NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Wādī ar Rayyān

Wādī ar Rayyān är ett unikt skyddsområde i form av en sänka i Egypten. Den ligger i guvernementet Faijum, i den centrala delen av landet, 65 km sydväst om staden Faijum, 130 km sydväst om huvudstaden Kairo. Sänkan har använts som uppdämda sjöar för bevattningsreservoarer av två Wadi El Rayan sjöar. Reservoaren består i en 50,90 km2 övre sjö samt en 62,00 km2 lägre sjö med vattenfall emellan. Bland områdets vattenkällor finns tre mineralkällor vid den södra delen av den lägre sjön samt omfattande mobila sanddyner. Wadi El Rayan vattenfall anses som de största i Egypten. I syd och sydost om källorna finns lämningar av marina fossiler. I nordväst ligger Wadi al-Hitan, ett skyddsområde bestående av fossiler av utdöda valar. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Wādī ar Rayyān.
Тива (Египет)

Тива (на старогръцки: Θῆβαι) е град в Древен Египет. Съществуването му е известно от около 3200 г. пр.н.е. Бил е столица по време на XI династия (Средното царство) и на Новото царство. Разрушен е през 88 г. пр. Хр. при потушаването на въстанието срещу Птолемей VIII. Вижте също Луксор Източници
Theben (Egypten)

Theben (Θηβαι Thēbai) er den græske betegnelse for det oldegyptiske niwt "By(en)" og niwt-rst "(Den) Sydlige By". Byen findes ca. 800 km syd for Middelhavet, på den østlige side af Nilen. Theben var hovedstaden i Waset, det fjerde øvre-egyptiske nome. (Ordet "Waset" blev også brugt som selve byens navn.) I moderne tid opfattes gravkamrene og gravene på vestbredden som værende en del af Theben. Byen var Egyptens hovedstad i en periode i det Elvte Dynasti (Mellemste Rige), og det meste af det Attende Dynasti (Det nye Rige), selv om selve administrationen højst sandsynligt forblev i Memphis i det meste af perioden. Med det Nittende Dynasti flyttede regeringen til Nildeltaet. Dens arkæologiske efterladenskaber er et imponerende vidnesbyrd om den egyptiske civilisation, da den var på sit højeste. Som sæde for den thebiske triade Amon, Mut, og Khonsu har Theben været kendt i det egyptiske sprog siden slutningen af det Nye Rige som niwt-imn, "Amons by". Dette fandt også vej til hebraisk (Bibelen) som נא אמון nōˀ ˀāmôn (Nahum 3:8). På græsk blev navnet skrevet som Διοσπολις Diospolis, "Zeus' by" (Zeus værende den gud, som Grækerne forbandt med Amon). Navnet Theben bliver ofte, fejlagtigt, opfattet som stammende fra den græske by Theben. Selvom etymologien er uklar, er Theben sikkert en græsk udgave af det gamle egyptiske t3 ipt-swt (lit. "Det mest-udsøgte af alle steder"), der er en af betegnelserne for templet i Karnak, som er placeret i byen. Luxor og Karnak er navnene på de byer, der er placeret på, eller nær, de steder, hvor de to vigtige templer fandtes, lige i udkanten af byerne. Vigtige arkæologiske steder i Theben Østbredden Templet i Karnak Luxortemplet Vestbredden Kongernes dal Dronningernes dal Medinet Habu-gravkammeret (Ramses 3.'s gravkammer) Ramesseum (Ramses 2.'s gravkammer) Deir el Medina (arbejdernes landsby) De adeliges grave Deir el-Bahri (Montuhotep 2.-templet, Hatshepsut-templet, osv.) Malkata (Amenhotep 3.'s palads) Memnon-kolosserne (Amenhotep 3.'s gravkammer) Billedgalleri Noter og kilder Gauthier, Henri. 1925–1931. Dictionnaire des noms géographiques contenus dans les textes hiéroglyphiques. Vol. 3 of 7 vols. Cairo: Imprimerie de l’Institut français d’archéologie orientale du Caire. (Reprinted Osnabrück: Otto Zeller Verlag, 1975). 75, 76. Polz, Daniel C. 2001. "Thebes". In The Oxford Encyclopedia of Ancient Egypt, edited by Donald Bruce Redford. Vol. 3 of 3 vols. Oxford, New York, and Cairo: Oxford University Press and The American University in Cairo Press. 384–388. Redford, Donald Bruce. 1992. "Thebes". In The Anchor Bible Dictionary, redigeret af David Noel Freedman. Vol. 6 of 6 vols. New York: Doubleday. 442–443. ISBN 0-385-42583-X (6-binds sæt) Strudwick, Nigel C., & Strudwick, Helen, Thebes in Egypt: A Guide to the Tombs and Temples of Ancient Luxor. London: British Museum Press, 1999, ISBN 0-8014-3693-1 (indbundet)/ISBN 0-8014-8616-5 (paperback) Eksterne henvisninger Theban Mapping Project
Tebas (Egito)

Tebas (em antigo egípcio wꜣst, waset em grego clássico: Θῆβαι; romaniz.: Thēbai) foi uma cidade do Antigo Egito. Localizada a 800 km do delta do Nilo a sul de Alexandria. Foi capital do reino durante o Império Novo (c. 1550 a.C. - 1070 a.C.). Foi, posteriormente, a capital das províncias romanas de Tebaida e da Tebaida Superior. Hoje, nas suas proximidades, ergue-se a cidade de Luxor. Tebas e a sua Necrópole foram classificados Património Mundial da Organização das Nações Unidas para a Educação, a Ciência e a Cultura em 1979. História No período do Novo Império, Tebas viveu seu auge, atraindo boa parte da riqueza do Egito e das terras então conquistadas. À medida em que experimentou sua decadência, o centro do poder se deslocou para o delta do Nilo. A cidade, então, tornou-se, durante o século XI a.C., uma entidade política separada sob o domínio sacerdotal. Em 661 a.C., Tebas foi saqueada pelos assírios, um evento relatado na Bíblia (Livro de Naum, capítulo 3, versículos 8-10). Com a conquista do Egito por Alexandre, o Grande no século IV a.C. e a posterior colonização grega patrocinada pela dinastia Ptolomaica (faraós também de origem grega), a cidade recebeu o nome sob o qual ainda é popularmente conhecida, uma referência à cidade de Tebas original, localizada na Grécia. Em 29 a.C., momento em que os romanos estavam se tornando senhores do Egito, foi a vez de estes saquearem o local. Finalmente, em 20 a.C., um visitante grego relatou apenas algumas aldeias dispersas no terreno outrora centro do poder dos faraós. Somente no século VII, com a ocupação árabe, é que a região voltou a ter algum destaque, com a construção da moderna Luxor. Mitologia grega Na mitologia grega, Tebas, cidade de cem portas, foi fundada por Agenor, no período de nove anos em que ele habitou Mênfis. Higino, porém, menciona uma Tebas na Índia, fundada por Júpiter, e que seria chamada de hecatompylae por ter cem portas. A cidade grega de Tebas tem este nome porque o oráculo de Delfos mandou Cadmo, filho de Agenor, colocar o mesmo nome que a cidade egípcia. Templos Ver também Mênfis Referências Ligações externas Media relacionados com Tebas (Egito) no Wikimedia Commons
Teba, Egipt

Teba (sau Theba) (în greaca antică: Θῆβαι Thēbai) a fost un oraș în Egiptul Antic, situat la 800 km sud de malul Mediteranei, pe malul stâng al Nilului. A fost capitala Egiptului în perioada Regatului Mijlociu și prima jumătate a Regatului Nou, în decursul dinastiilor a XI-a și a XVIII-a. În prezent, în apropierea Tebei se află orașele Luxor și Karnak. Vezi și Egiptul Antic Marele Sfinx de la Giza Piramidele din Giza Marea Piramidă din Giza Luxor Karnak Faraon Valea Regilor Legături externe Un templu cât un oraș Arhivat în 28 ianuarie 2010, la Wayback Machine., 13 ianuarie 2010, Revista Magazin Misterioasa Teba, cea cu o sută de porți, 23 mai 2007, Carmen Dragomir, Jurnalul Național
Фіви (Єгипет)

Фі́ви (дав.-гр. Θῆβαι, латинізація Thēbai), або Те́би (лат. Thebae), єгипетська назва Васет, Уасет (Waset) — столиця Верхнього Єгипту. Місто розташовувалося за 700 км на південь від Середземного моря, на східному березі Нілу. Спочатку місто мало назву Но-Аммон, або просто Но. Було столицею Васета — IV нома Верхнього Єгипту. Столицею всього Єгипту це місто стало в епоху одинадцятої династії (Середнього царства) і залишалося таким аж до приходу до влади лівійських династій (22-й і 23-й) у X столітті до н. е.. Залишки Фів у сучасному місті Луксор — Карнакський і Луксорський храми — в числі перших оголошені пам'ятками Світової спадщини ЮНЕСКО. На західному березі Нілу знаходяться висічені в скелях заупокійні храми та некрополі фараонів та їх наближених (див. долина Царів і долина Цариць), а також колоси Мемнона. Дещо в стороні розташований надземний поминальний храм цариці Хатшепсут (див. Дейр ель-Бахрі). Найдавніше поселення на місці Уасета датується епохою Середнього палеоліту. Галерея Див. також Небамун Джерела Gauthier, Henri. 1925—1931. Dictionnaire des noms géographiques contenus dans les textes hiéroglyphiques. Vol. 3 of 7 vols. Cairo: Imprimerie de l'Institut français d'archéologie orientale du Caire. (Reprinted Osnabrück: Otto Zeller Verlag, 1975). 75, 76. Polz, Daniel C. 2001. «Thebes». In The Oxford Encyclopedia of ancient Egypt, edited by Donald Bruce Redford. Vol. 3 of 3 vols. Oxford, New York, and Cairo: Oxford University Press and The American University in Cairo Press. 384—388. Redford, Donald Bruce. 1992. «Thebes». In The Anchor Bible Dictionary, edited by David Noel Freedman. Vol. 6 of 6 vols. New York: Doubleday. 442—443. ISBN 0-385-42583-X (6-volume set) Strudwick, Nigel C., & Strudwick, Helen, Thebes in Egypt: A Guide to the Tombs and Temples of Ancient Luxor. London: British Museum Press, 1999, ISBN 0-8014-3693-1 Примітки Посилання Фіванська космогонія
Džeser-Džeseru

Džeser-Džeseru neboli Nejposvátnější z posvátných je egyptský chrám, který nechala za své vlády postavit egyptská královna Hatšepsut (trůnním jménem Maatkare), jako svůj zádušní chrám, v němž živí mohou konat obřady zajišťující zesnulému věčný návrat. Stavba se nachází v Dér el-Bahrí a jejím hlavním architektem byl velký správce Senenmut. Popis chrámu Chrám je vybudován na severní straně přírodního skalního amfiteátru, uspořádán do třech vodorovných, stupňovitě umístěných teras s průčelím, které tvoří majestátní sloupořadí.Uměle vybudované terasy jsou rozděleny na přesné poloviny dvěma vzestupnými přístupovými rampami. Plánovanou, i když nejspíše nikdy nedokončenou součástí celého komplexu měl být i údolní chrám. Výzdoba chrámu Výzdoba chrámu se týká především znázorněním královnina božského původu (tajemný posvátný sňatek – spojení boha se smrtelnou ženou (theogamie), v našem případě boha Amona s Hatšepsutinou matkou Ahmosou), jiné zobrazují výjevy z jejího narození a mládí, další náměty zas oslavují Hatšepsut jako panovnici, která věrně chrání památky předků, pečuje o kult bohů i její stavitelskou činnost (viz doprava dvou obelisků do Théb). Jedním z důležitých námětů je výprava do bájné země Punt. Severní strana prvního portiku zůstala vyhrazena námětům, typickým pro zádušní chrámy, jako proměny před znovuzrozením nebo výjev prvotní mokřiny. Reference Související články Dér el-Bahrí Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Džeser-Džeseru na Wikimedia Commons
KV45

KV45, acrònim de l'anglès King's Valley, és una tomba egípcia de l'anomenada Vall dels Reis, situada a la riba oest del riu Nil, a l'altura de la moderna ciutat de Luxor. la tomba va ser utilitzada per l'enterrament de Userhet, un noble que va viure durant la dinastia XVIII, pel que sembla supervisor del temple d'Amon durant el regnat de Tuthmosis IV. Va ser reutilitzada durant la dinastia XXII. Està situada a la riba esquerra del uadi principal, tocant a la KV44. Perfectament excavada, consisteix en un passadís i un petit compartiment. No s'ha trobat en ella cap mena de decoració. Va ser descoberta per Theodore M. Davis que treballava per Howard Carter. Quan es va trobar la tomba, gairebé la meitat estava plena de runa, producte dels esfondraments causats per diferents inundacions. Carter va escriure la impossibilitat de treure les dues mòmies que es veien, només va aconseguir rescatar una part de la màscara d'una d'elles (un home), un escarabeu i fragments dels vasos canopis d'Userhet. Bibliografia Reeves, N. & Wilkinson, R. Todo sobre el Valle de los Reyes. Edicions Destino, Barcelona, 1998. ISBN 84-233-2958-5. Enllaços externs Theban Mapping Project: KV45 Arxivat 2008-11-01 a Wayback Machine.: Inclou descripcions, imatges i plànols de la tomba.
KV45

KV45 (Tal der Könige, Grab Nr. 45) gehörte wohl einst dem „Vorsteher der Felder des Amun“, Userhat, einem hohen Beamten zur Zeit der 18. Dynastie. Das Grab wurde am 25. Februar 1902 von Howard Carter gefunden. Es besteht nur aus einer einzigen kleinen Kammer, die über einen etwa 3 m langen Schacht zu erreichen ist. Laut Carters Angaben war die Kammer zu einem Drittel mit Geröll gefüllt. Auf dem Schutthaufen befanden sich zwei Mumien aus der 22. Dynastie, die jeweils in einem Doppelsarg lagen, und zwei hölzerne Uschebtikästen. Die schon stark verfallenen Särge wurden erst bei einer erneuten Reinigung des Grabes von 1991 bis 1992 geborgen, wobei bei dieser Ausgrabung auch das Bruchstück einer Kanope mit dem Namen des Userhat gefunden wurde. Die hierbei von Donald P. Ryan gefundene Keramik datiert ihn in die Regierungszeit Thutmosis IV. oder in die ersten Jahre der Regierung von Amenophis III. Bei der erneuten Ausgrabung fanden sich außerdem menschliche Überreste zweier weiterer Personen und zahlreiche grob gearbeitete Uschebtis. Siehe auch Liste der Gräber im Tal der Könige Literatur Howard Carter: Report of work done in Upper Egypt (1902–1903). In Annales du service des antiquités de l’Égypte. (ASAE) Band 4, 1903, S. 45–46. Nicholas Reeves, Richard H. Wilkinson: Das Tal der Könige. Geheimnisvolles Totenreich der Pharaonen. Bechtermünz, Augsburg 2000, ISBN 3-8289-0739-3, S. 184. Weblinks Theban Mapping Project: KV45 (englisch)
KV45

La tumba KV45, situada en el Valle de los Reyes en Egipto, fue utilizada para el entierro de Userhet, un noble que vivió durante la dinastía XVIII, al parecer supervisor del templo de Amón durante el reinado de Thutmose IV. Fue reutilizada durante la dinastía XXII Está situada en la ribera izquierda del uadi principal, junta a la KV44. Perfectamente excavada, consiste en un pasillo y un pequeño compartimento. No se encontró en ella ningún tipo de decoración. Fue descubierta por Howard Carter, que trabajaba para Theodore M. Davis, del Departamento de Antigüedades de Egipto. Cuando se encontró la tumba, casi la mitad estaba llena de cascotes, producto de los derrumbes causados por distintas inundaciones. Carter escribió la imposibilidad de sacar las dos momias que se veían, solo consiguió rescatar una parte de la máscara de una de ellas (un varón), un escarabeo y fragmentos de los vasos canopos de Userhet. Donald Ryan ha recomenzado la excavación en 1992, y se ha colocado un muro para impedir el paso al agua. Bibliografía Reeves, Nicholas y Wilkinson, Richard H. Todo sobre el valle de los Reyes. Destino. 1998. ISBN 8423329585. Siliotti, Alberto. El Valle de los Reyes: Y los templos y necrópolis de Tebas. 1997. Martínez Roca. ISBN 842702200X. Enlaces externos Plano de situación La Vallee des Rois (en francés) Theban mapping project (en inglés)
Királyok völgye 45

A Királyok völgye 45 (KV45) egy egyiptomi sír a Királyok völgye keleti völgyében, a fő vádi délkeleti ágában. Egy, a XVIII. dinasztia idején élt nemesember, Uszerhat sírja. Uszerhat Ámon földjeinek felügyelője volt IV. Thotmesz idején vagy III. Amenhotep uralkodása elején. A sír egy kb. 3 méter mély aknából és egy díszítetlen kamrából áll, hossza 5,8 m, területe 20,09 m². A XXII. dinasztia idején, I. Oszorkon uralkodása alatt újrahasznosították, ekkor Mereszhonsz, Ámon házának ajtónállója temetkezett ide, akinek nevét egy kis, fekete mészkő szívszkarabeuszon találták meg múmiáján. Felfedezésekor a sír körülbelül egyharmadáig törmelékkel volt tele, a beáradó víz nagy kárt tett benne. Carter nem tudta kiemelni a két, XXII. dinasztia korabeli múmiát, Mereszhonszot és az ismeretlen nevű női múmiát, csak Uszerhat XVIII. dinasztia kori temetkezésének egyes tárgyait, például a kanópuszedények, két fa usébtidoboz és pár usébti töredékeit. 1992-ben Donald Ryan tárta fel a sírt, és találta meg az eredeti temetkezés koporsóinak több száz darabját, melyben kárt tett a víz, valamint legalább 44 durva kialakítású agyag usébtifigura darabjait. Az eredeti temetkezéshez is két múmia tartozott. A bejáratot jelenleg fémrács fedi, köré alacsony falat emeltek, hogy ne árassza el a víz. Források Külső hivatkozások Theban Mapping Project: KV45
KV45

KV45 (Kings' Valley 45) è la sigla che identifica una delle tombe della Valle dei Re in Egitto; era la sepoltura di Userhat. Molto vicina alla KV44, la tomba KV45 ne ricalca la struttura trattandosi di un pozzo verticale profondo circa 3 m ed una camera che si apre al fondo di questo. Apparteneva originariamente, come rilevato dai vasi canopi scoperti da Howard Carter nel 1902, a Userhat, Sovrintendente dei Campi di Amon durante la XVIII Dinastia. All’interno della camera, pesantemente compromessa a causa di infiltrazioni d’acqua, Carter rinvenne due corpi. Risalenti alla XXII dinastia, erano contenuti ciascuno in un doppio sarcofago e depositati su alti strati di detriti che riempivano la camera per circa un terzo. Tali erano le condizioni della tomba e del suo contenuto che, oltre pezzi dei vasi canopi di Userhat, Carter riuscì solo ad estrarre parte del viso del sarcofago maschile e uno scarabeo in calcare nero intestato a Marenkhosu, portiere della casa. Nulla fu possibile recuperare del sarcofago femminile. Nel 1992 la tomba venne scavata nuovamente da Donald P. Ryan che vi ha rinvenuto materiale scheletrico umano, centinaia di frammenti di sarcofago molto deteriorati, resti di quarantaquattro ushabty in argilla ugualmente danneggiati. I resti umani sono stati assegnati a quattro differenti individui, verosimilmente gli occupanti originali della tomba ed i due della successiva sepoltura. Tracce di ceramica e vasellame hanno fatto datare la tomba al tardo regno di Thutmosi IV. Note Annotazioni Fonti Bibliografia (EN) Nicholas Reeves e Richard Wilkinson, The complete Valley of the Kings, New York, Thames & Hudson, 2000, ISBN 0-500-05080-5. Christian Jacq, La Valle dei Re, traduzione di Elena Dal Pra, O. Saggi, n. 553, Milano, Mondadori, 1998, ISBN 88-04-44270-0. Alessandro Bongioanni, Luxor e la Valle dei Re, Vercelli, White Star, 2004, ISBN 88-540-0109-0. Alberto Siliotti, La Valle dei Re, Vercelli, White Star, 2004, ISBN 88-540-0121-X. Alberto Siliotti, Guida alla Valle dei Re, ai templi e alle necropoli tebane, Vercelli, White Star, 2010, ISBN 978-88-540-1420-6. Erik Hornung, La Valle dei Re, traduzione di Umberto Gandini, ET Saggi, n. 1260, Torino, Einaudi, 2004, ISBN 88-06-17076-7. Alessandro Roccati, L'area tebana, Quaderni di Egittologia, n. 1, Roma, Aracne, 2005, ISBN 88-7999-611-8. Voci correlate Storia dell'antico Egitto Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su KV45 Collegamenti esterni (EN) Theban Mapping Project, su thebanmappingproject.com. URL consultato il 30 gennaio 2017 (archiviato dall'url originale il 5 dicembre 2006).
Graf DK 45

Graf DK 45 is een graf uit de Vallei der Koningen. Het graf, daterend uit de 18e dynastie, werd ontdekt door Howard Carter op 25 februari 1902 en later door Donald P. Ryan in 1992. Het werd gebouwd voor de edelman Oeserhet. Overzichtskaart Externe link (en) Theban Mapping Project: KV45 - informatie over de tombe
KV45

A tumba KV45 (acrônimo de "King's Valley #45"), no Vale dos Reis em Egito, foi a tumba usada para o enterro do nobre Userhet da décima oitava dinastia mas foi reutilizada na vigésima segunda dinastia. A tumba consiste apenas em uma entrada descendente para uma câmara maior (veja a planta no site das Ligações externas). A tumba foi redescoberta em 25 de fevereiro de 1902 por Howard Carter que teve muita dificuldade para retirar os escombros que cobriam um terço da tumba. Ele, com muita dificuldade, conseguiu retirar uma caixa de uma múmia masculina, um escaravelho (símbolo do deus Khepra) e fragmentos de jarros canopos pertencentes a Userhet. Em 1992 Donald Ryan recuperou a tumba. A entrada da tumba (rente ao chão) encontra-se fechada com uma grade de metal e protegida de inundações por uma pequena mureta construída ao redor da entrada. Ver também Lista das tumbas no Vale dos Reis Referências Ligações externas «Theban Mapping Project: KV45» (em inglês) - Contém descrições, imagens e arquitetura da tumba.
Abou Simbel

Abou Simbel (arabe أبو سنبل ou أبو سمبل : Le père de l'épi) est une ville égyptienne située à l'extrême sud du pays, au bord du lac Nasser, à 290 km au sud-ouest d'Assouan. Toponymie Abou Simbel est le nom arabe d'Ibsamboul, (ou graphie Ypsamboul donnée par Villiers de L'Isle-Adam dans l'Ève future) que les Égyptiens nommaient Abochek et les Grecs, Abcocis. Situation Abou Simbel est située en Basse-Nubie, dans la région d'Assouan, sur la rive gauche du Nil, à proximité de la frontière avec le Soudan. On y accède en avion (via l'aéroport d'Abou Simbel) depuis Le Caire ou depuis Assouan. On peut également y accéder par la route depuis Assouan. Histoire Démographie Temples d'Abou Simbel Les temples d'Abou Simbel sont un site antique notoire. De l'ancienne ville subsistent presque intacts deux temples que Ramsès II (XIXe dynastie) fit creuser dans le grès de la montagne occidentale, face au Nil. Le grand temple, précédé de quatre colosses assis représentant le pharaon, était consacré à Rê, Amon et Ramsès II. La première salle du temple est une salle hypostyle, où l'on trouve une statue d'Osiris, la salle suivante est consacrée au dieu Ptah. Le petit temple ou temple d'Hathor est précédé de six statues debout figurant le pharaon et sa femme Néfertari. Menacés d'être submergés en raison de la construction du haut barrage d'Assouan, ces temples ont été découpés bloc par bloc (1 305 blocs dont certains atteignaient trente tonnes) et remontés 64 m au-dessus de leur emplacement primitif sur un escarpement artificiel (1963-1968) à la suite d'une campagne de protection lancée par l'Unesco. Nabta Playa À une centaine de kilomètres à l’ouest dans le désert se trouvait à Nabta Playa un site mégalithique daté du Néolithique, qui aurait été un observatoire astronomique préhistorique. Les mégalithes ont été transplantés sur un nouveau site proche du Nil afin de les protéger contre les dégradations causées par le tourisme. Notes et références Articles connexes Temples d'Abou Simbel Nabta Playa Portail de l’Égypte
Abu Szimbel

Abu Szimbel (arab írással أبو سنبل, Abū Sinbal vagy أبو سمبل, Abū Simbal) egyiptomi város Asszuántól kb. 240 km-re délre. Népessége kb. 2600 fő (2012). Leginkább az itt az i. e. 13. században emelt Abu Szimbel-i templomokról ismert, melyeket II. Ramszesz fáraó építtetett, és melyek 1979 óta a Világörökség részét képezik. A templomokat az 1960-as években, a Nasszer-tó kialakításakor nemzetközi összefogással helyezték arrébb, mert különben a tó vize ellepte volna őket. Fekvése A város Egyiptom déli részén fekszik, a szudáni határtól 20 km-re. Asszuán kormányzóság része. A legközelebbi város a szudáni Vádi Halfa, Abu Szimbeltől 65 km-re délre, a Núbia-tó (a Nasszer-tó szudáni neve) keleti partján. Asszuán várossal Abu Szimbelt út köti össze, ami a tó nyugati partján halad, főleg turistabuszok használják. A város légi úton is elérhető, repülőtere az Abu Szimbel-i repülőtér. Jegyzetek
Abu Simbel

Abu Simbel (arabiska: أبو سمبل) är ett samhälle i guvernementet Assuan. Orten ligger vid Nassersjöns västra strand omkring 240 km sydväst om staden Assuan och har cirka 2 600 invånare (2012). Den är mest känd för Templen i Abu Simbel, som Ramses II på 1200-talet f.Kr. lät uppföra i närheten och som idag är en av Egyptens största turistattraktioner. Referenser Wikimedia Commons har media som rör Abu Simbel.
Абу-Сімбел

Абу́-Сімбе́л (араб. أبو سنبل) — археологічна ділянка в Нубії, у південному Єгипті, на західному березі Озера Насера. Вона складається з двох скельних храмів Рамзеса II першої половини 13 століття до н. е. Великий храм, присвячений фіванському богу Амону-Ра, має фасад у вигляді пілону, фланкірованого 4 колосами Рамзеса II (висота до 20 м), 2 гіпостиля, святилище з сидячими статуями фараона та богів, двір, молельні; на стінах — розфарбовані рельєфи. Малий храм, присвячений богині Хатхор, оформлений по фасаду 6 колосами Рамзеса II та цариці Нефертарі (висота близько 10 м). Архітектура ансамблю відрізняється симетрією та монументальністю форм. При будівництві нової Асуанської греблі в 1964-67 роках обидва храми були перенесені на скелю біля старого русла річки. Галерея Див. також Аеропорт Абу-Сімбел Себільська культура Примітки Література Африка. Енциклопедичний довідник. Т.1-2. Москва, 1986