NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Neferefrejeva piramida

Neferefrejeva ali Raneferefova piramida je nodoknčana egipčanska piramida iz Pete dinastije na nekropoli v Abusirju, Egipt. Po prezgodnji smrti faraona Neferefreja je bila nedokončana gradnja predelana v mastabo in postala grobnica pokojnega faraona. Piramido so kasneje razdejali, piramidni kompleks pa so Neferefrejevi nasledniki razširili in obnovili Neferefrejev pogrebni tempelj. Egiptologi se za piramido sprva niso menili. Prve oglede je opravil pruski egiptolog in jezikoslovec Karl Richard Lepsius (1810-1884) in piramido imenoval Lepsius XXVI, prave raziskave pa je začela skupina čeških raziskovalcev s Karlove univerze v Pragi pod vodstvom Miroslava Vernerja leta 1974. Odkrila je papiruse in kipe, ki so dali pomembne informacije o kratko vladajočem faraonu Neferefreju. Piramida se je imenovala nTri bAw nfrf ra – Božanska je Neferefrejeva moč. Piramidni kompleks leži jugozahodno od piramide Neferirkare Kakaija in zahodno od piramide kraljice Kentkaus II. Piramidni kompleks je najbolj južen na Abusirski nekropoli. Osnovnici piramide sta merili 65 m, zato je bila druga najmanjša piramida faraonov Starega kraljestva. Namanjša je bila Unasova piramida. Na piramidnem kompleksu je bil tudi pogrebni tempelj Svetišče noža in sončev tempelj. Kompleks je bil obdan z velikim krožnim obzidjem. Galerija Sklici Viri
Піраміда Неферефри

Піраміда Неферефри — недобудована єгипетська піраміда доби V династії, розташована у некрополі Абусіра в Єгипті. Історія та опис Після ранньої смерті фараона Неферефри незавершена піраміда була перебудована на квадратну мастабу, що стала місцем поховання померлого монарха. Незважаючи на фактичне знесення піраміди, комплекс будівель у тому місці було розширено за рахунок будівництва багатьох храмів, здійсненого наступниками Неферефри. Перше дослідження було проведено Карлом Лепсіусом, який надав піраміді назву «Лепсіус XXVI», але повноцінним стало дослідження 1974 року, яке проводила чехословацькою археологічною експедицією з Карлова університету у Празі під керівництвом Мирослава Вернера. Під час роботи експедиції було виявлено такі важливі артефакти, як папіруси та статуї, що містили важливу інформацію про нетривале правління Неферефри. Комплекс піраміди розташований на південний захід від піраміди Неферірікари й на захід від піраміди Хентхауса, у південній частині некрополю. Комплекс розташований найближче до пустелі з усіх пірамід Абусіра. Через довжину 65 метрів вона також могла би бути другою найменшою пірамідою фараона періоду Стародавнього царства у Єгипті після піраміди Уніса. Окрім власне піраміди, комплекс включає храм мертвих, святилище ножа та святилище сонця. Комплекс оточений великою круговою стіною. Література Verner, Miroslav et al.: Abusir IX: The Pyramid Complex of Raneferef, I: The Archaeology. Czech Institute of Egyptology, Prag 2006, ISBN 8020013571. Посилання
Agricultural Museum, Egypt

The Agricultural Museum is a museum in Giza, Egypt. History and profile The Palace of Princess Fatima, the daughter of Khedive Ismail, was chosen to be remodeled to house the museum, and construction of the museum started in November 1930. During the planning of the museum the director of Hungary's Royal Agricultural Museum directed the work. A Hungarian national, Ivan Nagy, was the first director of the museum which was opened in 1938. It was the first agricultural museum in the world (after the Hungarian museum). The museum is made up of separate museums: the museum of Ancient Egyptian agriculture; museum of scientific models; museum of plant wealth; Syria museum; the Greek, Roman, Coptic, and Islamic museum; and the cotton museum. In addition to the museum buildings there are also gardens with trees and rare plants and greenhouses. See also List of museums in Egypt References External links Official website
Musée de l'agriculture du Caire

Le musée de l'agriculture du Caire est un musée agricole (en) égyptien situé à Dokki (en) dans la banlieue du Caire. Fondé en 1930 par le roi Fouad Ier, il contient de magnifiques pièces, mais reste ignoré faute d’organisation des modes d’exposition. En plus d'une partie naturaliste du musée sont exposées des techniques anciennes et techniques ultramodernes (pour l'époque d'inauguration du musée) d'agriculture et d'industries agroalimentaires. On y découvre un panorama de l'agriculture mais aussi de la flore et de la faune de l'Égypte antique, avec des céréales datant de 2 500 ans avant notre ère et reconstitution de scènes de labour. Ce musée ne dépend pas comme la plupart des musées d’Égypte du Conseil suprême des Antiquités égyptiennes (CSA) ni du ministère de la Culture, mais du ministère de l’Agriculture. En plus d'une bibliothèque ouverte au public, le musée est composé d'environ trois cents salles réparties sur sept bâtiments, chacun consacré à un sujet : le règne animal ; le règne végétal ; le coton ; l’agriculture en Égypte ancienne ; les objets de la princesse Fatma, fille du khédive Ismaïl Pacha ; des peintures à l’huile sur toile du XIXe siècle ; les objets organiques confisqués par les douanes. Notes et références Voir aussi Bibliographie M. H. El Ghawas, « Le Musée de l'agriculture, Dokki », Museum, vol. XXIV, no 3,‎ 1972, p. 174-176 (lire en ligne , consulté le 2 octobre 2024). (en) Widad Hamid Tolba, « Ethnographic and folklore museums in Egypt: problems and perspectives », dans Musées, civilisation et développement (actes de la rencontre), Paris, ICOM, 1994 (ISBN 92-9012-018-5), p. 103-106. (en) Taylor Moore, « The Cairo Agricultural Museum and Library » , sur hazine.info, 29 novembre 2018 (consulté le 2 octobre 2024). Liens externes Site officiel Portail des musées Portail du Caire Portail de l'agriculture et de l'agronomie Portail de l’Égypte antique
Висяща църква

Копската православна църква „Света Богородица“ в Кайро, известна като Висящата църква (на арабски: الكنيسه المعلقه или al-Kanīsa al-Muʿallaqa) е сред най-старите църкви в Египет. Наричана е така поради разположението ѝ върху портата на крепостната стена на „Египетския Вавилон“ – римската цитадела на коптската част на Кайро. При това сградата се намира върху проход на стената. За да се достигне до църквата, трябва да се изкачат 29 стъпала. Затова е била наричана в миналото Църквата със стъпалата. Между XI и XIII век тук се намира резиденцита на коптския патриарх от Александрия. Висящата църква е украсена със 110 икони, като най-старата от тях е от VIII век. Иконостасът е правен от абаносово дърво с вградена слонова кост. Галерия Източници
Hängende Kirche

Die Koptisch-Orthodoxe Kirche der Heiligen Jungfrau Maria oder Hängende Kirche (koptisch ϯⲉⲕⲕⲗⲏⲥⲓⲁ ⲛ̀ⲧⲉⲑⲉⲟⲇⲟⲕⲟⲥ ϯⲁⲅⲓⲁ ⲙⲁⲣⲓⲁ ϧⲉⲛ ⲃⲁⲃⲩⲗⲟⲛ ⲛ̀ⲭⲏⲙⲓ, arabisch الكنيسه المعلقه al-Kanīsa al-Muʿallaqa, koptisch ϯⲉⲕⲕⲗⲏⲥⲓⲁ ⲉⲥⲓϣⲓ) ist eine der ältesten Kirchen Ägyptens; die Geschichte einer Kirche an dieser Stätte datiert auf das 3. Jahrhundert zurück. Die Hängende Kirche ist nach ihrem Ort über einem Torhaus der Festung Babylon, der römischen Zitadelle in Alt-Kairo, benannt; ihr Kirchenschiff befindet sich über einem Durchgang. Um die Kirche zu erreichen, müssen 29 Stufen erstiegen werden. Frühe Reisende nach Kairo nannten sie die „Treppen-Kirche“. Vom 11. bis ins 13. Jahrhundert war die Kirche Sitz des koptischen Patriarchen von Alexandria. In der Hängenden Kirche finden sich 110 Ikonen, die älteste datiert auf das 8. Jahrhundert zurück, aber die meisten von ihnen stammen aus dem 18. Jahrhundert. Nachla al-Baraty Bey gab einige von ihnen 1898 als Geschenke, als er der Aufseher der Kirche war. Die Ikonostase besteht aus Ebenholz, in das Elfenbein eingearbeitet ist, und wird von Ikonen der Jungfrau Maria und den Zwölf Aposteln überzogen. Das Bild des Hauptaltars (ägyptisch-arabisch heikal) besteht aus Ebenholzintarsien mit Elfenbein, welches in Segmente geschnitzt ist, die verschiedene Varianten des koptischen Kreuzes zeigen; diese stammen aus den 12. oder 13. Jahrhundert. Über dem Altar liegt eine lange Reihe sieben großer Ikonen. Die in der Mitte stellt Jesus Christus sitzend auf dem Thron dar. Auf einer Seite sind die Ikonen der Jungfrau Maria, des Erzengels Gabriel und des Hl. Petrus aufgereiht, auf der anderen Seite die Ikonen des Hl. Johannes des Täufers, des Erzengels Michael und des Hl. Paulus. Galerie Siehe auch Markuskathedrale Koptische Sankt-Markus-Kathedrale Alexandria Weblinks Einzelnachweise
Crkva Presvete Bogorodice u Kairu

Crkva Presvete Bogorodice u Kairu je koptska crkva također poznata i kao Viseća crkva ("El Muallaqa"). Jedna je od najstarijih crkvi u Egiptu i u povijesti Crkve na ovim prostorima. Potječe iz 3. stoljeća. Najpoznatija je koptska crkva u Kairu. Jedno vrijeme bila je sjedište poglavara Koptske Crkve, zbog progonstva iz Aleksandrije. Viseća crkva dobila je ime po svom položaju iznad vrata Babilonske tvrđave, rimske utvrde u Koptskom Kairu (Stari Kairo). Brdo na kojem se nalazi visi prema prolazu. Do crkve se dolazi preko 29 stepenica. Površina tla porasla je za oko 6 metara od rimskog razdoblja, tako da se rimski toranj uglavnom nalazi ispod zemlje i smanjuje vizualni doživljaj, da je crkva na povišenom položaju. Ulaz iz ulice je kroz željezna vrata pod prelomljenim kamenim lukom. Pročelje je obnovljeno u 19. stoljeću i ima dva zvonika. Usko dvorište ukrašeno je biblijskim motivima suvremene umjetnosti. Iza stepenica i kroz ulaz, dalje je i malo dvorište, koje vodi do vanjskog trijemu iz 11. stoljeća. Sadrži 110 ikona, od kojih je nastarija iz 8. stoljeća.
Chiesa Sospesa

La Chiesa Sospesa o Al-Kanīsa al-Muʿallaqa (in arabo الكنيسة المعلقة‎? ) è la chiesa principale del Cairo Copto, ubicata in Via Mar Girgis nella zona meridionale della Cairo Vecchio; è una delle più antiche chiese in Egitto, risalente al III secolo . Galleria d'immagini Note Voci correlate Cristianesimo in Egitto Cairo Vecchio Arte copta Chiesa ortodossa copta Fortezza di Babilonia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa Sospesa Collegamenti esterni (EN) Chiesa Sospesa, su Structurae.
Hangende Kerk

De Heilige Maagd Mariakerk, ook gekend als de Hangende Kerk (Arabisch: الكنيسة المعلقة, al-Kanīsa al-Muʿallaqa; Koptisch: Ⲉⲕⲕⲗⲏⲥⲓⲁ ϫⲓⲛⲓⲱⲓ), is een van de oudste kerken in Egypte. De kerk bevindt zich in de Koptische wijk in het oude deel van Caïro en behoort tot de Koptisch-Orthodoxe Kerk. De Hangende Kerk is genoemd naar de locatie boven de zuidelijke poort van het Babylonfort, de Romeinse citadel in het oude Caïro. Het schip bevindt zich boven een doorgang. Om bij de kerk te komen moeten 29 treden beklommen worden. Vroegere bezoekers aan Caïro noemden het de "Trappenkerk". Van de 11e tot de 13e eeuw was de kerk de zetel van de koptische patriarch van Alexandrië. De oorsprong van de kerk ligt in de 3e of 4e eeuw. Het huidige gebouw dateert uit de 7e eeuw. In de 10e eeuw werd de kerk voor een groot deel herbouwd en in de 19e eeuw werd ze gerestaureerd. In 1992 werd de kerk door een aardbeving zwaar beschadigd. Van 1998 tot 2014 is de kerk gerenoveerd. Er bevinden zich ruim honderd iconen in de Hangende Kerk. De oudste dateert uit de 8e eeuw, maar de meeste zijn uit de 18e eeuw. Er zijn drie haikals (heiligdommen) in het oostelijke deel van de kerk. De middelste is gewijd aan de Maagd Maria, de linker aan Sint-Joris en de rechter aan Sint-Jan de Doper. De middelste iconostase dateert uit de 12e of 13e eeuw en is gemaakt van ebbenhout, ingelegd met ivoor en gedecoreerd met geometrische ontwerpen en kruisen. Er boven bevindt zich een rij van zeven grote iconen. De middelste toont Christus zittend op een troon. Rechts van hem zijn de iconen van de Maagd Maria, de aartsengel Gabriël en de heilige Petrus, en links van hem de iconen van Johannes de Doper, de aartsengel Michaël en de heilige Paulus.
Kościół Zawieszony

Kościół Zawieszony (arab. الكنيسة المعلقة, Al-Kanisa al-Mu'allaka), kościół Najświętszej Marii Panny – koptyjski kościół w Kairze, jeden z najstarszych w Egipcie, którego historia datowana jest na koniec III wieku. Nazwa kościół Zawieszony wzięła się z umiejscowienia nawy nad przejściem przez bramę, wiodącej do Fortecy Babilońskiej, rzymskiej fortecy w starym koptyjskim Kairze. Do świątyni wchodzi się przez dwadzieścia dziewięć stopni, stąd w dawnych czasach była też nazywana przez odwiedzających Kair kościołem stopni. Przyjmuje się, że kościół Zawieszony jest pierwszą świątynią koptyjską zbudowaną w formie bazyliki za patriarchatu koptyjskiego papieża Izaaka z Aleksandrii (689–692). Jest siedzibą papieża Aleksandrii, przywódcy duchowego chrześcijan koptyjskich. Architektura Wejście prowadzi po schodach do przedsionka, wzniesionego w XIX wieku. Nad korytarzem zlokalizowane są pomieszczenia dla mnichów. Nawa główna oddzielona jest kolumnami od naw bocznych, które dawniej zdobiły wizerunki świętych. Za XIII-wieczną marmurową amboną znajdują się trzy prezbiteria. Przed amboną wznosi się trzynaście kolumn, reprezentujących Jezusa i dwunastu apostołów. Typowy dla kościołów koptyjskich jest fakt, że jedna z kolumn, reprezentująca Judasza, jest czarna, zaś inna (reprezentująca św. Tomasza) jest szara. Renowacja Kościół, podobnie jak inne zabytki znajdujące się na gęsto zaludnionych obszarach i ucierpiał poważnie z powodu zanieczyszczenie powietrza, wysokiego poziomu wód gruntowych, wysokiej wilgotności, wycieku wody z przestarzałych i zniszczonych systemów kanalizacyjnych zainstalowanych 100 lat temu, nie wspominając o trzęsieniu ziemi z 1992 roku, które zwiększyło liczbę pęknięć na ścianach i fundamentach kościoła. Również fragmenty drewnianego sufitu kościoła były mocno zadymione. W 1997 roku Najwyższa Rada Starożytności (SCA) rozpoczęła kompleksowy projekt odbudowy w celu zachowania koptyjskiego sanktuarium w Egipcie i przywrócenia mu pierwotnej świetności. Podczas prac renowacyjnych dokonano kilku odkryć. Wśród nich była brama wejściowa do twierdzy babilońskiej i jej przedłużenie pod kościołem, labirynt podziemnych korytarzy, schodów wcześniej używanych do ucieczki z wnętrza kościoła na ulicę. W 2014 roku kościół został otwarty przez premiera Ibrahima Mahlaba i Towadrosa II po 16 latach prac konserwatorskich. Koszt wyniósł 101 milionów funtów egipskich, przywracając budynkowi z IV wieku jego pierwotny wygląd. Prace konserwatorskie były prowadzone w trzech fazach, wpierw zmniejszono wyciek wody i wzmocniono fundamenty kościoła oraz znajdującą się pod nim fortecę, aby uchronić je przed ewentualnymi przyszłymi uszkodzeniami. Ściany zostały wzmocnione, brakujące i uszkodzone kamienie zostały wymienione, a mury oczyszczone i odsolone. Dekoracje i ikony kościoła zostały również poddane renowacji we współpracy z rosyjskimi ekspertami. Zainstalowano również nowe systemy oświetleniowe i wentylacyjne. Przypisy
Biserica Sfânta Maria din Cairo

Biserica Sfânta Maria din Cairo este o biserică din Cairo, Egipt. Este una dintre cele mai vechi biserici din Egipt, datând din secolul al IV-lea d.Hr. Mai este cunoscută și sub numele de Biserica Agățată sau Biserica Suspendată deoarece se află pe o colină înaltă, mai sus de ruinele cetății Babilon. Istorie și importanță Conform tradiției, biserica ar fi fost construită prin secolul al VII-lea de către patriarhul Isaac (690-692), pe locul unei vechi biserici din secolul al IV-lea. Cu toate acestea, cea mai veche mențiune a bisericii o găsim în biografia patriarhului Iosif I (839-849). În timpul patriarhului Avraam (975-978), biserica a fost reconstruită și de-a lungul timpului a suferit mai multe restaurări. Sediul Patriarhiei Egiptene era la Alexandria, dar după invazia islamică din secolul al VII-lea când Cairo a devenit noua capitală a Egiptului, patriarhul Christodolos și-a mutat reședința în anul 1047 la Biserica Sfânta Maria din Cairo. Importanța bisericii nu este dată doar de faptul că a fost catedrală patriarhală, ci și de faptul că deține o colecție importantă de icoane. Ele sunt în număr de 110, iar cea mai veche datează din secolul al VIII-lea. Una dintre cele mai importante icoane este cea a Sfântului Mercurius, care datează din secolul al XVIII-lea. Fotogalerie
Церковь Святой Марии (Каир)

Церковь Святой Девы Марии (араб. الكنيسة المعلقة‎, копт. Ⲉⲕⲕⲗⲏⲥⲓⲁ ⲛⲧⲉⲙⲁⲥⲛⲟⲩⲧ) — коптская церковь на территории Старого Каира, в верхней части Водяных Ворот. Известна также как Подвешенная, или Висячая церковь (араб. الكنيسة المعلقة Аль-Муалляка, копт. Ⲉⲕⲕⲗⲏⲥⲓⲁ ϫⲓⲛⲓⲱⲓ). Церковь является одним из старейших христианских храмов Египта. Её история восходит к III веку нашей эры. Ранее на этом месте располагался один из бастионов римского форта, послуживший фундаментом. Свой современный вид здание приняло в период VII—IX веков. В XI веке здесь располагалась резиденция патриарха Александрийского. Своё название церковь получила из-за высокого расположения над бастионами римского форта и водными воротами. Внутри расположен старинный иконостас, сделанный из древесины ливанского кедра и инкрустированный слоновой костью. В церкви хранится более 100 икон, старейшие из них датируются VIII веком. Также в храме хранятся и мощи нескольких святых. По соседству расположен Коптский музей. Примечания
Црква Пресвете Богородице у Каиру

Црква Пресвете Богородице (арап. الكنيسة المعلقة) је коптска црква у старом дијелу Каира у Египту. Црква је позната и као Висећа црква („Ал Муалака“). То је једна од најстаријих цркви у Египту и у историји хришћана на Блиском истоку. Црква је изграђена у III вијеку хришћанске ере. Прије њеног подизања на овом мјесту су се налазили остаци римске тврђаве коју су називали Вавилонска утврда. На темељима те порушене утврде, подигнут је овај храм. То је најпознатија коптска црква у Каиру. У XI вијеку, након прогонства из Александрије, црква је једно вријеме била и сједиште патријарха Коптске оријентално-православне цркве. Свој назив „Висећа црква“ је добила по свом положају изнад врата те старе тврђаве у старом Каиру. Брдо на коме се црква налази виси према пролазу у некадашњу тврђаву. Улаз у црквено двориште са улице води кроз гвоздена врата која су смјештена испод каменог лука. Уско црквено двориште украшено је библијским мотивима. Даље, до цркве се прилази преко степеница, а иза ових степеница је мало двориште, које води до предулаза који је изграђен у вријеме столовања патријарха у овој цркви. Од римске владавине овим градом до данас, површина тла у старом делу Каира је порасла за око 6 m, тако да се римски остаци града налази углавном испод земље. Захваљујући свом положају високо на брду, црква није доживјела судбину као остатак старог града. Црква је више пута оштећена и више пута обнављана. Задња обнова је извршена у XIX вијеку и након ове обнове црква је добила два звоника. Унутрашњост цркве је богато украшена фрескама и иконама. У храму се чува и 110 старих икона, од којих је настарија она из VIII вијека. Осим икона, у храму се чувају и мошти неких светитеља Коптске оријентално-православне цркве. Види још Коптска оријентално-православна црква Религија у Египту Референце Спољашње везе (језик: руски) Висячая Церковь [1] Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (3. јануар 2014) (језик: енглески) Cairo Churches: The Hanging Church [2]
Tia (Schatzhausvorsteher)

Tia war ein hoher altägyptischer Beamter unter Ramses II. Er war Schreiber des Königs und Schatzhausvorsteher. Tia war mit der gleichnamigen Königsschwester, Tia, verheiratet, einer Schwester von Ramses II. Diese trug weiterhin den Titel Sängerin des Amun von ˁ3-nḫtw, was darauf hinweist, dass beide in der Ramsesstadt gewohnt haben könnten. Tias Vater hieß Amunwahsu. Tia ist vor allem von seinem Grab in Sakkara bekannt, wo er mit seiner Gemahlin bestattet wurde. Dieses Grab liegt direkt neben den Grabanlagen von Haremhab und dem Schatzhausvorsteher Maya. Die Grabanlage ist wie ein Tempel aufgebaut. Sie hat einen Pylon, einen ersten Hof sowie einen zweiten Hof, der mit Säulen geschmückt war, mehrere Kultkapellen und eine kleine Pyramide an der Rückseite des Baues. Der Bau ist nur schlecht erhalten und wurde erst 1982 entdeckt, wobei einzelne Bauteile schon früh in europäische Sammlungen gelangt waren. Vor allem das Pyramidion der Pyramide gelangte schon 1722 nach England. Es ist heute verloren und nur von alten Zeichnungen bekannt. Tia ist einst in drei Särgen bestattet worden. Es gab einen inneren, anthropoiden hölzernen Sarg, einen mittleren Granitsarkophag, der auch anthropoid war und einen äußeren, kastenförmigen Holzsarg. Die Särge fanden sich nur noch in zahlreichen, zum Teil kleinen Fragmenten. Weiterhin fanden sich Namen des Tia auf Ziegelstempeln in der Nähe des Totentempels der Hatschepsut bei el-Qurna. Literatur Wolfgang Helck: Zur Verwaltung des Mittleren und Neuen Reichs (= Probleme der Ägyptologie. Band 3). Brill, Leiden 1958, OCLC 310664627, S. 408, 516. Jaromír Málek: Two Monuments of the Tias. In: Journal of Egyptian Archaeology. Band 60, 1974, S. 161–167. Geoffrey T. Martin: The Hidden Tombs of Memphis: new discoveries from the time of Tutankhamun and Ramesses the Great (= New aspects of antiquity.). Thames & Hudson, London 1991, ISBN 0-500-39026-6, S. 101–115. Einzelnachweise
Files (Egipte)

Files (grec antic: Φιλαί, Filaí; egipci antic: Pilak, P'aaleq; àrab: فيله, Fīla) és el nom d'una petita illa situada prop de la primera cascada del Nil. Dona nom també al complex de temples construït sobre l'illa, prop d'Assuan, al sud d'Egipte, conegut pels egipcis com palau d'Anas al-Wogoud. El temples principals són d'època ptolemaica. L'illa presenta els costats molt escarpats, potser per mà humana, i estava envoltada d'uns altíssims murs. Era un lloc venerat tant pels egipcis com pels nubians, que vivien al sud. Segons Plutarc, l'anomenaven Άβατος, àbatos', ‘inaccessible’. Diodor de Sicília diu que a l'illa no s'hi acostaven els peixos ni hi feien niu els ocells. El temple més antic és una capella o quiosc fet per Nectabeu (380-362 aC). Al nord, es va construir en època ptolemaica el temple d'Isis, dedicat a aquesta dea i al seu fill Harboqrat (l'Horus infant), i s'hi van afegir edificis en els segles següents, durant bona part del període grec i romà. Les darreres inscripcions jeroglífiques es van fer al temple l'any 394 i les darreres inscripcions demòtiques el 452. El temple d'Isis va servir després com a església, i va ser el centre de l'expansió del cristianisme cap a Núbia. El temple d'Isis té dos lleons de granit al front i columnes a ambdós costats. Després d'una estructura alta, li segueix una altra de més baixa. A l'oest, hi ha l'anomenada porta d'Adrià, en tornar de la qual es passa per la capella principal i cap al temple de la dea Hathor, a l'est del temple d'Isis. Els pilars estan decorats amb escenes de músics, dansaires i déus. Al sud-oest, hi ha el quiosc de Trajà. Als anys seixanta, els temples estaven destinats a desaparèixer en construir-se la resclosa d'Assuan. El 1974, es van iniciar els treballs de salvament. El 1977, es van aïllar els temples, se'n va treure l'aigua, es van desmuntar i van ser traslladats a la propera illa d'Agilkai, on l'aigua de l'embassament no arribava. Allí es van reconstruir exactament fins al 1979. Des del 10 de març del 1980 es poden visitar. Referències Bibliografia L. A. Sèneca. Qüestions naturals. Volum II. Fundació Bernat Metge, 1957. ISBN 9788472258945.