NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Tater Du Lighthouse

Tater Du Lighthouse is Cornwall's most recently built lighthouse. The construction of the lighthouse came out of the tragedy of losing a small Spanish coaster called the Juan Ferrer on 23 October 1963, on the nearby Boscawen Point, the vessel capsized with the loss of 11 lives. After the tragedy the Newlyn and Mousehole Fishermen's Association put pressure on Trinity House for a lighthouse to be built, stating that similar tragedies could happen again. The lighthouse, built with concrete blocks, was first lit in July 1965. Description The short building is topped by a 7-foot 1 inch lantern with an electric light which is powered from batteries which are charged from mains electricity during the day. The light is 3 white lights flashed every 15 seconds, with a range of 20 nautical miles (37 km; 23 mi). There is a separate red fixed light that shows in the line over the Runnelstone Rock, shone from a lower window in the tower. The lighthouse looks out over the Inner and Outer Bucks, two rocks that partially show at low water, and where in 1868 the SS Garonne was lost. History Designed by Michael H. Crisp, the lighthouse was constructed with a completely automatic installation which was remotely controlled from the Trinity House depot in Penzance. In 1997 the lighthouse was modernised and it is now monitored from the Trinity House Planning Centre at Harwich. In May 2022, as part of Trinity House's lighthouse modernisation programme, the revolving optic was replaced with static LED lanterns. At the same time the light's visible range was reduced from 20 nautical miles (37 km; 23 mi) to 12 nmi (22 km; 14 mi). Fog signal The fog signal was originally a series (72 in total) of Tannoy units built into the lighthouse tower; they were powered by an alternator coupled to a 2-cylinder Ruston diesel engine. This was later replaced by a short-range Pharos Marine Omnidirectional electric emitter sounding the same characteristic of two one second blasts every 30 seconds during fog. The fog signal was decommissioned in 2012. Surrounding area The coastal slope and cliffs around the lighthouse are designated the Tater–du SSSI (a Site of Special Scientific Interest) notified in 1992 because ″... it provides unique evidence of the geological history of SW England during the Variscan orogeny, in particular because of the occurrence of pillow lavas.″ The cliffs are also a Geological Conservation Review site. The nearby rocks (Inner and Outer Bucks) form a popular sub-aqua dive site. The nearest point for launching a dive-boat is Penzance, as Lamorna Cove just around the corner from The Bucks, does not allow launching from there. Gallery See also List of lighthouses in England References External links Media related to Tater Du Lighthouse at Wikimedia Commons Tater Du Lighthouse at Trinity House grid reference SW440230 Pathé footage of Tater Du lighthouse interior/exterior at the time of the official opening in 1965
Phare de Tater Du

Le phare de Tater Du est un phare situé sur Tater Du un site d'intérêt scientifique particulier proche de Penzance dans le comté de Cornouailles en Angleterre. Il est le phare le plus récent construit en Cornouailles après le naufrage du caboteur espagnol Juan Ferrer le 23 octobre 1963 sur Boscaven Point et la perte de 11 hommes. L'association des pêcheurs de Newlyn et Mousehole ont fait pression sur Trinity House pour avoir un phare sur cette zone dangereuse. Ce phare est géré par la Trinity House Lighthouse Service de Londres, l'organisation de l'aide maritime des côtes de l'Angleterre. Histoire Conçu par Michael H. Crisp, le phare a été construit avec une installation complètement automatique qui est contrôlée à distance depuis le centre de Trinity House à Penzance. Le phare, construit avec des blocs de béton, a été mis en service en juillet 1965. La tour abrite une lanterne avec une lampe électrique qui est alimentée à partir de batteries chargées en journée sur le secteur. La lumière émet 3 flaschs blancs toutes les 15 secondes. Une lumière rouge fixe rouge marque le rocher de Runnel Stone (en). Le signal de brouillard, à l'origine, émettait directement du phare. Cela a été remplacé par un émetteur électrique omnidirectionnel Pharos Marine, à courte portée, qui émet deux explosions d'une seconde toutes les 30 secondes pendant le brouillard. Ce phare est face à deux rochers, Inner and Outer Bucks, qui émergent partiellement à marée basse, et où, en 1868, le SS Garonne' a sombré. Cette zone est devenue un site populaire de plongée sous-marine. Identifiant : ARLHS : ENG-152 - Amirauté : A0032 - NGA : 0032 . Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Tater Du Lighthouse » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Lien connexe Liste des phares en Angleterre Liens externes (en) Lighthouses of Southwest England (Devon et Cornouaille) (en) Tater Du Lighthouse - Trinity House Portail des phares Portail de l’océan Atlantique Portail de l’Angleterre
Latarnia morska Tater Du

Latarnia morska Tater Du – latarnia morska położona około 3 kilometrów na południowy wschód od wioski St Buryan i około 8 km na południe od Penzance, Kornwalia. Latarnia została zbudowana przez Trynity House i oddana do użytku w 1965 roku. Budowa latarni była konsekwencją wypadku, jaki zdarzył się w pobliżu. 23 października 1963 roku w czasie sztormu hiszpański frachtowiec MV „Juan Ferrer” wpadł na pobliskie skały. Z 15-osobowej załogi zginęło 11 marynarzy. Wieża latarni ma przekrój okrągły i wznosi się na 19 metrów nad poziom gruntu, a lampa usytuowana jest 34 metry nad poziomem morza. Zwieńczona jest laterną oraz galerią. W latach 1996–1997 latarnia została zmodernizowana i jest obecnie sterowana z Penzance. Emitowany sygnał świetlny: 3 białe błyski o okresie 15 minut. Galeria Przypisy Bibliografia Tater Du – history. Lighthouse List, Trinity House. [dostęp 2014-01-04]. (ang.). Russ Rowlett, University of North Carolina at Chapel Hill: Round Island lighthouse. The Lighthouse Directory. [dostęp 2014-01-01]. (ang.).
Маяк Татер-Ду

Маяк Татер-Ду (англ. Tater Du Lighthouse) — маяк, расположенный недалеко от города Пензанс в графстве Корнуолл, Великобритания. Строительство маяка было начато после кораблекрушения испанского каботажного судна «Хуан Феррера» 23 октября 1963 года. Корабль перевернулся, при этом погибло 11 человек. После трагедии ассоциации рыбаков оказали давление на корпорацию Trinity House, заявив, что подобные трагедии могут повториться. Маяк был построен с полностью автоматической установкой, которая управляется дистанционно из специального пункта Trinity House в городе Пензанс. Строительство маяка из бетонных блоков было завершено к июлю 1965 года. Маяк светит тремя белыми огнями, вспыхивающими каждые 15 секунд. В туман издается два звуковых сигнала в секунду каждые 30 секунд. Примечания Ссылки Information on the Tater Du Lighthouse at Trinity House Архивировано 27 января 2013 года.
London Library

Die London Library ist die weltweit größte unabhängige Leihbibliothek. Sie wurde 1841 von Thomas Carlyle gegründet, der unzufrieden mit den Regeln der British Library war. Um eine der Unzufriedenheiten Carlyles verbessern zu können, hatte er vor, den Bibliotheksmitgliedern das Nutzen der Bücher auch zu Hause zu erlauben. Die London Library erhält keine staatlichen Mittel, aus diesem Grund erhebt sie hohe Mitgliedsbeiträge (jährlich 445 £, Stand Juni 2012). Literatur Anthony McIntyre: Library book. An architectural journey through the London Library. 1841-2006. London Library, London 2006, ISBN 0-9553277-0-9. John Wells: Rude Words. A discursive history of the London Library. Macmillan, London 1991, ISBN 0-333-47519-4. Weblinks The London Library
London Library

London Library är världens största medlemsbibliotek, det ligger vid St. James's Square i City of Westminster, London. Det grundades 1841 av Thomas Carlyle som var missnöjd med förhållandena vid British Library. Medlemskap kan fås av alla mot en årlig avgift och man har idag cirka 8 000 privatpersoner och 200 institutioner som är medlemmar . Bakgrund Samlingarna sträcker sig från 1500-talet fram till idag. Man är starka inom områdena skönlitteratur, litteraturvetenskap, historia, konstvetenskap, arkitekturhistoria, biografi, filosofi, religion, topografi och resor. Samhällsvetenskap täcks i mindre utsträckning. Forskning inom naturvetenskap, teknologi, medicin och juridik ingår inte i bibliotekets utbud, även om det finns enstaka böcker inom dessa områden. Det finns även ett brett utbud av tidskrifter och årsböcker. År 1944 förstördes en del av böckerna vid en bombexplosion och 1970 såldes bibliotekets fåtaliga inkunabler. Frånsett detta har man, med undantag för några dubbletter, behållit alla volymer sedan grundandet. Det finns idag[när?] över 1 miljon volymer, varje år köps 8 000 nya titlar och 800 tidskrifter in. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, tidigare version. Noter Externa länkar Officiell webbplats (engelska)
Epsom Hospital

Das Epsom Hospital ist ein Krankenhaus in Epsom, einer Vorstadt von London, das sowohl dem Imperial College London als auch dem St George’s der University of London als Lehrkrankenhaus dient. Geschichte Das erste Krankenhaus in Epsom wurde ab 1871 in den umfunktionierten Gebäuden der Pembroke Cottages eingerichtet und 1873 mit acht Betten als Epsom and Ewell Cottage Hospital eröffnet. Vier Jahre später, 1877, erfolgte ein Umzug an den Hawthorne Place. Anlässlich des goldenen Thronjubiläums von Victoria, der Königin des Vereinigten Königreiches, wurde ein neues Krankenhaus an der Alexandra Road errichtet, das 1889 von Prinzessin Maria von Teck offiziell eingeweiht wurde. Die ersten Gebäude auf dem heutigen Klinikgelände an der Dorking Road wurden 1890 erbaut und über fünfzig Jahre lang als gemeinnützige Einrichtung betrieben, ehe 1949 der lokale Trust des National Health Service gegründet wurde. Zu dieser Zeit verfügte das Krankenhaus über vierzig Betten. Das bis dahin weiterhin bestehende Cottage Hospital zog 1988 um und wurde von da an als West Park Hospital bezeichnet. Die alten Gebäude an der Alexandra Road wurden in eine chirurgische Praxis umgewandelt. Zeitweise liefen Verhandlungen über eine Aufnahme des Krankenhauses in den benachbarten Ashford and St Peter’s Hospitals NHS Foundation Trust, die im Oktober 2012 aber zunächst scheiterten, so dass das Epsom Hospital auf nicht absehbare Zeit weiterhin vom bisherigen Trust getragen wird. Kennzahlen und Trägerschaft Das Epsom Hospital verfügt über 352 Betten und behandelt in seinem Accident and Emergency Service jährlich etwa 44.000 Patienten. Weite Bekanntheit genießt das Krankenhaus vor allem durch das Southwest London Elective Orthopaedic Centre, das auf dem Klinikgelände in Kooperation mit mehreren benachbarten Trusts betrieben wird. Das Krankenhaus wird vom örtlichen Trust des National Health Service getragen, der daneben weitere Krankenhäuser im südwestlichen London und in der Grafschaft Surrey betreibt. Universitäre Ausbildung Das Epsom Hospital dient sowohl dem eigenständigen Imperial College London als auch dem St George’s der University of London als Lehrkrankenhaus. Zu diesem Zweck befinden sich auf dem Klinikgelände sowohl ein Undergraduate als auch ein Postgraduate Centre und die Sally Howell Library, eine Bibliothek, die eine entsprechende Lehrbuchsammlung zur Verfügung stellt. Weblinks Offizielle Website des Epsom Hospital Offizielle Website des Epsom and St Helier University Hospitals NHS Trust NHS Choices: Epsom Hospital Einzelnachweise
Epsom Hospital

Epsom Hospital is a teaching hospital in Epsom, Surrey, England. The hospital is situated on Dorking Road 1 kilometre (0.62 mi) south east of the centre of Epsom. It is managed by the Epsom and St Helier University Hospitals NHS Trust along with the nearby St Helier Hospital. History The hospital has it origins in a cottage hospital which opened with just eight beds in 1873. The current building opened as a workhouse infirmary in 1890. It was staffed by volunteers until it joined the National Health Service in 1948. In 2011, it was revealed that the hospital was at risk of losing its accident and emergency services as part of a Better Services Better Value (BSBV) programme, which would rationalise hospital facilities across Surrey and south west London. In 2013, local MP Chris Grayling said that constituents should show their support by turning up at a consultation event in good numbers to indicate "the strength of feeling locally" about retaining these services at the hospital. Epsom Hospital was in the news in August 2018 after a stray cat was found in a linen basket. In 2019 part of the Dorking Road site was sold for £18 million to Legal & General, which set up a partnership with specialist older persons housing provider Guild Living to create an residential complex. Services The hospital contains an accident and emergency and a range of diagnostic and supporting services including pathology, radiology (including CT, MRI and ultrasound), the South West London Elective Orthopaedic Centre (SWLEOC) which calls itself a "centre of excellence", vascular diagnostic services and an acute psychiatric facility operated by Surrey and Borders Partnership NHS Foundation Trust. Radio station The hospital has its own radio service, "Epsom Hospital Radio", which is a registered charity and is staffed by volunteers. Since 1979, its mascot has been Ruddles The Bear, which was named after a competition in the Epsom Guardian. See also Epsom Cluster, a group of psychiatric hospitals near Epsom List of hospitals in England References External links Epsom Hospital Radio website
Totland

Totland is a village, civil parish and electoral ward on the Isle of Wight. Besides the village of Totland, the civil parish comprises the western tip of the Isle of Wight, and includes The Needles, Tennyson Down and the hamlet of Middleton. The village of Totland lies on the Western peninsula where the Western Yar almost cuts through along with Alum Bay and Freshwater. It lies on the coast at Colwell Bay, which is the closest part of the island to the British mainland. Name The name means 'The cultivated land or estate with a look-out place', from Old English tōt and land. The look-out would have used a beacon for warnings of danger, and in 1324, a beacon on Headon Hill was mentioned. The name Warden Point also refers to keeping watch. ~1240: Toteland 1337: Tottelonde 1341: Toteland 1608: Totland Today It is linked to other parts of the island by Southern Vectis buses on route 7, and route 12 serving Freshwater, Yarmouth and Newport including intermediate villages. In the summer, open-top bus "The Needles Tour" also serves the village. Christ Church, Totland is the Church of England parish. Environmental concerns During Christmas 2012, a large landslip overran a section of the sea wall between Totland Bay and adjacent Colwell Bay, also blocking the walkway which ran along the top of the wall. The local council sealed off the affected section from the public. After a successful local campaign the council accepted a compromise solution and a new path over the landslip was opened to the public on 12 September 2015. See also Christ Church, Totland Totland Bay List of current places of worship on the Isle of Wight References
Totland

Totland est un village et une paroisse civile de l'île de Wight, en Angleterre. Toponymie Totland est un nom d'origine vieil-anglaise qui désigne une terre cultivée (land) disposant d'un poste d'observation (*tōt). Il est attesté pour la première fois en 1608, déjà sous son orthographe actuelle. Géographie Le village de Totland se trouve près de la pointe la plus occidentale de l'île de Wight, sur le littoral de la baie de Totland (en), à une vingtaine de kilomètres à l'ouest de la ville de Newport. La paroisse civile s'étend sur les Needles, une série de trois stacks de craie au large de la baie d'Alum (en). Histoire La paroisse civile de Totland est détachée de celle de Freshwater en 1894. Démographie Au recensement de 2011, la paroisse civile de Totland comptait 2 927 habitants. Culture locale et patrimoine La paroisse civile de Totland abrite 16 monuments classés. Tous sauf un sont de grade II, le plus bas niveau de protection. L'exception est Weston Manor, un manoir construit en 1869-1870 pour le théologien William George Ward qui constitue un monument classé de grade II* depuis 1994. Parmi les monuments de grade II, on trouve : l'église catholique Saint-Sauveur, construite sur le domaine de Weston Manor à l'initiative de William Ward et de son épouse Mary, achevée en 1923 ; le monument aux morts, construit en 1920 ; le phare des Needles, construit en 1859 sur la plus occidentale des trois Needles ; une croix commémorative en l'honneur du poète lauréat Alfred Tennyson, édifiée au début du XXe siècle au sommet d'une colline où il aimait se promener. Références Liens externes Portail de l’Angleterre
Nederlands Ereveld Mill Hill

Het Nederlands Ereveld Mill Hill is een ereveld in de Londense wijk Mill Hill. Het ereveld telt 254 graven van Nederlandse soldaten en burgers in overheidsdienst die tijdens de Tweede Wereldoorlog omkwamen in Groot-Brittannië en Noord-Ierland. De slachtoffers zijn vooral militairen van de Koninklijke Marine en de Luchtmacht. Op het ereveld zijn twee gedenkstenen aangebracht met de namen van nogmaals 185 slachtoffers die niet konden worden overgebracht naar dit ereveld of waarvan geen grafplaats aan te wijzen is. Bij de ingang van het ereveld hangt een tweetalig bord met in het Engels en Nederlands achtergrondinformatie over de personen die er begraven liggen. Op 8 oktober 2019 werd op het ereveld een jonge Canadese esdoorn geplant uit de paleistuin van Het Loo in Apeldoorn. Het betreft een loot van een uit Canada afkomstige boom, door prinses Juliana in 1946 aangeboden aan koningin Wilhelmina. De prinses liet twaalf esdoorns planten voor haar moeder, als herinnering aan haar (Juliana's) verblijf in Canada gedurende de bezetting. In 2018 is de laatste van de twaalf bomen zwaar gehavend in een storm, maar er waren toen al loten van getrokken. Zie ook Lijst van erevelden
Eglosvelyan

Eglosvelyan (anglès: Mullion) (AFI ['mʌljən]) és una població a la costa sud de Cornualla, a la Gran Bretanya. És a la península de Lizard, a uns 8 km al sud de Helston. Al davant, a uns 800 m de la costa, té un illot deshabitat anomenat Enys Pryven, que és una zona protegida de nidificació d'ocells. Referències
Mullion

Mullion es una localidad situada en el condado de Cornualles, en Inglaterra (Reino Unido), con una población en 2016 de 1977 habitantes.​ Se encuentra ubicada al oeste de la península del Suroeste, cerca de la orilla del canal de Bristol y del canal de la Mancha (océano Atlántico). Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Mullion.
Mullion

Mullion är en ort och civil parish i Storbritannien. Den ligger i grevskapet Cornwall och riksdelen England, i den södra delen av landet, 400 km väster om huvudstaden London. Mullion ligger 69 meter över havet och antalet invånare är 1 875. Terrängen runt Mullion är platt. Havet är nära Mullion västerut. Närmaste större samhälle är Helston, 8,7 km norr om Mullion. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Mullion.
Londýnská zoologická zahrada

Londýnská zoologická zahrada je umístěna na severním okraji Regent's Parku (protéká jí Regent's Canal). Je spravována Londýnskou zoologickou společností. Tato společnost také vlastní rozsáhlejší pozemky ve Whipsnade Wild Animal Park v Bedfordshire a byly tam přemístěny větší druhy zvířat, například sloni a nosorožci. Historie Londýnská zoologická zahrada byla prvním vědeckým zoo na světě. Byla otevřena roku 1828 a původně byla zamýšlená pro vědecké bádání ale v roce 1847 byla zpřístupněna veřejnosti. V současnosti se zde nachází více než 650 různých druhů zvířat. Londýnské zoo byla také první zahradou která otevřela pavilón plazů (v roce 1849), první veřejné akvárium (v roce 1853), první pavilón hmyzu (v roce 1881) a prvním dětským zoo (v roce 1938). V současné době probíhá v zahradě rozsáhlá rekonstrukce jejímž cílem je náhrada klecí ohrazením, které zachovává zvířatům přirozené prostředí blížící se jejich původnímu výskytu, nabízí jim lepší životní podmínky a návštěvníkům poskytuje více realističtější zážitek. Cena jednotlivé vstupenky pro dospělého (2009) – 18,50 £. Doprava Metro Camden Town Regent's Park Baker Street Autobus Ormonde Terrace Architektura Od počátku se zoo pyšnilo tím, že pro návrh budov a pavilónů angažovalo přední architekty své doby. Mezi jinými to byli: Clock Tower (1828, původně pavilón pro lamy) a Giraffe House (1836-1837) – architekta Decima Burtona Mappin Terraces (1913-1914) – architektů Petera Chalmerse Mitchella a Johna Jamese Joasse Penguin Pool (1934). Round House (1932-1933 pavilón pro gorily North Gate Kiosk (1936) – vše dílo společnosti Tecton Bertholda Lubetkina Snowdon aviary (1962-1964) – autoři lord Snowdon, Cedric Price a Frank Newby Elephant a Rhino House (1962-1965) – autoři sir Hugh Casson a Nevill Conder Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Londýnská zoologická zahrada na Wikimedia Commons http://www.londonzoo.co.uk/ – WWW stránky londýnského zoo http://www.victorianlondon.org/entertainment/londonzoo.htm – londýnské zoo v 19. století Stránka ZSL na řešení problémů životního prostředí
London Zoo

London Zoo, som ligger i Regent's Park, åbnede 27. april 1828 som verdens første videnskabelige zoologiske have. Grundlæggeren var sir Stamford Raffles, som også grundlagde byen Singapore. Den drives af Zoological Society of London (ZSL), som har sit eget zoologiske institut og dyrehospital. Oprindeligt var den zoologiske samling tænkt brugt til videnskabelige formål og havde fra starten arabisk oryx, orangutang og kudu og den nu uddøde hesteart quagga. London Zoo blev åbnet for publikum i 1847. En videnskabsmand, der var en del i parken var Charles Darwin. Han fik sandsynligvis sin inspiration til enkelte af sine teorier ved sine studier i primatafdelingen. I 1902 foreslog sir Peter Chalmers Mitchell, at dyrene kunne flyttes i et bur og ikke nødvendigvis behøvede at stå indenfor – efter inspiration af Hamburg Zoo. Mitchell grundlagde også Whipsnade Wild Animal Park i 1931, hvor alle dyrene gik ude. I dag rummer London Zoo 16.000 individer af i alt 755 forskellige arter. Heraf er 77 pattedyr. 77 reptiler. 23 amfibier, 113 fugle og resten er fisk og bløddyr. Den har sin egen reptilafdeling, akvarie, troparium, sommerfuglebygning, pingvinbassin, er voliere insektarium samt en afrikansk afdeling med zebraer, giraffer og sjældne dyr som gorillaer, okapier, tigre, komodovaraner og en række sjældne, tropiske fisk. Akvariet er det ældste i verden og blandt de ledende for tropiske fisk. Dyr som elefanter, næsehorn osv. er blevet flyttet til en mere rummelig zoo i Bedfordshire – Whipsnade Zoo, der også drives af ZSL. I 1980'erne oplevede London Zoo nedgangstider som publikumssvigt samt kritik af den beskedne plads, dyrene har. Kritikken er blevet besvaret ved at flytte dyrene fra bure til åbne indhegninger med mere plads til dyrene. London Zoo deltager i en række konverseringsprogrammer og har indtaget en vigtig rolle indenfor arbejdet med truede dyrearter. London. Den deltager i en avlsprogram for mere end 130 arter. Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside Side af ZSL om løsninger på miljøproblemer