an der Südseite des Towers und verbindet den äußeren Festungsring mit der Tower Wharf. Ursprünglich im 14. Jahrhundert errichtet, war der Tower mehrfach Umbauten unterworfen. Die letzte größere Baumaßnahme versah ihn 1870 mit einem neogotischen obersten Stockwerk. Das Gebäude hat einen T-förmigen Grundriss, bei dem der Fuß des T nach Süden in Richtung Themse reicht. Im Erdgeschoss befindet sich ein schmaler Durchgang, das ehemalige Wassertor, von dem sich seitlich zwei Räume befinden. Der Raum auf der Ostseite diente vermutlich als Aufenthaltsraum eines Wächters, während der westliche Raum dem König vorbehalten war. Von hier konnte er über eine Treppe und eine mittlerweile verschwundene Brücke in die übrige Festung und in seine privaten Gemächer im Lanthorn Tower gelangen. Eduard III. ließ das Tor seit 1348 als privates Wassertor errichten. Baumeister war der Zimmermann John of Leicester. Durch den Ausbruch des Schwarzen Tods verzögerte sich die Fertigstellung bis 1355. Es ist heute das wichtigste noch existierende Gebäude aus dieser Bauphase. Das oberste Stockwerk ließ das Board of Ordnance im Jahr 1776 entfernen, um Platz für eine Geschützbatterie zu schaffen. Nachdem im 19. Jahrhundert die Verteidigungsfunktion des Towers weitgehend obsolet geworden war und Tourismus und Repräsentation eine wichtigere Rolle spielten, wurde auch dieser Turm mit einem Anbau versehen, der mittelalterlich aussehen sollte. Anmerkungen Weblinks Beschreibung durch Historic Royal Palaces Eintrag bei English Heritage
Torre Cradle

La Torre Cradle es una puerta en la fortaleza de la Torre de Londres. Se encuentra en el lado sur de la torre y conecta el anillo exterior de la fortaleza con la Tower Wharf. Construida originalmente en el siglo XIV, fue objeto de varias modificaciones, el último en 1870, que la dotó de un último piso de estilo neogótico. El edificio tiene una planta en forma de T y su base se encuentra en orientación sur hacia el río Támesis. La planta baja posee un pasaje estrecho, una antigua puerta de agua, del que salen dos habitaciones en un lateral. Probablemente esas instalaciones sirvieron como sala de guardia, mientras que la habitación del oeste estaba reservada para el rey. Desde aquí pudo llegar al resto de la fortaleza y sus habitaciones privadas en la Torre de la Linterna a través de una escalera y un puente, ya desaparecido.​​ El rey Eduardo III de Inglaterra había construido la puerta como una puerta de agua privada desde 1348. El constructor fue el carpintero John de Leicester.​ Debido al estallido de la peste negra, la finalización se retrasó hasta 1355. Hoy en día es el edificio más importante que aún existe de esta fase de construcción. El piso superior fue eliminado por la Junta de Artillería en 1776 para dejar espacio para una batería de armas. Después de que la función de defensa de la torre se volviera obsoleta en el siglo XIX y el turismo y la representación jugaran un papel más importante, a esta torre se le remodeló para conservar aspecto medieval.​ Referencias