Royal Academy of Dramatic Art

A Royal Academy of Dramatic Art (RADA) a világ egyik leghíresebb és London egyik legrégebbi drámaiskolája, amely a főváros Bloomsbury kerületében található. Történelme Az alapítás és a kezdeti évek Sir Herbert Tree Beerbohm alapította meg Drámai Művészet Akadémiája néven 1904-ben, a Her Majesty’s színházban, London Haymarket utcában, ahol a társulat és a diákok látványos és színvonalas Shakespeare produkciókat mutattak be, majd 1905-ben átkerültek Gower Street 62 alá. Ekkor csatlakozik a vezetőséghez Sir Johnston Forbes-Robertson, Sir Arthur Wing Pinero és Sir James Barrie, majd pár év múlva, Irene Vanbrugh és George Bernard Shaw is, de már 1909-ben Kenneth Barnest és a Vanbrugh testvéreket nevezték ki igazgatóknak. Pár évvel később 1912-ben George Bernard Shaw Pygmalion darabjával (melynek jogdíjait az intézménynek ajándékozta) sikerül annyi bevételhez jutnia az akadémiának, hogy színpadra tudták állítani a My Fair Lady-t egy sikeres előadásban. A híres író nem csak ilyen módon segítette az iskolát. Alkalmi előadásokat tartott a hallgatóknak. Már az első világháború előtt körülbelül negyvenen diplomáztak le, közöttük olyan személyek, mint Athene Seyler, Robert Atkins és Cedric Hardwicke. Fejlesztések és bővítések 1921-re annyira megnövekedett az érdeklődés a akadémia iránt, hogy új tanszéket nyitottak a Malet Street-en. Az első állami támogatást (500 fontot) 1924-ben kapta az akadémia az Állami Kincstártól, majd 1927-ben a Gower Street-i épületet átalakították és új épületekkel egészítették ki, így a Malet Street-ről visszakerültek az ottani tanszékek. Pusztulása és újraépítése A második világháború alatt a német légierő támadásai során az épület elpusztult és csak jó pár év múlva tudták – szegényes körülmények között – ismét megnyitni. Azonban 1950-ben George Bernard Shaw meghalt és művei egyharmadát az Akadémiára hagyja, amiből a vezetésnek sikerült igen szép profitot előteremtenie. Bár nem közvetlenül, de érintette az intézményt, hogy 1954-ben megnyitották az új Vanbrugh Színházat. Hanyatlás és normalizálódás 1955-ben Sir Kenneth Barnes visszavonult, helyére John Fernaldot nevezték ki, de különböző okokból kifolyólag, a diákok száma csökkent és a bekerülés is nehezedett. Azonban az 1950-es évek végén és az 1960-as évek elején új támogatási rendszernek köszönhetően újra normalizálódott a helyzet. Ebben az időszakban olyan – későbbi – hírességek jártak az Akadémiára, mint Albert Finney, Tom Courtenay, Glenda Jackson, John Hurt, Michael Williams és Anthony Hopkins. Az 1960-as, 1970-es és 1980-as évek Az 1960-as évek közepén (1964) vált fontossá a Vanbrugh Színház, ugyanis az Akadémia a színház klubjának székhelye lett. 1966-ban újabb vezetőségi csere történt, miután John Fernald lemondott és helyére Hugh Cruttwell érkezett. Vezetése alatt, 1970-ben speciális szakmai kurzusokat indítottak. 1972-ben a – volt hallgató – Richard Attenborough lett az elnök. Öt évvel később szorosabb kapcsolatra kerül sor a Vanbrugh színházzal, amikor a színház vezetősége elhatározta, hogy Herbert Tree Beerbohm tiszteletére álláslehetőséget biztosítanak az Akadémia diplomásainak. Ezekben az években az akadémia hallgatója volt Jonathan Pryce, Juliet Stevenson, Alan Rickman, Anton Lesser, Kenneth Branagh, Bruce Payne és Fiona Shaw is. 1984-ben Oliver Neville-t nevezik ki elnöknek. A nyolcvanas évek utolsó évétől kezdve a walesi herceg gyakorta tett látogatásokat az elnöki tanácsnál és az ő javaslatára lett John Gielgud az első tiszteletbeli tag. Újabb fejlesztések 1993-ban Neville helyére Nicholas Barter-t nevezték ki elnöknek irányítása alatt átadásra került egy kihelyezett tanszék, profi színészeknek Tokióban, majd egy 1996-ban kapott 22.7 millió fontos támogatásból nem csak a Gower utcai épületeket, de a Vanbrugh Színházat is átépítették, majd újra megnyitották a Malet Street-i tanszéket. További támogatásra a Nemzeti Művészeti Tanács igazgatósága létrehozott egy bizottságot, mely a következő négy évben 8 millió fontot juttatott az intézménynek. A diszkrecionális önkormányzati támogatásokat azonban, kivonták az elkövetkezendő két évben. Az összegekből az akadémia tovább tudta finanszírozni az 1995-ben indított portfólióját, amely rövid és speciális tanfolyamokat biztosított brit, amerikai és japán diákok részére Londonban. A Vanburgh Színház klubjának 1998-as megszűnésével kissé lazult a kapcsolat a színházzal. Ettől függetlenül az akadémia vezetésében is újabb változásra került sor. Ellis Jones lett az elnök. 2000-ben befejeződtek a Gower és Malet Street-i épületek munkálatai és 2001-ben a Chenies Street 20-22-ben új tanszékeket is megnyitottak, valamint felsőfokú tánc és drámatanfolyamokat indítottak a londoni King's College-ban. Két évre rá, hogy Richard Attenborough lett újra az elnök egy Balett és Kortárs Tánc Iskola csatlakozott az intézményhez (2005), majd újabb két évvel később egyéves drámatanfolyamot vezettek be évenkénti 32 fős létszámmal. Jelenleg 2007 óta újra Richard Attenborough az elnök, elnöktársa pedig Sir Stephen Waley-Cohen, alelnökök: Alan Rickman és Michael Attenborough, a művészeti igazgató Edward Kemp 2008-tól. Hallgatói Megjegyzések Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Royal Academy of Dramatic Art című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Források Az akadémia régi honlapja (RAR.org, archív) Az akadémia aktív honlapja (RADA.co.uk)