NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Amada

Amada je naselje z najstarejšim egipčanskim templjem v Nubiji. Prvega je zgradil faraon Tutmoz III. iz Osemnajste dinastije in ga posvetil Amonu in Ra-Horaktiju. Njegovo delo je nadaljeval sin in naslednik Amenhotep II. Njegov naslednik Tutmoz IV. je nad prednjim dvoriščem zgradil streho in ga pretvoril v stebriščno dvorano. V amarnskem obdobju je faraon Ehnaton v celem templju izbrisal Amonovo ime, faraon Seti I. iz Devetnajste dinastije pa je vse poškodbe restavriral. Faraoni Devetnajste dinastije, zlasti Seti I. in Ramzes II., so opravili tudi druga manjša popravila in dodali nekaj okrasja. Gradbene posege Ramzesa II., Merneptaha in Siptaha so na svojih stelah dokumentirali podkralji Kuša Setau, Hekanakt in Mesuj in kancler Baj. Notranjost templja Prvotni načrt templja je vseboval pilon, prednje dvorišče in pokrito stebrišče, ki je vodilo v svetišče. Ko je Tutmoz IV. pokril prednje dvorišče, so stebre in stene poslikali s prizori darovanja bogovom. Tempelj z dolgočasno in razpadajočo zunanjostjo skriva v notranjosti najfinejše reliefe, poslikane z živimi barvami. Najfinejši pobarvani reliefi so v najbolj notranjem delu templja. Na njih sta prikazana Tutmoz III. in Amenhotep IV. med darovanjem različnim egipčanskim bogovom. V kultni sobi ob strani svetišča je nekaj zanimivih prizorov ustanovitve in posvetitve templja, med katerimi je tudi "obred raztezanja vrvi", postopek izdelave in polaganja zidakov iz blata in darovanje templja njegovim bogovom. Zgodovinski zapisi V templju sta dva pomembna zgodovinska zapisa. Zgodnejši je iz 3. leta vladanja Amenhotepa II., ki opisuje faraonov brezobziren vojni pohod v Azijo: Njegovo veličanstvo se je z veseljem vrnilo k svojemu očetu Amonu, potem ko je s svojim lastnim kijem umorilo sedem poglavarjev v daljni deželi Takesi (Sirija). Poglavarji so bili potem za noge obešeni na premec ladje njegovega veličanstva. Napis v nadaljevanju opisuje, kako je Amenhotep II. šest mrtvih poglavarjev obesil na obzidje Teb, sedmega pa na obzidje Napate, mesta na meji z Nubijo pri četrtem Nilovem kataraktu. Jasen namen njegovega dejanja je bil opozoriti na nevarne posledice uporov med njegovim vladanjem. Drug zapis omenja neuspel napad iz Libije v 4. letu Merneptahovega vladanja. Prvi opis templja je objavil Henry Gauthier leta 1913. V letih 1964-1975 so zaradi gradnje jezu na Nilu tempelj preselili s prvotne lokacije na približno 65 v višjo lokacijo, oddaljeno od prve približno 2,5 km. Ker bi se med razstavljanjem templja reliefi poškodovali, so celoten tempelj dvignili s hidravličnimi dvigali in ga po tirnicah odpeljali na novo lokacijo. V tem času so iz Amade odpeljali tudi tempelj Der. Galerija Sklici
Amada

Amada är det äldsta egyptiska templet i Nubien. Det uppfördes ursprungligen av farao Thutmosis III av den 18:e dynastin och var tillägnat Amon och Re-Horakhty. Hand son och efterträdare, Amenhotep II fortsatte utsmyckningsprogrammet för byggnaderna. Amenhotep II:s efterträdare, Thutmosis IV beslutade sig för att placera ett tak över dess förgård och förvandlade det till en hypostyl. Under El-Amarnaperioden, lät Akhenaton namnet Amon raderas överallt i templet, men detta återställdes av Seti I av Egyptens 19:e dynasti. Olika kungar av den 19:e dynastin, särskilt Seti I och Ramesses II "genomförde också mindre restaureringar och bättrade på templets utsmyckningar." Stelar av vicekungarna i Kush Setau, Heqanakht och Messuy samt den av Skattmästare Bay beskriver deras byggnadsaktiviteter under Ramesses II, Merneptah respektive Siptah. Templets interiör Den ursprungliga byggnadsplanen för templet bestod av en pylon, förgård och en portik som ledde till en helgedom. Men när Thutmosis IV lade etet tak över den öppna förgården, "dekorerades pelarna och väggarna med offerscener, med Thutmosis IV till vänster" och Thutmosis III och Amenhotep II till höger. Även om templet har en matt och sönderfallande exteriör, har dess interiör några av de bäst välskurna relieferna med ljusa och klara färger. De bäst målade relieferna finns i den innersta delen av templet där Thutmosis III och Amenhotep II syns omfamnade eller offrande till olika Egyptiska gudomar. På vänster sida i vestibulen blir Amenhoptep II krönt av Horus och Thoth och springer fram med en åra eller en hap (eller ett navigationsinstrument). Kultsalen vid sidan om helgedomen innehåller en del intressanta grundläggar- och konsekreringsscener där "ritualen 'linsträckningen', den ceremoniella tillverkningen och läggningen av tegel, och offrande av templet till dess gudar." Historiska uppgifter I templet finns två viktiga historiska inskriptioner. Den tidigaste, daterad till Amenhotep II:s 3:e år, "finns på en runtoppad stele på den bagre (östra) muren i helgedomen." Dess text beskriver denna faraos hänsynslösa militära fälttåg i Asien: Amenhotep II fortsätter med att beskriva hur han hängde sex av de döda hövdingarna "på Thebes murar" medan de sju hängdes på Napatas murar (en Nubisk gränsstad nära Fjärde katarakten). Detta gjordes som en tydlig varning till de Nubierna om de ödesdigra konsekvenserna ett uppror under Amenhoteps regeringstid skulle innebära. Den andra historiska texten, "på en stele ingraverat på den vänstra (norra) bredden av ingången" nämner en nederlaget för en invasion från Libyen under Merneptahs fjärde år. Templet beskrevs av tidiga resenärer och publicerades först av Henri Gauthier år 1913. Mellan 1964 och 1975, flyttades templet från sin ursprungliga plats till en "omkring 65 m högre och 2.5 km längre bort från dess ursprungsplats". Den ur berget huggna Temple of Derr flyttades också till Amadas nya plats. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, tidigare version. Noter
Temple d'Hathor

El temple d'Hathor és un temple de l'època ptolemaica, construït a la zona de necròpolis de l'oest de Luxor, probablement sobre un altre temple de l'època de Ramsès III. Fou construït per ordre de Ptolemeu IV Filopàtor i hi van col·laborar també Ptolemeu VI i Ptolemeu VIII. La part de la dreta és dedicada a Amon, Ra i Osiris, i la de l'esquerra a Ammon, Sokar, Osiris; la part central és dedicada a Hathor. Al segle iv fou un monestir copte i va donar nom a Deir al-Madinah (monestir de la ciutat). A poca distància cap a l'est hi ha una capella dedicada a Hathor construïda per Seti I, i el Gran temple d'Amon dedicat a Amon-Mut-Khonsu, construït per Ramsès II. Referències Enllaços externs Hathor Temple - Greaco Ptolemaic Dynasty (333-30 BC) - Deir El Medina, Thebes, Luxor, Egypt, reconstrucció del temple en 3D
ТЕС Абу-Кір

ТЕС Абу-Кір — теплова електростанція на середземноморському узбережжі Єгипту, розташована за десяток кілометрів від східної околиці другого за величиною міста країни Александрії. У 1983—1984 роках на майданчику станції ввели в дію класичну конденсаційну електростанцію у складі чотирьох парових турбін компанії Brown Boveri and Cie потужністю по 150 МВт. Це робило її найбільшою єгипетською станцією в своєму типі, хоча вже за кілька років вона поступилась цією позицією зведеній біля Каїра конденсаційній ТЕС Шубра-ель-Хейма. У 1991 році станцію підсилили п'ятою паровою турбіною компанії Alstom потужністю 310 МВт. Також з 1983-го року на ТЕС Абу-Кір працює газова турбіна потужністю 24 МВт. Наступна черга розширення відбулась більш ніж через два десятиліття, коли в 2012 та 2013 роках ввели два нові парові енергоблоки потужністю по 650 МВт. Їх оснастили турбінами японської компанії MHI та генераторами виробництва Melco Japan. Первісно станцію спорудили з розрахунку на поставки природного газу з розташованого біч-о-біч газопереробного заводу Меадія, що обслуговує офшорне родовище Абу-Кір. В подальшому через створену навколо нього газотранспортну мережу стало можливим отримувати ресурс з інших джерел. Примітки
ТЕС Атака (Суец)

ТЕС Атака (Суец) — теплова електростанція на північному сході Єгипту, розташована на південній околиці міста Суец. У 1985—1987 роках на майданчику станції ввели чотири класичних конденсаційних енергоблоки: два з паровими турбінами Kraftwerk Union потужністю по 150 МВт та два з турбінами Siemens потужністю по 300 МВт. А у 2016 році на майданчику станції реалізували проект спорудження газотурбінної черги потужністю 640 МВт з чотирма турбінами Siemens типу SGT5-2000E. Для охолодження використовується морська вода. Як паливо станція використовує природний газ, що надходить по трубопровідному коридору Ель-Тіна – Суец – Айн-Сохна. Видача продукції відбувається по ЛЕП, що працює під напругою 220 кВ. Примітки
Kraftwerk Nubaria

Das Kraftwerk Nubaria ist ein GuD-Kraftwerk im Gouvernement al-Buhaira am Nubaria-Kanal in Ägypten. Daten Mit einer installierten Leistung von 2.250 MW ist Nubaria eines der leistungsstärksten Kraftwerke in Ägypten (Stand September 2017). Die Jahreserzeugung lag 2009 bei 11,686 Mrd. kWh. Das Kraftwerk wird zur Abdeckung der Grundlast eingesetzt. Mit der Errichtung der ersten beiden Anlagen wurde im August 2002 begonnen. Das Kraftwerk ging 2005 mit den ersten Blöcken in Betrieb. Im November 2005 wurde mit dem Bau der dritten Anlage begonnen. Sie ging 2009 in Betrieb. Die Gesamtkosten für die Errichtung des Kraftwerks lagen bei 3,6 Mrd. USD. Das Kraftwerk ist im Besitz der Egyptian Electricity Holding Company; es wird von der Middle Delta Electricity Production Company betrieben. Kraftwerksblöcke Das Kraftwerk besteht aus drei Anlagen. Die folgende Tabelle gibt einen Überblick: Jede Anlage besteht aus zwei Gasturbinen sowie einer nachgeschalteten Dampfturbine. An beide Gasturbinen ist jeweils ein Abhitzedampferzeuger angeschlossen; die Abhitzedampferzeuger versorgen dann die Dampfturbine. Siehe auch Liste von Kraftwerken in Ägypten Einzelnachweise
ТЕС Нубарія

ТЕС Нубарія — теплова електростанція на півночі Єгипту в дельті Нілу, розташована за 40 км на південний схід від Даманхура та за 80 км на північний захід від Каїра. Введена в експлуатацію у період з 2005 по 2010 роки, станція стала першою в серії потужних парогазових ТЕС, будівництво яких здійснювалось в Єгипті на початку 21 століття для подолання наростаючого енергодефіциту. При цьому до моменту завершення у другій половині 2010-х трьох гігантських станцій (ТЕС Буруллус, Нова Столиця та Бені-Суейф) Нубарія займала перше місце серед парогазових за загальною потужністю (з 2015 разом із ТЕС Гіза-Північ). Станція складається із трьох блоків, кожен з яких має дві газові та одну парову турбіни, при цьому потужність всіх турбін однакова — по 250 МВт. Газові турбіни для перших двох блоків постачила компанія Siemens, для третього — General Electric. Що стосується парових турбін, то вони виготовлені компаніями MHI (блоки 1-2) та Alstom (блок 3). В 2016-му компанія General Electric провела модернізацію своїх турбін, яка повинна дозволити збільшити виробництво на 6,7 % та зменшити споживання палива на 3 %. Забір води охолодження відбувається з каналу Ель-Нубарія. Природний газ для роботи ТЕС надходить по трубопроводам Ідку – Нубарія та Тальха – Нубарія. Примітки
ТЕС Тальха

ТЕС Тальха — теплова електростанція на півночі Єгипту в дельті Нілу, розташована за 50 км на південний захід від Дамієтти. Перша черга ТЕС складалась із введених у 1979—1980 роках восьми газових турбін потужністю по 25 МВт. Це була перша із трьох (далі були ТЕС Ель-Сейюф та ТЕС Махмудія) газотурбінних станцій такої потужності, зведених у дельті Нілу на тлі початку газовидобутку в країні. В 1989-му станція Тальха пройшла модернізацію та стала першою в Єгипті, яку перевели на роботу в комбінованому парогазовому циклі. Для цього її доповнили двома паровими турбінами потужністю по 46 МВт, кожна з яких живилась від чотирьох котлів-утилізаторів, які в свою чергу отримували енергію після газових турбін. Таким чином, було створено два блоки комбінованого циклу, що істотно підвищувало паливну ефективність. Можливо відзначити, що станом на осінь 2017 року внаслідок зносу обладнання потужність введених у 20-му столітті газових турбін зменшилась з 25 до 19 МВт, а парових з 46 до 40 МВт. У середині 1990-х на ТЕС спорудили два класичні конденсаційні блоки потужністю по 210 МВт, обладнані паровими турбінами Skoda (станція Тальха 210). В 2006—2010 роках на майданчику станції ввели в експлуатацію ще один енергоблок, виконаний за технологією комбінованого парогазового циклу. Він обладнаний двома газовими турбінами компанії Siemens типу V94.3A, які через котли-утилізатори живлять одну парову турбіну компанії Alstom. Потужність кожної з турбін становить 250 МВт (станція Тальха 750). Забір води охолодження відбувається в одному з рукавів дельти Ніла. Постачання палива відбувається через газопровід Абу-Маді – Тальха. Примітки
Estadi de Port Saïd

L'Estadi de Port Saïd (àrab: ستاد بورسعيد, Stad Būr Saʻīd) és un estadi multiusos situat en Al-Manakh, suburbi de la ciutat de Port Saïd. És l'estadi La seua construcció va ser completada el 1955. Amfitrió dels Campionat del Món de Futbol sub-20 2009, el 2005 va ser objecte d'una remodelació, com a part dels preparatius de cara a la Copa Africana de Nacions de 2006. Fets tràgics L'1 de febrer de 2012 ocorre en aquest recinte els disturbis de Port Said, on 74 persones van morir i prop de mil van resultar ferides. Referències Enllaços externs Fotos Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. a worldstadiums.com Arxivat 2006-03-16 a Wayback Machine.
Port Said Stadium

Port Said Stadium (arabisk: ستاد بورسعيد), også benævnt Stad Būr Sa'īd, er et multi- og fodboldstadion i Port Said, Egypten. Det benyttes af fodboldklubben Al-Masry. Stadionet blev indviet i 1955 og har blandt andet været vært for kampe ved Africa Cup of Nations 2006. Optøjerne 1. februar 2012 udbrød der optøjer på stadion efter en kamp mellem Al-Masry og Al-Ahly S.C.. Optøjerne endte med 79 dræbte og flere tusinde sårede. Eksterne henvisninger www.worldstadiums.com Arkiveret 4. marts 2016 hos Wayback Machine
Port-Said-Stadion

Das Port-Said-Stadion (arabisch ستاد بورسعيد) ist ein Fußballstadion mit Leichtathletikanlage in der ägyptischen Stadt Port Said. Die Anlage bietet 22.000 Plätzen und wird überwiegend für Fußballspiele genutzt. Sie diente als Spielstätte beim Afrika-Cup 2006 und war Austragungsort mehrerer Spiele bei der U-20-Fußball-Weltmeisterschaft 2009. Das Stadion wurde 1954 errichtet und 2009 in Vorbereitung auf die U-20-Fußball-WM renoviert. Das Port-Said-Stadion soll ein Austragungsort des Afrika-Cup 2019 sein. Die Spielstätte befindet sich ca. 10 Kilometer vom Regionalflughafen und etwa einen Kilometer vom Stadtzentrum von Port Said entfernt. Am 1. Februar 2012 kam es nach einem Erstligaspiel zwischen al-Masry und al Ahly SC zu schweren Zuschauerausschreitungen, als Zuschauer nach dem Schlusspfiff den Platz stürmten. Dabei kamen mindestens 74 Menschen ums Leben, mehr als 1000 sollen verletzt worden sein. Einzelnachweise
Al Masry Club Stadium

Al Masry Club Stadium (Arabic: ستاد النادي المصري), formerly known as Port Said Stadium (Arabic: ستاد بور سعيد), was a multi-use all-seated stadium in Al Manakh, Port Said, Egypt, which was mostly used for football and was the home of Al Masry since 1958 and until the Port Said Stadium riot in 2012. In 2021, the stadium was closed to prepare for the demolition process, which was completed in mid-2022. The stadium, which had a seating capacity of 18,000, was opened on 16 October 1955, and was the main sports venue in Port Said. It was completely demolished in 2021, and a new sports complex is currently being built in the same area that will include a new stadium. The stadium also hosted some matches in tournaments held in Egypt, including 1997 FIFA U-17 World Championship, 2006 Africa Cup of Nations, 2007 Pan Arab Games Football Tournament and 2009 FIFA U-20 World Cup. Port Said Stadium riot On 1 February 2012, following a league match between Al Masry and Al Ahly, a riot broke out, resulting in the deaths of 72 Al Ahly fans, alongside an Al Masry supporter and a police officer, making it the deadliest tragedy in Egyptian sporting history. Some were stabbed and clubbed, while others were thrown off the stands or died in a crowd crush as they were trying to escape through a closed stadium gate in the back of the stands. Hisham Sheha, an official in the Egyptian health ministry, said the deaths were caused by stab wounds, brain hemorrhages, and concussions. Over 500 were injured. Later history Al Masry continued to use the stadium as a training ground, and hosted friendly matches on the ground; usually against the youth team or other local clubs. On 5 January 2016, Port Said governor Adel El Ghadban agreed to transfer the stadium's ownership to Al Masry and changing its name to Al Masry Club Stadium as a result. The stadium was banned from hosting any official football matches following the 2012 incident, with an exception made in 2018 when the stadium hosted all Al Masry home fixtures in their CAF Confederation Cup campaigns during the 2018 and 2018–19 seasons. The last official match hosted by the stadium was played on 15 December 2018; a 2–0 defeat against Salitas from Burkina Faso. On 17 February 2019, the stadium was announced as one of the venues to host the 2019 Africa Cup of Nations, however, on 13 March, the stadium was replaced by Al Salam Stadium in Cairo after discovering a major problem with one of the stadium's main stands. The stand's infrastructure was severely damaged and irreparable, and had to be completely demolished. Later, a decision was made to completely demolish the whole stadium and build a new one on the same location. In late 2019, the stadium was closed to prepare for the demolition process, which was originally scheduled to take place in 2020, but was postponed due to the COVID-19 pandemic in Egypt. More than one year later, demolition work finally began on 4 July 2021, and was completed in June 2022. References External links Photos at worldstadiums.com
Estadio de Port Said

El Estadio de Puerto Saíd (en árabe: "ستاد بورسعيد" o Stad Būr Saʻīd) también llamado Estadio Al-Masry fue un estadio multipropósito ubicado en Al-Manakh, suburbio de la ciudad de Puerto Saíd, Egipto. Posee una capacidad para 18.000 personas y fue utilizado por el club Al-Masry de la Liga Premier de Egipto. Fue uno de los seis estadios que se utilizaron en la Copa Africana de Naciones 2006, celebrada en Egipto. En 2009, el estadio fue utilizado en la Copa Mundial de Fútbol Sub-20 de 2009. Trágicos sucesos El 1 de febrero de 2012 ocurre en este recinto la Tragedia de Port Saíd, donde 74 personas murieron y cerca de mil resultaron heridas, motivo por el cual fue inhabilitado de albergar partidos oficiales de fútbol tras la tragedia Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Egipto Referencias
Stade de Port-Saïd

Le Stade de Port-Saïd (en arabe : ستاد بورسعيد) ou Stade Būr Saʻīd, est un stade de football égyptien situé dans la ville de Port-Saïd construit en 1954. Il est surtout connu pour servir de stade à l'équipe de première division égyptienne d'Al Masry. Histoire Ce stade a également été l'un des six à accueillir la CAN 2006, ainsi que l'un des sept à accueillir la Coupe du monde -20 ans 2009. Sa capacité est de 17 988 spectateurs. Cette enceinte fut le théâtre d'affrontements entre supporters ayant fait 74 morts le 1er février 2012. Événements Coupe d'Afrique des nations de football 2006 Coupe du monde de football des moins de 20 ans 2009 Notes et références Liens externes Ressource relative au sport : StadiumDB Articles connexes Al Masry Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de l’athlétisme Portail de l’Égypte
Port Szaíd-i stadion

A Port Szaíd-i stadion (arabul: إستاد بورسعيد) egy többfunkciós stadion Egyiptomban, melyet jelenleg leginkább labdarúgó-mérkőzések lebonyolítására használnak, mint amilyenek a 2006-os afrikai nemzetek kupája és az egyiptomi 2009-es U20-as labdarúgó-világbajnokság találkozói is voltak. Az 1955-ben épült stadion maximális befogadóképessége 20 000 néző. 2012. február 1-jén a létesítményben történt zavargásban 74 embert megöltek, mellyel az incidens Afrika második legnagyobb sporttal kapcsolatos katasztrófája a 2001-es accrai tragédia után. Jegyzetek Kapcsolódó szócikkek Al Masri
Stadio di Porto Said

Lo stadio di Porto Said (in arabo egiziano ستاد النادي المصري‎?) era un impianto polisportivo della città egiziana di Porto Said. Aveva una capienza di 18.000 spettatori ed ospitava le partite interne dell'Al-Masry. Storia Lo stadio fu inaugurato il 16 ottobre 1955. Lo stadio ha ospitato anche alcune partite di tornei svoltisi in Egitto, tra cui il Campionato mondiale FIFA U-17 del 1997, la Coppa d'Africa 2006, il torneo di calcio dei Giochi Panarabi 2007 e la Coppa del mondo FIFA U-20 2009. Il 1º febbraio 2012, a seguito di una partita di campionato tra l'Al-Masry e l'Al-Ahly, lo stadio è stato teatro di violentissimi scontri tra la tifoseria di casa e quella ospite. La polizia si è dimostrata del tutto incapace di contenere gli scontri e di fermare le violenze. Negli incidenti sono morti 72 tifosi dell'Al-Ahly, oltre a un sostenitore dell'Al-Masry e a un agente di polizia, rendendola la tragedia più mortale nella storia dello sport egiziano. Alcune delle vittime sono state accoltellate e prese a bastonate, mentre altri sono stati scaraventati fuori dagli spalti o sono morti nella calca della folla mentre cercavano di fuggire attraverso un cancello dello stadio chiuso sul retro degli spalti. I feriti sono stati oltre 500. In seguito alla strage del 2012, allo stadio non ha più ospitato alcuna partita ufficiale di calcio, con un'eccezione nel 2018, quando lo stadio ha ospitato tutte le partite casalinghe dell'Al-Masry nelle campagne della Coppa della Confederazione CAF durante le stagioni 2018 e 2018-19. L'ultima partita ufficiale ospitata dallo stadio è stata giocata il 15 dicembre 2018; una sconfitta per 2-0 contro la squadra burkinabè del Salitas. Il 17 febbraio 2019 è stato annunciato che lo stadio sarebbe stato una delle sedi per ospitare la Coppa d'Africa 2019, ma il 13 marzo è stato rimpiazzato dallo stadio Al Salam del Cairo dopo la scoperta di un grave problema a una delle tribune principali dello stadio, che ha dovuto essere completamente demolita. In seguito è stata presa la decisione di demolire l'intero stadio e di costruirne uno nuovo nello stesso luogo. Alla fine del 2019 lo stadio è stato chiuso per preparare il processo di demolizione, originariamente previsto per il 2020, ma rinviato a causa della pandemia di COVID-19. I lavori di demolizione stati completati a metà del 2022. Note
Al-Masry Club Stadion

Het Al-Masry Club Stadion (Arabisch:ستاد النادي المصري) is een multifunctioneel stadion in Port Said, Egypte. Het heette eerst Port Said-stadion. Het stadion wordt vooral gebruikt voor voetbalwedstrijden. De voetbalclub Al-Masry maakt van dit stadion gebruik bij zijn thuiswedstrijden. Stadionramp Op 1 februari 2012 vond in het Port Saidstadion een ramp plaats. Er braken na een voetbalwedstrijd tussen Al-Masry en Al-Ahly rellen uit onder de supporters. Volgens sommige bronnen vielen er 75 doden en meer dan 1.000 gewonden. Andere bronnen spraken van 74 dodelijke slachtoffers en zo'n 250 gewonden. Het was de dodelijkste stadionramp sinds die op 16 oktober 1996 in het Doroteo Guamuch Flores-stadion in Guatemala. Toernooien In 2006 werd van dit stadion gebruik gemaakt voor voetbalwedstrijden op het Afrikaans kampioenschap voetbal dat van 20 januari tot en met 10 februari 2006 in Egypte werd gespeeld. In dit stadion waren 5 groepswedstrijden en de kwartfinale tussen Nigeria en Tunesië (1–1). In 2009 werd er weer gebruik gemaakt van dit stadion op een internationaal toernooi, dit keer voor het Wereldkampioenschap voetbal onder 20 jaar, wat van 25 september tot en met 16 oktober 2009 in Egypte werd gehouden. Dit keer waren er 6 groepswedstrijden en de achtste finale tussen Brazilië en Uruguay (3–1).