NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Partington

Partington es una localidad situada en el condado de Gran Mánchester, en Inglaterra (Reino Unido), con una población estimada a mediados de 2016 de 8062 habitantes.​ Se encuentra ubicada al sur de la región Noroeste de Inglaterra, cerca de la frontera con las regiones de Yorkshire y Humber y Midlands del Este, y de la ciudad de Mánchester —la capital del condado—. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Partington.
Albemarle Barracks, England

Albemarle Barracks is a British Army barracks located 1.7 miles (2.7 km) south of Stamfordham, Northumberland and 10.5 miles (16.9 km) west of Newcastle-upon-Tyne, Tyne and Wear. History The barracks were established on the site of the former RAF Ouston airbase in 1970. The barracks were occupied by Junior Signalmans Wing of 11 Signal Regiment in the 1970s, before they were handed over to the Junior Infantry Battalion in the mid-1980s. The barracks were home to 39 Regiment Royal Artillery from 1995, until that regiment disbanded there in February 2015. The 3rd Regiment Royal Horse Artillery moved from its former base in Bergen-Hohne Garrison, Germany, to Albemarle Barracks in 2015. The runways are used by Northumbria Police for driver training and as a stop-off point for nuclear warheads convoys en route via road between RNAD Coulport and AWE Aldermaston as part of the UK Trident programme. Current units 3rd Regiment, Royal Horse Artillery References
Hidcote Manor Garden

Hidcote Manor Garden is een landschapstuin gelegen in de buitenwijken van het dorpje Hidcote Bartrim, in de buurt van Chipping Campden. Het is eigendom van de National Trust. De tuin werd aangelegd door de Amerikaanse tuinier majoor Lawrence Johnston. De tuin bevat vele zeldzame bomen, struiken en borders met vaste planten. Ze wordt vaak omschreven als een van de grote Arts and Crafts-tuinen van Engeland. Door het creatieve gebruik van buxushagen, haagbeuk, taxus en stenen muren ziet de tuin er uit als een reeks van buitenkamers elk met eigen karakter en thema. Deze kamers, zoals de Witte Tuin en de Fuchsia Garden zijn met elkaar verbonden. Sommige hebben imaginaire vergezichten en vormbomen, vijvers en fonteinen. Allen hebben bloemenperken. Ze omringen het 17e-eeuws landhuis. Er zijn ook talrijke bijgebouwen en een moestuin.
Jardim de Hidcote Manor

O Jardim de Hidcote Manor é um jardim inglês situado nos arredores de Hidcote Bartrim, perto de Chipping Campden, Gloucestershire, Inglaterra, propriedade do National Trust. Criado pelo horticultor norte-americano Lawrence Johnston, é descrito como um dos expoentes mais altos em Inglaterra dos jardins "Arts & crafts", com a sua colecção de árvores, arbustos e canteiros de perenes. História A mãe de Johnston, Gertrude Winthrop, adquiriu a propriedade de Hidcote em 1907, localizada numa região de Inglaterra muito ligada ao então florescente movimento Arts and Crafts. Johnston rapidamente decidiu transformar os campos em volta da mansão num jardim, e em 1910 tinha já dado início à plantação e organização base do jardim, que em 1920 tinha já doze jardineiros empregados a tempo inteiro. O jardim foi adquirido pelo National Trust em 1947. Johnson foi buscar conselho e inspiração a alguns nomes famosos à época como Alfred Parsons, Gertrude Jekyll, e outros. Em 2007, Chris Beardshaw inspirou-se no jardim de Jonhnson em Hidcote para desenhar um jardim para a Exposição de Flores de Chelsea (Chelsea Flower Show). O jardim O jardim está organizado num conjunto de "salas", cada uma com as suas próprias características distintivas, separadas pela utilização criativa de sebes e muros. As salas estão ligadas entre si e dispõem de decorações com topiária, perspectivas imaginativas e alguns de lagos e fontes. Estão dispostos ao redor de uma mansão da época Tudor, perto de Kiftsgate Court Gardens, construído à beira da escarpa de Cotswolds. Ver também Jardim de Serre de la Madone, Johnston's garden in the Riviera Jardins de Kiftsgate Court Ligações externas «Jardim de Hidcote Manor Garden no sítio internet do National Trust» «Mapa do Jardim de Hidcote Manor Garden e seus arredores». em pagemost.com
High Level Bridge

Le High Level Bridge (on pourrait traduire par le Pont haut) est un grand pont britannique très novateur, construit entre 1847 et 1849 par l'ingénieur Robert Stephenson, fils du pionnier des chemins de fer George Stephenson, au-dessus du fleuve Tyne, entre Newcastle-upon-Tyne et Gateshead, dans le Nord-Est de l'Angleterre. Histoire Le pont fut construit pour le York, Newcastle and Berwick Railway, et fait partie de la ligne Londres-Édimbourg, aujourd'hui connue sous le nom de East Coast Main Line. Il fut inauguré en septembre 1849 par la reine Victoria. Le High Level Bridge de Robert Stephenson a été dessiné après, mais achevé avant son célèbre pont Britannia, construit entre 1846 et 1850 sur le détroit de Menai. Il a fortement influencé Isambard Kingdom Brunel dans la conception du Royal Albert Bridge (1855-1859) sur le fleuve Tamar, à Plymouth. La structure de bois et de métal a été restaurée entre 2005 et 2008. Les trottoirs ont été sécurisés et la circulation est désormais réservée aux bus et aux taxis, seulement dans le sens nord-sud. Technique Le High Level Bridge de Newcastle est le premier exemple d'un pont complexe en fer forgé, à la fois pont en arc et bow-string, avec un tablier à deux niveaux : le niveau supérieur sur arcs supporte la voie ferrée ; le niveau inférieur suspendu sous arcs est un pont routier. Sa longueur est de 1337 pieds (346 m), dont 512 pieds (156 m) traversant le fleuve. Il comporte six travées de 125 pieds (38 m) chacune et culmine à 131 pieds (40 m) au-dessus de l'eau. Voir aussi Liens externes (en) High Level: 150 years at Newcastle (en) Vues anciennes et contemporaines du High Level Bridge Portail des ponts Portail de l’archéologie Portail du chemin de fer Portail de l’Angleterre Portail des monuments classés au Royaume-Uni
Highgrove House

Highgrove House je rodinným sídlem Karla III. a Camilly, královny Spojeného království. Leží jihozápadně od Tetbury v hrabství Gloucestershire v Anglii. Dům Highgrove byl postaven na konci 18. století. Dům a související panství vlastnily různé rodiny, dokud jej v roce 1980 od Maurice Macmillana nekoupilo Cornwallské vévodství. Karel III. tento georgiánský dům přestavěl v roce 1987 s neoklasicistními přístavbami. Panství a nedaleká organická farma „Duchy Home Farm“ jsou dnes spravovány Cornwallským vévodstvím. Zahrady v Highgrove jsou od roku 1996 přístupné veřejnosti. Zahrady domu z konce 18. století byly v době, kdy se sem Karel nastěhoval, zarostlé a neudržované, ale od té doby vzkvétají a nyní zahrnují vzácné stromy, květiny a vzácné kultivary. Díky současným technikám ekologického zahradničení a ekologickému obhospodařování trávníků slouží zahrady také jako udržitelné prostředí pro ptáky a volně žijící zvířata. Zahrady navrhl Karel III. po konzultaci s vysoce uznávanými zahradníky, jako je Rosemary Vereyová a známá přírodovědkyně Miriam Rothschildová. Zahrady ročně navštíví více než 30 000 návštěvníků. Dům a zahrady jsou spravovány v souladu s královskými ekologickými zásadami a staly se námětem několika knih a televizních pořadů. Král v domě často pořádá charitativní akce. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Highgrove House na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Highgrove House na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Highgrove House

Highgrove House ist der Landsitz von Charles III., bei Tetbury in Gloucestershire, Vereinigtes Königreich. Besitzer ist das Herzogtum Cornwall. Geschichte Erbaut wurde die Residenz zwischen 1796 und 1798 für John Paul Paul, einen örtlichen Landbesitzer. 1894 wurde sie nach einem Brand renoviert. Das Haus besitzt neun Schlafzimmer und vier Empfangsräume. Nach umfangreichen Renovierungsarbeiten zog der damalige Prince of Wales, der auch Herzog von Cornwall ist, mit seiner frisch vermählten Frau Diana im Herbst 1981 nach Highgrove. Zuvor hatte er die Nutzung von Chevening House in Betracht gezogen, das einer vom Staat kontrollieren Stiftung gehört, doch wäre er dort bei jeder Änderungsmaßnahme von der Zustimmung der Stiftungskommission abhängig gewesen. Daher erwarb er dann das zum Verkauf stehende Landgut Highgrove im Namen und mit den Mitteln der Duchy of Cornwall. Etwa 10 km nördlich befindet sich Gatcombe Park, wo Charles’ Schwester Prinzessin Anne lebt. 1988 wurde die Außenansicht des Erdgeschosses nach den Plänen von Prinz Charles umgestaltet. Außerdem wurde ein eingeschossiger Trakt für die Bediensteten angebaut. Nach der Trennung und Scheidung von seiner Frau veranlasste Charles Veränderungen im Inneren, die mehr seinem Geschmack und dem seiner Partnerin und späteren Frau, Queen Camilla, entsprechen. Auch die Gestaltung des Gartens wurde von ihm im Detail geplant. Dazu gehörte, dass viele Bäume gepflanzt wurden, die Nutzgärten ökologisch bewirtschaftet werden und zahlreiche von ihm selbst kreierte Gartenbereiche verschiedenen Themen, Erinnerungen an geschätzte Personen oder philosophischen Gedanken und religiösen Traditionen gewidmet sind. Nutzung Zu dem Anwesen gehören außer parkartigen Flächen und Wäldern 360 ha Land, die Duchy Home Farm, die entsprechend der Lebensphilosophie des Hausherrn seit 1985 ausschließlich nach ökologischen Grundsätzen bewirtschaftet wird. Es werden Aberdeen-Angus-Rinder sowie Schafe gehalten. Bis 2014 lieferte die Farm Gemüsekisten aus. Bis zu seiner Thronbesteigung 2022 nutzte Charles Highgrove House sehr häufig an den Wochenenden, während er seinen schottischen Landsitz Birkhall im August und September bewohnte. Seither verbringt er seine Wochenenden abwechselnd in Highgrove House, Sandringham House und Windsor Castle, in dessen Park auch sein Sohn Prinz William mit Familie zunächst im Adelaide Cottage und seit 2025 in der Forest Lodge wohnt. Filme Natural World: Highgrove – a Prince’s Legacy. BBC, 2002 Der Bauer und sein Prinz (The Farmer and His Prince), Großbritannien 2013 Literatur Charles, Prince of Wales: Der Garten von Highgrove. Busse + Seewald, Herford 2001, ISBN 978-3-512-03235-6. Niklaus Nuspliger: Ein vergrabener Hund und Harrys Baumhütte – was ein Besuch der königlichen Privatgärten über Charles III. verrät Weblinks Highgrove Royal Gardens Internetpräsenz von Highgrove (englisch) Einzelnachweise
Highgrove House

Highgrove House es la residencia familiar de Carlos III y la reina consorte Camilla, situada al sureste de Tetbury en Gloucestershire, Inglaterra. Construida a finales del siglo XVIII, Highgrove y su finca fueron propiedad de varias familias hasta que fueron adquiridas en 1980 por el Ducado de Cornualles a Maurice Macmillan. Carlos remodeló la casa georgiana con añadidos neoclásicos en 1987. El ducado gestiona la propiedad y la granja cercana. La casa destaca por sus extensos jardines, que reciben más de 30,000 visitantes al año. La casa y los jardines son mantenidos según los principios medioambientales de Carlos y han sido tema de varios libros y programas televisivos. Carlos celebra frecuentemente acontecimientos benéficos en esta propiedad. Ubicación Migraré House está localizada en Houghton, cerca de Tetbury, en el condado de Gloucestershire en la Región del Sudoeste de Inglaterra. Gatcombe Park, la residencia de la hermana de Carlos, Ana, la Princesa Real, está a seis millas, entre los pueblos de Minchinhampton y Avening. Además de Ana, el primo de Carlos, Miguel de Kent, compró el cercano Nether Lypiatt Manor, pero fue vendido en 2006.​ Como residencia campestre del rey Carlos III, Highgrove está bien protegida por seguridad y un alto muro de piedra rodea la propiedad. Referencias
Highgrove House

Highgrove House si trova a Doughton, nel Gloucestershire. È stata una delle residenze di Carlo III del Regno Unito quando era Principe del Galles. Storia La villa venne costruita tra il 1796 e il 1798, probabilmente dall'architetto Anthony Keck. Fu la dimora di John Paul Paul. La proprietà era pervenuta alla famiglia per matrimonio nel 1771 tra Josiah Paul Tippetts con Mary Clark e rimase ai loro eredi sino al 1860. La leggenda narra che, nel 1850 circa, durante una festa tenuta in casa in onore di suo fratello, Maria Elisabetta Paul stesse fumando di nascosto quando il vestito che indossava prese fuoco e lei morì. Nel 1864 la proprietà fu venduta all'avvocato Yatman William, il quale dovette restaurarla dopo che un incendio l'aveva quasi completamente distrutta. Un nuovo incendio distrusse quasi completamente la casa e i suoi interni nel 1893. I ruderi vennero venduti a Arthur Mitchell, che ricostruì la casa per 6000 sterline. La proprietà venne acquistata dalla famiglia Macmillan nel 1956 per 89.000 sterline e venne messa in vendita dal politico conservatore e uomo d'affari inglese Maurice Macmillan (figlio dell'ex primo ministro Harold Macmillan) per 730.000 sterline, nel 1980. Highgrove House fu acquistata nel 1980 dal principe del Galles come parte delle proprietà del ducato di Cornovaglia. Nel 1988 fu restaurata la facciata esterna. Re Carlo III, appassionato ed esperto giardiniere, ancora da principe ereditario, vi creò un parco da lui stesso disegnato; dal 1996 la residenza è anche azienda agricola produttrice di prodotti esclusivamente biologici e di bestiame pregiato come manzi, tori, pecore e frisone. Bibliografia Charles, Prince of Wales e Charles Clover, Highgrove: An Experiment in Organic Gardening and Farming, Simon & Schuster, 1993, ISBN 978-0-671-79177-3. Charles, Prince of Wales e Charles Clover, Highgrove: Portrait of an Estate, Cassell, 2002, ISBN 978-1-84188-170-6. Charles, Prince of Wales e Candida Lycett Green, The Garden at Highgrove, Weidenfeld & Nicolson, 2003, ISBN 978-0-297-84334-4. Charles, Prince of Wales e Stephanie Donaldson, The Elements of Organic Gardening: Highgrove, Clarence House, Birkhall, Weidenfeld & Nicolson, 2007, ISBN 978-0-9670076-9-4. Charles, Prince of Wales e Bunny Guinness, Highgrove: A Garden Celebrated, Orion, 2014, ISBN 978-0-297-86936-8. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Highgrove Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su highgrovegardens.com.
Highgrove House

Highgrove House is een landhuis en landgoed in Tetbury, Gloucestershire. Het is het familiehuis van koning Charles III van het Verenigd Koninkrijk en zijn vrouw, koningin Camilla. Het huis is gebouwd aan het einde van de 18e eeuw. Samen met het landgoed staat het bekend om de fraai aangelegde tuin die voor een deel door de koning zelf onderhouden wordt.
Highgrove

Highgrove – rezydencja króla Karola III, znajdująca się w Gloucestershire w Anglii. Zbudowana w latach 1796–1798 prawdopodobnie na podstawie projektu Anthony’ego Kecka. W 1894 przebudowana po pożarze. W 1980 kupiona przez księstwo Kornwalii. Od 1981 rezydencja księcia Walii Karola i księżnej Walii Diany. Diana wyprowadziła się z Highgrove po rozpadzie jej małżeństwa z Karolem. Rezydencję otaczają lasy i ziemie uprawne. Uprawy są organiczne. Linki zewnętrzne Highrove na oficjalnej stronie księcia Walii. princeofwales.gov.uk. [zarchiwizowane z tego adresu (2012-04-02)].
Hill of Skulls

Hill of Skulls (auch Skellaw Hill – deutsch „Schädelhügel“) ist der Name eines runden Grabhügels (englisch Round Barrow) aus der Bronzezeit nordwestlich des Dorfes Shap in Cumbria in England. Sichtbar ist heute noch ein runder, etwa 1,5 m hoher, grasbewachsener Stein-Erde-Hügel mit einem Durchmesser von etwa 17,0 m. Er liegt in einer von neuzeitlichen Trockenmauern eingefassten und durchschnittenen Viehweide. Bei einer Ausgrabung im 19. Jahrhundert wurden menschliche Überreste gefunden. Eine spezielle Bedeutung lag möglicherweise in seiner Lage am Nordende der Steinreihe von Shap nahe einiger Steinkreise. Auf einer geraden Linie mit dem Hügel liegen die Menhire von Aspers Field und der Findling Goggleby Stone, wobei unklar ist, ob der Hügel oder die Steine älter sind. Beide sollen mit dem weniger als 1,6 km im Westen liegenden Fluss Lowther in Verbindung stehen, der weiter im Norden auch in der Nähe von King Arthur’s Round Table bei Eamont Bridge vorbeifließt, einem neolithischen Giant Henge von etwa 90,0 m Durchmesser, und so einen von Kultorten geprägten Landstrich verbindet. Siehe auch Steinreihe von Shap Literatur Paul Ashbee: The bronze age round barrow in Britain: an introduction to the study of the funerary practice and culture of the British and Irish single-grave people of the second millennium B.C., Phoenix house, 1960 Weblinks Beschreibung engl. und Bild Beschreibung engl. und Bild
Ambassade d'Algérie au Royaume-Uni

L'ambassade d'Algérie au Royaume-Uni est la représentation diplomatique de l'Algérie au Royaume-Uni, qui se trouve à Londres, la capitale du pays. Historique Il était autrefois situé dans Holland Park en face de l’ambassade d’Ukraine au Royaume-Uni cependant, il a déménagé à 1 & 3 Riding House Street, Fitzrovia en 2012. L'Algérie maintient également un consulat au 5 Portal Way North Acton, Londres W3 6RT. Ambassadeurs d'Algérie au Royaume-Uni Galerie Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Embassy of Algeria, London » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Articles connexes Représentations diplomatiques de l'Algérie Lien externe Site officiel Portail des relations internationales Portail de l’Algérie Portail de Londres Portail du Royaume-Uni
Stazione di Manchester Deansgate

La stazione di Manchester Deansgate è una stazione ferroviaria ubicata lungo la tratta comune delle ferrovie Liverpool-Earlestown-Manchester, Liverpool-Warrington-Manchester e Manchester-Preston, all'imbocco della linea di cintura di Ordsall. La stazione è situata al margine della zona centrale di Manchester, nel quartiere di Castlefield. Storia La stazione è stata aperta il 20 luglio 1849 con il nome di Knot Mill dalla compagnia Manchester South Junction and Altrincham Railway. Inizialmente gli edifici erano stati realizzati in legno ma nel 1891 si riuscì ad iniziare la pratica per la nuova costruzione in muratura che fu ultimata nel 1896. La data del completamento dei lavori appare sullo scudo con il simbolo della stazione che si trova sopra l'entrata principale. La stazione cambiò nome in Knot Mill & Deansgate intorno al 1900 e prese il suo nome di Deansgate solo nel 1971. Movimento La stazione è servita da treni regionali operati da Northern Trains, nell'ambito dell'affidamento da parte del Dipartimento per i trasporti. Interscambi Nelle vicinanze della stazione effettuano fermata i tram della rete Metrolink di Manchester, nonché alcune linee automobilistiche, gestite da Transport for Greater Manchester. Fermata tram (fermata Deansgate-Castlefield) Fermata autobus Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su stazione di Manchester Deansgate
Lanty’s Tarn

Der Lanty’s Tarn ist ein See im Lake District, Cumbria, England. Er liegt in der Civil parish Martindale im Südwesten des Sees Ullswater, westlich von Patterdale. Die Größe des stark mit Schilfrohr bewachsenen Sees ist unbekannt, seine Tiefe wird mit 1 m angegeben. Der See hat keinen erkennbaren Zufluss und auch keinen Abfluss. Der See ist nach dem ursprünglichen Besitzer Launcelet Dobson benannt, der auf nahegelegenen Farm Grasswaite Howe lebte. Der See kam später in den Besitz der Eigentümer von Patterdale Hall. Die neuen Eigentümer errichteten einen Damm und stauten so den See auf, damit er als Fischteich genutzt werden konnte. Im Winter diente der See dazu einen Eisvorrat in einem Eiskeller im Damm des Sees anzulegen. Siehe auch Seen im Lake District Quellen Lanty’s Tarn auf Lakes, Meres, Tarns and Waters
Cliftonský visutý most

Cliftonský visutý most je silniční řetězový most v anglickém městě Bristol překlenující údolí řeky Avon. Historie Dějiny mostu sahají do roku 1753, kdy zemřel místní kupec William Vick a zanechal po sobě 1000 liber, které měly být použity na výstavbu kamenného mostu, až se jejich hodnota úroky zvýší na 10 tisíc liber. V roce 1829 dosáhlo Vickovo dědictví hodnotu jen 8000 liber, kdežto náklady na stavbu kamenného mostu se odhadovaly na desetinásobek. Tehdy byla uspořádána soutěž na návrh mostu; zapojilo se do ní 22 architektů a inženýrů, včetně Samuela Browna (autora mj. mostu Union Bridge), Williama Tierneya Clarka (autora mj. mostu Széchenyi lánchíd v Budapešti) nebo Isambard Kingdoma Brunela. Původně bylo zamítnuto 17 z 22 návrhů zejména kvůli vzhledu nebo finančním nákladům; na konečný výběr byl pozván Thomas Telford, který zamítl zbývající návrhy protože tvrdil, že největší možné rozpětí je 176 m a byl požádán o vytvoření vlastního návrhu. Telford navrhoval 34 m široký most s vysokými gotickými pylony. Namísto kamenného mostu měl být proto postaven visutý most ze svářkové oceli. V roce 1831 byla uspořádána druhá soutěž, ve které bylo podáno třináct soutěžních návrhů; v této soutěži vyhrál Brunellův návrh. Výstavba byla zahájena 21. června 1831, ale o několik dní později byla přerušena kvůli Bristolským nepokojům. Obnovená byla až 27. srpna 1836 a do vyčerpání financí v roce 1843 byly postaveny jen pylony, ale bez původně plánovaného obkladu v egyptském stylu a bez kamenných soch znázorňujících Sfingu na vrcholech. Brunell zemřel v roce 1859 a dokončení mostu se nedožil. Institution of Civil Engineers se po jeho smrti rozhodl sehnat finance na dokončení mostu, který měl tak sloužit jako památka na Brunella. O rok později byl zničen Brunellův visutý Hungerford Bridge v Londýně a řetězy z něj použity na Cliftonský most. Původní návrh byl mírně upraven Williamem Henrym Barlowem a Johnem Hawkshawem, kteří rozšířili mostovku a původní dvojité řetězy nahradili trojitými. Výstavba se znovu začala v roce 1862 a dokončena byla o dva roky později. Most byl otevřen 18. prosince 1864. Hlavní rozpětí má délku 214.05 m, celková délka mostu je 412 m. Šířka mostu je 9.45 m a výška pylonů 26 m. Mostovka se nachází 75 m nad hladinou řeky Avon. V roce 1979 byl na mostě zorganizován první moderní bungee jumping. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Clifton Suspension Bridge na slovenské Wikipedii. Literatura PENBERTHY, Ian. Mosty. Brno: Computer Press, 2009. ISBN 978-80-251-2201-3. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Clifton Suspension Bridge na Wikimedia Commons The Clifton Suspension Bridge na stránkách Brunel200.com