NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Festival Hall of Thutmose III

The Festival Hall of Thutmose III (Akh-menu) is an ancient shrine in Luxor (Thebes), Egypt. It is located at the heart of the Precinct of Amun-Re, in the Karnak Temple Complex. The edifice is normally translated as "the most glorious of monuments", but "monument to living spirit" is an alternative translation since akh can mean either glory or blessed/living spirit (For instance, Akhenaten is often translated as "living spirit of Aten"). The Festival Hall of Thutmose III is situated at the end of the Middle Kingdom court, with its axis at right-angles to the main east–west axis of the temple. It was originally built to celebrate the jubilee (Heb-Sed) of the 18th Dynasty pharaoh Thutmose III, and later became used as part of the annual Opet Festival. It is seemingly decorated to echo a huge tent shrine, complete with awnings and tent poles. Located in this temple, the Karnak king list shows Thutmose III with some of the earlier kings that built parts of the temple complex. Layout Built at the eastern end of Karnak's main axis, and enclosed in its own walls, this building is little understood and its exact purpose is still unclear. It consists of three main parts, a suite of rooms dedicated to Sokar to the south-east, a solar complex to the north-east and the festival hall itself, from which the other areas of the building can be reached. This is known as the 'Hry-ib', or that which is at the heart of it. The only original entrance was in the south-west corner. The walls contain the botanical garden of Thutmosis III. Main hall In a small room off of the main hall, there is a room referred to as the Chamber of Ancestors, where a large inscription, the Karnak king list, shows Thutmose III making offerings to his 61 ancestors. The originals of these were removed and are now located in the Louvre in Paris. See also List of lists of ancient kings References Bibliography Blyth, Elizabeth (2006). Karnak: Evolution of a Temple. Oxford: Routledge. ISBN 0-415-40487-8. Strudwick, Nigel & Helen (1999). Thebes in Egypt A Guide to the Tombs and Temples of Ancient Luxor. Ithaca, New York. ISBN 0-8014-8616-5.: CS1 maint: location missing publisher (link) Kemp, Barry (1989). Ancient Egypt: Anatomy of a Civilization. Oxford: Routledge. ISBN 0-415-06346-9.
Achmenoe

Achmenoe of Akhmenu (Huis van het licht) is een onderdeel van de Tempel van Amon, gelegen te Karnak. Het is gebouwd door Thoetmosis III en was oorspronkelijk bedoeld om het jubileum van de koning te vieren (Hebsed). Later kreeg het bijvoegende functie bij de Opet-festival. In de tempel staat een lange inscriptie, de koningslijst van Karnak, hierop maakt Thoetmoses III offers aan zijn 61 voorouders. De originele koningslijst is verplaatst naar het Louvre in Parijs. Galerie Zie ook Tempel van Amon (Karnak) Thoetmosis III Koningslijsten
Salão de Festas de Tutemés III

O Salão de Festas de Tutemés III (Akh-menu) é um antigo santuário em Luxor (Tebas), no Egito. Ele está localizado no coração do Recinto de Amon-Rá, no Complexo do Templo de Carnaque. O edifício é normalmente referido como "o mais glorioso dos monumentos", mas "monumento ao espírito vivo" é uma tradução alternativa das referências originais, pois akh pode significar glória ou espírito abençoado/vivo (Por exemplo, Aquenáton é frequentemente traduzido como "espírito vivo de Áton"). O Salão está situado no final da quadra do Reino Médio, com seu eixo perpendicular ao eixo principal leste-oeste do templo. Foi originalmente construído para celebrar o jubileu (Hebe-Sede) do faraó da dinastia 18, Tutemés III, e mais tarde tornou-se usado para celebrar também o Festival de Opet. Aparentemente, foi decorado para ecoar um enorme santuário de tendas, cobertas com toldos e postes de suporte. O santuário é conhecido por abrigar a Lista Real de Carnaque, que retrata Tutemés III com alguns dos faraós anteriores que construíram partes do complexo do templo. Estrutura Os propósitos da arquitetura do edifício são pouco compreendidos e mesmo seu objetivo exato ainda é incerto; o templo foi construído no extremo leste do eixo principal de Carnaque e é cercado com suas próprias paredes. É composto por três alas principais, um conjunto de quartos dedicados a Socáris ao sudeste, um complexo solar a nordeste e, por fim, o próprio salão, a partir do qual as outras áreas do edifício podem ser alcançadas. Esta área é conhecida como 'Hry-ib', ou 'aquilo que está no coração dele'. A única entrada original era no canto sudoeste. As paredes são adornadas com o Jardim botânico de Tutemés III, uma representação da fauna e flora durante o Reino Novo. Salão principal Em um pequeno espaço fora do salão principal, há uma sala conhecida como a Câmara dos Antepassados, onde uma grande inscrição, a Lista Real de Carnaque, mostra Tutemés III fazendo oferendas para seus 61 antepassados. As inscrições originais foram removidas estão agora localizadas no Louvre em Paris. Ver também Lista de Listas Reais Antigas Referências Bibliografia Blyth, Elizabeth (2006). Karnak: Evolution of a Temple. Oxford: Routledge. ISBN 0-415-40487-8 Strudwick, Nigel & Helen (1999). Thebes in Egypt A Guide to the Tombs and Temples of Ancient Luxor. Ithaca, New York: [s.n.] ISBN 0-8014-8616-5 Kemp, Barry (1989). Ancient Egypt: Anatomy of a Civilization. Oxford: Routledge. ISBN 0-415-06346-9
Ах-мену

Зал празднеств Тутмоса III («Ахмену») — крытый колонный зал в дальнем конце главной оси Карнакского храма, построенный в честь юбилея (хеб-сед) правления фараона Тутмоса III. Колонны зала в виде огромных расписных шестов не имеют аналогов в египетской архитектуре. Для чего использовался этот зал преемниками Тутмоса, не вполне ясно. Согласно одному из предположений, здесь проводился ритуал посвящения в жрецы бога Амона. В стороне от главного зала расположено помещение, рельефы на стенах которого изображают юбилейные приношения Тутмоса своим 61 предкам. В мае 1843 года французский археолог Эмиль Присс тайно демонтировал эти барельефы («Карнакский царский список») и вывез их в Лувр. Из-за неверного нанесения лака из битума цветная роспись барельефов утрачена. См. также Карнакский царский список Карнакский храм Примечания Литература Blyth, Elizabeth. Karnak: Evolution of a Temple (англ.). — Oxford: Routledge, 2006. Strudwick, Nigel & Helen. Thebes in Egypt A Guide to the Tombs and Temples of Ancient Luxor (англ.). — Ithaca, New York, 1999. Kemp, Barry. Ancient Egypt: Anatomy of a Civilization (англ.). — Oxford: Routledge, 1989. Ссылки
Karnak Open Air Museum

Karnak Open Air Museum is an archaeological museum in Luxor, Egypt. It is located in the northwestern corner of the Precinct of Amon-Re at the Karnak complex. The Open Air Museum contains reconstructions of structures that have been dismantled and buried or hidden inside the massive pylons in the complex. As Karnak became more prominent, pharaohs sought to leave their mark on the temple complex with their own monuments. As successive rulers built their monuments, they dismantled the old ones and utilized the materials in their own designs. Preventive archaeological excavations before the renovation of Amenhotep II's calcite shrine were observed in this area by the Centre Franco-Égyptien d'Étude des Temples de Karnak (CFEETK), including an urban unit with mudbricks walls of Saito-Persian time. Also discovered during CFEETK excavations were terracotta figures with female representation called "concubines;" such figures are commonly found in levels related to construction and may be votive objects which ensure the sustainability of construction. Notable shrines A number of shrines have been rebuilt and among these edifices are the Chapelle Rouge of Hatshepsut The White Chapel of Senusret I The calcite shrine of Amenhotep II Barque shrine of King Tuthmosis III Alabaster Chapel of Amenhotep I Barque Chapel of Thutmosis IV References External links The Karnak Open Air Museum in Luxor, Egypt CFEETK Bibliographies on the Karnak Temple Complex
Museo al aire libre de Karnak

El Museo al Aire Libre de Karnak es un museo arqueológico en Luxor, Egipto. Se ubica en la esquina noroeste del recinto de Amón-Ra, en el complejo de Karnak. El Museo al Aire Libre contiene reconstrucciones de estructuras desmanteladas y enterradas u ocultas dentro de los enormes pilonos del complejo. A medida que Karnak cobraba mayor importancia, los faraones buscaron dejar su huella en el complejo del templo con sus propios monumentos. A medida que los sucesivos gobernantes construían sus monumentos, desmantelaban los antiguos y utilizaban los materiales en sus propios diseños.​ El Centro Franco-Egipcio de Estudio de los Templos de Karnak (CFEETK) observó excavaciones arqueológicas preventivas en esta zona antes de la renovación del santuario de calcita de Amenhotep II, incluyendo una unidad urbana con muros de adobe de la época saito-persa.​ Durante las excavaciones del CFEETK también se descubrieron figuras de terracota con representaciones femeninas llamadas "concubinas". Estas figuras se encuentran comúnmente en niveles relacionados con la construcción y podrían ser objetos votivos que garantizan la sostenibilidad de la misma.​ Santuarios notables Se han reconstruido varios santuarios y entre estos edificios se encuentran los siguientes: Capilla Roja de Hatshepsut La Capilla Blanca de Senusret I El santuario de calcita de Amenhotep II Santuario en barca del rey Tutmosis III Capilla de Alabastro de Amenhotep I Capilla de la Barca de Tutmosis IV ​ Referencias
Карнакский музей под открытым небом

Карнакский музей под открытым небом в Луксоре, Египет расположен в северо-западном углу храма Амона-Ра Карнакского храмового комплекса. Состоит из реконструкций сооружений, которые были разобраны и захоронены или спрятаны внутри массивных пилонов комплекса. Включает в себя Красное святилище Хатшепсут, Белую Капеллу Сенусерта I и известковое святилище Аменхотепа II. В данном районе сотрудниками Франко-египетского центра изучения Кранакского Комплекса (CFEETK) были проведены превентивные археологические раскопки до реконструкции известкового святилища Аменхотепа II, в том числе глинобитных стен Персидского периода. Ссылки Monuments and objects from the Open Air Museum in the Karnak Project Архивная копия от 22 марта 2016 на Wayback Machine Excavations in the Open Air Museum (CFEETK, in french) The Karnak Open Air Museum in Luxor, Egypt Архивная копия от 7 октября 2018 на Wayback Machine
Princess Fatma Al-Zahra' Palace

Das Princess Fatma Al-Zahra' Palace (arabisch متحف المجوهرات الملكية, DMG matḥaf al-muǧauharāt al-malakīya) ist ein Palais im Stil des Eklektizismus in Alexandria, Ägypten. Geschichte Der Palast mit der Adresse 27 Ahmad Yehyia Pasha Street, Zezeniya, wurde unter Zeinab Fahmy, der Mutter der Prinzessin, von 1919 bis 1923 nach Plänen des Architekten Antonio Lasciac errichtet. Die gläsernen Brücken, mit denen der Bau ausgestattet ist, wurden von einer Frankfurter Firma hergestellt. Der Palast beherbergt heute das Royal Jewelry Museum, in dem die Juwelen der Königlichen Familie Muhammad Ali Pashas ausgestellt sind. Es wurde am 24. Oktober 1986 eingeweiht und nach jahrelangen Renovierungsarbeiten im April 2010 von Suzanne Mubarak wiedereröffnet. Das Museum beherbergt in 31 Räumen 689 Ausstellungsstücke. In einem Reiseführer aus den 2000er Jahren wurden die Sammlung und das Haus folgendermaßen beschrieben: „The best thing about the museum was the villa that housed it, with its painted glass windows and gloriously tiled bathrooms [...] The jewelry collection, an odd and charming mix of diamond-studdet tools, watches, miniatures, and medals, and some exquisite coffee cups, felt like the stuff that nobody could be bothered to take with them when the revolution came.“ Ausstattung Die Räume des Schlosses sind mit Gemälden von verschiedenen Mitgliedern der königlichen Familie geschmückt. Wände und Decken zieren Ölgemälde mit Engeln und Landschaften. Die Glasfenster zeigen Szenen einer Liebesgeschichte vom ersten Treffen zweier Liebender bis zu deren Heirat. Die Badezimmer im Obergeschoss sind mit kunstvollen bunten bemalten Fliesen bestückt. Die Renovierungskosten beliefen sich auf 50 Millionen ägyptische Pfund. Fatma Al Zahra' Fatma Al Zahra' war die Tochter von Zeinab Fahmy und Ali Heidar Shannassi, eines Nachfahren von Muhammad Ali Pasha. Sie war unter dem Namen Fatma Heidar bekannt, und ihre Initialen „FH“ sind an vielen Stellen des Palastes zu finden. Fatma Al-Zahra' heiratete 1930 Mohamed Fayik Yeghen Bek, und sie hatten zusammen drei Kinder: Fadel und die Zwillinge Fayez und Faiza. Nach dem Staatsstreich von 1952 verließ die Familie Alexandria und zog nach Marseille, wo Fatma Al Zahra' verstarb. Literatur The Royal Jewelry Museum, Alexandria. Ministry of Culture, Supreme Council of Antiquities, 2002, ISBN 978-977-305-350-5. Weblinks Ahmed Ramadan: Royal Jewelry museum exhibits riches of a bygone era. In: Egypt Independent. 18. März 2010, abgerufen am 16. Juli 2012 (englisch). Einzelnachweise Weblinks
Royal Jewelry Museum

The Royal Jewelry Museum (Arabic: متحف المجوهرات) is an art and history museum in Alexandria, Egypt. It is located in the former palace of Princess Fatma Al-Zahra' in Zizenia neighborhood. The building's halls contain an inestimable collection of jewels and jewelry of the Muhammad Ali Dynasty. 19th-century paintings, statues, and decorative arts are also exhibited in the rooms and lobbies. The museum was first inaugurated on 24 October 1986. After several years of renovations and expansion it was reopened in April 2010. Museum The museum houses major jewelry pieces and art acquisitions of the dynasty of Muhammad Ali and his descendants, who ruled Egypt for nearly 150 years from 1805 until the 1952 movement. The mother of Princess Fatima had completed the construction of the western wing before her death, when her daughter had reached the age of eighteen. Princess Fatima added an eastern wing to the palace and linked the two wings with a beautiful corridor. The Palace remained in use for summer residence until July 1952. When the princess's property was confiscated, she was allowed to reside in the palace. This was until 1964, when Princess Fatima al-Zahra’ "ceded" the palace to the Egyptian government and left for Cairo. Princess Fatima al-Zahra died in 1983. Following 1952, the jewelry left by the Royal Family was kept secure and unseen until a 1986 decree by President Mubarak was issued to assign Princess Fatima Al-Zahra' Palace in Alexandria as a special museum to house those pieces. The museum was renovated and developed in 1986 and 1994. Since late 2004, the Supreme Council of Antiquities has begun a comprehensive development and restoration process for the museum at an estimated cost of 10 million Egyptian pounds, with the aim of increasing its capacity to accommodate more valuable exhibits in stores that have not yet been displayed, and the museum was opened in April 2010. Palace design The palace was built in 1919. Its walls and ceilings are adorned with oil paintings depicting various historical scenes and natural scenery. The palace windows are decorated with lead-inlaid glass artwork also depicting European-style historical scenes. It has 4,185 square metres (45,050 ft2) of interior space, and is surrounded by gardens. See also Museums in Alexandria List of museums in Egypt References External links Royal Jewelry Museum: anniversary information Archived 2007-09-30 at the Wayback Machine
Museo reale dei gioielli

Il Museo Reale dei Gioielli (in arabo متحف المجوهرات‎? ) è un museo di arte e storia sito nel quartiere Zizenia di Alessandria, Egitto. Si trova nell'ex palazzo della principessa Fatma Al-Zahra', progettato da Antonio Lasciac. Le sale dell'edificio contengono una collezione inestimabile di gioielli della dinastia Muhammad Ali. Nelle sale e nelle hall sono inoltre esposti dipinti, statue e arti decorative del XIX secolo. Il museo è stato inaugurato il 24 ottobre 1986. Dopo diversi anni di lavori di ristrutturazione e ampliamento è stato riaperto nell'aprile 2010. Museo Il museo ospita importanti gioielli e acquisizioni d'arte della dinastia di Muhammad Ali e dei suoi discendenti, che governarono l'Egitto per quasi 150 anni dal 1805 fino alla rivoluzione egiziana del 1952. Dopo la rivoluzione, i gioielli lasciati dalla famiglia reale furono tenuti al sicuro e nascosti fino a quando non fu emanato un decreto del 1986 del presidente Mubarak per destinare il palazzo della principessa Fatima Al-Zahra' ad Alessandria a museo speciale per ospitare quei pezzi. Palazzo Il palazzo venne costruito nel 1919. Le sue pareti e soffitti sono adornati con dipinti ad olio raffiguranti varie scene storiche e scenari naturali. Le finestre del palazzo sono decorate con opere d'arte in vetro intarsiato a piombo che raffigurano anche scene storiche in stile europeo. Ha una superficie di 4.185 m2 di spazio interno ed è circondato da giardini. Voci correlate Re d'Egitto Alessandria d'Egitto Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Museo Reale dei Gioielli Collegamenti esterni Museo dei gioielli reali: informazioni sull'anniversario Archiviato il 30 settembre 2007 in Internet Archive.
Королівський музей коштовностей (Александрія)

Королівський музей коштовностей — художньо-історичний музей у єгипетському місті Александрія, в районі міста, що має назву Зізенія. Розташований у колишньому палаці принцеси Фатми Аль-Захра. Зали музею містять цінну колекцію коштовностей та прикрас династії Мухаммеда Алі. Картини, статуї та декоративно-прикладне мистецтво XIX століття експонуються також у кімнатах та вестибюлях. Вперше музей був відкритий 24 жовтня 1986 року. Через кілька років реконструкції та розширення знову був відкритий у квітні 2010 року. Музей У музеї зберігаються вироби мистецтва та ювелірні вироби династії Мухаммеда Алі і його нащадків, які правили Єгиптом майже 150 років з 1805 року до Єгипетської революції 1952 року. Після Революції 1952 року коштовності королівської родини зберігалися в безпеці і не виставлялись на показ. Указ президента Мубарака 1986 року оголосив палац принцеси Фатіми Аль-Захра в Александрії як спеціальний музей для зберігання цих історичних предметів. Дизайн палацу Палац був побудований у 1919 році. Його стіни та стелі прикрашають олійні картини, які зображують різні історичні сцени та природні пейзажі. Сам палац являє собою архітектурний шедевр, розроблений за європейським зразком принцеси Фатіми з дядьком по материнській лінії, його спроєктував італійський архітектор, за проєктами якого збудовано також район Сиди Габер в Олександрії. Вікна палацу прикрашені свинцево-інкрустованими скляними творами, що зображують історичні сцени в європейському стилі. Палац оточений садами і займає площу 4 185 м², що робить його одним з найбільших музеїв Єгипту. Див. також Король Єгипту Музеї в Олександрії Посилання
Mešita Abú El-Abbáse Mursího

Mešita Abú El-Abbáse Mursího (arabsky جامع المرسي أبو العباس) je slavná mešita, která se nachází v egyptské Alexandrii. Budova byla navržena a postavena Eugeniem Valzanim a Mario Rossim v letech 1929 až 1945. Byla věnována El-Mursímu Abú Abbásovi, který žil ve 13. století a v roce 1287 v Alexandrii zemřel. V mešitě se nachází jeho hrobka. Mešita je situována v alexandrijské čtvrti Anfuši, nedaleko od citadely Qaitbay. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku El-Mursi Abul Abbas Mosque na anglické Wikipedii. Související články Alexandrie Islámská architektura Seznam mešit Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mešita Abú El-Abbáse Mursího na Wikimedia Commons
Abu-l-Abbas-al-Mursi-Moschee

Die Abu-l-Abbas-al-Mursi-Moschee (arabisch جامع أبو العباس المرسي, DMG Ǧāmiʿ Abū l-ʿAbbās al-Mursī) ist eine Moschee in Alexandria, in der sich die Grabstätte von Abu l-ʿAbbas al-Mursi (* 1219 in Murcia; † 1286 in Alexandria) befindet. Das Gebäude wurde nach Entwürfen der italienischen Architekten Eugenio Valzania und Mario Rossi von 1929 bis 1945 erbaut. Die ursprüngliche Moschee ließ im Jahr 1306, ca. 18 Jahre nach dem Tod al-Mursis, ein reicher Kaufmann Alexandrias neben dem Grabmal al-Mursis errichten. Das Ministerium für Religiöse Stiftungen beschloss 1927, die alte Moschee abzureißen und eine neue errichten zu lassen. Weblinks Einzelnachweise Quellen Mohamed Ali Mohamed Khalil: The Italian architecture in Alexandria, Egypt. The conservation of the Italian residential buildings. Zugleich Thesis, Universität Kore Enna (UKE), Enna 2008–2009. Auf de.Scribd.com (englisch), abgerufen am 14. September 2020.
Mezquita de Abu al-Abbas al-Mursi

La mezquita de Abu al-Abbas al-Mursi (en árabe: جامع أبو العباس المرسي‎) es una mezquita egipcia en la ciudad de Alejandría. Está dedicado al sufí murciano andalusí San Abul Abbas al-Mursi, cuya tumba contiene. Está ubicada en el barrio de Anfoushi de Alejandría, cerca de la ciudadela de Qaitbay. La mezquita fue rediseñada y construida en la forma actual por Eugenio Valzania y Mario Rossi en los años 1929/1945, y está altamente influenciada por los edificios y la arquitectura del antiguo Egipto en El Cairo. Historia Abu al-Abbás al-Mursi, discípulo del gran jeque Abu Al Hassan Shadili, santo sufí del siglo XIII, murió en 1286 y fue enterrado aquí. La mezquita fue construida por primera vez en 1307 por el jeque Zinedin Ibn Kattan (Gran patrón de los comerciantes de Alejandría). En 1477, la mezquita fue restaurada por el príncipe Kachmaj Isshaki de la época del rey al Ashraf Qaitbay. En 1775, el jeque abu el Hassan Ali Ibn Ali al Maghribi restauró de nuevo esta mezquita que empezaba a deteriorarse. La mezquita fue rediseñada y construida en la forma actual actual por Eugenio Valzania y Mario Rossi en los años 1929/1945, y estuvo muy influenciada por los edificios y la arquitectura del Viejo Cairo de Egipto. Sirvió a su vez como una fuente clave de inspiración para la Mezquita Sheikh Zayed en Abu Dabi, mucho más grande, que se completó en 2007 después de más de una década de trabajo de construcción.​​ Referencias Enlaces externos Guía de viajes de destinos sagrados sitio web "Abu al-Abbas al-Mursi Mosque, Alejandría
Mosquée Abu el-Abbas el-Mursi

La mosquée El-Mursi Abul-Abbas (en arabe : جامع المرسي أبو العباس) est une mosquée d'Alexandrie, en Égypte. Elle est consacrée au saint musulman alexandrin el-Abbas Abul Mursi. Elle se trouve dans le quartier Anfoushi, près de la citadelle de Qaitbay, sur la péninsule de Pharos. Histoire Le bâtiment est édifié en 706 de l'hégire (1306) par Cheikh Zinedin Ibn Kattan (Grand patron des commerçants d'Alexandrie), sur la tombe de Ahmad Abu Al-Abbas Al-Mursi (en), disciple du Grand Cheikh Abu Al-Hassan al-Shâdhilî, saint soufi du XIIIe siècle (né à Murcie en 616/1219 et mort en 686/1287). En 1477, la mosquée fut restaurée par le prince Kachmaj Isshaki, sous le règne du roi al-Ashraf Qaitbay. En 1767, le Cheik Abu al-Hassan Ali Ibn Ali al-Maghribi entreprend une nouvelle restauration de l'édifice, qui se trouvait à nouveau cette mosquée en mauvais état. Le mausolée a été reconstruit durant l'entre-deux-guerres par deux architectes italiens. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « El-Mursi Abul Abbas Mosque » (voir la liste des auteurs). Portail de l'islam Portail de l’Égypte