NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ministry of Justice (Egypt)

The Ministry of Justice is the justice ministry of the government of Egypt. Its headquarters are in The New Capital. History Before the governorship of Egypt was assigned to Muhammad Ali Pasha in 1805, the Ottoman Sultan in Istanbul sent 24 Beys to the Turkish governor in Egypt to oversee major affairs in Egypt. During the reign of Muhammad Ali Pasha, the (Diwan/Office of the Governor or Khedive) was established. Its powers combined legislative, executive, and judicial authority. It was entrusted with maintaining public order in the city, enacting regulations and laws, and adjudicating disputes between citizens and foreigners alike, particularly in matters related to inheritance and major crimes. During the reign of Khedive Ismail, the Ministry of Justice (then called the Supervision of Justice) was established in 1878 pursuant to a Khedive's high decree issued in August 1878. This resulted from a change in the litigation system and an attempt to reorganize the judiciary, transforming it from the Justice Courts to the Mixed Courts, which were established in 1875. Approximately 26 Supervisions served in the Ministry of Justice from its inception until 1914, when the names of the Supervisions were changed to Ministries. Profile On 17 June 2014 Mahfouz Saber was appointed minister of justice. On 20 May 2015 Ahmed El-Zend was appointed as minister of justice and was reappointed on 19 September 2015, but on 14 March 2016, he was removed from his post by Egyptian Prime Minister, Sherif Ismail, for making controversial comments. On 23 March Mohamed Hossam Abdel Rahim was named minister of justice. List of ministers Mohammed Sabri Abu Alam (1942-1944) Mohamed Ali Rushdie (1952) Ahmed Hosni (1952-1961) Nihad Al-Qasim (1961) Fathi Al-Sharqawi (1961-1964) Badawi Ibrahim Hamouda (1964-1965) Essam El Din Hassouna (1965-1968) Mohamed Abu Nusair (1968-1969) Mustafa Kamel Ismail (1969-1970) Hassan Fahmi al-Badawi (1970-1971) Mohamed Mohamed Salama (1971-1973) Fakhri Mohamed Abdel Nabi (1973-1974) Mustafa Fahmi Abu Zeid (1974–1975) Adel Younis (1975-1976) Ahmed Talaat (1976-1978) Ahmed Mamdouh Attia (1978) Ahmed Ali Moussa (1978-1979) Anwar Abdel Fattah Abu Sahli (1979-1981) Ahmed Sameer Sami (1981-1982) Ahmed Mamdouh Attia (1982-1987) Farouk Seif Al Nasr (1987-2004) Mahmoud Abul Leil (2004-2006) Mamdouh Marei (2006-2011) Mohamed Abdel Aziz Al Jundi (2011) Adel Abdul Hamid (2011-2012) Ahmed Mekki (2012-2013) Ahmed Suleiman (2013) Adel Abdel Hamid (2013-2014) Nair Othman (2014) Mahfouz Saber (2014-2015) Ahmed Al Zind (2015-2016) Mohamed Hossam (2016–2018 or 19) Omar Marawan (2018 or 2019 to 2026) Mahmoud el sherif 2026 - present See also Cabinet of Egypt Justice ministry Politics of Egypt References External links Ministry of Justice official website Egypt's Cabinet Database
Palau de Malkatta

El palau de Malkatta o Malqata (àrab: قصر الملقطة, qaṣr al-Malqaṭa) és un palau del faraó Amenhotep III, situat a Malqata, a l'oest de Tebes (avui Luxor), al sud de la zona de la necròpoli. Antigament, fou conegut com a palau de Dazzling Aten, un dels noms del faraó, però al segle xx el nom de Malqata hi va predominar. El nom vol dir 'el lloc en què s'escullen les coses' per les moltes ruïnes que hi havia. La construcció es va iniciar el 1381 aC, i el faraó hi va anar a residir 17 anys després. És un complex amb variades estructures, amb diversos palaus, temples, sales, cases de la família reial, departaments del servei, i un altar de desert (Kom al-Samak). Les restes d'un canal artificial (Birket Habu) són encara visibles. Té al nord el complex mortuori de Ramsès III anomenat Madinet Habu. El palau de Malqata fou la residència principal dels faraons de la dinastia XVIII (que hi vivien per períodes de menys d'un any). Es creu que el faraó Tutankamon, o el seu predecessor Smenkhare, podria haver nascut aquí i que hi va residir un temps, abans que son pare, el faraó Akhenaton promogués el monoteisme i traslladés la cort i el govern a Amarna. Segurament, en pujar al poder el jove Tutankamon i recuperar el politeisme, va abandonar Amarna i va tornar a residir a Malqata fins a la seva mort. El palau mateix té capelles, sales d'audiències, cuines, departaments per a la reialesa i per al servei, sales de treball i d'altres. La sala del tron és al sud, amb els departaments del faraó al darrere. Una muralla de més de cent metres el protegia. Dins les muralles, hi havia magatzems, cuines, edificis i altres dependències. Encara se'n conserva una bona part i la decoració està preservada. Destaquen les pintures de la dea Nekbet i els noms i títols del faraó. Algunes pintures han estat restaurades. El paviment deixa veure rastres de banys o piscines. A les columnes, hi ha diversos relleus, entre els quals, alguns del faraó i la dea Bes. Té un temple dedicat a Amon. Fou construït per a la reina Tidje (Tiye) i altres membres de la família reial. Resten algunes pintures de la reina. El faraó Amenhotep va morir allí als 48 anys, i hi va néixer Tutankhamon. Al sud, hi ha un temple romà dedicat a Isis, que els habitants de la zona anomenen Deir al-Shalwit. Fou excavat per Daressy el 1888, però molt parcialment. El 1910-1920, s'hi feren noves excavacions dirigides pel Museu Metropolità d'Art de Nova York. El 1971 i fins al 1979 es va tornar a excavar. Es van trobar restes del Paleolític, a la zona de l'establiment romà i vers el desert. Restes de la dinastia XVIII es van trobar al turó anomenat Kom al-Samak. També s'han trobat objectes romans i romans d'Orient. Noves excavacions s'hi van iniciar el 1985. Galeria d'imatges Referències Enllaços externs Excavacions a Malqata Sud (Universitat de Waseda) Arxivat 2011-06-05 a Wayback Machine. (anglès) i (japonès).
Malkata

Malkata (o Malqata) es un lugar de gran interés arqueológico situado en la ribera occidental del río Nilo, frente a Tebas, en Egipto, al sur de Medinet Habu, en el desierto. Es célebre por encontrarse los restos del palacio del rey Amenhotep III (Amenofis III). Al sur del palacio hay un templo dedicado a Isis que fue construido en el período romano; el nombre moderno de este templo es Deir al-Shalwi. El palacio de Amenhotep III El palacio era conocido originalmente como "el palacio del deslumbramiento de Atón", y fue construido con adobes; este palacio fue la residencia de Amenhotep en la última época de su reinado. Fue comenzado alrededor del año 11.ero de su gobierno y las obras continuaron hasta que el faraón hizo del mismo su morada permanente desde el año 29.no. Una vez terminado fue la residencia real más grande de Egipto. Al este del palacio fue excavado un gran lago ceremonial. La zona del palacio estaba comunicada con el Nilo a través de un sistema de canales que terminan en un gran muelle, ahora llamado Birket Habu. Excavaciones arqueológicas En el lugar hay restos de varias estructuras, que fueron construidas con ladrillos de adobe, de varios palacios, un templo dedicado a Amón, un pasaje del festival, casas de la élite, de los parientes de la familia real, viviendas para los asistentes, y un altar llamado Kom al-Samak. Se descubrió también un asentamiento y un cementerio romanos, de la época de Trajano y Adriano. Las ruinas del palacio se redescubrieron en 1888 por Daressy, exploración que continuó el Metropolitan Museum of Art entre 1910 y 1920. En los años 1970 fue excavado por el University Museum of Pennsylvania. Posteriormente ha sido investigado por la misión arqueológica de la universidad de Waseda desde 1985. Referencias Fletcher, J. Egypt's Sun King: Amenhotep III, 2000. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Malkata. Excavaciones en Malkata Sur, Waseda University (en inglés) Archivado el 5 de junio de 2011 en Wayback Machine. Excavaciones en Malkata, Waseda University (en inglés) Archivado el 1 de febrero de 2011 en Wayback Machine.
Malkata

Malkata (o el- Malqata) è un sito archeologico egiziano vicino a Tebe. Fu scoperto nel 1888 quasi per caso da Daressy, un assistente di Gaston Maspero, del Service des Antiquitès. Il nome della località el- Malqata significa: "luogo in cui le cose vengono ritrovate" ed in effetti pare che in questa zona, prima degli scavi, siano stati notati spesso affioramenti di materiali ceramici. A dare impulso alla costruzione del complesso palaziale fu il faraone Amenofi III poco prima della celebrazione del suo terzo giubileo (o festa Heb-Sed) anche se l'occupazione di questo luogo da parte del sovrano risale almeno alla prima festa giubilare. Il sito si estende per 32 ettari e può essere suddiviso in cinque aree: il palazzo del sovrano, la dimora della regina, una cappella dedicata al dio Amon, gli appartamenti dei funzionari e gli alloggi degli operai. Sembra che l'occupazione della zona sia continuata anche durante i primi anni di regno di Amenofi IV-Akhenaton per poi essere abbandonata durante gli anni dell'eresia di Amarna. Bibliografia N.Reeves, Egypt's False Prophet Akhenaten, Thames &Hudson, Londra, 2001 Voci correlate Amenofi III XVIII dinastia egizia Nuovo Regno Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Malkata
Malkata

Malkata – starożytny kompleks pałacowy położony na terenie historycznych Teb, zajmujący powierzchnię około 30 hektarów. Pełnił funkcję rezydencji wywodzącego się z XVIII dynastii faraona Amenhotepa III i jego rodziny. Opis kompleksu W skład kompleksu wchodził pałac, a także m.in. biblioteka, budynki administracyjne, magazyny, ogrody i świątynia Amona. Na terenie Malkaty mieszkali członkowie rodziny władcy (faraon Amenhotep III, jego żony i dzieci) oraz najwyżsi urzędnicy, w tym wezyrowie. Od świątyni prowadziła droga do portu rzecznego nad Nilem, gdzie zacumowana była ceremonialna barka wykorzystywana podczas uroczystości religijnych i państwowych. Pałac został wzniesiony głównie z cegły suszonej, w konstrukcji użyto także drewna, piaskowca i wapienia. Ściany pałacu były otynkowane i malowane na biało z zewnątrz, natomiast wnętrza zdobiono przedstawieniami bóstw oraz motywami fauny i flory. Samą budowlę udekorowano kartuszami Amenhotepa III i jego żony Teje. Historia Budowa kompleksu pałacowego, która się wiązała z przeniesieniem stolicy z Memfis do Teb, rozpoczęła się około 11. roku panowania Amenhotepa III; prace nie zostały jednak ukończone za życia władcy. Malkata najprawdopodobniej nie była stałą rezydencją faraona; przypuszcza się, że kompleks mógł służyć głównie jego żonie Teje. Po śmierci Amenhotepa III jego syn i następca Echnaton przeniósł stolicę państwa do miejscowości Achetaton. Kolejni władcy Egiptu, tj. Tutanchamon i Aj, rezydowali ponownie w Malkacie, natomiast za rządów Ramzesa II kompleks funkcjonował już jako jedna z królewskich rezydencji (stolica państwa mieściła się wówczas w Pi-Ramzes). W okresie rzymskim na terenie dawnego kompleksu wzniesiono świątynię poświęconą Izydzie. Z pałacu zachowały się jedynie fundamenty oraz nieliczne fragmenty dekoracji malunków. Część zachowanych obiektów trafiła do zbiorów Muzeum Egipskiego w Kairze. Ruiny obiektu zostały odkryte w 1888 przez Georges’a Daressy’ego, a w latach 1910–1920 badania wykopaliskowe prowadziło Metropolitan Museum of Art. Ich kontynuację w latach lat 70. XX wieku podjął zespół naukowców z Uniwersytetu Waseda. Przypisy
Malcata (Egito)

Malcata (Malkata) ou Malquata (Malqata) foi um assentamento e palácio no extremo sul do oeste de Tebas, em oposição a atual Luxor, do início do século XIV a.C.. Inclui os restos da comunidade que cresceu em volta do palácio do faraó Amenófis III (r. 1390–1352 a.C.) e que foi escavada entre 1888 e 1918, mas apenas uma pequena parte do trabalho foi publicado. Nos anos 70, a reexaminação do sítio por David O'Connor e Barry Kemp remediou parcialmente a situação. A área escavada inclui vários grandes edifícios oficiais (incluindo quatro prováveis palácios), cozinhas, armazéns, áreas residenciais e um templo dedicado a Ámon. A leste de Malcata, há os restos de Birquete Habu, o grande lago artificial criado ao mesmo tempo dos palácios de Amenófis, provavelmente em relação a seu Festival Sede. O extremo sul do sítio, Com Semaque, foi escavado durante os anos 70 e 80 por uma expedição japonesa da Universidade de Uasseda e revelou um incomum quiosque-plataforma cerimonial pintado com uma escada e rampa. Referências Bibliografia Shaw, Ian; Nicholson, Paul (1995). «Malkata». In: Harry N. Abrams. The Dictionary of Ancient Egypt (em inglês). Nova Iorque: Princeton University Press. ISBN 0810932253
Малката

Малката (с арабского «место, где подбирают вещи»; егип. Pn-ṯḥn-Jtn - «Сияние Атона») — построенный во времена XVIII династии Нового царства древнеегипетский дворцовый комплекс, находившийся на западном берегу Нила близ города Фивы. История Дворец Малката был возведён в XIV веке до н. э., во время царствования фараона Аменхотепа III. К нему был также пристроен храм, посвящённые жене фараона Тие и богу Собеку. Строительным материалом при возведении служили кирпичи из глины. Восточнее дворца находилось священное озеро, соединённое сетью каналов с Нилом. В месте впадения каналов в реку находился крупный порт Биркет-Абу. В пустыне, поглотившей развалины Малкаты, после проведённых в 1888 году (Жоржем Даресси), в 1910—1920 годах (американским музеем Метрополитен), в 1970 году (музеем Филадельфийского университета) и с 1985 года — японским университетом Васэда раскопок на севере комплекса обнаружены руины храма Амона, на его юге — храма богини Исиды, а также зал торжеств Дворца, помещения для египетской знати и родственников семьи фараона, комнаты стражи и находящийся за пределами дворца алтарь «Ком эль-Самак». Возведение дворца Малката, начавшееся на 11-й год правления Аменхотепа III, продолжалось 18 лет. Первоначально носил название «Дворец сверкающего Атона», позднее был известен под именем «Пер-Хай» (Дом торжеств). Малката была резиденцией фараона в его последние годы царствования и была крупнейшим царским дворцом Древнего Египта. В нём фараон находился в непосредственной близости от столицы своего государства — Фив. Тем не менее, дворец вскоре опустел — так как фараон Эхнатон его покинул после перенесения столицы Египта из Фив в Амарну. В Малкате позднее жили предпоследний фараон XVIII династии Эйе, а также его преемник Хоремхеб. Ко времени правления фараона Рамзеса II дворцовый комплекс превратился в одну из незначительных резиденций фараона, столица царства которого находилась много севернее. Во времена владения Египтом римлянами и византийцами Малката использовалась также и ими. Структура Малката включала в себя огромное количество помещений и служб, среди которых выделялись спальные покои фараона, зал аудиенций, помещения его гарема. После того, как Эхнатон покинул дворец, «гарем» служил как складское помещение. Настенные росписи, открытые и изученные археологами, определённо указывают на то, что дворец был искусно украшен. На потолках спальных покоев фараона многочисленны изображения богини Нехбет. Многие стены расписаны изображениями животных и растений, видом болотных пейзажей. В залах были установлены также красочно украшенные изображениями цветов деревянные колонны. Несмотря на плохую сохранность строения в целом, некоторые росписи сохранились в относительно приличном состоянии. Литература Iida Kishiro и др.: Studies in the palace of Malqata. Investigations at the palace of Malqata 1985—1988. University Press, Tokio 1993, ISBN 4-8055-0252-5 (на английском и японском языках).
Malqata

Malqata, alternativ stavning Malkata, är en plats på Nilens västra flodbank nära staden Luxor i Egypten. I området finns ruinerna av ett forntida egyptiskt kungapalats från farao Amenhotep III:s tid under 1300-talet f.Kr. Palatsets historia Palatset påbörjades av farao Amenhotep III under 1300-talet f.Kr. i det forntida Egyptens huvudstad Thebe. Anläggningen uppfördes på Nilens västra flodbank mittemot staden och nära platsen där även kungens gravtempel (Memnons stoder) byggdes. Palatset gavs namnet Per-Hai, "fröjdens hus". Det var även säte för landets administration tills Amenhotep III:s son Akhenaton flyttade huvudstad till El-Amarna. Numera återstår endast grunden till palatsanläggningen och få spår finns kvar av hamnen och kanalen. Plan Palatset innehöll ett stort antal mottagningsrum, gårdar och villor och våningar tillhörande kungafamiljen. Kungens våning bestod av en svit med sovrum, badrum och ett privat mottagningsrum. Drottningens våning låg snett emot kungens, bredvid andra villor inom anläggningen vilka troligen användes av släktingar och höga ämbetsmän. Kök, förråd och tjänsterum för palatsets tjänare låg i närheten. Palatset omgavs av en stor trädgård. Anläggningen förbands med Nilen genom en kanal som ledde fram till palatsets hamn vilken låg vid en konstgjord sjö. Utanför huvudbyggnaderna norr om palatset uppfördes ett tempel till guden Amon, och i öknen väster om palatset har arkeologer funnit fristående altare vars syfte är okänt. Ett annat tempel tillägnat gudinnan Isis låg söder om palatset, men tillhör den senare grekisk-romerska tiden. Dekorationer De arkeologiska utgrävningarna av platsen har gett en inblick i palatsets dekor. Fragment av väggarnas puts, golv och tak visar målade dekorationer av naturen - blommor, vass och djur i träskmarkerna, och geometriska mönster prydda av rosetter. Den kungliga våningens sovrum var dekorerad med målningar av gudinnan Nekhbet. Utsirade träkolumner målade som liljor stödde upp taken. Arkeologerna återfann även konstföremål som avbildade drottning Tiye. Arkeologiska utgrävningar Området undersöktes först av amerikanska arkeologer från Metropolitan Museum of Art på 1910-talet, och sedan av en expedition från University of Pennsylvania på 1970-talet. Japanska arkeologer från Wasedauniversitetet fortsatte sedan utgrävningarna av platsen från 1985 till nutid. Källor Uphill, Eric P.: Egyptian Towns and Cities. Shire Egyptology Series 8 (1988). Externa länkar Malkat South excavations Wasedauniversitetet (engelska) Malkat excavations Wasedauniversitetet (engelska)
Малката

Малката — давньоєгипетський палацовий комплекс на західному березі Нілу поблизу міста Фіви, побудований за часів XVIII династії Нового царства. Історія Палац Малката зведений в XIV столітті до н. е., під час царювання фараона Аменхотепа III. До палацу був також прибудований храм, присвячений дружині фараона Тії та богу Себеку. Будівельним матеріалом при зведенні служила цегла з глини. На схід від палацу лежало священне озеро, поєднане мережею каналів з Нілом. У місці впадання каналів у річку був великий порт (Біркет-Абу). Нині в пустелі, що поглинула руїни Малкати, після проведених у 1888 (Жоржем Дарессі), в 1910—1920 (американським музеєм Метрополітен), в 1970 (музеєм Філадельфійського університету) і з 1985 — японським університетом Васеда розкопок на півночі комплексу були виявлені руїни храму Амона, на його півдні — храму богині Ісіди, а також зал торжеств палацу, приміщення для єгипетської знаті та родичів сім'ї фараона, кімнати варти і вівтар Ком ель-Самак за межами палацу. Зведення палацу Малката, що почалося на 11-й рік правління Аменхотепа III, тривало 18 років. Спочатку мав назву «Палац блискучого Атона», пізніше був відомий під ім'ям «Пер-Хай» (Дім свят). Малката була резиденцією фараона в його останні роки царювання та була найбільшим царським палацом Стародавнього Єгипту. У ньому фараон перебував у безпосередній близькості від столиці своєї держави — Фів. Проте палац незабаром спорожнів — оскільки фараон Ехнатон його покинув після перенесення столиці Єгипту з Фів до Амарни. У Малкаті пізніше жили передостанній фараон XVIII династії Ай, а також його наступник Хоремхеб. На час правління фараона Рамзеса II палацовий комплекс перетворився в одну з незначних резиденцій фараона, столиця царства якого була набагато північніше. За часів володіння Єгиптом римлянами і візантійцями Малката використовувалася також і ними. Структура Малката включала в себе величезну кількість приміщень і служб, серед яких виділялися спальні покої фараона, зал аудієнцій, приміщення його гарему. Після того, як Ехнатон залишив палац, «гарем» служив як складське приміщення. Настінні розписи, відкриті та вивчені археологами, безумовно вказують на те, що палац був майстерно прикрашений. На стелях спальних покоїв фараона численні зображення богині Нехбет. Багато стін розписані зображеннями тварин і рослин, болотних пейзажів. У залах були встановлені також барвисто прикрашені зображеннями квітів дерев'яні колони. Незважаючи на погану збереженість будови в цілому, деякі розписи збереглися у відносно пристойному стані. Література Iida Kishiro і ін .: Studies in the palace of Malqata. Investigations at the palace of Malqata 1985—1988 . University Press, Tokio 1993, ISBN 4-8055-0252-5 (англійською та японською мовами).
Observatoire de Kottamia

L'Observatoire de Kottamia installé en 1964 est situé à 80 km à l'est du Caire à une altitude de 482,7 mètres et profite de 200 à 250 nuits claires pour ses observations. Il est célèbre pour avoir participé à la recherche de sites d'alunissage d'humains à la fin des années 1960. Deux télescopes sont installés sur ce site. Le premier avec un miroir de 188 cm qui pèse environ 2 tonnes est contenu dans un tube de 9 mètres de long, l'ensemble pesant environ 50 tonnes. Le télescope est installé dans un dôme de 19 mètres de diamètre et pèse plus de 100 tonnes. Le dôme protège le télescope du sable et de la chaleur de façon que la température n’excède par 3° Celsius les jours de grande chaleur. Le second télescope, de marque Celestron, est plus petit avec son miroir de 35 cm. L'observatoire a publié une douzaine d'observations d'étoiles variables auprès de l'Association américaine des observateurs d'étoiles variables ainsi que quelques sursauts gamma référencés auprès du Gamma-ray Coordinates Network. Notes et références Portail de l’astronomie Portail de l’Égypte Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Osservatorio di Kottamia

L'Osservatorio di Kottamia è un osservatorio astronomico dell'Egitto. Si trova vicino al villaggio di Kottamia, a 80 km a est del Cairo, ad un'altitudine di circa 480 metri sul livello del mare e beneficia per le sue osservazioni di almeno 200 notti serene l'anno. L'osservatorio è gestito dal National Research Institute of Astronomy and Geophysics (NRIAG). Storia A causa dell'aumento dell'inquinamento luminoso proveniente dal Cairo e dall'interno della stessa città di Helwan, dove si trovava il primo moderno osservatorio dell'Egitto, il governo egiziano decise nel 1948 di creare un nuovo osservatorio nel villaggio di Kottamia. Nel 1962 fu costruito il nuovo osservatorio e nel 1963 vi fu installato un riflettore da circa 1,9 m (il più grande telescopio del Nord Africa e del Medio Oriente), che ricevette la prima luce nel 1964. L'osservatorio è famoso per aver partecipato alla ricerca dei siti di sbarco umano sulla Luna alla fine degli anni sessanta. Il NRIAG ha avviato piani per l'aggiornamento della strumentazione. Strumentazione Due telescopi sono installati su questo sito. Il primo, costruito dalla ditta britannica Grubb Parsons, ha uno specchio con un diametro di 188 cm, contenuto in un tubo lungo 9 metri. Il telescopio è installato in una cupola di 19 metri di diametro, che pesa più di 100 tonnellate. La cupola protegge il telescopio dalla sabbia e dal calore in modo che la temperatura non superi i 3 °C nelle giornate molto calde. Il secondo telescopio, marca Celestron, è più piccolo e ha uno specchio con un diametro di 35 cm. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Osservatorio di Kottamia Collegamenti esterni Sito ufficiale, su nriag.sci.eg.