Corpus Christi College, Cambridge

Corpus Christi College (fullständigt namn: "The College of Corpus Christi and the Blessed Virgin Mary", ofta förkortat till "Corpus") är ett college vid Cambridges universitet i England, beläget vid Trumpington Street i Cambridges historiska centrum. Från slutet av 1300-talet till början av 1800-talet var det också allmänt känt som Bene't College. Colleget är det enda som grundats av stadsbor i Cambridge och grundades 1352 av gillena Guild of Corpus Christi och Guild of the Blessed Virgin Mary. Det är det sjätte äldsta colleget i Cambridge. Med cirka 300 studenter och 200 doktorander är det näst minst bland de traditionella högskolorna på universitetet, efter Peterhouse. Corpus har traditionellt varit en av de mer akademiskt framgångsrika högskolorna vid University of Cambridge. I den inofficiella Tompkinstabellen, som rankar högskolorna efter den klass av examina som deras studenter har fått, låg Corpus 2012 på tredje plats, med 32,4 procent av sina studenter som uppnådde förstklassiga examina. Högskolans genomsnittliga position mellan 2003 och 2012 var 9:a, och i 2024 års rankning placerades den på 3:e plats. År 2024 rankades högskolan också på första plats totalt sett för finalister. Corpus rankas bland de rikaste Cambridge-collegen när det gäller fasta tillgångar, och är exceptionellt rik på silver. Högskolans kapital värderades till 99,7 miljoner pund i slutet av juni 2023, medan dess nettotillgångar värderades till 239 miljoner pund. Historia Grundandet Gillet Corpus Christi grundades i Cambridge 1349 av William Horwode, Henry de Tangmere och John Hardy som svar på digerdöden. De bestämde sig för att grunda ett nytt college vid stadens universitet, det sjätte i universitetets historia. Senare samma år slogs det nya gillet samman med ett äldre gille, the Guild of the Blessed Virgin Mary, som hade decimerats av pesten. De förenade gillena förvärvade mark i stadens centrum och deras beskyddare, hertigen av Lancaster, ansökte hos kung Edvard III om tillstånd att grunda ett nytt college, vilket beviljades 1352. Byggandet av en enda blygsam innergård nära församlingskyrkan påbörjades omedelbart och 1356 var den redo att hysa rektorn och två lärare. Högskolans stadgar upprättades 1356. Det förenade gillet slog samman sin identitet med det nya colleget, som förvärvade alla gillets marker, ceremonier och inkomster. Den mest storslagna av dessa ceremonier var den årliga Corpus Christi-procession: en parad genom gatorna till Magdalene Bridge, där nattvardsbrödet bars av en präst och flera av skolans skatter bars av rektor och lärarna, innan de återvände för en extravagant middag. Paraden fortsatte fram till den engelska reformationen, då rektorn William Sowode satte stopp för den 1535. Högskolan fortsätter att ha en stor middag på festdagen för Corpus Christi, torsdagen efter Trefaldighetssöndagen. Den nybyggda innergården kunde hysa 22 lärare och studenter. Stadgarna fastställde endast reglerna för hur lärarna skulle uppföra sig. Studenterna var inte en del av stiftelsen i detta skede och skulle inte komma att omfattas av stadgarna 200 år senare. Namnet Högskolans mest formella namn är College of Corpus Christi and the Blessed Virgin Mary in the University of Cambridge, vanligtvis förkortat till Corpus Christi College. Från början av 1500-talet var det också känt som Bene't eller St Benet's College, från den närliggande St Bene't's Church, som var förknippad med grundandet av Corpus Christi. Både högskolan och kyrkan ligger på Bene't Street. Fram till slutet av 1500-talet fungerade kyrkan som collegekapell, även om St Botolph's också användes för vissa gudstjänster. När Thomas Cosyn var rektor för skolan i slutet av 1400-talet byggdes ett galleri som förband skolan med St Bene't's Church. Under senare delen av 1500-talet blev Bene't College det namn som oftast användes, eftersom Corpus Christi ansågs ha en mycket romersk-katolsk smak. Denna preferens fortsatte fram till början av 1800-talet. Medeltiden Under de första århundradena var skolan relativt fattig och kunde därför inte uppföra nya byggnader. På så sätt har Old Court överlevt till våra dagar. Den hade inget kapell, så medlemmarna höll gudstjänst i S:t Bene't's Church som låg bredvid. Från slutet av 1300-talet fram till 1800-talet, särskilt under reformationen då katolska referenser avråddes, var Corpus känt som St Benet's College. År 1376 ägde skolan 55 böcker, och många fler skulle doneras eller testamenteras under de följande århundradena, inklusive de som testamenterades av Thomas Markaunt och, viktigast av allt, de som donerades på 1500-talet av ärkebiskop Matthew Parker, som hyllas av högskolan som dess största välgörare. Under bondeupproret 1381 plundrades högskolan av en mobb av stadsbor (och tydligen några studenter) ledda av borgmästaren som, enligt högskolan, förde bort dess silver och privilegiebrev för att brännas medan resten av universitetsbyggnaderna rensades ut. Corpus var den enda högskolan vid universitetet, men långt ifrån den enda universitetsbyggnaden, som anfölls. Revolten, som ironiskt nog ägde rum under Corpus Christi-veckan, fokuserade på högskolan som centrum för missnöje på grund av dess rigida insamling av "candle rents". Högskolan krävde 80 pund (ungefär 50 000 pund i moderna termer) i skadestånd. År 1460, under Rosornas krig, betalade högskolan för vapen, inklusive artilleri och pilar, och skyddskläder för att försvara högskolans skatter från ett "stormigt upplopp". Elisabet, hertiginna av Norfolk, och hennes syster Lady Eleanor Botelar, född Talbot, som av vissa tros ha varit hemligt gift med Edvard IV, skänkte colleget stipendier på 1460-talet och finansierade reparationer av collegebyggnaderna. Som ett monument placerades en "talbot", den heraldiska sköldhållaren av familjen Talbot, på gaveln av Old Court och kan fortfarande ses idag. Samtidigt byggde rektorn Thomas Cosyn högskolans första kapell och en passage mellan Old Court och St Bene't's Church. Under de följande århundradena tillkom vindsrum i Old Court, vilket ökade antalet studenter. Reformationen Även om högskolan skonades från det värsta av det religiösa tumult som reformationen förde med sig till England, frambringade universitetet anhängare och faktiskt martyrer till båda traditionerna. Bland annat William Sowode som ställde in Corpus Christi-processionen, Sankt Richard Reynolds som led martyrdöden av Henrik VIII, och Thomas Dusgate och George Wishart som båda brändes på bål som protestanter. Det var under denna tid som Matthew Parker blev rektor. Han donerade sitt oöverträffade bibliotek till högskolan, en stor silvertallrik och dess symbol, pelikanen. För att garantera säkerheten för sin samling införde Parker i villkoren för sin donation ett som angav att om mer än ett visst antal böcker gick förlorade, skulle resten av samlingen först gå till Gonville and Caius College, och sedan (i händelse av fler förluster) till Trinity Hall. Med några års mellanrum inspekterar representanter från båda dessa högskolor ceremoniellt samlingen för eventuella förluster. Parker ställde ett liknande villkor på det silver som han testamenterade till högskolan och dessa bestämmelser är en del av anledningen till att Corpus Christi College än i dag behåller hela biblioteket och silversamlingen: de var oförmögna att sälja av (eller smälta ner) de mindre värdefulla delarna av någon av samlingarna utan att förlora båda. (Parkers ihärdighet i sitt förvärv av böcker och manuskript har föreslagits som ett ursprung till frasen "Nosey Parker".) Parker tvingades avgå som rektor 1553 på grund av Maria I:s trontillträde, men valdes till ärkebiskop av Canterbury vid Elisabet I:s trontillträde. I takt med att antalet studenter ökade blev det nödvändigt med ett större kapell. År 1578 donerade Sir Nicholas Bacon, Lord Keeper of the Great Seal, som redan hade skänkt flera stipendier till colleget, 200 pund (ungefär 30 000 pund på 2000-talet) för byggandet av ett nytt kapell. Denna summa var inte på långa vägar tillräckligt stor för att bygga ett kapell, och trots rektorns och lärarnas ansträngningar överträffade projektet beräkningarna och drev nästan högskolan i konkurs. Högskolan sålde allt sitt silver, förutom gåvorna från Parker, och byggnadsarbetet slutfördes inte förrän 1662. Andra bidragsgivare var Elisabet I och Sir Francis Drake. På grund av omstridda utnämningar till rektorsämbetet påtvingade Elisabet I utnämningen av John Jegon till rektor 1590. Det dröjde länge innan högskolan utsåg sin egen rektor. Även om det inte var högskolans val, befriade Jegon högskolan från dess ekonomiska svårigheter genom att inkalla ofrälse studenter, som stannade i ett eller två år och som tekniskt sett aldrig var medlemmar av universitetet. Deras föräldrar var tvungna att betala med en silverbägare eller kanna, som sedan skulle smältas ner. Nästa anmärkningsvärda rektor var Henry Butts, som också var vicekansler för universitetet. När pesten återvände till staden och resten av universitetet hade flytt, stannade Butts kvar på sin post och försökte begränsa farsoten medan han stannade ensam på universitetet. Han blev inte belönad för sitt mod och denna upplevelse verkar ha haft en fruktansvärd effekt på honom. År 1632, när Butts inte dök upp för att hålla universitetspredikan på påskdagen, befanns han ha hängt sig själv. Christopher Marlowe Dramatikern Christopher Marlowe är kanske högskolans mest berömda son, efter att ha tagit studentexamen vid Corpus 1580. Även om lite är känt om hans tid där, tror man ofta att det var under hans studier för sin MA som han började sitt arbete som spion, ett påstående baserat på endast ett enda kryptiskt uttalande från Kronrådet. År 1952 upptäcktes ett porträtt av en man "i 21:årsåldern" under renoveringsarbetet på högskolan. Eftersom målningen är daterad 1585, det år Marlowe var 21 år, har den hävdats vara ett porträtt av dramatikern, av vilken det inte finns något annat känt porträtt. Jakobinsk tid Corpus har en imponerande silversamling eftersom det var det enda college som inte sålde sitt silverbestick till stöd för någon sida under engelska inbördeskriget. Det, och dess oöverträffade samling av manuskript och massiva samling av sällsynta viner och portviner, ger bränsle åt rykten om att det är Cambridges rikaste högskola per student. Detta är en omtvistad fråga, eftersom dessa tillgångar inte kan säljas och majoriteten av dem inte kan värderas. Till skillnad från andra högskolor i Oxbridge lyckades högskolan förbli neutral under inbördeskriget. Detta berodde på Richard Love, som var rektor under hela inbördeskriget och samväldet. Enligt legenden delades silvret ut till lärarna för att förhindra att den rekvirerades av de stridande fraktionerna. När striderna var över återlämnades silvret och smältes ner för att betala för reparationer. Tolv rektorer avsattes från sina poster, men Love och tre andra behölls. Högskolan undgick också de värsta excesserna i det puritanska styret. När William Dowsing inspekterade högskolan fann han "ingenting att ändra". St Bene't's Church var inte lika lyckligt lottad och det var faktiskt mycket störningar i gemenskapen eftersom många tvingades bort och återinsattes när omständigheterna förändrades under perioden. Upplysningstiden År 1688 anfölls högskolan ännu en gång av en mobb, denna gång med en antikatolsk inriktning. De begav sig till de rum som tillhörde ekonomianavarige Clement Scott, som de misstänkte för papism. Han gömde sig för pöbeln så de förstörde hans böcker och papper. Colleget fortsatte att växa under hela 1700-talet och producerade flera framstående forskare och präster, inklusive de så kallade "benediktinska antikvarierna", ett dussintal män som alla var kända för antikvarisk forskning, inklusive sådana personer som Richard Gough och William Stukeley. På 1740-talet testamenterade ärkebiskop Thomas Herring 1 000 pund till återuppbyggnaden av skolan och detta ledde till flera misslyckade försök att påbörja byggandet. År 1770 testamenterade Matthias Mawson, tidigare rektor och biskop av Ely, 3000 pund för att täcka kostnaderna för att riva och återuppbygga skolan, men det räckte inte. Det var inte förrän 1822, när 55 000 pund hade samlats in i återuppbyggnadsfonden, som ansträngningarna började. William Wilkins, som nyligen hade slutfört stora arbeten vid Downing, King's och Trinity, utsågs till arkitekt och New Court stod klar 1827 i nygotisk stil. Detta innebar rivning av flera byggnader, bland annat det elisabetanska kapellet. Kapellet som för närvarande står i New Court är en del av 1800-talskonstruktionen. Färdigställandet av en ny, större innergård gjorde det möjligt att ta emot många fler studenter och antalet ökade från 48 till 100. Den viktorianska eran Under 1800-talet kom skolan att förknippas med den evangeliska religiösa rörelsen. På 1860-talet blev skolans popularitet så stor att det blev det tredje största colleget i Cambridge. Corpus har alltid varit starkt klerikal eftersom alla lärare på den tiden var tvungna att vara prästvigda i Church of England. Under många år blev majoriteten av de utexaminerade från skolan präster. Universitetet förändrades dock snabbt; med upphävandet av Testakten och den katolska emancipationen som gjorde det möjligt för katoliker att ansluta sig till universitetet för första gången. Kursplanen breddades också och lekmannalärarna tynade bort. År 1882 fick lärarna gifta sig för första gången. Det innebar att anställningen som akademiker kunde vara en livslång karriär snarare än en mellanlandning mellan studier och prästvigsel. Följaktligen förändrades demografin för collegets lärarkår avsevärt under denna tid. Den första gifta mannen var Edward Byles Cowell, som var den förste professorn i sanskrit. Senare under århundradet drabbades skolan av svåra tider och antalet studenter sjönk till färre än 50. Vid den här tiden grundades "Chess Club" som blev ökänd för att dricka och festa. Den förbjöds på 1980-talet. Den edvardianska eran Överste Robert Caldwell utnämndes till rektor 1906 och var den förste lekmannen någonsin att utnämnas till posten. Han ändrade skolans policy när det gällde antagning av lärare och studenter och uppmuntrade män från andra skolor och utanför Cambridge att bli lärare. Colleget utbildade inte längre i första hand män för prästerskapet. Antalet studenter ökade markant, och ett nytt universitetsbibliotek uppkallat efter en av universitetets borgare, Geoffrey Butler, stod färdigt. Högskolan började också bygga sina idrottsplatser i västra Cambridge 1939. Anda världskriget Under andra världskriget var Sir Will Spens rektor. Han var också regional kommissionär för civilförsvaret för den östra regionen: om Hitler hade invaderat skulle han ha varit ansvarig för att styra östra England. Skolan inrymde olika statliga departement medan den dåvarande rektorn också var regional kommissionär. Corpus skulle ha hyst den organisation som kan ha varit skyldig att agera som en autonom statlig myndighet om den centrala regeringen var oförmögen att agera. Detta har lett till ett ihållande rykte om ett nätverk av tunnlar under skolan som grävts ut för detta ändamål. Även om det finns omfattande vinkällare finns det inga bevis för sådana tunnlar. Under kriget fanns det färre studenter på skolan, men utrymmet togs upp av kadetter och officerare från de väpnade styrkorna som gick korta kurser. På grund av ökningen av antalet studenter på 1930-talet är Corpus en av de få brittiska institutioner som har förlorat fler medlemmar i andra världskriget än i första. Deras namn är inskrivna i kapellet. Corpus äger The Eagle Pub, som drivs av Greene King plc. Watson och Crick sägs ha förfriskat sig på denna pub medan de studerade DNA-strukturen i det närliggande Cavendishlaboratoriet. När de gjorde upptäckten 1952 sägs de ha gått in på puben och förklarat: "Vi har hittat livets hemlighet". En minnesplakett på framsidan av puben minner om händelsen. Eagle är också välkänd som ett tillhåll för RAF-officerare under andra världskriget; Renoveringar avslöjade hundratals signaturer, ritningar och meddelanden som skrivits, eller till och med bränts in, på väggar och tak. Modern tid Under 1960-talet byggdes centralvärmen ut över hela universitetsområdet. Kvinnor tilläts också att gå med i skolans kapellkör och äta i stora matsalen. År 1963 öppnades högskolans första bar i New Court. År 2008 flyttades det till Library Court och den gamla baren gjordes om till postrum, personalrum och studentuppehåll. År 1962 godkände skolan omvandlingen av Leckhampton-området för att möjliggöra fler bostäder för lärare och doktorander. Ytterligare fastigheter köptes i anslutning till tomten och en ny byggnad, George Thomson Building, uppkallad efter en tidigare rektor, stod klar 1964. År 1983 antogs kvinnor för första gången på grundnivå. Dessförinnan hade de kunnat bli forskarstuderande och lärare under några år. Samma år slutförde högskolan byggnadsarbetet i Botolph Court och lade till ytterligare bostäder för studenter. Liknande renoveringsarbete slutfördes i Bene't Court ovanför puben Eagle på 1990-talet tillsammans med skapandet av Robert Beldam-byggnaden. Under de senaste åren har Corpus gått i spetsen för Nordirlandsinitiativet. Det har också starka kopplingar till Nya Zeeland och antar en student på ett fullt stipendium från landet varje år, betalt av Worshipful Company of Girdlers. En före detta rektor är historikern och kalla kriget-forskaren Christopher Andrew. Han är också ordförande för "Cambridge Intelligence Seminar" som sammanträder regelbundet i lokaler. Den nuvarande universitetsinspektorn är kanslern vid University of Cambridge, Lord Sainsbury of Turville. År 2008 slutförde högskolan renoveringen av en intilliggande bankbyggnad och andra universitetsbyggnader för att skapa Library Court, den tredje innergården inom universitetets huvudcampus. I januari 2012 stals flera silvermynt till ett värde av totalt 11 596 pund från skolans samling. Föremålen, som bland annat bestod av kalkar och patener, togs från skolans kapell medan det var öppet för allmänheten. Flera stycken till ett sammanlagt värde av 956 pund återfanns fjorton dagar senare. Återstoden upptäcktes ha smälts ner. En lokal man greps och anklagades för stölden. Ingen av de förlorade delarna var en del av Parkers testamente. Den 12 juli 2017 valde skolans lärarkår professor Christopher Kelly till Corpus 52:a rektor. Han tillträdde sin tjänst under mandatperioden 2018. En stor restaurering av högskolans matsal och servering genomfördes 2017–18 och slutfördes i februari 2019 och avslöjade medeltida stenarbeten som hade täckts över av den tidigare restaureringen på 1950-talet. I juli 2019 meddelade högskolan att den skulle skapa 30 nya grundutbildningsplatser, särskilt inriktade på att hjälpa studenter från underrepresenterade bakgrunder att ta plats på universitetet. Byggnader Old Court Old Court byggdes på 1350-talet och innehåller några av Cambridges äldsta byggnader och har behållit många av sina ursprungliga detaljer, såsom trösklar och karmar som användes för att hålla oljeindränkt linne innan glaset uppfanns. Innergården är den äldsta kontinuerligt bebodda gården i landet (ett påstående som bestrids av Merton College, Oxford, som säger detsamma om sitt Mob Quad). Möjligen är den byggd i kärnan av en ännu äldre byggnad. Den är fyrsidig och exemplifierar modellen för uppbyggnad av högskolorna i Oxford eller Cambridge. En passage förbinder Old Court med Bene't Street. På grund av sin ålder är rummen stora och innehåller antika möbler men saknar grundläggande faciliteter och VVS. År 1919 togs murgrönan bort från Old Court och ersattes av en grovgjuten plastbeläggning, följt av en större restaurering 1952 som bekostades av donationer från gamla medlemmar. Under sommarmånaderna är det tillåtet för studenter att sitta på gräsmattan i Old Court och trädgårdsfester kan hållas, medan det, liksom andra högskolor i Oxbridge, normalt bara är tillåtet för lärarna att gå på gräsmattorna. Det finns en stor plakett på den norra väggen, tillägnad Christopher Marlowe och John Fletcher, båda berömda dramatiker som studerade vid Corpus. Inne i Old Court kan man se tornet på St Bene't's Church, den äldsta byggnaden i Cambridge, och Cavendishlaboratoriet där DNA-strukturen löstes av Watson och Crick och banbrytande arbete med atomens struktur utfördes av J. J. Thomson och Ernest Rutherford. Omkring år 1500 byggde rektorn Thomas Cosyn ett galleri i tegel som förbinder Old Court med St Bene'ts kyrka. Galleriet är nu en del av ett gammalt rumpar i Old Court.. St Bene't's Church Den intilliggande St Bene't's Church fungerade som högskolans kapell fram till 1579 då en kyrka byggdes. Colleget är fortfarande kyrkans skyddshelgon. Tornet i St Bene't är den äldsta byggnaden i Cambridge, med anor från före den normandiska erövringen, byggd under den sena anglosaxiska perioden. Fabian Stedman, en pionjär i utvecklingen av växelringning, utnämndes till församlingstjänstaman i St Bene't 1670. New Court New Court (färdigställd 1827) ritades av William Wilkins, som ligger begravd i valven i collegekapellet. Även om han fortsatte med att designa murarna framför King's College, Cambridge och National Gallery i London, ansåg han att Corpus var hans favoritverk och bad om att bli begravd i kapellet. En minnestavla till minne av honom finns i entrén till Parker Library på gården. Denna gård inrymde också Butler Library, skolans studentbibliotek, direkt under Parker Library. Många av de mer värdefulla volymerna i Parker Library är nu skyddade i valv i det som tidigare var Butler Library. När byggnadsarbetena var klara 2008 flyttade det till den nya Library Court och döptes om till Taylor Library efter projektets främsta välgörare John Taylor. Den nya gården byggdes för att symbolisera harmonin mellan sinne, kropp och själ med Parker Library till höger som representerar sinnet, matsalen och köket till vänster som representerar kroppen och kapellet i mitten som representerar själen. Kapellet Likt de flesta college vid universitetet i Cambridge utgör Corpus Christi även en universitetsförsamling, som tillhör Engelska kyrkan. Kapellet leds av en dekan som tillsammans med en kaplan ansvarar för gudstjänstlivet och den andliga vården om studenter och lärare vid colleget. Den del av kapellets verksamhet som flest studenter, lärare och allmänhet kommer i kontakt med är dess musikliv, där körsång och Corpus Christi Chapel Choir spelar en särskilt framträdande roll. Kapellet antar årligen även orgelstipendiater för dess piporgel. Med hjälp av en stödförening ordnas ett omfattande konsertprogram, och inom colleget finns tillgång till ett flertal konsertlokaler och konsertinstrument såsom flygel och cembalo. Verksamheten leds av en Director Musices. Kapellet är en peculiarförsamling, och tillhör därför inte Ely stift. Trots det finns ändå en stark samhörighet i praktiken, då universitetsprästerna behöver biskopens tillstånd för att kunna verka utanför det egna kollegiet, samt för att erhålla vigselrätt. Därutöver deltar också flertalet av universitetsprästerna i präst- och teologutbildningarna, eller bedriver forskning i nära anslutning till Engelska kyrkans verksamhet och intresseområde. Det nuvarande kapellet är det tredje som skolan har haft och stod klart 1827 tillsammans med resten av New Court. Det ritades också av William Wilkins, men innehåller en del medeltida glas och detaljer, bland annat lärarnas bås, flera minnesmärken och golvet i det äldre elisabetanska kapellet, som revs i samband med byggandet av New Court. De första fyra glasmålningarna dateras till omkring 1500 och tros komma från klostret Mariawald i Tyskland, som hade upplösts av Napoleon. Några av bänkarna och predikstolen i det elisabetanska kapellet finns nu i St Andrew's Church, Thurning, Norfolk. På den södra väggen hänger en avbildning av Madonnan med barnet av 1600-talskonstnären Elisabetta Sirani. Kapellet har också en ikon, något ovanligt för ett college i Oxbridge. Avbildningen av Kristus Pantocrator målades för skolan av en grekisk-ortodox munk och används som ett fokus för meditation. Kapellet byggdes ut i slutet av 1800-talet för att ge plats åt ett ökande antal studenter, och koret är från denna tid. Taket, som hade varit ett solfjädervalv av sten likt taket i universitetets porthus, ersattes av det målade trätaket som fortfarande finns kvar idag. Gudstjänster hålls dagligen och det sjungs gudstjänster tre gånger i veckan: Aftonsång på onsdagskvällar och på söndag nattvard på morgonen och aftonsång på kvällen. Kapellkören består av studenter från både Corpus och andra högskolor på universitetet. De har släppt flera CD-skivor och turnerar regelbundet, tidigare har de besökt New York och Italien. Den nuvarande orgeln byggdes av Noel Mander 1968 och höljet designades av Stephen Dykes Bower. Den tidigare orgeln donerades till Methodist College Belfast till deras hundraårsjubileum 1968. Parker Library Samlingen påbörjades 1376 och förbättrades avsevärt genom en testamentarisk gåva från Matthew Parker (1504–1575), skolans rektor mellan 1544 och 1553, som i egenskap av ärkebiskop av Canterbury skapade en fin samling manuskript från biblioteken efter Klosterupplösningen. Parker Collection är en av de finaste och viktigaste samlingarna av medeltida handskrifter i världen. Det har föreslagits att Parker kan ha åtnjutit beskydd av Sir Rowland Hill under sin period av onåd under Maria I av England, när denna samling skulle ha varit i fara, tillsammans med Parker själv. Hill var utgivare av Genèvebibeln och anslöt sig till Parker som kommissionär för kyrkliga mål 1559. Byggnaden stod klar 1827 i samband med byggandet av Wilkin's New Court. Samlingen omfattar över 600 manuskript, varav cirka 480 skänktes av Parker, som också donerade cirka 1000 tryckta volymer. Dess mest kända ägodel är de heliga augustineevangelierna, som troligen fördes till England av den helige Augustinus, när han sändes av påven Gregorius I för att omvända folket i Storbritannien år 598 e.Kr. Evangelierna används fortfarande vid tronbestigningen av ärkebiskoparna av Canterbury idag och transporteras till och från Canterbury av rektorn och skolans representanter. Den innehåller också huvudmanuskriptet till den anglosaxiska krönikan från Alfred den stores regeringstid i slutet av 800-talet, verk av Matthew Paris och Chaucers Troilus and Criseyde, för att bara nämna några. I ett samarbete mellan skolan, universitetsbiblioteket och Stanford University i USA digitaliserades hela samlingen och finns nu tillgänglig på internet. Processen slutfördes 2010 och omfattade digitalisering av över 200 000 separata sidor. Kwee Court (tidigare Library Court) År 2005 löpte hyresavtalet för banken intill Corpus ut och skolan återtog den för att påbörja byggandet av Library Court. Projektet skulle ha slutförts 2007 men drog ut på tiden på grund av arkeologiska fynd och problem med att ta bort bankvalvet. Library Court stod klart i januari 2008 och inrymmer skolans studentcenter som inkluderar collegebaren och Taylor Library tillsammans med nya collegekontor. Taylor Library finansierades till stor del av och namngavs efter John Taylor, en tidigare student från college, uppfinnare av den sladdlösa vattenkokaren och tidigare ordförande för Strix Ltd, en tillverkare av vattenkokare med termostater. Medan den yttre fasaden på bankbyggnaden som vetter mot Trumpington Street, ritad av arkitekten Horace Francis, är kulturminnesmärkt, var interiören inte det. Insidan plockades bort och ett modernt bibliotek installerades. De andra rummen, inklusive baren, studentrummen, lärarrummen och studentcentret, byggdes om i den befintliga byggnaden. Mot Library Court från Taylor Library finns ett stort fönster dekorerat med en gravyr av Lida Kindersley. Projektet ritades av Wright & Wright Architects i London. Byggnaden har fått flera utmärkelser, bland annat 2009 års Royal Institute of British Architects Award in the East. Den 19 september 2008 presenterade fysikern Stephen Hawking en ny klocka som kallas Chronophage, vilket betyder "tidsätare" på grekiska. Det vätter mot hörnet av King's Parade och Trumpington där den gamla ingången till banken brukade vara. Klockan är ovanlig inte bara på grund av sin design utan också för att den bara är exakt en gång var femte minut. Klockan utformades, designades och betalades av Taylor och donerades till hans alma mater. Klockan är neonbelyst på natten. År 2013 döptes Library Court om till Kwee Court efter en stor ekonomisk donation till skolan. Studenter och lärare fortsätter dock att referera till gården med dess traditionella namn. Donationen – som gjordes av familjen Kwee – gjordes på villkor att en balkong byggdes någonstans på skolan. Eftersom de flesta av universitetsbyggnaderna är kulturminnesmärkta, var det enda praktiska utrymmet för en balkong i Library Court. Balkongen (Kwee Balcony) ligger i den bortre änden av gården från ingången till biblioteket. Leckhampton Leckhampton är ett stort, separat campus för doktorander. Det ligger ungefär en mil väster om skolans huvudområde (som av doktorander kallas "Old House", för att skilja det från Leckhampton), strax utanför stadens centrum och vid Grange Road. Här finns spelplaner, 38 000m2 trädgårdar och en utomhuspool. Platsen består av en viktoriansk herrgård som heter Leckhampton House och den kulturminnesmärkta George Thomson Building, samt fem betydande fristående hus på Cranmer Road, ett hus på Selwyn Gardens och ett hus på Barton Road. År 2012 byggdes ett nytt, ändamålsenligt boende för att inhysa ytterligare studenter. Den nya Kho-byggnaden invigdes den 14 september 2012 av universitetsinspektorn och universitetets kansler, Lord Sainsbury of Turville. Platsen är känd av studenter vid högskolan som "Leck". Andra byggnader och trädgårdar Det finns flera avsides belägna universitetsfastigheter. Dessa inkluderar Bene't Street Hostel, ovanför The Eagle, Newnham House, som ligger nära Newnham College och Botolph Court. Robert Beldam Building, intill Bene't Street Hostel, är ett modernt boende som färdigställdes på 1990-talet. Här finns bland annat McCrum Lecture Theatre. Dessutom äger skolan två hus (nr 6 och 8) på Trumpington Street, känd på högskolan som "T" Street, som ligger nästan mittemot universitetets tekniska avdelning. Mellan Trumpington Street och Library Court ligger en räcka radhus, även de ritade av Wilkins, som ägs av colleget. Alla har återvunnits av skolan för att användas som studentrum eller en del av biblioteket, med undantag för det kvarter som används av Trumpington Street Medical Practice. Dörrarna som leder från Trumpington Street har förseglats och byggnaderna kan endast beträdas genom Library Court. Det finns två huvudträdgårdar på universitetsområdet, Bursar's Garden och Master's Garden, den senare är den privata trädgården för rektorn och hans familj och är knuten till Master's Lodge. Bursar's Garden är en liten trädgård som ligger mellan New Court, kapellet och Old Court. Där får eleverna sitta under hela påskterminen vid vissa tider på dagen. Det är känt för mullbärsträdet som gavs till högskolan av Jakob I av England som en del av hans misslyckade försök att grunda en silkesindustri i England. Det finns en dörr som leder ut till Free School Lane som nås genom Bursar's Garden. Galleri Studentliv De flesta av studenterna, som kallar sig själva för Corpuscles, bor i eller mycket nära huvuduniversitetsområdet. Till skillnad från de flesta andra högskolor finns det en dedikerad boendeplats för akademiker i Leckhampton. Som med alla Cambridgecolleges har Corpus sina egna studentkårer för både studenter och akademiker, JCR respektive MCR. JCR (Junior Combination Room) är också namnet på hela studentkåren "en masse" (inklusive de utexaminerade) och namnet på studenternas gemensamma rum också. Den 14 november 2010 lämnade JCR och MCR:s studentkårer CUSU, efter att ha hållit en omröstning för hela högskolan där 71 procent av studenterna och 86 procent av de forskarstuderande som röstade var för utträde. År 2008 flyttades collegebaren från New Court till en underjordisk plats i det nybyggda Library Court. Den är värd för regelbundna temafester som på Corpus-slang kallas en slack, (exempelvis Hallowe'en slack). Corpus är värd för en majbal vartannat år på fredagen i majveckan. Varje vår väljer en anka att lägga sina ägg i en blomkruka i Old Court, cirka 200 meter från floden Cam. När ankungarna kläcks och är redo att ge sig av till vattnet måste en av vaktmästarna stoppa trafiken på Trumpington Street för att ankan och hennes avkomma ska kunna ta sig över. Vaktmästarna från St Catharine's tvärs över gatan öppnar grindarna till sitt college och tar över ansvaret för att få dem till floden därifrån. Corpus Challenge Varje år tävlar Corpus mot sitt systercollege i Oxford, också kallat Corpus Christi, i Corpus Challenge. Båda högskolorna tävlar i många sporter, bland annat fotboll, rugby, landhockey och rodd samt dart, bordtennis, biljard och brädspel. Att vinna en enskild sport ger ett visst antal poäng där totalen avgör den totala vinnaren. Platsen för "The Challenge" alternerar mellan högskolorna varje år. 2017 hölls den i Oxford, som vann cupen på hemmaplan. Playroom Corpus Playroom är en studentteater som ligger på St Edward's Passage. Det öppnade 1979 och drevs fram till 2001 enbart av studenterna vid Corpus Christi. År 2011 tog ADC Theatre över ledningen av Playroom och arbetade tillsammans med skolan och collegedramasällskapet Fletcher Players, uppkallat efter Corpus-alumnen och dramatikern John Fletcher. The Playroom har en viktig plats i Cambridges dramalandskap och är den enda andra permanenta studentlokalen förutom ADC. Flera uppmärksammade artister och regissörer har spelat där, inklusive Emma Thompson, Hugh Bonneville (alumn från Corpus Christi), Sam Mendes och Stephen Fry som är Playrooms officiella beskyddare. Playroom genomför en insamlingskampanj för att renovera och bygga ut sina lokaler. Traditioner och anekdoter Vapensköld Skolans vapensköld består av en kvarts sköld med en pelikan mot en röd bakgrund i det övre vänstra och nedre högra hörnet och tre vita liljor på en blå bakgrund i de övre högra och nedre vänstra hörnen. Vapnet beviljades 1570 av heraldikern Robert Cooke på begäran av rektorn, ärkebiskop Matthew Parker. Det var genom detta som Parker introducerade symbolen för den mytomspunna pelikanen med en svans kropp och en örns huvud. På medeltiden trodde man att en pelikan bodde i ett träd och lade tre ägg. Och efter att de kläckts grälade pelikanen med dem och oavsiktligt dödade dem, medan mamma pelikan pickade på sitt eget bröst, spillde sitt blod på dem och återställde dem till livet. Detta blev en kraftfull symbol för Kristus som andligen mättade sina efterföljare med sin kropp och sitt blod. Den förknippades ofta med Corpus Christi-kulten under medeltiden, men inte med Cambridge-skrået förrän vapenskölden förlänades på 1500-talet. De vita liljorna mot blå bakgrund är en gammal symbol för Jungfru Maria. De två symbolerna omfattar därför de två konstituerande gillena Corpus Christi och den heliga Jungfru Maria. Även om högskolan officiellt inte har något motto, används ofta skolans skål, Floreat Antiqua Domus (det vill säga "Må det gamla huset blomstra") som sådan. Smeknamnet "Old House" har historiskt sett använts för att hänvisa till hela högskolan, men oftast för att beteckna de viktigaste universitetsbyggnaderna, i motsats till avlägsna platser. Collegefärgerna som används på halsdukar, slipsar och olika sportkläder är två vita ränder på en cerisefärgad bakgrund. Corpus Christi College Boat Club använder rödbrun, snarare än den cerisenyansen av rosa, för sina ränder och årblad. De andra idrottslagen använder rödbrun eller ibland en ljusare rosa. Kapellhalsduken, som bärs av kören eller kapellvärdarna, har en mörk rödbrun bakgrund med två vita ränder på vardera sidan av en marinblå rand som löper längs mitten. Bordsbön Formella middagar hålls i högskolans stora matsal på fredagar, söndagar och vissa onsdagar. Innan måltiden börjar ljuder en gong och alla ställer sig upp när lärarna och deras gäster kommer in för att sätta sig vid honörsbordet (high table). Före middagen på skolans forskarcampus Leckhampton hålls en tyst bordsbön, med middagsgäster som pausar för att samla sina tankar och tyst framföra sitt eget tack innan de sätter sig. Denna unika tradition härstammar från den första middagen i Leckhampton, när nya studenter och lärare, som inte visste om bordsbön skulle sägas, tvekade tafatt innan de satte sig till middag. Collegespöken Colleget sägs vara hemsökt av ett antal spöken, bland dem Henry Butts, hjälten från pesten 1630, som hängde sig med sina strumpeband i Master's Lodge på påskdagen 1632. Butts spöke utsattes för en andeutdrivning av tre studenter 1904. En annan är den om Elizabeth Spencer och hennes älskare (båda dog 1667). Elizabeth var dotter till den dåvarande rektorn John Spencer och förutom rektorns fru, den enda kvinnan på college. En av studenterna, James Betts, blev förälskad i Elizabeth och de drack regelbundet te tillsammans. Vid ett sådant tillfälle avbröt hennes far dem och hon gömde Betts i en garderob. Skåpet gick bara att öppna från utsidan och när hon kom tillbaka upptäckte hon att han hade kvävts. I ett anfall av sorg begick Elizabet självmord genom att kasta sig från taket på Old Court. Det sägs att deras spöken vandrar på julafton. Rektor Sir Will Spens lät på 1930-talet det bli känt att alla som klagade på ett spöke skulle skickas hem. Alumner Bland kända alumner från colleget märks utforskaren Thomas Cavendish, de elisabetanska dramatikerna Christopher Marlowe och John Fletcher, Sri Lankas premiärminister Dudley Senanayake och skådespelaren Hugh Bonneville. I populärkulturen I böckern Porterhouse Blue och Grantchester Grind av Tom Sharpe nämns skolan flera gånger, inklusive en scen där Senior Tutor vaknar efter att ha "ätit middag i Corpus" kvällen innan med en så svår baksmälla att han blir övertygad om att han är galen. Corpus medverkade också i TV-versionen av Porterhouse Blue. I Jonathan Strange och Mr. Norrell av Susanna Clarke när Lascelles och Drawlight diskuterar Jonathan Strange beskrivs han som mannen som "när han var student vid Cambridge, skrämde en katt som tillhörde rektorn vid Corpus Christi". I The Black Death: The Intimate Story of a Village in Crisis 1345–1350, som är en fiktiv skildring av rättegångarna i byn Walsham under pesten av John Hatcher, som själv var medlem av Corpus, hänvisar författaren regelbundet till skrået Corpus Christi i Cambridge. I Engleby av Sebastian Faulks finns flera referenser till Corpus. Vid ett tillfälle talar Engleby om att han skaffat opium som han köpt "av en pojke som fått det av en forskare i modern historia i Corpus Christi". Flera av universitetsbyggnaderna dyker upp kort i Doctor Who-serien Shada med Tom Baker som doktorn. Programmet sändes aldrig och avsnittet blev föremål för en del kontroverser när det avbröts av BBC. Den släpptes på video 1992. I romanen The Night Climbers av Ivo Stourton, som själv har en examen från college, refererar Stourton till Corpus Christi vid flera tillfällen. Parker Library, och oftare dokument från det, dyker upp i flera TV-dokumentärer, särskilt de som handlar om anglosaxarna och medeltiden. Bland dessa kan nämnas David Starkeys Monarchy och David Dimblebys Seven Ages of Britain. Christopher de Hamel, som då var Donnelly Fellow Librarian, medverkade i BBC Fours serie The Beauty of Books. Framsidan av collegekapellet finns på omslaget till Andrew Douglas bok The King's Codebreaker, den första delen i Thomas Hill-trilogin om en akademiker från Oxford som arbetade för kungen under det engelska inbördeskriget 1643. Användningen av skolan som täckmantel är ovanlig med tanke på att skolan inte ligger i Oxford, och inte heller byggdes kapellets fasad förrän på 1820-talet. Skolan har en framträdande roll i det andra avsnittet av Guilty Pleasures, en dokumentär i två delar som presenteras av Cambridge-akademikern Michael C Scott om ämnet lyx. Flera filmbilder inkluderade Wilkins-rummet i Parker Library, framsidan av kapellet och Old Court. Scott diskuterar också grundandet av colleget, med hjälp av hertigen av Lancaster, som ett exempel på hur lyxens natur förändrades under medeltiden. New Court och kapellet, sett från huvudporten, ingår i den brittiska regeringens STORA kampanj för att marknadsföra Storbritannien utomlands. Collegekapellet är avbildat under texten "Knowledge is Great Britain" och ovanför den nedre halvan av unionsflaggan Union Jack. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Corpus Christi College, Cambridge, 22 september 2016. Noter Allmänna källor Steinberg, Burkhard (13 december 2012). ”The Peculiars of the University of Cambridge” (på engelska) (pdf). Ecclesiastical Law Journal. "15" (1). Cambridge: Cambridge University Press. sid. 59–68. doi:10.1017/S0956618X12000816. Läst 9 juni 2022 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Corpus Christi College, Cambridge.