Liverpoolská katedrála

Liverpoolská katedrála, oficiálně Katedrální kostel Ježíše Krista v Liverpoolu (Cathedral Church of Christ in Liverpool), je katedrálou anglikánské církve nacházející se v Liverpoolu. Je jednou ze dvou katedrál ve městě. Druhou je římskokatolická Metropolitní katedrála, která se nachází asi kilometr na sever. Může být označována jako Katedrální kostel Krista v Liverpoolu (jak je zaznamenáno v dokumentu o zasvěcení) nebo Katedrální kostel Vzkříšeného Krista v Liverpoolu. Katedrála je zasvěcena Kristu „zvláště na památku Jeho nejslavnějšího Vzkříšení“. Liverpoolská katedrála je největší katedrálou a náboženskou budovou v Británii. Je pátou největší katedrálou na světě. Historie Prvním biskupem liverpoolské diecéze byl v roce 1880 jmenován John Charles Ryle. Působil ve farním kostele svatého Petra na Church Street, který sloužil jako „dočasná“ katedrála. V roce 1901 se druhý liverpoolský biskup, Francis James Chavasse angažoval při stavbě nové katedrály. Radní města rozhodli 17. června 1901 o výstavbě katedrály a v roce 1902 byla vyhlášena veřejná architektonická soutěž, ve které zvítězil dvaadvacetiletý architekt Gilese Gilberta Scotta (syn George Gilberta Scotta a vnuk sira George Gilberta Scotta – oba byli známí architekti). V roce 1903, když byl návrh mladého katolíka vybrán, bylo kompromisním řešením, aby George Frederick Bodley působil jako spoluarchitekt. Stavba byla financována z místních sbírek, více než 300 000 liber darovali lord William Vestey a jeho bratr sir Edmund Vestey. Pískovec pro katedrálu pocházel z nedalekého Wooltonu (původně lom), který vlastnil markýz ze Salisbury. Později lom daroval katedrálnímu výboru. Základní kámen položil 19. července 1904 král Edward VII. Partnerství mezi Scottem a Bodleym nebylo pro stavbu dobré. Scott se chystal rezignovat, ale Bodley v roce 1907 zemřel. Kaple Panny Marie byla dokončena jako první část a otevřena v roce 1910. Scott se po Bodleyho smrti stal jediným projektantem stavby. Přepracoval svůj původní návrh a dvě věže změnil v mohutnou centrální věž, která se tak stala dominantním prvkem katedrály. Původní koncepci, ovlivněnou gotickým slohem se zdobnými detaily předělal a zavedl modernější, monumentálnější styl. Snažil se dosáhnout „velkoleposti“ změnou proporcí základních stavebních prvků budovy. Na svoji dobu byl tento přístup revoluční, spojil klasicistní monumentalitu s gotickou vertikálností. Anglikánská církev hledala další prostředky na stavbu nové katedrály, proto prodala pozemek s kostelem svatého Petra na Church Street. Kostel byl zbořen v roce 1922, po 218 letech svého trvání. Navzdory zpoždění, které bylo způsobeno první světovou válkou byl dokončen hlavní oltář, presbytář a východní transepty a dne 19. července 1924 došlo k vysvěcení, kterého se zúčastnili král Jiří V. a královna Marie. Poté byl Giles Gilbert Scott pasován na rytíře a v roce 1944 získal Řád za zásluhy. Teprve v roce 1940 se zde začaly konat pravidelné bohoslužby. Druhá světová válka a inflace způsobily, že stavba byla dokončená až v roce 1978. Architekt svůj projekt aktualizoval a vyvíjel až do své smrti v roce 1960. Jeho návrh z roku 1942 byl v roce 1967 přepracován vzhledem k nedostatku finančních prostředků. Dokončená stavba se jen málo podobá původnímu návrhu z roku 1903. Vysvěcení katedrály se konalo 25. října 1978, kdy ji oficiálně otevřela královna Alžběta II. Plocha zastavěna katedrálou má rozlohu 9 000 m². Celková vnější délka (včetně kaple Panny Marie) stavby je 189 metrů, vnitřní délka 150 m. Na vitrážích v katedrále byly použity biblické a liturgické motivy, ale také prvky společenských a církevních dějin (například velké západní okno od Carla Johanese Edwardse). Zvony Zvony jsou umístěny ve výšce 66 metrů nad zemí a patří k největším na světě. Je zde třináct zvonů, které jsou uspořádány do kruhu kolem největšího zvonu nazvaného „Velký Jiří“, který váží čtrnáct tun. Byly odlity ve Whitechapelu v roce 1939. Každý zvon má jméno a nápis. Většina nápisů pochází z Knihy žalmů (Starý zákon). Nápis na „tenorovém“ zvonu byl vybrán z Nového zákona. Varhany Stavba varhan byla zahájena Henry Willisem v roce 1923 a část byla již použita při vysvěcení katedrály v roce 1924. Úplně byly zprovozněny 18. října 1926. Každý rok je pořádán výroční recitál nejbližší sobotu k datu 18. října na památku jejich zasvěcení. Umění v katedrále (ukázka) Před západním vchodem katedrály byla v roce 1993 instalována bronzová socha „Vítání Krista“ od britské sochařka Elisabeth Frinkové. Světelná neonová instalace „For You“ od Tracey Eminové se nachází u západního okna a zároveň nad hlavními dveřmi katedrály. Dílo bylo objednáno kapitulou liverpoolské katedrály jako příspěvek Liverpoolu, Evropskému hlavnímu městu kultury v roce 2008. Dřevěná socha ukřižování Ježíše Krista od Charlese Lutyense s názvem „Rozhořčený Kristus“ byla po výstavě umělce, trvale umístěna v místní katedrále. Socha je 4,5 metru vysoká a byla dokončena v roce 2011. Obraz ukřižování – umělecká interpretace Nového zákona od britského malíře Garyho Bunta. Socha kříže – Univerzita Johna Moorese v Liverpoolu věnovala tento kříž katedrále u příležitosti desátého výročí založení polytechniky v roce 1980. Svatá rodina od sochařky Josefiny Vasconcellosové Obraz liverpoolské katedrály a jejího okolí od Hannah Thompsonové Obraz „Dům postavený na skále“ od skotského umělce Adriana Wiszniewského se nachází v severní boční lodi a katedrále byl darován v březnu 1996. Alegorie zobrazuje rodinu u moře s hadovitým pískovým hadem, kbelíky a lopatkami. Obraz využívá podobenství jako předzvěst Kristova ukřižování. Galerie Exteriér Odkazy Reference Související články Křesťanská sakrální architektura Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Liverpoolská katedrála na Wikimedia Commons Oficiální stránky