Pembroke College, Cambridge

Ej att förväxla med Pembroke College, Oxford. Pembroke College är det tredje äldsta colleget vid Universitetet i Cambridge. Colleget grundades av Marie de St Pol 1347, änka till Aymer de Valence, 2:e earl av Pembroke, och uppkallades till minne av earlen. Det har över 700 studenter och fellows vilka håller till i ett av universitetets största byggnadskomplex. Det är en av universitetets större högskolor, med byggnader från nästan varje århundrade sedan grundandet, samt omfattande trädgårdar. Dess medlemmar kallas "Valencianer". Högskolans sittande rektor är Rosalind Polly Blakesley. Pembroke har en nivå av akademiska prestationer bland de högsta av alla Cambridge-högskolor; 2013, 2014, 2016 och 2018 placerades Pembroke på andra plats i Tompkinstabellen. Pembroke innehåller det första kapellet som ritades av Sir Christopher Wren och är ett av endast sex högskolor i Cambridge som har utbildat en brittisk premiärminister, i Pembrokes fall William Pitt den yngre. Collegebiblioteket, med ett viktorianskt nygotiskt klocktorn, har en originalkopia av den första encyklopedin som innehöll tryckta diagram. Historia Grundandet Marie de St Pol, grevinna av Pembroke (1303–1377), medlem av den franska familjen de Châtillon, grundade Pembroke College i Cambridge. På julafton 1347 gav Edvard III Marie de St Pol, änka efter earlen av Pembroke, tillstånd att grunda en ny utbildningsinstitution vid det unga universitetet i Cambridge. Hall of Valence Mary ("Custos & Scolares Aule Valence Marie in Cantebrigg"), som den ursprungligen kallades, grundades således för att hysa en grupp studenter och fellows. Stadgarna var anmärkningsvärda genom att de både gav företräde åt studenter födda i Frankrike som redan hade studerat någon annanstans i England, och att de krävde att studenter skulle rapportera studiekamrater om de ägnade sig åt överdrivet drickande eller besökte orespektabla hus. Colleget döptes senare om till Pembroke Hall och blev slutligen Pembroke College 1856. Marie var nära involverad i collegefrågor under de 30 åren fram till sin död och begravning i Denny Abbey, norr om Cambridge, 1377. Hon verkar ha varit något av en disciplinär: de ursprungliga stiftelsedokumenten innehöll stränga straff för fylleri och liderlighet, krävde att alla studenters skulder betalades inom två veckor efter terminens slut och gav strikta gränser för antalet studenter på examensfester. Arv Richard Buckenham (ärkediakon av Lewes), som själv var en boksamlare, såg 1599 till att över 100 manuskript donerades till Pembroke Colleges bibliotek. Sir Robert Hitcham, en advokat och parlamentsledamot som var en alumn från Pembroke College, lämnade Framlingham Castle i Suffolk och dess tillhörande marker till högskolan 1636, ett år efter att han köpt det. Hitcham's Cloister i Pembroke College, byggt 1666, är uppkallat efter honom. Colleget äger fortfarande en stor del av egendomen. År 2015 mottog högskolan en donation på 34 miljoner pund från dödsboet efter den amerikanske uppfinnaren och Pembroke-alumnen Ray Dolby, som tros vara den största enskilda donationen till ett college i Cambridge Universitys historia. Byggnader Old Court De första byggnaderna bestod av en enda innergård (nu kallad Old Court) som innehöll alla delar av ett college – kapell, matsal, kök och "buttery", lärarbostäder, studentrum – och stadgarna för ett prästerskap, en kock, en barberare och en tvätterska. Både grundandet av högskolan och byggandet av stadens första collegekapell (1355) krävde att en påvlig bulla utfärdades. Den ursprungliga gården var universitetets minsta på bara 29 x 17 meter, men utvidgades till sin nuvarande storlek på 1800-talet genom att riva den södra muren. Högskolans porthus är det äldsta i Cambridge. Kapellet Det ursprungliga kapellet utgör nu det gamla biblioteket och har ett slående gipstak från 1600-talet, designat av Henry Doogood, som visar fåglar som flyger. Omkring engelska inbördeskriget fängslades Matthew Wren, en av Pembrokes lärare och kaplan till Karl I innan han blev kung, av Oliver Cromwell. När han släpptes efter arton år uppfyllde han ett löfte genom att anställa sin brorson Christopher Wren för att bygga ett stort kapell i sitt tidigare college. Det resulterande kapellet invigdes på St Matthew's Day, 1665, och den östra änden utvidgades av George Gilbert Scott 1880, när det invigdes på Bebådelsens högtid. Utökning En ökning av antalet medlemmar under de senaste 150 åren har lett till en motsvarande ökning av byggaktiviteten. Stora hallen byggdes om 1875–1876 efter ritningar av Alfred Waterhouse efter att han hade förklarat den medeltida hallen osäker. Förutom hallen ritade Waterhouse en ny serie rum, Red Buildings (1871–1872), i fransk renässansstil, ritade en ny Master's Lodge på platsen för Paschal Yard (1873, som senare blev N trappa), rev ner Old Lodge och den södra delen av Old Court för att öppna en utsikt till kapellet, och ritade slutligen ett nytt bibliotek (1877–1878) i kontinentalgotisk stil. Byggandet av det nya biblioteket utfördes av Rattee och Kett. Waterhouse avskedades som arkitekt 1878 och efterträddes av George Gilbert Scott, som, efter att ha utvidgat kapellet, tillhandahöll ytterligare boende vid byggandet av New Court 1881, med bokstäver på en serie sköldar längs strängbanan ovanför första våningen som stavar ut texten från Psalm 127:1, "Nisi Dominus aedificat domum..." ("Om inte Herren bygger huset, deras arbete är bara fåfängt som bygger det"). Byggnadsarbetena fortsatte in på 1900-talet med W. D. Caröe som arkitekt. Han lade till Pitt Building (M-trappan) mellan Ivy Court och Waterhouse's Lodge, och utökade New Court med byggandet av en trappa på andra sidan av Lodgen. Han knöt samman sina två byggnader med en välvd stenskärm, Caröe Bridge, längs Pembroke Street i senbarockstil, vars huvudsakliga funktion var att fungera som en bro genom vilken studenter kunde korsa rektorns förgård på första våningen från Pitt Building till New Court utan att lämna högskolan eller göra intrång i vad som då var Fellows' Garden. År 1926, när medlemmarna hade blivit alltmer besvikna på Waterhouse's Hall, togs Maurice Webb in för att ta bort det öppna taket, sätta in ett platt tak och lägga till två våningar med uppsättningar ovanför. Väggen mellan salen och Fellows' Salour togs ner, och den senare gjordes till en hög bordsbänk. En ny Senior Parlour skapades sedan på bottenvåningen i Hitcham Building. Ombyggnadsarbetet slutfördes 1949 när Murray Easton ersatte fönstrens gotiska arbete med en enklare design i stil med den medeltida hallen. År 1933 byggde Maurice Webb en ny Master's Lodge i det sydöstra hörnet av College Gardens, på mark som förvärvats från Peterhouse 1861. Efter kriget skapades ytterligare bostäder i och med byggandet 1957 av Orchard Building, som kallas så eftersom den står på en del av Foundress's Orchard. Slutligen, i ett försök att rymma majoriteten av de yngre medlemmarna på collegeområdet snarare än i vandrarhem i staden, designade Eric Parry på 1990-talet en ny serie byggnader på platsen för Master's Lodge, med en ny Lodge i den västra änden. "Foundress Court" öppnades 1997 för att fira högskolans 650-årsjubileum. År 2001 byggdes biblioteket ut österut och byggdes om invändigt. År 2017 lanserade Pembroke College en ny kampanj för utvidgning kallad "Time and The Place" (eller Mill Lane-projektet), på andra sidan Trumpington Street. Projektet går ut på att utöka högskolan med en tredjedel, med nya sociala ytor, rum och kontor. Trädgårdar På Pembrokes inhägnade område finns trädgårdsområden. Bland höjdpunkterna finns "The Orchard" (en halvvild mark i mitten av college), en imponerande rad plataner och en bowlingbana som byggdes om 1996 och som sägs vara en av de äldsta som används kontinuerligt i Europa. Galleri Traditioner Pembroke håller Formal hall fyra kvällar i veckan beroende på studentens kvalifikationer: en separat Hall hålls för BA-studenter. Studenter på högskolan måste bära akademiska dräkter och anlända i tid till bordsbönen, som inleder middagen. Liksom många högskolor i Cambridge har Pembroke också en årlig majbal. Enligt populära legender är Pembroke bebodd av spöken som ockuperar Ivy Court. Studentliv Pembroke College har både doktorander och studenter, benämnda "Valencianer", efter högskolans ursprungliga namn, och dess rekreationsrum kallas "parlours" snarare än det mer vanliga "kombinationsrum". Studentkåren representeras av Junior Parlour Committee (JPC). Forskargemenskapen representeras av Graduate Parlour Committee (GPC). I mars 2016 uppmärksammades Junior Parlour-kommittén i rikstäckande tidningar efter att den ställt in temat för dansfesten "Jorden runt på 80 dagar". Det finns många sporter och föreningar som organiseras av medlemmar i högskolan. Bland de mest etablerade är Pembroke College Boat Club och Pembroke Players, högskolans dramatiska sällskap som har gjorts känt av alumner som Peter Cook, Eric Idle, Tim Brooke-Taylor, Clive James och Bill Oddie, och som nu är inne på sitt 67:e år. Pembroke College Association Football Club (PCAFC) och Women's Association Football Club (PCWAFC) tävlar separat i collegetävlingar. Chrembroke Hockey Club (PCHC) tävlar tillsammans med Christ's College, och Pirton RUFC, rugby union-laget, slås samman med Girton College. Kvinnliga studenter antogs först till högskolan 1984. Kända alumner Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Pembroke College, Cambridge, 26 oktober 2015. Vidare läsning Smith, Chris, red (2025). Pembroke College, Cambridge: The Buildings and Gardens. sid. 1–160. ISBN 9781785515330. https://www.google.co.uk/books/edition/Pembroke_College_Cambridge/sb7R0AEACAAJ?hl=en Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Pembroke College, Cambridge. Pembroke College website