Magdalen College

Magdalen College [ˈmɔːdlin] är ett av universitetet i Oxfords mest berömda colleges. Det grundades 1458 av William Waynflete, biskop i Winchester och Englands lordkansler. I reglerna för colleget bestämde han bland annat hur namnet skulle uttalas och att det skulle finnas en kör. Namnet är en hyllning till Maria Magdalena. Dess speciella uttal är känt som ett tidigt exempel på Oxford English. Det är ett av de rikaste Oxford-collegena, från och med 2022, och ett av de starkaste akademiskt, med rekord för högsta poäng i Norringtontabellen 2010 och toppat tabellen två gånger sedan dess. Här finns flera av universitetets framstående professurer, inklusive Agnelli-Serena-professuren, Sherardian-professuren och de fyra Waynflete-professurerna. Det stora, fyrkantiga Magdalen Tower är ett landmärke i Oxford, och det är en tradition som går tillbaka till Henrik VII:s tid att collegekören sjunger från toppen av den klockan 6 varje första maj. Colleget är beläget i östra delen av Oxfords historiska innerstad, vid floden Cherwells västra strand och nära Oxfords universitets botaniska trädgård. Inom dess område finns en hjortpark och Addison's Walk. Delar av de nuvarande byggnaderna uppfördes på 1470-talet och Magdalen räknas som ett av Oxfords mest arkitektoniskt intressanta college. Historia Grundandet Magdalen College grundades 1458 av William Waynflete, biskop av Winchester och Englands lordkansler och namngavs efter Maria Magdalena. Högskolan efterträdde en universitetssal kallad Magdalen Hall, grundad av Waynflete 1448, och från vilken högskolan hämtade de flesta av sina tidigaste elever. Magdalen Hall stängdes när högskolan grundades. Namnet återupplivades för en andra Magdalen Hall, som grundades på högskolans område omkring 1490, och som på 1800-talet flyttades till Catte Street och blev Hertford College. Waynflete grundade också en skola, numera Magdalen College School, en privatskola belägen i närheten på andra sidan Cherwell. Waynflete fick hjälp av ett stort arv från Sir John Fastolf, som ville finansiera ett religiöst college. Magdalen College tog över platsen för St John the Baptist Hospital, intill Cherwell, och använde initialt sjukhusets byggnader tills nybyggnationen stod klar mellan 1470 och 1480. Vid inkorporeringen 1458 bestod colleget av en rektor och sex fellows. År 1487, när grundarnas stadgar skrevs, bestod stiftelsen av en president (rektor), 40 fellows, 30 demies, fyra kaplanpräster, åtta sekreterare, 16 körsångare, en Master och en vaktmästare. Grundarens stadgar inkluderade bestämmelser om en körstiftelse för män och pojkar (en tradition som har fortsatt fram till idag) och hänvisade till uttalet av högskolans namn på engelska. Collegets namn uttalas som adjektivet maudlin eftersom det senmedeltida engelska namnet på Maria Magdalena var Maudelen, härlett från fornfranska Madelaine. Engelska inbördeskriget Oxford och Magdalen College stödde den rojalistiska sidan under det engelska inbördeskriget. År 1642 donerade Magdalen College över 296 pund (dvs. silver- eller guldredskap) för att finansiera krigsinsatsen – den största donationen sett till vikt av något Oxford-college. Magdalen College, som hade en position vid Cherwells strand med utsikt över Magdalen Bridge och vägen från London, hade taktisk betydelse för kungens styrkor. Från 1643 till 1645 var Magdalen's Grove ockuperad av royalistiska artillerier, och prins Rupert tros ha inkvarterat sig på colleget. Staden byggde befästningar inför belägringen genom Magdalens marker, inklusive Dover's Speare (eller Pier), en bastion som skulle ha möjliggjort observation norr och öster om staden. Jordvallar där den låg, i Water Meadow där Cherwell delar sig, är fortfarande synliga idag. Ytterligare befästningar och jordvallar byggdes för att skydda Holywell Ford-platsen norrut. Under den första belägringen av Oxford övervakade Karl I slaget från Magdalen Tower. Efter att Oxford kapitulerat till Thomas Fairfax i slutet av det första engelska inbördeskriget, beordrade parlamentet en visitation till Oxford för att rensa ut Fellows av politiska och religiösa skäl. År 1647 avsattes dåvarande Magdalen-presidenten John Oliver och visitationen utsåg istället en av sina egna personer, John Wilkinson, en tidigare rektor för Magdalen Hall som tidigare utan framgång hade kandiderat till posten som rektor vid högskolan. När de vägrade underkasta sig parlamentets auktoritet blev omkring 28 av fellows, 21 av demies (scholars) och alla utom en av tjänarna också utvisade. När rojalisterna slutligen avlägsnats, skulle colleget 1649 ta emot Fairfax och Oliver Cromwell. Efter monarkins återställande 1660 återutnämndes John Oliver till colleget, åtföljt av 17 fellows och åtta demies. Uteslutning av fellows Under 1680-talet gjorde kung Jakob II flera försök att återinföra katolicismen i det dåvarande anglikanska universitetet. År 1687 försökte han installera Anthony Farmer som president för Magdalen. Fellows avvisade detta, inte bara för att Farmer ansågs vara katolik och hade ett skadligt rykte, utan också eftersom han inte var fellow vid college och därför inte var berättigad enligt stadgarna. Fellows valde istället en av sina egna, John Hough. Kung Jakob erbjöd så småningom en kompromisskandidat i form av den moderate biskopen av Oxford, Samuel Parker, men även han avvisades av fellows eftersom de ansåg positionen fylld. Parker blev tvångsutsläppt och de fellows och demies som trotsat kungen utvisades och ersattes av kungens val mellan katoliker eller moderata anglikaner. Parker dog 1688 och ersattes av Bonaventure Giffard, en katolik under vars ledning kapellet konverterade till katolicismen. Uteslutningen av fellows markerade en vändpunkt i universitetets relation till kronan: Brockliss skriver: "det royalistiska och anglikanska universitetet som grundades vid restaurationen hade tvingats göra ett val och det hade valt anglikanismen." Jakobs inblandning i högskolan födde agg bland anglikaner som använde det som bevis på att hans styre var autokratiskt. Den 25 oktober 1688, strax före den ärorika revolutionen och Jakob II:s störtande av Vilhelm av Oranien, upphävdes Jakobs utnämningar och Hough samt de uteslutna fellows återinsattes i colleget. Denna händelse firas varje år vid en särskild bankett, Restoration Dinner, för Magdalen-fellows, demies och akademiska tjänstemän. 1900- och 2000-talet Magdalens framträdande roll sedan mitten av 1900-talet beror mycket på så kända forskare som C.S. Lewis och A.J.P. Taylor, och dess akademiska framgång på verk av professorer som Thomas Dewar Weldon. Under andra världskriget hade RAF Maintenance Command sitt huvudkontor i Magdalen. Magdalen College äger och förvaltar Oxford Science Park söder om Oxford, en vetenskaps- och teknikpark med över 100 företag. Oxford Science Park öppnade 1991, med Magdalen som delägare. Högskolan förvärvade hela ägandet 2016, innan den sålde 40 % av sin andel 2021 för 160 miljoner pund. Det rapporterades att denna försäljning mer än skulle fördubbla storleken på Magdalens donationsfond och göra den till "förmodligen det rikaste av Oxfords 39 colleges". Liksom många av Oxfords colleges antog Magdalen sin första blandade kohort 1979, efter mer än ett halvt millennium som en institution endast för män. Mellan 2015 och 2017 kom 47,2 % av de brittiska grundutbildningsstudenterna som antogs till Magdalen från statliga skolor; 12,2 % hade BME-bakgrund ("svart och etnisk minoritet") och 0,7 % var svarta. Av de 300 grundutbildningserbjudanden som Magdalen gav mellan 2017 och 2019 gick 25 (en av tolv) till elever från Eton College eller Westminster School. Arkitektur och byggnader Högskolans område sträcker sig norrut och österut från högskolan och omfattar större delen av området som avgränsas av Longwall Street, High Street (där Porters' lodge ligger) och området St Clement's. Högskolan har en mängd olika arkitektoniska stilar och har beskrivits som "en medeltida kärna med två ofullständiga tillbyggnader, en från 1700-talet och en från 1800-talet". Högskolan är organiserad kring fem innergårdar (quads). Den oregelbundet formade St John's Quad är den första när man kommer in på college och inkluderar Outdoor Pulpit och Old Grammar Hall. Den ansluter till Stora Gården (korsgången) via det perpendikulära gotiska Founders Tower, som är rikt dekorerat med sniderier och spiror och har snidade slutstenar i valvet. Chaplain's Quad löper längs sidan av kapellet och matsalen, till foten av Great Tower. St Swithun's Quad och Longwall Quad (som innehåller biblioteket) härstammar från slutet av 1800-talet och början av 1900-talet och utgör det sydvästra hörnet av högskolan. Originalbyggnader Colleget är byggt på platsen för St John the Baptist Hospital, som upplöstes 1457 och dess egendom tilldelades William av Waynflete. Några av sjukhusbyggnaderna återanvändes av högskolan, och köken finns kvar idag som högskolans bar, Old Kitchen Bar. Nybyggnation påbörjades 1470 med uppförandet av en mur runt platsen av muraren William Orchard. Därefter arbetade Orchard även med kapellet, matsalen och korsgången, inklusive Muniment och Founders Tower, och arbetet slutfördes omkring 1480. Korsgången Korsgången eller Great Quad är "medeltida kärnan" i colleget. Den byggdes mellan 1474 och 1480, också av Orchard, även om flera modifieringar gjordes senare. Tillgång till korsgången från St John's Quad sker via Founders Tower eller Muniment Tower. Kapellet och matsalen utgör den södra sidan av gården. Här finns också junior-, mellan- och seniorrummen samt det gamla biblioteket. År 1508 lades groteska detaljer kända som hieroglyfer till korsgången. Dessa anses vara allegoriska och inkluderar fyra hieroglyfer framför det gamla biblioteket som representerar vetenskapliga ämnen: vetenskap, medicin, juridik och teologi. De andra hieroglyferna har tilldelats symbolik som rör dygder som bör uppmuntras av högskolan (t.ex. lejon- och pelikangrotesker framför Senior Common Room som representerar mod och föräldrakärlek) eller laster som bör undvikas (mantikora, boxare och lamian framför Junior Common Room, som representerar stolthet, strid och lust). År 2017 genomfördes reparationsarbeten för att restaurera den svårt skadade boxarstatyn. År 1822 revs norra sidan av korsgången, till synes på grund av dåligt bruk. Detta beslut var kontroversiellt och väckte protester från fellows och i samtidens press, och det byggdes upp igen kort därefter. I början av 1900-talet genomfördes renoveringar och byggnaden återfick en mer medeltida karaktär. Studentrum installerades i det (mycket stora) takutrymmet på 1980-talet. Kapellet Kapellet är en gudstjänstlokal för medlemmar av college och andra i University of Oxford-gemenskapen och utanför. Som ett höganglikanskt kapell är dess tradition påverkad av motreformationen inom Engelska kyrkan. Sångsångsgudstjänster hålls dagligen under terminen. Kören sjunger aftonsång eller kvällsbönen varje dag klockan 18:00 utom på måndagar. På söndagar erbjuds en sjungen eukaristi på morgonen klockan 11:00. Completorium (nattbön) sjungs en gång i veckan och följs av en välsignelsegudstjänst två gånger per termin. Mässa sjungs också på stora helgdagar. Kapellet i sig är en byggnad med klass I-klasslistad. Den byggdes mellan 1474 och 1480, även om den till stor del har sitt nuvarande utseende tack vare nygotiska arbeten utförda under 1700- och 1800-talen. Valvet Taket, som ger intrycket av ett stenvälvt innertak, är i själva verket en faksimil gjord av puts som lades till 1790 av den nygotiska arkitekten James Wyatt. Wyatts ombyggnad av kapellet inkluderade ett antal förändringar för att göra det mer gotiskt till sin karaktär, men förutom taket togs Wyatts bidrag bort vid en senare omdesign 1828. Altartavlan Efter 1662 placerades en målning (eller möjligen en muralmålning) av Yttersta domen av Isaac Fuller i östra änden. Detta verk togs ner under arkitekten Lewis Cottinghams arbete i början av 1830-talet, och fragment av den ursprungliga altartavlan upptäcktes bakom det. Den visade att den ursprungliga altartavlan hade haft tre nivåer av nischer, där varje nivå innehöll tretton nischer. Cottingham ersatte Isaac Fullers målning i östra änden med den nuvarande altartavlan, vars layout baserades på dessa lämningar. Altartavlan förblev tom på figurer fram till 1864/65, då det färdigställdes av nygotiske skulptören Thomas Earp. Glasmålningarna De glasmålade fönstren mot St John's Quad har en grisaille-avbildning av den Yttersta domen. Dessa fönster, från 1792, är en rekonstruktion av glasmålaren Francis Eginton av ett tidigare 1600-talsfönster som förstördes i en storm. Den hade tagits ner under andra världskriget för att skydda den från skador, och restaurerades först på 1990-talet. Mycket av glaset hade ansetts förlorat, tills det återupptäcktes i ventilationstunnlarna under den nya byggnaden. Magdalen Tower Bygget av Magdalen's Great Tower påbörjades 1492 av en annan murare, William Raynold. Det kan ha varit avsett att ersätta ett befintligt klocktorn som fanns kvar från sjukhuset, och var troligen ursprungligen tänkt att stå fri. När det stod klart 1509 hade ytterligare byggnader byggts på båda sidor, vilket skapade den ungefär triangulära kaplangården mellan kapellet och högkapellet. Tornet innehåller en serie av tio klockor som är hängda för engelsk växelringning. De göts vid flera olika gjuterier och den tyngsta, som vägde ca 850 kg, göts 1623. Tornet är 40 meter högt och ett imponerande landmärke vid de östra infarterna till stadens centrum. Det har varit modell för andra torn, inklusive Mitchell Tower vid University of Chicago, Manhattans första presbyterianska kyrka, och All Saints' Church i Churchill, Oxfordshire. Den utgör centrum för majmorgonsfirandet i Oxford, från vilket kören sjunger stycken som Hymnus Eucharisticus och Dean of Divinity välsignar universitetet, staden och publiken. The New Building Under 1700- och 1800-talen gjordes många försök att omgestalta platsen för att bättre passa högskolans behov. Den nya byggnaden påbörjades 1733 som en del av Edward Holdsworths ritningar från 1731. Den är byggd i palladiansk stil och har en kolonnad. Den var tänkt som ena sidan av en ny "Great Quadrangle", och i väntan på detta hade byggnadens ändar lämnats ofärdiga. Holdsworths fulla vision blev dock aldrig fullbordad. Idén togs upp flera gånger av senare arkitekter, bland annat av arkitekterna James Wyatt, vars planer (aldrig förverkligade) inkluderade att delvis riva den befintliga, medeltida gården (Korsgången) och att renovera den nyklassicistiska New Building i georgiansk gotisk stil, samt John Buckler. På 1800-talet lämnade John Nash och Humphrey Repton båda in ritningar för nya, öppna innergårdar som inkorporerade The New Building. Slutligen övergavs idén om att integrera The New Building i en ny innergård, och byggnadens ändar färdigställdes slutligen 1824 med två återvändningar ritade av Thomas Harrison. Idag står den avskilt från korsgången, med utsikt över fyra krocketgräsmattor på ena sidan och Grove hjortpark på den andra. Den används som bostad för studenter och fellows, inklusive historikern Edward Gibbon och C.S. Lewis, och rymmer även vinkällaren. Daubeny-laboratoriet Mittemot huvudbyggnaden och med utsikt över botaniska trädgården ligger Daubeny-laboratoriet från 1800-talet. Trädgården hade anlagts mellan 1622 och 1633 som en medicinsk trädgård (det vill säga en trädgård för att studera växters medicinska värde) på mark som Magdalen ärvt frå St John's Hospital. Daubeny-laboratoriet och det närbelägna Professor's House grundades av universalgeniet och Magdalen-fellow Charles Daubeny efter att han utnämnts till Sherardian-professuren i botanik 1834. Daubeny påbörjade flera tillägg till platsen, uppförde nya växthus och skapade 1836 en bostad på platsen för professorn i botanik. Detta ersatte en tidigare bostad som hade rivits 1795 när vägen breddades. Den nya bostaden var en utbyggnad av biblioteket, som hade skapats i ett växthus av den tidigare Sherardian-professorn John Sibthorp för att hysa Sherards herbarium. Efter Daubenys död assimilerades detta för att hysa den växande samlingen. Senare blev det boende för forskarstuderande, Professor's House, medan Sherard Herbarium nu är en del av Fielding-Druce Herbarium som finns vid institutionen för växtvetenskap. Daubeny, som också var Aldrichian Professor i kemi, hade grundat kemilaboratoriet i källaren på det gamla Ashmolean Museum, det som nu är History of Science Museum, vara "ökänd för att vara ovärdigt ett stort universitet" och önskade en bättre vetenskaplig anläggning. Han ansökte om att högskolan skulle få bygga en, och Daubeny-laboratoriet stod klart 1848. Daubeny-laboratoriet föregicks av anatomiskolan och laboratoriet vid Christ Church som öppnade 1767, och skulle senare under seklet följas av andra högskolelaboratorier, inklusive Balliol-Trinity Laboratories. Daubeny-laboratoriet var ett tvåvåningsrum med bänkar och skåp omgivna av ett galleri, och blev universitetets huvudkemilabb. År 1902, på grund av ökande studentantal och dålig ventilation, togs laboratoriets utrustning bort och byggnaden byggdes om till föreläsningssal. År 1973 ombyggdes större delen av Daubeny-laboratoriets byggnad till bostäder för forskarstuderande. Själva laboratoriet är nu en konferenslokal. St Swithun's quad Åren 1880–1884 förlängdes högskolan västerut till den tidigare platsen för Magdalen Hall, som var en självständig akademisk hall som utvecklades från Magdalen College School, inte den tidigare Magdalen Hall som grundades av William Waynflete. De flesta av Magdalen Halls byggnader förstördes i en brand 1820, men Grammar Hall överlevde och restaurerades av Joseph Parkinson. Hallen flyttade till Catte Street 1822 och inkorporerades som Hertford College 1874. Den nya byggnaden, St Swithun's quad (ibland kallad St. Swithins quad), ritades av George Frederick Bodley och Thomas Garner i enlighet med gotisk stil. De hade ursprungligen ritat tre sidor av en innergård, även om endast södra och västra sidorna byggdes. År 1928 utökade Giles Gilbert Scott byggnaden norrut och västerut och bildade den intilliggande Longwall-innergården. Moderna byggnader och nyförvärv Flera nya tillbyggnader gjordes till högskolan i slutet av 1900-talet. Waynflete Building, som låg på andra sidan Magdalen Bridge från huvudskolans område innan den revs i december 2025, ritades av Booth, Ledeboer och Pinckheard och färdigställdes 1964. Magdalen har ett antal ytterligare annex nära huvudplatsen för boende, bland annat i Cowley Place och Longwall Street. Grove Buildings, belägna norr om Longwall Quad mellan Longwall Street och Grove, byggdes 1994–1999 av Porphyrios Associates. De hyser boende, Magdalens auditorium med 160 platser och Denning Law Library. Under terminstiden arrangeras filmvisningar i auditoriet av Magdalen Film Society. Längs Addison's Walk ligger Holywell Ford-området, där större delen av studentboendet ligger. Holywell Ford-huset byggdes av Clapton Crabb Rolfe 1888 på platsen för en äldre kvarn och förvärvades av Magdalen på 1970-talet. Ytterligare bostadsblock byggdes 1994-95 av RH Partnership Ltd. Bibliotek Förutom universitetets centrala och institutionsbibliotek har Oxfords högskolor sina egna bibliotek. Det ursprungliga collegebiblioteket Old Library ligger i korsgången och nås via Founders Tower eller President's Loggings. Den innehåller en stor samling manuskript från före 1800-talet. Konsultation av material sker vanligtvis efter överenskommelse, även om det gamla biblioteket självt kan besökas av allmänheten under vissa utställningar. År 1931 etablerades det nya biblioteket, nu kallat Longwall Library, i den tidigare Magdalen College School-byggnaden i Longwall Quad och blev högskolans huvudbibliotek för studenter. Den öppnades av Edvard VIII när han var student vid Magdalen. Den renoverades mellan 2014 och 2016 av Wright & Wright Architects och återöppnades av prins William, hertig av Cambridge. Dessutom hyser högskolan Denning Law Library i Grove-byggnaden, ett referensbibliotek för Magdalens juriststudenter, samt de specialiserade Daubeny- och McFarlane-samlingarna av vetenskapliga verk från 1800-talet respektive medeltidshistoria. Föremål från Daubeny- och McFarlane-biblioteken kan tas med till Longwall Library för konsultation på begäran. Områden The Grove The Grove eller hjortparken är en stor äng som upptar större delen av nordvästra delen av högskolans område, från New Building och Grove Buildings till Holywell Ford. Under vintern och våren är det hem för en hjord av dovhjortar. Det är möjligt att se ängen och hjortarna från stigen mellan New Buildings och Grove Quad, samt från valvet i New Buildings. På 1500-talet, enligt en karta från 1578, bestod The Grove av formellt inhägnade trädgårdar, trädklädda avenyer, en fruktträdgård och en fiskdamm. År 1630 hade en bowlingbana ersatt fruktträdgården. Under engelska inbördeskriget, mellan 1642 och 1645, blev The Grove hem för verkstäder, smedjor och gjuterier från Royal Ordinance. Efter detta började landskapsarkitekturen övergå från formella trädgårdar till mer naturlig parkmark, och vattengångarna anlades. Hjortar började odlas i colleget åtminstone på 1720-talet, och i början av 1800-talet hade de formella trädgårdarna helt försvunnit och collegets fellow Dr Bloxham noterade att hela The Grove hade överlämnats till hjortarna. Vid en tidpunkt på 1800-talet fanns där tre traktorer som tillhörde högskolans verkstadsavdelning. Vid 1900-talet hade området blivit väl skogbevuxet med många stora träd, men de flesta av dem gick förlorade i almsjuka på 1970-talet. Vattenängen och Addison's Walk Vattenängen är en översvämmad äng på östra sidan av högskolan, avgränsad på alla sidor av floden Cherwell. Under regniga vintrar kan en del eller hela ängen översvämmas, eftersom ängen ligger lägre än den omgivande stigen. Runt hela ängens kant finns en trädkantad stig, Addison's Walk, uppkallad efter fellow Joseph Addison (1672–1719), som förbinder med Holywell Ford och Fellows' Garden. Addison's Walk är populär bland collegets medlemmar och besökare. C.S. Lewis skrev en dikt om den, Chanson d'Aventure eller What the Bird Said Early in the Year, som hedras på en plakett nära porten till Holywell Ford. Tack vare de frekventa översvämningarna är ängen en av få platser i Storbritannien där Kungsängslilja (Fritillaria meleagris) kan ses växa vilt. Dessa blommor växer på mycket få platser och har dokumenterats växa på ängen sedan omkring 1785. När blomningen är klar flyttas hjorthjorden in för sommaren och hösten. Bat Willow meadow och the Fellows' Garden Längre österut från vattenängen finns Bat Willow meadow och Fellows' Garden. De är åtskilda från vattenängen och varandra av andra grenar av Cherwell, och kan nås från Addison's Walk. På Bat Willow-ängen finns Y, en 10 meter hög skulptur av ett grenträd av Mark Wallinger, beställd för högskolans 550-årsjubileum 2008. På grund av deras ålder och angrepp av honungsskivlingar fälldes pilträden 2018 och planterades om, och träet användes för att tillverka cricketträn. Fellows' Garden ligger längre norrut längs stranden av Cherwell än Bat Willow-ängen, direkt bakom Oxford Centre for Islamic Studies. Denna långa och smala trädgård följer Cherwell till kanten av University Parks. Längre norrut ligger Magdalens idrottsplats. Kören Magdalen är en av de tre körstiftelserna i Oxford, vilket innebär att körens bildande var en del av collegets stadgar, de andra körstiftelserna är New College och Christ Church. Den uppträder under kapellgudstjänster, collegefester och vid andra speciella evenemang under året. Som en del av Oxfords årliga majmorgon i en tradition som sträcker sig 500 år tillbaka, framför kören Hymnus Eucharisticus från toppen av Magdalen Tower den 1 maj för folkmassor nedanför Magdalen Bridge och High Street. Kören består av tolv akademiska korister, eller körstipendiater, och två orgelstipendiater, som alla är studenter vid högskolan, samt sexton körsångare, alla med stipendier vid Magdalen College School, och leds av en musikdirektör känd som Informator Choristarum, för närvarande Mark Williams. Mark Williams efterträdde Daniel Hyde 2017, efter att Hyde utsetts till organist och musikdirektör vid Saint Thomas Church i New York. Bland de andra tidigare dirigenterna för kören finns John Sheppard (1543–ca 1552), John Varley Roberts, Sir William McKie, Haldane Campbell Stewart och kompositören Bill Ives (1991–2009). Förutom att uppträda under kapellgudstjänster, turnerar kören och spelar in musik. År 2005 nominerades kören till en Grammy Award för sin CD With a Merrie Noyse med musik av Orlando Gibbons. Andra nyare verk inkluderar BBC:s The Blue Planet och Paul McCartneys klassiska verk Ecce Cor Meum. Studentliv Boende Grundutbildningsstudenter vid högskolan garanteras boende under terminen för hela sin examen, vanligtvis i St Swithun's Quad och Longwall Quad under sitt första år samt i "innanför murarna" Cloister, St Swithun's Quad, The New Building samt i hus på High Street och Longwall Street under de följande åren. Forskarstuderande garanteras minst två års boende. Till skillnad från grundutbildningsstudenter behöver inte forskarna flytta ut mellan terminerna och bor vanligtvis "utanför murarna", bland annat i Holywell Ford, Daubeny Laboratory och Professor's House. Boendeavgifterna inkluderar uppvärmning, el och internetåtkomst samt veckovis städning av collegebedder (hushållerskor), men inkluderar inte mat. Tre kafeterialiknande måltider om dagen serveras i matsalen, och annan mat finns tillgänglig i Old Kitchen Bar. Förutom en middagsmatsalstjänst i matsalen hålls fyra formella middagar i veckan under terminstiden. Det är trerättersmiddagar och kräver att collegemedlemmarna bär sina akademiska dräkter. Ytterligare banketter uppmärksammar speciella tillfällen, inklusive Restoration Dinner. Evenemang och sällskap Studenterna väljer årligen studentkommittéer för att organisera välgörenhetsevenemang, sociala sammankomster och banketter. Förutom klubbar och sällskap kopplade till Oxford University Student Union som drivs på universitetsnivå, kan Magdalen-medlemmar även delta i flera collegesällskap. Atkin Society och Sherrington Society är två ämnesspecifika sällskap för juridikstudenter respektive medicinstudenter. De organiserar föredrag och sociala evenemang. Atkin-sällskapet är uppkallat efter advokaten James Atkin, baron Atkin, en tidigare demy vid Magdalen, och organiserar även årligen en julmiddag för sina medlemmar ledd av en gästdomare och sommarträdgårdsfest. Sherrington Society är uppkallad efter Nobelpristagaren Sir Charles Scott Sherrington, tidigare Waynflete Professor i fysiologi. Högskolan har också ett poesidiskussionsforum kallat Florio Society, uppkallat efter 1500-talets alumnen John Florio. Ett antal andra sällskap anordnar evenemang under året. Dessa inkluderar dramasällskapet Magdalen Players; Magdalen Music Society; och Magdalen Film Society, som visar filmer under terminstiden i Grove Auditorium. Magdalen College Music Society är en avdelning av Oxford University Music Society och inkluderar en icke-auditionerad blandad kör, en kammarorkester och en saxofonensemble. Sällskapet håller recitaler på college på torsdagar under terminstid. Magdalen College Trust är en oberoende välgörenhetsorganisation som finansieras av årliga medlemsavgifter från studenter och fellows. Den uppmuntrar högskolemedlemmar att engagera sig i välgörenhetsarbete och finansierar välgörenhetsändamål. Akademisk profil I Norringtontabellens historia har Magdalen varit i toppen tre gånger: 2010, 2012 och 2015. När över hälften av finalisterna nådde förstaplatser 2010, tog de rekordet för den högsta Norringtonsiffran någonsin. Magdalen har det näst högsta genomsnittliga Norrington-resultatet från 2006 till 2019, endast slagen av Merton College. Studenter vid Magdalen College har en framgångsrik framgång i TV-tävlingen University Challenge och vunnit vid fyra tillfällen (1997, 1998, 2004 och 2011). Detta är det delade högsta antalet serievinster, delat med Manchester University, och vid Magdalens tredje seger hade ingen annan institution vunnit mer än två gånger. Till skillnad från de flesta andra college kallas studenter som tilldelas stipendium vid Magdalen officiellt för Demies. Sport Magdalen-medlemmar har tillgång till en mängd olika idrottsanläggningar. Magdalen College Recreation Ground, som är tillgänglig från huvudskolan via Addison's Walk, inkluderar planer för cricket, fotboll, ishockey och rugby. På området finns även tennisbanor och squashbanor. Recreation Ground var värd för en förstklassig cricketmatch 1912, när Oxford mötte Sydafrika. Matchen påverkades kraftigt av regn och slutade oavgjort, men Oxford gjorde poäng, samt tog fem wickets i sydafrikanernas första innings. Under första världskriget fördes samtal mellan högskolan och den lokala kolonilottföreningen om att omvandla marken till kolonilotter för att stödja krigsinsatsen, men båda parter kunde inte nå en överenskommelse. Dessutom köper högskolan gymmedlemskap på Iffley Road sportkomplex för alla sina studenters räkning. Högskolan har ett båthus på The Isis (längs hela Themsen som passerar genom Oxford) för Magdalen College Boat Club (MCBC). Magdalen College Boat Club (MCBC), en roddklubb, grundades 1859. Den deltar i de två årliga Oxfordtävlingarna, Eights Week och Torpids. I modern tid vann MCBC:s herrroddare Eights Week mellan 2004 och 2007, och Torpids senast 2008 (för herrarnas roddare) och 2016 (damerna). Förutom MCBC representeras Magdalen College av lag i fotboll, hockey, rugby, netball, cricket, lacrosse, squash och biljard, bland andra. Collegefrimärken Ett collegefrimärke gavs ut på 1960- och 1970-talen för att förskottsbetala lokal postleverans av högskolans vaktmästare. Frimärket var kortlivad och endast några få finns kvar. Ett är känt och beskrivs i Great Britain Philatelic Society Journal. Kända personer som verkat vid colleget Politik Magdalen College har undervisat medlemmar av flera kungafamiljer. Dessa inkluderar kung Edvard VIII, som deltog som prins av Wales från 1912 till 1914, varefter han lämnade utan examen; Jigme Khesar Namgyel Wangchuck, kung av Bhutan, som läste för en MPhil i politik år 2000; och kronprins Al-Muhtadee Billah Bolkiah, först i tronföljden i Brunei, som 1995 började på Foreign Service Programme (numera känt som Diplomatic Studies Programme) under antaget namn. Kardinal Wolsey Bland de politiska personer som utbildades vid Magdalen fanns kardinal Thomas Wolsey, som studerade teologi. Han tog examen vid 15 års ålder, ovanligt tidigt även för sin tid, men stannade kvar i Oxford för vidare studier och blev så småningom fellow vid Magdalen. Wolsey steg från enkla förhållanden som son till en slaktare i Ipswich och blev Lord Chancellor och ärkebiskop av York, fick stor politisk makt och blev rådgivare åt Henrik VIII. Wolsey lämnade ett bestående arv i Oxford genom att grunda Cardinal College, som Henrik VIII skulle återuppbygga och återuppgrunda som Christ Church efter Wolseys fall från makten. Han hade också velat skapa stiftelser, mest framträdande i sin hemstad Ipswich. Men kombinationen av hans fall och dess efterföljande förlust av investeringar hindrade dessa från att bli verklighet. Idag är det enda kvarlevan av det ursprungliga Cardinal College of Ipswich Wolsey's Gate, som har lämnats i ett sårbart skick sedan collegemarken tilldelades Thomas Alvard. Andra kända politikeralumner Fler nyligen utvalda Magdalen-alumner som blivit politiker inkluderar Malcolm Fraser, tidigare premiärminister i Australien, och John Turner, tidigare premiärminister i Kanada. Många ledamöter av det brittiska parlamentet har varit alumner från Magdalen. I nuvarande brittiska underhuset sitter alumnerna Alex Chalk, Jeremy Hunt och John Redwood. I House of Lords sitter alumner William Hague, baron Hague av Richmond, tidigare ledare för det konservativa partiet; David Lipsey, baron Lipsey; Dido Harding, baronessa Harding av Winscombe; John Hutton, baron Hutton av Furness; Michael Jay, baron Jay av Ewelme; Matt Ridley, 5:e viscount Ridley; och Stewart Wood, baron Wood av Anfield, tidigare handledningsfellow. Den politiska framgången för Magdalen-alumner var anmärkningsvärd 2010, då 5 av de 22 ministrarna i kabinettet hade studerat vid Magdalen. Konst Litteratur Joseph Addison, som Addison's Walk är uppkallad efter, var Fellow vid Magdalen under 1600-talet. Han är känd för sin pjäs Cato, a Tragedy baserad på Cato den yngres liv i slutet av den romerska republiken. Populär bland USA:s grundlagsfäder kan pjäsen ha tjänat som en litterär inspiration för den amerikanska revolutionen. 1800-talspoeten, dramatikern och esteten Oscar Wilde läste vid Magdalen från 1874 till 1878. Under denna tid vann han universitetets Newdigate-pris och tog examen med dubbelt högsta betyg. Efter sin tid på Magdalen blev han berömd för sina verk, inklusive romanen Dorian Grays porträtt och pjäsen Mister Earnest. Wilde inledde en affär 1891 med Alfred Douglas, som då själv var student vid Magdalen. Douglas far ogillan Wildes relation med sonen, vilket ledde till att Wilde 1895 åtalades och dömdes för "grov oanständighet", det vill säga homosexuellt beteende, och fick två års straff med straffarbete. Wilde beskrev "de två stora vändpunkterna i mitt liv var när min far skickade mig till Oxford, och när samhället skickade mig till fängelse". Efter frigivningen från fängelset flyttade Wilde till Frankrike och tillbringade de sista tre åren av sitt liv i fattigdom. Han benådades postumt 2017 enligt Lex Alan Turing. Den produktive författaren Compton Mackenzie, som skrev över hundra romaner, pjäser och biografier, läste modern historia vid Magdalen. Han är känd för sin skönlitteratur, inklusive Sinister Street – som har St. Mary's College, Oxford som en ersättare för Magdalen- och Monarch of the Glen. Compton Mackenzie var med och grundade Scottish National Party och adlades 1952. C.S. Lewis, författare och alumn från University College, var fellow och engelsklärare vid Magdalen i 29 år, från 1925 till 1954. Lewis var en av The Inklings, ett informellt skrivsällskap som även inkluderade J.R.R. Tolkien och som brukade träffas i Lewis rum på Magdalen. Under Lewis ledning fanns den blivande poet laureate John Betjeman. Även om Betjeman misslyckades med matematikdelen av inträdesproven, erbjöds han en plats att läsa engelska tack vare sin poesi, som hade imponerat på Magdalens rektor och tidigare poesiprofessor Thomas Herbert Warren. Lewis och Betjeman hade en svår relation och Betjeman hade det svårt akademiskt. Betjeman lämnade 1928 efter att ha misslyckats med att ta examen, men blev doktor i litteratur vid universitetet 1974. Seamus Heaney, som mottog Nobelpriset i litteratur 1995, var fellow vid Magdalen från 1989 till 1994. Teater Regissören Peter Brook är både alumn och hedersfellow i Magdalen. Han beskrevs 2008 som "vår största levande teaterregissör". Regissörkollegan Katie Mitchell studerade engelska vid Magdalen och är känd för sina samarbeten med Martin Crimp. År 2017 mottog hon President's Medal of the British Academy för sitt arbete inom samtida teater och opera, och hon har beskrivits som brittisk teaters "kung i exil". Musik År 1957 utsågs organisten och kompositören Bernard Rose till Magdalen's Informator Choristarum, körledare. Bland hans studenter fanns Harry Christophers, kompositör och konstnärlig ledare för Händel and Haydn Society, som var orgellärare och senare hedersfellow vid Magdalen; och Dudley Moore, komiker och jazzmusiker, som studerade vid Magdalen på ett orgelstipendium. Andrew Lloyd Webber, kompositör av musikaler som Evita och Fantomen på Operan, studerade historia vid Magdalen en termin 1965 innan han hoppade av för att satsa på musik vid Royal College of Music. Andrew Lloyd Webber har mottagit flera utmärkelser för sitt arbete, inklusive en Tony Award för sina samlade verk. Humaniora Den infödde assyriologen Hormuzd Rassam studerade vid Magdalen i 18 månader medan han följde med arkeologen Austen Henry Layard på hans första och andra expeditioner. När Layard gick i pension från arkeologin utsåg British Museum Rassam att fortsätta på egen hand. Rassam gjorde flera viktiga upptäckter: 1853 i Nineve upptäckte Rassam lertavlorna som innehöll Gilgamesheposet; 1879 upptäckte han Kyros cylindern i ruinerna av Babylon; och 1880–1881 upptäckte han staden Sippar. Han var den första arkeologen inom Mellanöstern, men hans insatser avfärdades av några av hans samtida och vid slutet av hans liv hade hans namn tagits bort från plaketter och besöksguider på British Museum. Layard skulle beskriva honom som "en vars tjänster aldrig har erkänts". Ekonomen Michael Spence studerade vid Magdalen på ett Rhodes-stipendium och tog en kandidatexamen i matematik 1968. År 2001 delade han "Nobelpriset" i ekonomi för sitt arbete med "analyser av marknader med asymmetrisk information". Han är hedersfellow vid Magdalen. Romanförfattaren och spanske antifascisten Ralph Winston Fox studerade moderna språk vid Magdalen College, där han tog examen 1922 med högsta betyg. Fox var mest känd för sina biografier över både Djingis Khan och Vladimir Lenin, samt för att ha dödats under strider mot Hitlerstödda fascister under spanska inbördeskriget. Filosofen A.C. Grayling läste sin DPhil vid Magdalen och avslutade sina studier 1981. År 2011 grundade han New College of the Humanities. Grayling är analytisk filosof och är känd för sin religionskritik, bland annat i boken The God Argument från 2013, och för sina argument för rösträttsreform, som i hans bok Democracy and Its Crises från 2017. Niall Ferguson, en välkänd historiker, studerade också vid Magdalen. Naturvetenskap Bland Magdalens alumner finns flera mottagare av Nobelpriset i fysiologi eller medicin. Howard Florey var en australisk farmakolog som studerade vid Magdalen på ett Rhodes-stipendium och tog examen 1924. Han delade Nobelpriset i fysiologi eller medicin 1945 för utvecklingen av penicillin. Peter Medawar läste en kandidatexamen i zoologi vid Magdalen, där han avlade en förstaklassexamen, och senare en DPhil, under handledning av Florey. Hans forskning om vävnadstransplantation och immunavstötning ledde till upptäckten av förvärvad immuntolerans och blev grunden för organtransplantation. För detta arbete delade han Nobelpriset i fysiologi eller medicin 1960. Liksom Florey före honom kom även den australiske neurofysiologen John Eccles till Magdalen på ett Rhodes-stipendium, där han läste sin DPhil. Han undervisades av en tidigare neurofysiolog som fick Nobelpriset 1932, Charles Scott Sherrington, som innehade Waynflete-professuren i fysiologi vid Magdalen. År 1963 mottog Eccles Nobelpriset i fysiologi eller medicin för sin forskning om synapser. Eccles var också känd för sina bidrag till filosofin, bland annat genom att skriva om Kropp–själ-problemet och blev hedersmedlem i American Philosophical Society. Peter J. Ratcliffe innehade Nuffield-professuren i klinisk medicin mellan 2003 och 2006 och är fortfarande extra fellow vid Magdalen. Han delade Nobelpriset i fysiologi eller medicin 2019 för sitt arbete med syremätning av celler. Andra tidigare Nuffield-professorer i klinisk medicin inkluderar Sir David Weatherall, som grundade Weatherall Institute of Molecular Medicine 1989, och Sir John Bell, som också är alumn från högskolan. Den nuvarande innehavaren av professuren är Richard Cornall, som utsågs 2019. Två Fellows vid Magdalen har tilldelats Nobelpriset i fysik: Erwin Schrödinger 1933, medan han var fellow; och Anthony James Leggett 2003, som hade varit Fellow från 1963 till 1967. På grund av Magdalens nära relation till Oxfords botaniska trädgård och som hem för Sherardian-professuren i botanik har Magdalen varit förknippad med många framstående botaniker. Historiska Sherardian-professorer inkluderar John Sibthorp, i vars namn Sibthorpian-professuren i landsbygdsekonomi, senare känd som Sibthorpian-professuren i växtvetenskap, grundades; och Charles Daubeny, som även innehade Aldrichian-professuren i kemi och grundade Daubeny-laboratoriet. Sherardian-professuren har innehafts sedan 2022 av Lars Østergaard, som studerar hur molekylära signalmekanismer utvecklas för att påverka växtutveckling. På samma sätt har många framstående forskare innehaft Waynflete-professurer vid Magdalen. Dessa inkluderar matematikern J.H.C. Whitehead, som innehade Waynflete-professuren i ren matematik mellan 1947 och 1960. Under denna tid var han också ordförande för London Mathematical Society, som instiftade Whitehead- och Senior Whitehead-priserna till hans ära. Han är ihågkommen för sina grundläggande bidrag till topologin. Professuren innehades från 1984 tills han gick i pension 2006 av Daniel Quillen, som mottog Fieldsmedaljen för sitt arbete inom algebraisk K-teori. Den innehas för närvarande av Ben Green. Galleri Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Magdalen College, Oxford, 22 januari 2026. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Magdalen College. Officiell webbplats Virtual Tour of Magdalen College Arkiverad 4 November 2012 Website of Magdalen College Choir Fletcher's History of Oxford: Magdalen College A history of the choristers of Magdalen Chapel, Oxford Website of Magdalen Middle Common Room