NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Stadio dell'Accademia militare del Cairo

Lo stadio dell'Accademia militare del Cairo (in arabo إستاد الكلية الحربية بالقاهرة‎?, Istād al-Kulliyya al-Ḥarbiyya bi-l-Qāhira) è uno stadio calcistico del Cairo situato nel distretto di Nozha, nella zona nord-est della capitale egiziana. Ha una capienza totale di 65 000 posti. Inaugurato nel 1989 e intitolato all'Accademia militare egiziana perché inizialmente in uso a studenti e militari della scuola, fu tra le sei sedi della Coppa delle nazioni africane 2006, svoltasi in Egitto, e nel 2009 fu ristrutturato in vista del campionato mondiale di calcio Under-20, alcune partite del quale si sono svolte nell'impianto. Prima della ristrutturazione lo stadio aveva 28 500 posti. Incontri di rilievo Campionato mondiale di calcio Under-20 2009 Tra il 25 settembre e il 1º ottobre 2009 si sono tenute in questo stadio le seguenti partite del campionato mondiale Under-20: Trinidad e Tobago 0 - 0 Paraguay (Gruppo A) il 1º ottobre Nigeria 0 - 1 Venezuela (Gruppo B) il 25 settembre Spagna 8 - 0 Tahiti (Gruppo B) il 25 settembre Nigeria 0 - 2 Spagna (Gruppo B) il 28 settembre Tahiti 0 - 8 Venezuela (Gruppo B) il 28 settembre Venezuela 0 - 3 Spagna (Gruppo B) il 1º ottobre Spagna 1 - 3 Italia (Ottavi di finale) il 5 ottobre
Cairo Militaire Academie Stadion

Het Cairo Military Academy Stadium (Arabisch: إستاد الكلية الحربية بالقاهرة) is een multifunctioneel stadion in Caïro, de hoofdstad van Egypte. Het stadion wordt vooral gebruikt voor voetbalwedstrijden, maar er kunnen ook atletiekwedstrijden gespeeld worden. Het is geopend in 1989 en biedt plaats aan 28.500 toeschouwers. Het stadion werd oorspronkelijk gebouwd als stadion voor militaire teams en voetballers van de militaire academie. Afrika Cup In 2006 werd van dit stadion gebruikgemaakt voor voetbalwedstrijden op het Afrikaans kampioenschap voetbal dat van 20 januari tot en met 10 februari 2006 in Egypte werd gespeeld. In dit stadion waren 6 groepswedstrijden, de kwartfinale tussen Ivoorkust en Kameroen (1–1) en de troostfinale tussen Senegal en Nigeria (0–1).
Stadion Akademii Wojskowej w Kairze

Stadion Akademii Wojskowej w Kairze (arab.: إستاد الكلية الحربية بالقاهرة Istād al-Kullīyah al-Ḥarbīyah bil-Qāhira, znany również jako Estad El Koleya El Harbeya) – wielofunkcyjny stadion w stolicy Egiptu, Kairze. Charakterystyka Jego pojemność wynosi 30 000 widzów. Został wybudowany w roku 1989. Obiekt był jednym z sześciu stadionów, na których rozegrany został Puchar Narodów Afryki 2006. Odbyło się na nim sześć spotkań fazy grupowej, jeden ćwierćfinał oraz mecz o 3. miejsce. Przypisy
Estádio da Academia Militar do Cairo

O Estádio da Academia Militar do Cairo (em árabe: إستاد الكلية الحربية بالقاهرة) é um estádio multiuso localizado no Cairo, capital do Egito. Inaugurado em 1989 e de propriedade do Exército Egípcio, responsável pela sua construção, o estádio já foi uma das sedes oficiais do Campeonato Africano das Nações de 2006 e da Copa do Mundo FIFA Sub-20 de 2009, realizadas no país. Além disso, é a casa onde o Zamalek manda seus jogos oficiais por competições nacionais. Esporadicamente, o Al-Ahly também manda partidas ali quando o Estádio Internacional do Cairo encontra-se ocupado, sediando outros eventos. Conta com capacidade máxima para 28 500 espectadores. Referências
Стадион Каирской военной академии

Стадион Каирской военной академии (араб. إستاد الكلية الحربية بالقاهرة‎) — многофункциональный стадион, расположенный в городе Каир, Египет. Был открыт в 1989 году. Вместимость стадиона составляет 22 000 зрителей. Стадион был среди шести, принимавших матчи Кубка африканских наций 2006 года. А в 2009 году на стадионе проводились игры Чемпионата мира по футболу среди молодёжных команд. Стадион Каирской военной академии расположен примерно в 7 км от Каирского международного стадиона, на дороге, ведущей к Международному аэропорту Каира, в районе северо-восточной части столичного пригорода Гелиополиса. Он был построен в 1989 году для использования его воинскими подразделениями и студентами Каирской военной академии. На стадионе проводились матчи двух ведущих футбольных клубов Каира, «Замалека» и «Аль-Ахли», во время реконструкции столичного Международного стадиона. Примечания Ссылки Стадион на сайте worldstadiums.com
Синайски манастир

Синайският манастир „Света Екатерина“ е построен в подножието на Синайската планина в Египет от император Юстиниан I между 527 и 565 г. Според преданието на това място ангели отнасят тялото на света великомъченица Екатерина след обезглавяването ѝ. Според преданията тук Мойсей вижда неизгарящата къпина, Божий знак и известие, че е избран за пророк. Това е най-старият в историята манастир, който никога не е преустановявал изпълнението на религиозните служби и е действащ и в наши дни. Обявен е от ЮНЕСКО за обект от списъка на световното наследство. Библиотеката в манастира съдържа най-голямата колекция на ръкописи след Ватиканската библиотека. В манастира има над 120 икони. Манастирът е хранилище на безценни произведения на раннохристиянското изкуство, архитектура и илюстровани ръкописни книги. Галерия Бележки
Klášter svaté Kateřiny

Klášter svaté Kateřiny (arabsky دير سانت كاترين‎, Dayr Sānt Kātrīn, řecky Ιερά Μονή Αγίας Αικατερίνης στο Όρος Σινά, Iera Monî Agias Aikaterinîs sto Oros Sina) je klášter v poušti na Sinajském poloostrově v Egyptě nedaleko města Svatá Kateřina (arabsky سانت كاترين‎) v guvernorátu Jižní Sinaj. Klášter se nachází v údolí na severním úpatí Mojžíšovy hory v místě, kde podle Bible spatřil Mojžíš hořící keř. Církevně náleží do jurisdikce Sinajské pravoslavné církve. Historie Jedná se o řecký ortodoxní klášter, který byl založen v 6. století, ačkoli přítomnost křesťanů zde byla zaznamenána již na konci 3. století. Klášter svaté Kateřiny je jedním z nejstarších křesťanských klášterů na světě. Byl vystavěn jako pevnost kolem biblického „hořícího keře“, který uvnitř kláštera roste dodnes a přivádí na místo mnoho poutníků. Původně byl komplex nazýván klášterem Proměnění Páně nebo klášterem Hořícího keře. V 8. století získali sinajští mniši ostatky svaté Kateřiny a podle této světice byl klášter nazván v 11. století. Klášterní areál Základem kláštera je trojlodní bazilika, ve které se nachází unikátní kolekce starých knih a ikon. V areálu se dále nachází tzv. Mojžíšova studna a zajímavostí je, že se v něm nachází i mešita, která byla postavena v roce 1106 pro muslimské poutníky, ale která se dnes již nevyužívá k rituálním účelům. Od roku 2002 je klášter na seznamu Světového dědictví UNESCO. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Монастырь Святой Екатерины na ruské Wikipedii. Související články Křesťanská sakrální architektura Mojžíšova hora Sinaj (biblická hora) Sinajský kodex Organizace pravoslavných církví Autonomie (východní křesťanství) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Klášter svaté Kateřiny na Wikimedia Commons Official Website of the Holy Monastery of St. Catherine at Mount Sinai (anglicky)
Sankt Katharinas Kloster

Sankt Katharinas Kloster (gr. Μονὴ τῆς Ἁγίας Αἰκατερίνης) er et græsk-ortodokst kloster for foden af Sinaibjerget i den egyptiske by Sankt Katharina opkaldt efter helgenen af samme navn. I klosteret er fundet to kodekser: et på græsk (Codex Sinaiticus) fundet af Tischendorf i 1844, et på aramæisk (Codex syriacus) fundet af søstrene Agnes og Margaret Smith. Klosteret er optaget på UNESCOs Verdensarvsliste og er ifølge UNESCO det ældste fungerende kristne kloster i verden. Efter ordre fra Justinian 1. blev klosteret opført mellem 527 og 565 for at lukke den brændende tornebusks kapel, som var opført på vegne af Helena af Konstantinopel, Konstantin den Stores mor, hvor Moses angiveligt så den brændende busk. Det skulle være den oprindelige brændende tornebusk, der opbevares på stedet. Da det eksisterende kloster er en tilbygning til det oprindelige, kaldes det også for "St. Helenas Kapel". Stedet betragtes som helligt for både kristendommen, jødedommen og islam. Billedgalleri Kilder Eksterne henvisninger Saint Catherine Area World Heritage Listing del sito ufficiale UNESCO Official Website of the Holy Monastery of St. Catherine at Mount Sinai Saint Catherine Foundation Arkiveret 20. april 2017 hos Wayback Machine
Szent Katalin-kolostor

A Szent Katalin-kolostor (arabul: دير القدّيسة كاترينا, görögül: Μονὴ τῆς Ἁγίας Αἰκατερίνης, Monì tìs Agìas Ekaterìnis) Egyiptomban a Sínai-félszigeten, a Sínai-hegy (Hóreb-hegy) csúcsának lábánál fekszik. Az ószövetségi feljegyzések szerint itt, a hegyen kapta meg Mózes a törvény tábláit. A hegyet a muzulmánok Dzsebel Musza néven ismerik és tisztelik. Az egész terület az ábrahámi vallások számára szent hely. 2002 óta szerepel az UNESCO kulturális világörökségek listáján. Története, jellemzői A görög ortodox kolostort 550 körül alapították és ez a világ egyik legrégebbi, folyamatosan eredeti feladatkörében működő kolostora. A kolostor előtt kápolna állt itt, amelyet a 4. század elején Heléna császárnő építtetett, azon a helyen, ahol a hagyomány szerint Mózes az égő csipkebokrot látta. Mózes később a közeli hegyen kapta meg a Tízparancsolatot tartalmazó kőtáblákat. A hely a keresztények között hamar zarándokhellyé vált és a 6. században I. Iusztinianosz bizánci császár parancsára megerősített kolostort építettek erődszerű falakkal körbevéve, hogy megvédjék a szerzeteseket és a zarándokokat a fosztogatóktól. Az épületegyüttest csak valamivel ezután szentelték Alexandriai Szent Katalinnak. A bonyolult elrendezésű, útvesztőre hasonlító kolostor falai és épületei a bizánci építészet jelentős alkotásai. A kolostor legfontosabb részei, a 6. századból származó bazilika és az úgynevezett „Égő csipkebokor-kápolna” különösebb károsodás nélkül, jó állapotban maradtak fenn. A kolostorban található a világ legrégebbi, folyamatosan működő könyvtára, felbecsülhetetlen értékű kora keresztény kéziratokat és ikonokat őriznek, valamint egy Jézus színeváltozását ábrázoló, szintén a korai kereszténység korából származó mozaikot. A kolostorban lakó közösségek mindig igyekeztek szoros kapcsolatot ápolni a körülöttük élő muszlimokkal. Ennek bizonyítéka egy 623-ból származó, Mohamed próféta aláírását viselő dokumentum, ami felmenti a szerzeteseket a katonai szolgálat és az adófizetés alól. Viszonzásul a kolostor területén egy kápolnát mecsetté alakítottak át, ami azóta is muszlim imahelyként működik. Galéria Jegyzetek Források Egyiptom. National Geographic. Geographia Kiadó. 2008. : Cite has empty unknown parameter: |1= (súgó) Világörökségek enciklopédiája. Kossuth Kiadó. 2011. ISBN 963-09-6595-8. : Check |isbn= value: checksum (súgó); Cite has empty unknown parameter: |2= (súgó); Text "last" ignored (súgó) UNESCO (2010). Világörökség. Partvonal Kiadó. ISBN 963-991-049-2. : Check |isbn= value: checksum (súgó); Cite has empty unknown parameter: |1= (súgó) További információk The Monastery of Saint Catherine in Sinai: The Conservation of the Mosaic of the Transfiguration - Conference, Metropolitan Museum of Art, NY Archiválva 2018. március 8-i dátummal a Wayback Machine-ben Layers of history: The Sinai Palimpsests’ Project
Ras Shokeir New Airport

Ras Shokeir Airport is an airport serving the Suez Gulf town of Ras Shokeir, Egypt. The runway is along the coast 9 kilometres (5.6 mi) northwest of the town. See also Transport in Egypt List of airports in Egypt References External links OurAirports - Ras Shukhayr New Ras Shukhayr New Airport airportname.com
KV32

KV32, acrònim de l'anglès King's Valley, és una tomba egípcia de l'anomenada Vall dels Reis, situada a la riba oest del riu Nil, a l'altura de la moderna ciutat de Luxor. Els últims descobriments mostren que el seu ocupant va ser la reina Tiaa, de la dinastia XVIII, esposa d'Amenhotep II i mare de Tuthmosis IV. Situació La tomba KV32 es troba al ramal meridional del uadi sud-oest de la Vall dels Reis. És a prop d'enterraments no reals, com KV42, KV37, i també KV30 i KV31. Els reis que descansen més a prop d'aquest lloc són Tuthmosis IV a KV34 i Siptah a KV47. Tot i que l'entrada d'aquest últim sepulcre es troba en un altre ramal de la necròpolis, els traçats de les dues tombes acaben per col·lidir a l'altura de les dues cambres sepulcrals. Aquest fet tan inusual es repeteix a la Vall dels Reis en altres dues ocasions més amb tombes reials, i només pot atribuir a un error dels constructors o dels seus arquitectes. La planta de KV32 no és la d'una tomba real però és molt més gran que la tomba d'un noble, el que indica l'important paper del seu ocupant. Com en els sepulcres típics de la dinastia XVIII, el lloc presenta una escala d'entrada, seguida d'un passadís en rampa, una altra escala i un últim corredor descendent. La tomba té el pou funerari que sí que usaven els faraons en aquells dies, i passa directament a la cripta, només parcialment excavada, que posseeix un petit annex on es va produir el xoc amb KV47. La tomba número 32 de la Vall dels Reis, en no pertànyer a un monarca, manca de decoració, el que va fer impossible descobrir la identitat del seu ocupant fins fa poc temps. Excavació El descobridor d'aquesta tomba va ser Victor Loret el 1898, dirigit pel Service des Antiquités, qui simplement es va dedicar a netejar de forma una mica tímida el lloc, a fer plans ia datar. El poc interès que va despertar en un primer moment (els següents descobriments de KV34 i KV35 van fer passar a un segon pla la presència d'aquesta tomba), va fer pensar que va pertànyer a algun membre de la família de Tuthmosis III o potser al visir Rejmira, d'aquella època, però que dubtosament s'arribaria a descobrir molt més. No seria fins a l'any 2000 que el MISR Project (Missió Siptah-Ramsés X), de la Universitat de Basilea, reprengués les necessàries tasques de desenrunament de la tomba, trobant-se per fi, i amb gran sorpresa, el nom de la propietària del lloc, una de les poques dones que van tenir tomba pròpia a la Vall dels Reis. Les restes d'una caixa de vas canopi de la seva pertinença revelar la identitat de la reina Tiaa, una esposa de Amenhotep II que va resultar ser la mare del seu successor, Thutmose IV. Es desconeix si KV32 va estar des del principi destinada a aquesta dona o es va endreçar el lloc després que el seu fill ascendís el tron. De la mòmia de Tiaa no se'n sap res. Bibliografia Reeves, N. & Wilkinson, R. Tot sobre la Vall dels Reis. Edicions Destino, Barcelona, 1998. ISBN 84-233-2958-5. Enllaços externs Theban Mapping Project: KV32 Arxivat 2008-09-27 a Wayback Machine.: Inclou descripcions, imatges i plànols de la tomba.
KV32

Das altägyptische im Tal der Könige gelegene Grabmal KV32 wurde 1898 von Victor Loret entdeckt. Zum Zeitpunkt der Entdeckung war der Grabinhaber unbekannt. Heute kann es Tiaa zugeordnet werden, der Gemahlin Amenophis II. und Mutter von Thutmosis IV. Erforschung des Grabes Arthur Weigall vermutete, dass es sich vielleicht um das Grab eines Familienangehörigen von Thutmosis III. handeln könne. Als weitere Möglichkeit sah er es als die Grabstätte eines Wesirs, wie beispielsweise Rechmire, dessen Grabkapelle (TT100) zwar bekannt, aber das Grab selbst unbekannt war. Zum Grab gab es nach der Entdeckung durch Loret keine Publikation. Lediglich der Baedeker von 1902 enthält eine kleine Beschreibung von Georg Steindorff dazu. Ihm zufolge war KV32 ein Königsgrab aus der 18. Dynastie, das noch unerforscht war. Wie auch bei KV33 schien es keine förmliche Freilegung gegeben zu haben und über Funde aus dem Grab war ebenfalls nichts bekannt. KV32 wurde von 2000 bis 2001 im Rahmen des MISR-Projektes: Mission Siptah-Ramses X., das von der Universität Basel durchgeführt wurde, ausgegraben. Bei den Arbeiten im Grab fand sich ein Kanopenkasten von Königin Tiaa, wodurch die Grabeigentümerin identifiziert werden konnte. Architektur und Ausstattung Das Grab wurde nie vollendet und ist undekoriert. Der Grundaufbau des Grabes ähnelt dem von KV21. Beim Anlegen des Grabes von König Siptah (KV47) stießen dessen Arbeiter unbeabsichtigt auf KV32. Von der einstigen Grabausstattung fanden sich nur Fragmente. Der Kanopenkasten war bloß noch in etwa 370 Fragmenten erhalten. Auf den Außenseiten sind die vier Horussöhne sowie Isis, Nephthys, Selket und Neith dargestellt. Es handelt sich um einen Kasten aus Alabaster mit vier in den Stein gehauenen Gefäßen für die Eingeweide. Es fanden sich auch vier menschenköpfige Deckel für die Gefäße. Als weitere Beigaben fanden sich Uschebtis und kleine Modelsärgen für Uschebtis. Fragmente von Alabastergefäßen nennen auch den Bürgermeister von Theben Sennefer und seine Gemahlin Senetnay. Siehe auch Liste der Gräber im Tal der Könige Literatur Karl Baedeker: Ägypten: Handbuch für Reisende. 5. überarbeitete Ausgabe, K. Baedeker, Leipzig 1902. Nicholas Reeves, Richard H. Wilkinson: Das Tal der Könige. Geheimnisvolles Totenreich der Pharaonen. Bechtermünz, Augsburg 2000, ISBN 3-8289-0739-3, S. 183. Hanna Jenni, Andreas Dorn, Elina Paulin-Grothe, David Aston: Das Grab der Königin Tiaa im Tal der Könige (KV 32). In: Swiss Egyptological Studies. (SES) Band 1, Basel 2021 (online). Weblinks Theban Mapping Project: KV32 (englisch) Archäologie online.de: MISR: Mission Siptah – Ramses X. – Darstellung von Fragmenten des Kanopenkastens der Tiaa (Seite 2), 20. August 2001 Universität Basel: MISR: Mission Siptah – Ramses X.: Das Grab der Königin Tiaa (KV 32) Einzelnachweise
KV32

Tomb KV32, located in the Valley of the Kings in Egypt, is the burial site of Tia'a, the wife of Amenhotep II and mother of Thutmose IV. The tomb was discovered in 1898 by Victor Loret. It is an undecorated tomb and runs back some 40 metres into the mountainside with a burial chamber (6.24 x 8.56 x 4.01 m) at the end. A portion of it was penetrated by workmen digging the original burial chamber in the tomb of Siptah KV47. KV32 has been fully cleared, excavated and published by a team from the University of Basel's MISR Project. The finds in the tomb include hundreds of fragments of a canopic chest and fragments of lids with a human head for covering the potholes that contained the entrails of the queen. Other finds include shabtis and shabti miniature coffins with the name of the queen. Vases with the name of the mayor of Thebes, Sennefer and those of his wife Sentnay were also found. References Bibliography Hanna Jenni, and Andreas Dorn, and Elina Paulin-Grothe, and David Aston: Das Grab der Königin Tiaa im Tal der Könige (KV 32). Swiss Egyptological Studies, SES, 1. Basel 2021. (online: https://edoc.unibas.ch/81215/) External links Theban Mapping Project: KV32 includes detailed maps of most of the tombs.
Királyok völgye 32

A Királyok völgye 32 (KV32) egy egyiptomi sír a Királyok völgye keleti völgyében, a délnyugati vádi déli ágában. A XVIII. dinasztia idején élt Tiaa királyné, II. Amenhotep feleségének és IV. Thotmesz anyjának a sírja. A sírt a Victor Loret fedezte fel 1898-ban. A sírt 2000-2001-ben a Bázeli Egyetem MISR Project: Mission Siptah-Ramses X projektjén belül feltárták. Ez a kutatócsoport találta meg Tiaa királyné kanópuszládáját, így sikerült azonosítani a sír tulajdonosát. A sír befejezetlen és díszítetlen. Alaprajza hasonlít a KV21-re. Egyenes tengelyű, hossza 39,67 m, területe 106,3 m². Egy bejárati lépcsőt folyosó, lépcső, majd folyosó követ, végül a befejezetlen sírkamra következik, melynek közepén oszlop áll. Az oszlop kivésését nem fejezték be. A sírkamrából balra mellékkamra nyílik. Utóbbiba később, a KV47 sír (a XIX. dinasztiabeli Sziptah fáraó sírja) munkálatai közt véletlenül betörtek. Ekkor valószínűleg átkerült pár tárgy a KV47 sírba, ami alapján a kutatók eleinte azt hitték, Sziptah anyjának is Tiaa volt a neve, és a KV47-be temették, de valószínűbb, hogy a Tiaa nevet említő tárgyak csak akkor kerültek a sírba, amikor építése során áttörték a KV32 sír falát. A Régiségek Legfelsőbb Tanácsa beton védőfalat emelt a sír bejárata elé. Források Külső hivatkozások Theban Mapping Project: KV32
KV32

KV32 (Kings' Valley 32) è la sigla che identifica una delle tombe della Valle dei Re in Egitto; era la sepoltura della regina Tia’a, moglie di Amenhotep II e madre di Thutmosi IV. La tomba, che non venne mai ultimata né rifinita, è costituita da un'anticamera da cui si diparte un corridoio in discesa che termina in una scala cui segue un secondo corridoio che termina in quella che, se fosse stata ultimata, sarebbe verosimilmente stata la camera funeraria con un pilastro centrale ed una camera laterale ancora piena di detriti. Durante i lavori di scavo della successiva tomba KV47 di Siptah, gli operai sconfinarono nella KV32 Scoperta e scavata da Victor Loret nel 1898, è stata scavata nel 2000-2001 nell'ambito del MISR Project: Mission Siptah-Ramses X. Solo il rinvenimento di alcune suppellettili funerarie recanti il suo nome, ha consentito di assegnarla alla regina Tia’a, moglie di Amenhotep II e madre di Thutmosi IV. Scavi sistematici della KV32 sono stati eseguiti solo nel 2010-2015, nell'ambito del The University of Basel King’s Valley Project (trad. Progetto Valle dei Re dell’Università di Basilea) . Le risultanze di questi nuovi scavi hanno consentito di confermare la titolarietà della regina Tia’a. Note Approfondimenti Fonti Bibliografia (EN) Nicholas Reeves e Richard Wilkinson, The complete Valley of the Kings, New York, Thames & Hudson, 2000, ISBN 0-500-05080-5. Christian Jacq, La Valle dei Re, traduzione di Elena Dal Pra, O. Saggi, n. 553, Milano, Mondadori, 1998, ISBN 88-04-44270-0. Alessandro Bongioanni, Luxor e la Valle dei Re, Vercelli, White Star, 2004, ISBN 88-540-0109-0. Alberto Siliotti, La Valle dei Re, Vercelli, White Star, 2004, ISBN 88-540-0121-X. Alberto Siliotti, Guida alla Valle dei Re, ai templi e alle necropoli tebane, Vercelli, White Star, 2010, ISBN 978-88-540-1420-6. Erik Hornung, La Valle dei Re, traduzione di Umberto Gandini, ET Saggi, n. 1260, Torino, Einaudi, 2004, ISBN 88-06-17076-7. Alessandro Roccati, L'area tebana, Quaderni di Egittologia, n. 1, Roma, Aracne, 2005, ISBN 88-7999-611-8. Hanna Jenni, and Andreas Dorn, and Elina Paulin-Grothe, and David Aston: Das Grab der Königin Tiaa im Tal der Könige (KV 32). Swiss Egyptological Studies, SES, 1. Basel 2021. (online: https://edoc.unibas.ch/81215/) Voci correlate Storia dell'antico Egitto Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su KV32 Collegamenti esterni (EN) Theban Mapping Project, su thebanmappingproject.com. URL consultato il 3 febbraio 2017 (archiviato dall'url originale il 5 dicembre 2006). https://web.archive.org/web/20170802212209/https://aegyptologie.unibas.ch/forschung/projekte/university-of-basel-kings-valley-project/ https://web.archive.org/web/20170204004821/https://aegyptologie.unibas.ch/forschung/projekte/misr-mission-siptah-ramses-x/
Graf DK 32

Graf DK 32 is een graf uit de Vallei der Koningen. Het graf werd ontdekt en onderzocht door Victor Loret in 1898. Het is gebouwd voor Tia'a, de vrouw van Amenhotep II en de moeder van Thoetmosis IV. Het graf, met een lengte van ongeveer 40 meter, is onafgewerkt en niet gedecoreerd. Het werd per toeval ontdekt door arbeiders die in het naburige graf (DK 47) puin aan het ruimen waren. Overzichtskaart Externe link (en) Theban Mapping Project: KV32 - informatie over de tombe
KV32

A KV32, no Vale dos Reis em Egito, é a tumba de Tiaa esposa do faraó Amenófis II e mãe do faraó Tutemés IV, e foi descoberta em 1898 por Victor Loret. A tumba está não terminada e sem decorações, e avança cerca de 40 metros dentro da montanha. Um pedaço da parede de uma câmara lateral da tumba acabou invadindo a tumba vizinha (KV47) durante a sua construção. A KV32 não foi escavada ou estudada completamente, mas os trabalhos estão sendo desenvolvidos no Projeto MISR (Mission Siptah-Ramses X) de uma equipe da Universidade de Basileia. Referências Ligações externas «Theban Mapping Project: KV29» (em inglês) - Contém descrições, imagens e arquitetura da tumba.