NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Uniwersytet Hertfordshire

Uniwersytet Hertfordshire (ang. University of Hertfordshire) – brytyjska uczelnia publiczna z siedzibą w Hatfield w hrabstwie Hertfordshire. Kształci się na niej ponad 23 700 studentów. Uniwersytet został w 2015 zaliczony przez „Times Higher Education” do 100 najlepszych na świecie w kategorii Universities under 50. 95,2% (2015/2016) jego absolwentów pracuje lub kontynuuje naukę w 6 miesięcy po ukończeniu studiów (zgodnie z badaniem Destination of Leavers from Higher Education), co jest powyżej średniej krajowej zatrudnienia absolwentów (93,2%). Instytucja oferuje ponad 800 programów licencjackich, podyplomowych, online oraz krótkie kursy w swoich 11 szkołach, w których znajduje się około 50 wydziałów akademickich oraz 24 ośrodków badawczych: Hertfordshire Business School Computer Science Creative Arts Education Engineering and Technology Health and Social Work Humanities Law Life and Medical Sciences Physics, Astronomy and Mathematics Hertfordshire Higher Education Consortium Przypisy Linki zewnętrzne Witryna internetowa Uniwersytetu Hertfordshire (ang.)
Universidade de Hertfordshire

A Universidade de Hertfordshire é uma universidade pública de pesquisa localizada em Hertfordshire, Reino Unido. A universidade se baseia em grande parte em Hatfield. Sua instituição antecessora, o Hatfield Technical College, foi fundado em 1952 e foi identificado como uma das 25 faculdades de tecnologia no Reino Unido em 1959. Em 1992, foi concedido o status de universidade pelo governo britânico ao Hatfield Polytechnic e, posteriormente rebatizado para Universidade de Hertfordshire. Fotografia de oito anos de exposição Em 2020, o Observatório da Universidade de Hertfordshire comemorou seu 50º aniversário, e revelou uma fotografia que teve o tempo de exposição de oito anos, quebrando o recorde de exposição mais longa. A artista, Regina Valkenborgh, era estudante de mestrado em agosto de 2012, quando prendeu a câmera pinhole no domo de um dos telescópios do observatório. A câmera foi então esquecida, e redescoberta em setembro de 2020 por um técnico do observatório. A fotografia registrou o caminho que o sol percorreu no céu durante os 2 953 dias em que o filme ficou exposto. Referências Ligações externas University of Hertfordshire official website
London School of Economics

La London School of Economics and Political Science (informalment la London School of Economics o LSE, Escola d'Economia de Londres) és una universitat pública especialitzada en ciències socials ubicada a Londres. Fundada en 1895 pels membres de la Societat fabiana Beatrice Webb, Sidney Webb, Graham Wallas i George Bernard Shaw, la LSE passa a formar part de la Universitat de Londres en 1900 i començà a atorgar diplomes en 1902. Malgrat el seu nom, la LSE conduïx ensenyament i recerca en diverses ciències socials i formals, amb departaments d'antropologia, ciències polítiques, comptabilitat, desenvolupament, dret, economia, estadística, estudis d'empresa, estudis de gènere, estudis europeus, filosofia de la ciència i lògica, finances, geografia, història econòmica, història, matemàtiques, metodologia, mitjans de comunicació, política social, relacions internacionals i sociologia. La LSE està ubicada en Westminster, Central London, a prop de Covent Garden i Holborn. Té aproximadament 9.500 estudiants a temps complet i una plantilla de 3.000 membres. A l'exercici 2012-2013 rebé un pressupost total de £263,2 milions, dels quals £23,7 milions es destinaren a recerca. La biblioteca de la LSE s'anomena Biblioteca Britànica de Ciències Polítiques i Econòmiques i conté més 4 milions de volums impresos, 60.000 publicacions acadèmiques i 29.000 llibres electrònics, convertint-la en la biblioteca especialitzada en ciències socials més gran d'Europa. La LSE és una de les universitats de prestigi més selectives del món, amb el percentatge d'admissions més baixos d'entre totes les universitats britàniques, i es posiciona de manera consistentment alta als rànquings mundials. En 2013, el rànquing QS situà la LSE en segona posició dins de les disciplines de ciències socials i empresarials, i en quarta posició en termes de prospectives laborals. Entre els seus antics alumnes s'hi compten 16 Premis Nobel i almenys 37 caps d'estat. Referències Enllaços externs Plana Web
London School of Economics

London School of Economics and Political Science (Londýnská škola ekonomie a politických věd), zkratka LSE, je anglická škola v oblasti práva, ekonomie a společenských věd. Patří do skupiny G5 nejlepších britských univerzit, do Evropské asociace univerzit (EUA) a mnoha dalších. Historie LSE založili roku 1895 manželé Beatrice a Sidney Webbovi, příznivci fabiánského socialismu, spolu s G. B. Shawem podle vzoru pařížského Institut d'études politiques de Paris (Sciences Po). Dnes je jednou z 19 kolejí federativní University of London. Má jedinou fakultu, která se člení na 13 oborů, mezi něž patří právo, politické vědy, ekonomie, geografie, sociální politika, sociologie, umění a média a řada dalších. Součástí školy, která sídlí v samém centru Londýna, je také knihovna se 4 miliony svazků. LSE vydává časopis The Beaver (bobr, je to její maskot) a pořádá množství odborných i veřejných a kulturních akcí. Současnou ředitelkou LSE je Minouche Shafik. V roce 2007 zde studovalo 8810 studentů, z toho 4950 graduovaných, pod vedením 1303 učitelů. Skola přijímá zhruba jednoho ze 17 uchazečů (na právech ještě méně), a to na základě předchozích studijních výsledků, praxe, písemných esejů a doporučení. Čeští absolventi Školu absolvovalo i mnoho českých osobností, například: prof. Martin Potůček, ministryně Jana Maláčová a její ex-manžel Aleš Chmelař (náměstek ministra zahraničí). Slavní učitelé a absolventi Mezi jejími učiteli a absolventy bylo 16 nositelů Nobelových cen, mimo jiné G. B. Shaw, Bertrand Russell, Friedrich Hayek, Ronald Coase, Amartya Sen, George Akerlof a laureát Nobelovy ceny za ekonomii roku 2008 Paul Krugman. Řada absolventů zastávala a zastává vysoké politické funkce, například prezident John F. Kennedy, dánská královna Markéta II., německý kancléř Heinrich Brüning, italský premiér a předseda Evropské komise Romano Prodi, kanadský premiér Pierre Trudeau a mnoho dalších. Studoval zde David Rockefeller, George Soros, mnoho významných bankéřů, ale také zpěvák Mick Jagger. Mezi řediteli LSE byli také sociologové Ralf Dahrendorf a Anthony Giddens, přednášel zde také Ulrich Beck. Z filosofů zde přednášeli Karl Popper, který katedru filosofie vědy na LSE zakládal, Paul Feyerabend a Imre Lakatos. Laureáti Nobelovy Ceny Odkazy Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků London School of Economics na anglické Wikipedii a London School of Economics and Political Science na německé Wikipedii. Související články University of London Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Londýnská škola ekonomie na Wikimedia Commons (anglicky) LSE Homepage LSE Students' Union The Beaver Newspaper The Times' Profile of The LSE University of London Homepage
London School of Economics

London School of Economics and Political Science bliver ofte refereret til som London School of Economics eller bare LSE. Skolen er et specialuniversitet lokaliseret i Houghton Street i det centrale London, tværs over Aldwych og ved siden af Royal Courts of Justice. LSE er en af verdens ledende social science-institutioner.. Universitetet har samtidig verdens mest internationale sammensætning af studerende LSE havde den største procentdel af forskning klassificeret som værende i verdensklasse af alle universiteter i 2008 Research Assessment Exercise. Universitetet er et af verdens mest selektive og har den laveste optagelsesrate af alle universiteter i Storbritannien. Adskillige Nobelprisvindere og statsoverhoveder har læst eller undervist på LSE. Referencer
London School of Economics

A London School of Economics and Political Science, rövidebben London School of Economics (LSE, ejtsd: eleszí) a Londoni Egyetem speciális jogokkal rendelkező részlege. London belvárosában, az Aldwych mellett fekszik. Nemzetközi rangsorok alapján a világ vezető társadalomtudományi és közgazdasági oktatási és kutatási intézete. Ezen rangsorok alapján társadalomtudmányokból csak az amerikai Harvard Egyetem előzte meg. Története Az LSE-t 1895-ben a Fábiánus Társaság tagjai, Sidney és Beatrice Webb, Graham Wallas és George Bernard Shaw alapította. A London School of Economics számos kiválóságot adott a jog, történelem, közgazdaságtan, üzlet, irodalom, média és politika területéről. Volt diákjai között 52 volt, vagy jelenlegi kormány és államfő található és 20 jelenlegi tagja a brit alsóháznak. Jelenleg 28 százaléka (13 a 47-ből) a közgazdasági Nobel-díjaknak LSE-hez kötődő személyek kapták, emellett 4 Nobel Békedíj és két Irodalmi Nobel Díj is az intézményhez köthető. Az összes európai egyetem közül az LSE-n tanult a legtöbb milliárdos egy 2014-es felmérés szerint. Az LSE-ről kikerülő diákok keresik a legtöbbet bármelyik angol egyetemhez viszonyítva. Hallgatói voltak John F. Kennedy (az USA elnöke) Óscar Arias Sánchez, Costa Rica miniszterelnöke, Nobel-díjas Ralph Bunche (Nobel-díjas) Bertrand Russell (Nobel-díjas) Philip Noel-Baker (Nobel-díjas) Sir John Hicks (Nobel-díjas) Friedrich August von Hayek (Nobel-díjas) James Meade (Nobel-díjas) Sir Arthur Lewis (Nobel-díjas) Merton Miller (Nobel-díjas) Ronald Coase (Nobel-díjas) Amartya Sen (Nobel-díjas) Robert Mundell (Nobel-díjas) George Akerlof (Nobel-díjas) Juan Manuel Santos (Kolumbia elnöke, Nobel-díjas) Romano Prodi (olasz miniszterelnök) Cherie Booth (Tony Blair felesége) Edwina Currie (politikus, író, rádióbemondó) Mick Jagger (zenész) Sir David Attenborough (természetfilmes) Robert Kilroy (politikus, médiaszemélyiség) Soros György (milliárdos) Richard Layard (brit közgazdász) Haakon Magnus Norvégia koronahercege David Rockefeller (milliárdos) Külső hivatkozások Az LSE honlapja
London School of Economics and Political Science

La Scuola di economia e scienza politica di Londra (in inglese: London School of Economics and Political Science, LSE) è una prestigiosa scuola specializzata nelle scienze sociali dell'Università di Londra. Università pubblica riconosciuta come punto di riferimento mondiale per lo studio delle scienze sociali, la LSE va classificata, nel linguaggio tecnico dell'accademia anglofona, come research university, vale dire un istituto universitario la cui missione principale è la ricerca. La LSE si è affermata nel tempo come un’università di grande prestigio, altamente selettiva (tra le prime venti più selettive al mondo) e capace di definire l’eccellenza dello standard accademico nelle scienze sociali. L'università è oggi considerata come un centro internazionale di eccellenza accademica, e la sua ricerca è un punto di riferimento a livello mondiale. Secondo il QS World University Rankings, infatti, la LSE si classifica al secondo posto nel mondo per le scienze sociali, dietro l'Università di Harvard. Il suo albo d'oro annovera tra gli ex studenti e ricercatori 22 premi Nobel, 60 capi di stato, un elevato numero di figure istituzionali, politiche, accademiche e diplomatiche di rilievo, oltre che volti noti della finanza e dell'imprenditoria globale. Secondo dati del 2017, il 27% di tutti i vincitori di un premio Nobel in Economia sono stati affiliati alla LSE, la quale è in questo frangente seconda solo all'Università di Chicago; percentuale che ammonta al 16% se si considerano invece i vincitori di premi Nobel in tutte le discipline. Con l'assegnazione dei Nobel del 2024 a Daron Acemoglu e James Robinson, e del 2025 a Philippe Aghion, questa percentuale ammonta ad oltre il 30%. La LSE è membro del Russell Group, della Association of Commonwealth Universities, della European University Association ed è considerata parte del "triangolo d'oro" delle università britanniche. Storia La scuola fu fondata nel 1895 da Sidney e Beatrice Webb, Graham Wallas e George Bernard Shaw, grazie a donazioni private tra cui un lascito di 20.000 sterline di Henry Hunt Hutchinson. I fondatori si ispirarono per i contenuti didattici al modello dell'école libre des sciences politiques di Parigi. Nel 1900 fu integrata nell'Università di Londra come facoltà di economia, ampliandosi per accogliere nuove scienze sociali, in particolare le scienze politiche, da cui ne deriva il nome. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su London School of Economics and Political Science Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su lse.ac.uk. (EN) London School of Economics and Political Science, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. (PT) London School of Economics and Political Science, su Enciclopédia Itaú Cultural, Itaú Cultural. Opere di London School of Economics and Political Science, su MLOL, Horizons Unlimited. London School of Economics and Political Science, su ISIL. (EN) LSE Podcasts, su SoundCloud.
London School of Economics and Political Science

The London School of Economics and Political Science, mai cunoscută ca The London School of Economics sau LSE, este un colegiu al University of London (Universitatea din Londra), în Londra, Marea Britanie. A fost înființată în 1895 și s-a alăturat Universității în 1900, sub numele de Facultatea de Economie, începând să acorde diplome din 1902. Astăzi este considerată una dintre cele mai bune instituții de învățământ superior din lume, rămânând un colegiu specializat cu corp profesoral propriu în cadrul Universității, singura astfel de instituție din Marea Britanie. Localizată în Clare Market, Westminster, lângă Aldwych, Curtea Regală de Justiție și Temple Bar, LSE este considerată de către Comisia Fulbright drept „cea mai bună instituție din lume pentru studiul și cercetarea științelor sociale”. De asemenea, LSE este și cea mai diversificată universitate din lume din punct de vedere al naționalității studenților. La LSE studiază aproape 7.800 studenți la zi și aproximativ 800 studenți part-time. Din aceștia, 25% provin din Regatul Unit, 18% din alte țări ale Uniunii Europene, iar 57% din peste 150 de alte țări, ceea ce face ca LSE să fie cea mai diversificată instituție de învățământ superior din lume, din punct de vedere al naționalității studenților. La un moment dat, la LSE erau studenți din mai multe țări decât numărul statelor membre ale ONU. The British Library of Political and Economic Science (Biblioteca Britanică de Științe Politice și Economice), principala bibliotecă a LSE, este cea mai mare bibliotecă de științe sociale din lume. Biblioteca este vizitată de aproximativ 6500 de ori pe zi de studenți și profesori. Rata de împrumut a cărților de la bibliotecă de către studenți este de 4 ori mai mare decât media pe țară. În clasamentul QS World University Rankings din 2017, LSE este pe locul 2 în lume la studiul științelor sociale, după Harvard. Printre absolvenții și profesorii de la LSE se numără și 10 laureați ai Premiului Nobel pentru Științe Economice, trei ai Premiului Nobel pentru Pace și doi ai Premiului Nobel pentru Literatură.
London School of Economics

The London School of Economics and Political Science (LSE), ofta kallat London School of Economics, är en brittisk samhällsvetenskaplig fackhögskola, vilken utgör en konstituerande del av University of London. Skolan som grundades 1895 av Fabianerna Sidney Webb, Beatrice Webb, Graham Wallas och George Bernard Shaw fungerar som ett eget universitet med särskilt nationalekonomi (engelska: economics) och statsvetenskap (engelska: political science) som sina profilämnen, men omfattar utöver detta många fler samhällsvetenskapliga discipliner samt matematik, statistik, massmedia och kommunikationsvetenskap, filosofi och historia. London School of Economics anses vara ett av de mest prestigefyllda universiteten i världen. Det rankas som världens näst bästa universitet för samhällsvetenskap, efter Harvard. Inom ämnena nationalekonomi, sociologi, antropologi, politik & internationella relationer, samt finans, rankas LSE bland världens fem bästa universitet. LSE har även utbildat flest miljardärer av något universitet i Europa och 25% av alla nobelpristagare i ekonomi. Andra utbildningsinstitutioner som anammat epitetet School of Economics är bland annat den nybildade Paris School of Economics från 2006, och bägge hör till världens främsta utbildnings- och forskningsinstitutioner inom nationalekonomi. Vid sidan av detta förekommer det något missvisande även att handelshögskolor (engelska: business schools) från olika länder ibland använder sig av epitetet i sina engelskspråkiga namn. Institutioner Skolan bedriver undervisning och forskning genom akademiska institutioner inom ett antal discipliner, och utöver detta har man tre ytterligare specialiserade institut och ett språkcenter. Antropologi Ekonomisk historia Filosofi, logik och vetenskaplig metod Finansiell ekonomi Geografi och miljö Internationell historia Internationella relationer Internationell utveckling Juridik Management Matematik Massmedia och kommunikation Metodologi Nationalekonomi Redovisning Socialpolitik Socialpsykologi Sociologi Statistik Statsvetenskap Europavetenskap Nobelpristagare Totalt 18 tidigare studenter vid skolan har blivit nobelpristagare, exempelvis George Bernard Shaw och Bertrand Russell i litteratur, Philip Noel-Baker och Óscar Arias med fredspriset, samt Friedrich Hayek, James Meade, Ronald Coase, Amartya Sen, Robert Mundell, George Akerlof, Paul Krugman och Christopher A. Pissarides med flera för ekonomipriset. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör London School of Economics. London School of Economics and Political Science - Officiell hemsida
British Transport Police

La British Transport Police (BTP) est une police spéciale britannique qui surveille les chemins de fer et les métros légers en Grande-Bretagne, fonction donnée dans le cadre d'une entente. Les officiers de la BTP n'ont aucune autorité en Irlande du Nord, où un service équivalent est offert par le Service de police d'Irlande du Nord. La privatisation et la fragmentation territoriale du système ferroviaire britannique en 1993 a obligé la BTP à se restructurer radicalement sans que pour autant elle perde son statut national et public. Notes et références Lien externe (en) Site officiel Portail du chemin de fer Portail de la police Portail du Royaume-Uni
British Transport Police

La British Transport Police con l'acronimo BTP (in italiano: Polizia dei trasporti britannica) è una forza di polizia speciale britannica che sovrintende sulle ferrovie e le metrotramvie in Gran Bretagna, nell'ambito di un accordo.. Gli ufficiali della BTP non hanno autorità in Irlanda del Nord, dove un servizio equivalente è svolto dal Police Service of Northern Ireland. La privatizzazione e la frammentazione territoriale del sistema ferroviario britannico nel 1993 hanno costretto l'industria delle costruzioni a ristrutturarsi radicalmente senza perdere il suo status nazionale e pubblico. Storia La British Transport Police con i suoi predecessori è una delle forze di polizia più antiche del mondo. Le prime unità a Liverpool e Manchester sono menzionate nel 1830. Intorno al 1900 c'erano più di un centinaio di compagnie ferroviarie, di cui circa 20 avevano le proprie unità di polizia. Con il Railways Act 1921, furono costituite quattro grandi compagnie ferroviarie, ognuna con le proprie unità di polizia: Great Western Railway (G.W.R.) London & North Eastern Railway (L.N.E.R.) London, Midland and Scottish Railway (L.M.S.) Southern Railway (S.R.) Nel 1949 la polizia dei trasporti britannica emerse da queste forze di polizia, che nel 1962 fu ribattezzata British Transport Police. Capi della polizia Arthur West è stato nominato primo capo della polizia nel 1958; in precedenza, dal 1949 al 1958, il BTP era guidato da un ufficiale capo della polizia. Arthur West (1958–1963) William Owen Gay (1963–1974) Eric Haslam (1974–1981) Kenneth Ogramma (1981–1989) Desmond O'Brien (1989–1997) David Williams (1997–2001) Ian Johnston (2001–2009) Andrew Trotter (2009–2014) Paolo Crowther (2014–2021) Lucy D'Orsi (2021–in carica) Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su British Transport Police Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su btp.police.uk.
British Transport Police

O British Transport Police é uma força policial nacional criada para prover segurança para os operadores ferroviários, seus funcionários e os passageiros, nas ferrovias da Inglaterra, Escócia e País de Gales. Área de atuação Mais de 4,000 policiais e voluntários, além do serviço de suporte da comunidade, fazem a segurança em 7 áreas territoriais: Scotland North Western North Eastern Wales and Western London North London South London Underground Veja também Metropolitan Police Service Ligações externas Página oficial (em inglês)
Norcliffe Chapel

Norcliffe Chapel is in the village of Styal, Cheshire, England. It is a Unitarian chapel, and is recorded in the National Heritage List for England as a designated Grade II listed building. The chapel was built in 1822–23 by a mill owner for his workers, and was extended by his son in 1867. Further additions were made in 1906. The chapel is built in brick, and is in Gothic Revival style. Since 1977 it has been in the ownership of the National Trust, but continues to function as an active Unitarian chapel. History The chapel was built at a cost of nearly £308 in 1822–23 (equivalent to £33,834 in 2025). It was paid for by Samuel Greg, the founder and owner of Quarry Bank Mill, and was for the use of his workers. Greg was a Unitarian but many of his workers were Baptists. The chapel originally served the latter denomination, but since 1833 it has been Unitarian. The chapel was a simple structure with a rectangular plan, rectangular windows, a flat roof, and a small belfry. It also had a full-sized baptismal pool. The chapel had no chancel or porch. Samuel Greg died in 1834, and ownership of the chapel passed to his son, Robert Hyde Greg, who was also a Unitarian. In 1867 he commissioned improvements to the chapel. A chancel, a porch, buttresses, and a plinth were added, the door was moved, the flat roof was replaced by a pitched roof, Gothic-style windows containing stained glass were inserted, and a larger bellcote was built. The improvements cost £1,000. Robert Hyde Greg died in 1878, and in the following year a trust was set up to administer the chapel. In 1906 a council room and a vestry were added, which were designed by Thomas Worthington. The chapel continued to be administrated by the trust, but by 1977 the Styal estate, other than the chapel, was owned by the National Trust. The chapel was in need of repairs that could not be afforded by the chapel trust, and its ownership passed to the National Trust. The chapel continues in use as an active Unitarian chapel. Architecture Norcliffe Chapel is built in brick on a stone plinth with stone dressings, and has a roof of Kerridge stone-slate with a stone ridge. It consists of a five-bay nave, a three-bay chancel, a southeast porch and a council (or club) room to the north. The bays are divided by buttresses, and each bay contains a pair of lancet windows in a rectangular surround. The east window has three lights, with a rose window in its apex. The porch is timber-framed, open and gabled. On the ridge of the nave is a square open bellcote with a pyramidal roof. Inside the church are memorials to the Greg family. There is also a font that was designed by Henry Russell Greg. The pipe organ was installed in 1884, and made by Foster and Andrews of Hull at a cost of £272. It has two manuals, a pedal keyboard, and 13 stops. The chapel was designated as a Grade II listed building on 6 June 1984. See also Listed buildings in Wilmslow Notes References