NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Tebanska nekropola

Tebanska nekropola je nekropola na zahodnem bregu Nila, nasproti Teb (Luksor) v zgornjem Egiptu. Uporabljena je bil za obredna pokopališča v daljšem obdobju faraonov, zlasti v času novega kraljestva. Pogrebni templji Deir el-Bahari Tempelj kraljice Hačepsut Pogrebni tempelj Mentuhotepa II. Pogrebni tempelj Tutmozisa III. Medinet Habu Pogrebni tempelj Ramezesa III. Pogrebni tempelj Aya in Horemheba Pogrebni tempelj Amenhotepa III. Memnonova kolosa Pogrebni tempelj Merneptaha Pogrebni tempelj Ramezesa IV. Pogrebni tempelj Tutmoza IV. Pogrebni tempelj Tutmozisa III. Pogrebni tempelj Tvosret Tempelj Nebvenenef Kurna Pogrebni tempelj Setija I. Pogrebni tempelj Amenhotepa II. Ramesseum (Pogrebni tempelj Ramezesa II.) Kraljeve nekropole Dolina kraljev (sodobno Wadi el-Muluk) Dolina kraljic (sodobno Biban el-Harim) Nekropole Deir el-Medina Grobnice plemenitašev el-Assasif el-Khokha el-Tarif Dra' Abu el-Naga' Qurnet Murai Sheikh Abd el-Qurna Zunanje povezave
Некропола у Теби

Некропола у Теби је огромна некропола на западној обали реке Нил, насупрот Луксора (античка Теба) у Египту. Коришћена је углавном у време Новог краљевства. Овај историјски споменик убраја се у Светску баштину човечанства. У њој се налазе гробови и храмови. Ископавања у овој некрополи трају непрекидно, а због њене огромне површине није могућа потпуна заштита од крадљиваца. Сталне туристичке посете су добра заштита од илегалних ископавања, али Високи савет за старине Египта процењује да око 20% пронађених објеката однесу туристи. Посмртни храмови („храмови вечности“) Деир ел-Бахри Посмртни храм Хатшепсут Посмртни храм Ментухотепа II Посмртни храм Тутмоса III Мединет Хабу Посмртни храм Рамзеса III Посмртни храм Аја и Хоремхеба Посмртни храм Аменхотепа III Мемнонови колоси Посмртни храм Мернептаха Посмртни храм Рамзеса IV Посмртни храм Тутмоса IV Посмртни храм Твосрете Храм Небуененефа Шеик Абд ел-Гурна Посмртни храм Сетија I Посмртни храм Аменхотепа II Рамесеум (посмртни храм Рамзеса II) Краљевске некрополе Долина краљева Долина краљица Друге некрополе Деир ел-Медина Гробље уметника Долина племића Види још Некропола у Гизи Спољашње везе
Necropolis of Thebes

Necropolis of Thebes (engelska: Western Thebes) är en fornlämning i Egypten. Den ligger i guvernementet Al-Wadi al-Jadid, i den centrala delen av landet, 500 km söder om huvudstaden Kairo. Necropolis of Thebes ligger 227 meter över havet. Terrängen runt Necropolis of Thebes är platt åt sydost, men åt nordväst är den kuperad. Runt Necropolis of Thebes är det mycket tätbefolkat, med 1 692 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Luxor, 5,7 km sydost om Necropolis of Thebes. Runt Necropolis of Thebes är det i huvudsak tätbebyggt. Kommentarer Källor
Фіванський некрополь

Фіванський некрополь — район на західному березі Нілу напроти міста Фіви в Єгипті. Він використовувався для ритуального поховання протягом тривалого періоду історії Стародавнього Єгипту, особливо доби Нового Царства. Некрополь містить велику кількість різноманітних споруд, описаних нижче. Похоронні храми Дейр-ель-Бахрі Храм Хатшепсут Похоронний храм Ментухотепа II Похоронний храм Тутмоса III Медінет-Абу Похоронний храм Рамзеса III Похоронний храм Ай і Хоремхеба Поминальний храм Аменхотепа III Колоси Мемнона Похоронний храм Мернептаха Похоронний храм Рамзеса IV Похоронний храм Тутмоса IV Похоронний храм Тутмоса III Похоронний храм Твосрета Похоронний храм Небвененефа Курна Поминальний храм Сеті I Похоронний храм Аменхотепа II Похоронний храм Рамзеса II Некрополі фараонів Долина Царів (Ваді-аль-Мулук) Долина Цариць (Бібан-ель-Харім) Інші некрополі Дейр-ель-Медіна Гробниця будівельників Гробниця Мерецегера і Птаха Гробниці знаті Ель-Ассасіф Ель-Хоха Ель-Таріф Дра-Абу-ель-Нага Курнет-Мурай Шейх-Абд-ель-Курна Галерея Примітки Посилання The Theban Necropolis Egyptian monuments The Theban Necropolis Jill Kamil
San Stefano (neighborhood)

San Stefano (Egyptian Arabic: سان ستفانو) is a neighborhood in Alexandria, Egypt. The area was known for a landmark hotel-casino that was demolished in the late 1990s. That hotel was replaced by the San Stefano Grand Plaza, a hotel-apartment-shopping mall complex that includes a Four Seasons luxury hotel, opened in 2007 and apartments, housed in the tallest building in Alexandria (135 m (443 ft)). See also Neighborhoods in Alexandria References
Sergios-und-Bakchos-Kirche (Abu Serga)

Die Sergios-und-Bakchos-Kirche im koptischen Viertel Kairos, auch Abu Serga (Heiliger Sergios) genannt, ist eine der ältesten koptischen Kirchen in Ägypten und datiert bis auf das 4. Jahrhundert zurück. Bedeutung In der koptischen Tradition wird angenommen, dass die Sergios-und-Bakchos-Kirche von Kairo an einem Ort errichtet wurde, an dem die Heilige Familie am Ende ihrer Flucht nach Ägypten eine gewisse Zeit verbracht hat. Die Kirche ist für die koptische Geschichte nicht ohne Bedeutung; hier wurden mehrere Patriarchen der koptischen Kirche gewählt, darunter der Patriarch Isaac (681–692). Kirche Die Kirche ist Sergios und Bakchos gewidmet, zwei Soldatenheiligen, die im 4. Jahrhundert in Syrien den Märtyrertod starben, und bewahrt verschiedene Reliquien der beiden Heiligen auf. Der alte Altar der Kirche wurde inzwischen in das koptische Museum Kairos überführt. Interessantestes Merkmal der Kirche ist der Ort, an dem Maria, Josef und Jesus gerastet haben sollen. Die Krypta ist 10 Meter tief und, wenn der Wasserstand des Nil hoch ist, oft überflutet. Die Kirche wurde im späten 7. Jahrhundert errichtet und entstand durch die Stiftung eines Athanasios, der als Finanzdirektor des arabischen Statthalters 'Abd al-'Aziz ibn Marwan (685–705) amtierte. Trotz mehrerer Zerstörungen und Umbauten ist die Kirche als eines der wenigen frühen Zeugnisse der koptischen Kirchenarchitektur architekturgeschichtlich von Bedeutung. Der Hauptraum der Kirche wird durch zwei Säulenreihen in drei Schiffe geteilt. Die Krypta ist erstmalig für das 14. Jahrhundert in den Quellen belegt. Patriarch Christodolos Im 11. Jahrhundert n. Chr. wurde der Sitz des koptisch-orthodoxen Papstes von Alexandrien nach Kairo verlegt; dies erfolgte zusammen mit anderen Machteinrichtungen, die vor der arabischen Invasion Ägyptens flohen. Dabei kam es zu Streitereien zwischen der Sergios-und-Bakchos-Kirche und der Hängenden Kirche, da der Patriarch in der Hängenden Kirche statt, wie zuvor üblich, in der Sergios-und-Bakchos-Kirche geweiht werden wollte. In der Folge wurde die Hängende Kirche in Kairo 1047 zur dauerhaften Residenz der koptischen Päpste. Siehe auch Koptische Kirche Weblinks Video der Sergios-und-Bakchos-Kirche auf youtube.com Abu Sarga auf coptic-cairo.com (englisch) Literatur Peter Grossmann: Christliche Architektur in Ägypten (= Handbuch der Orientalistik. Sektion 1, Band 62). Brill, Leiden/Boston/Köln 2002, ISBN 90-04-12128-5, S. 414–416. Einzelnachweise
Saints Sergius and Bacchus Church

Saints Sergius and Bacchus Church (Coptic: ϯⲉⲕⲕⲗⲏⲥⲓⲁ ⲛ̀ⲧⲉ ⲛⲓ⳥ ⲥⲉⲣⲅⲓⲟⲥ ⲛⲉⲙ ⲃⲁⲭⲟⲥ ϧⲉⲛ ⲡⲓⲥⲡⲉⲗⲉⲱⲛ, The Church of Martyrs Sergius and Bacchus in The Cave) (Arabic: كنيسة القديسين سرجيوس و باخوس (أبو سرجة)), also known as the Abu Serga Church, is one of the oldest Coptic Christian churches in Egypt, dating back to the 7th century. Located in Old Cairo, this church is significant to Christians for its connection to the flight of the Holy Family into Egypt. The current church was constructed above Roman ruins and exemplifies early Coptic architecture. History The church of Saint Sergius and Bacchus was founded in the late 7th century by Athanasius, a scribe of the Umayyad governor of Egypt Abd al-Aziz ibn Marwan (685–705). Athanasius, who came from Edessa in Syria, dedicated the church to Sergius and Bacchus, who were martyred there. The church was erected at the center of the remains of the Roman fortress of Babylon. Tradition holds that the Holy Family rested here during their journey from Bethlehem to Egypt. Around 750, it burned in a fire in Fustat during the reign of Marwan II. It was restored in the 8th century and renovated repeatedly in the centuries that followed. Also known as "the Church of the Cave," the church was built above a crypt traditionally identified as a shelter of the Holy Family. The crypt lies directly below the high altar. The church stands atop a 6.5-meter limestone wall, said to be a remnant of the entrance to the Amnis Traianus, a Roman canal built in the second century. Trajan dug the canal early in the second century AD to connect Rome and the Mediterranean, by way of the Nile, to the Red Sea and eastern trade routes. Following its consecration in the 7th century, the church served as the site where many patriarchs and Coptic bishops were elected. The practice began with the election of Patriarch Isaac (681–692) and continued until the mid-eleventh century. Art and architecture Saints Sergius and Bacchus Church is an early example of Coptic basilica architecture and combines local Egyptian and Byzantine Christian elements. Architectural layout The church follows the basilica plan, with a central nave under an elevated roof and two side aisles. A narthex forms the entrance, as in other early Christian churches. Beyond it, the nave and its flanking aisles are divided by rows of marble columns and form the main worship space. At the far end, raised a few steps above the nave, stands the sanctuary, which holds three altars: a central altar dedicated to Sergius and Bacchus, a southern altar to Saint George, and a northern altar to the Virgin Mary. The crypt lies beneath the sanctuary. Ornament and decoration The church holds numerous icons depicting religious scenes, apostles, and saints, among them Sergius, Bacchus, and George. The wooden ceiling is arched like an inverted ship's hull. The door panels and the iconostasis dividing the nave from the sanctuary are decorated with ivory-inlaid woodwork in geometric patterns. See also Christian Egypt List of Coptic Orthodox churches in Egypt Notes References Citations Works cited Further reading External links Official website
Chiesa dei Santi Sergio e Bacco (Abu Serghis)

La Chiesa dei Santi Sergio e Bacco (in copto ϯⲉⲕⲕⲗⲏⲥⲓⲁ ⲛ̀ⲧⲉ ⲛⲓ⳥ ⲥⲉⲣⲅⲓⲟⲥ ⲛⲉⲙ ⲃⲁⲭⲟⲥ Ϧⲉⲛ ⲡⲓⲥⲡⲉⲗⲉⲱⲛ, la Chiesa dei martiri Sergio e Bacco nella grotta), conosciuta anche come Abu Serghis, nel Cairo copto è una delle più antiche chiese copte in Egitto, risalente al IV secolo. Rilevanza storica Si tramanda che la chiesa dei santi Sergio e Bacco sia stata costruita nel luogo in cui la Sacra Famiglia, Giuseppe, Maria e il bambino Gesù Cristo, riposarono alla fine del loro viaggio in Egitto. Avrebbero vissuto qui mentre Giuseppe lavorava alla fortezza. La chiesa è di notevole importanza storica, e infatti è il luogo di elezione di molti patriarchi della Chiesa copta. Il primo ad essere eletto qui fu il patriarca Isacco (681-692). È la chiesa episcopale del Cairo, ed è stata la sede episcopale del Masr (il distretto del vecchio Cairo) che ha sostituito l'ex sede di Babilonia. Molti vescovi della Sede furono consacrati nella Chiesa fino al regno del patriarca Cristodulo (1047-1077). Nell'XI secolo d.C. la sede del papa copto ortodosso di Alessandria, che ha la sua base storica ad Alessandria, fu trasferita al Cairo allorché i poteri dominanti si trasferirono da Alessandria al Cairo dopo l'invasione araba dell'Egitto. Durante il mandato di Papa Cristodulo, il Cairo divenne la residenza fissa e ufficiale del papa copto nella Chiesa Sospesa, nel 1047. Nacquero lotte intestine tra la Chiesa dei Santi Sergio e Bacco e la Chiesa di El Muallaqa a causa del desiderio del patriarca di essere consacrato nella Chiesa sospesa, una cerimonia che tradizionalmente aveva luogo presso la Chiesa dei Santi Sergio e Bacco. La chiesa La chiesa è dedicata a Sergio e Bacco, che furono santi soldati martirizzati durante il IV secolo in Siria dall'imperatore romano Massimiano. La caratteristica più interessante è la cripta in cui si dice che Maria, Giuseppe e Gesù bambino si siano riposati. La cripta è profonda 10 metri e, quando i livelli del Nilo sono alti, è spesso allagata. La chiesa fu costruita nel IV secolo e fu probabilmente terminata nel V secolo. Fu bruciata durante l'incendio di Fustat durante il regno di Marwan II intorno al 750. Fu poi restaurata nel corso dell'VIII secolo ed è stato ricostruita e restaurata costantemente fin dal medioevo; tuttavia, è ancora considerata un modello delle prime chiese copte. Le più preziose e antiche delle sue icone si trovano sulla parete meridionale. Una vasta sala centrale è divisa in tre navate da due file di lesene. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa dei Santi Sergio e Bacco Collegamenti esterni Un video sulla Chiesa di San Sergio e la visita della Sacra Famiglia, su YouTube.
Aboe Sarga

Aboe Sarga is een kerk in de Egyptische stad Caïro. Het is de oudste kerk van Egypte; het gebouw komt uit de vijfde eeuw n.Chr. Aboe Sarga is vernoemd naar de twee heiligen Sergius en Bacchus, die als soldaat in het Romeins leger dienden. Zij waren trouwe volgers van Jezus en zwoeren de Romeinse goden af. Sergius en Bacchus werd het martelaarschap verleend in Syrië, onder de Romeinse keizer Maximianus. Bronnen www.coptic-cairo.com
Collège Saint Marc, Alexandria

Collège Saint Marc is an all-male French Catholic school in Alexandria, Egypt. The school is located in the Shatby neighborhood in central Alexandria. Collège Saint Marc was founded in 1928 by the De La Salle Brothers to be the second Lassalian school in Alexandria after École Saint Gabriel. Collège Saint Marc was inaugurated on 6 October 1928, by King Fuad I. Built on an area of 35,726 m2, it was at the time of its inauguration the largest educational institution in the Middle East. Collège Saint Marc is a private educational institution with French as its main teaching language, along with Arabic. Students must be accepted beginning at KG1, and successful students remain in the school until they receive their high school diploma. The curriculum at Collège Saint Marc prepares the students for the Egyptian Baccalaureate examination. Heads of school Br. Pierre Cyprien, FSC (1928–1931) Br. Léonce Onésime, FSC (1931–1937) Br. Hippolyte Itale, FSC (1937–1939) Br. Gustave Astier, FSC (1939–1940) Br. Hippolyte Itale, FSC (1940–1946) Br. Antonin Louis, FSC (1946–1947) Br. Léon André, FSC (1947–1948) Br. Antonin Louis, FSC (1948–1956) Br. Adrien Polycarpe, FSC (1956–1961) Br. Castanié Ildefonse, FSC (1961–1962) Br. Gabr Saadé, FSC (1961–1962) Br. Emile El Masri, FSC (1962–1963) Br. Jacques Boulad, FSC (1962–1979) Br. Michel Andrejko, FSC (1979–1983) Br. Régis Robbe, FSC (1983–1985) Br. Jacques Boulad, FSC (1985–1992) Br. Régis Robbe, FSC (1992–1995) Br. Georges Absi, FSC (1995–2003) Mr. Waguih Hanna Elias (2003–2024) Mr. Amir Stephan (2024–present) Notable alumni Dodi Al-Fayed – Egyptian film producer, partner of Princess Diana Esmat Abdel Meguid – former Foreign Minister of Egypt and former Secretary-General of the Arab League Roshdi Abaza – Egyptian actor Born in 03.08.1926 Mohamed El Shorbagy – World Champion and World No. 1 Squash player Nayer Nagui – Egyptian composer, conductor, musical director and pianist. Rachid Mohamed Rachid – a businessman and former Egyptian Minister of Industry and Trade. Azer Bestavros – Computer scientist and professor at Boston University. See also Educational institutions in Alexandria College Bulletin Lotus No 82 Collège Saint Marc, Alexandria LOTUS 1975–1976 p231 LOTUS No 82 1975–1976 P231 External links Official website
Collège Saint-Marc d'Alexandrie

Le collège Saint-Marc est une école catholique à Alexandrie, en Égypte. Construit par les architectes français Léon Azéma, Max Edrei et Jacques Hardy, il a été fondé en 1928 par les Frères des écoles chrétiennes et a été inauguré en présence du roi Fouad Ier le 6 octobre 1928. Il est situé dans le quartier de Chatby près du centre-ville d'Alexandrie. Le collège Saint-Marc est un établissement d'enseignement privé dont le français est la langue principale d'enseignement. Les 2 600 étudiants que compte le collège y restent jusqu'à ce qu'ils obtiennent leur diplôme d'études secondaires. Le programme d'études au collège Saint-Marc prépare les élèves à l'examen du baccalauréat. Administration Directeurs successifs : 1928 - 1931 : Frère Pierre Cyprien 1931 - 1937 : Frère Léonce Onésime 1937 - 1939 : Frère Hippolyte Itale 1939 - 1940 : Frère Gustave Astier 1940 - 1946 : Frère Hippolyte Itale 1946 - 1947 : Frère Antonin Louis 1947 - 1948 : Frère Léon André 1948 - 1956 : Frère Antonin Louis 1956 - 1961 : Frère Adrien Polycarpe 1961 - 1962 : Frère Castanié Ildefonse & Gabr Saadé 1962 - 1963 : Frère Emile El Masri 1963 - 1979 : Frère Jacques Boulad 1979 - 1983 : Frère Michel Andrejko 1983 - 1985 : Frère Régis Robbe 1985 - 1992 : Frère Jacques Boulad 1992 - 1995 : Frère Régis Robbe 1995 - 2003 : Frère Georges Absi 2003 - 2024 : Waguih Hanna Elias (1er directeur laïc) 2024 - Présent : Amir Stephan Élèves notoires Par ordre alphabétique : Rouchdi Abaza Dodi Al-Fayed Mohamed Darwish - Homme d'affaires et propriétaire de la chaîne des restaurants Darwish. Mahmoud Gamaleddyn - 1er Prix d'orgue du conservatoire de Grenoble. 1er Prix de clavecin du conservatoire d'Oyonnax. 1er Prix de musique de chambre du conservatoire d'Oyonnax. Concertiste. Organiste officiel de la mairie de Villeurbanne depuis 1985. Prince Abbas Halim. Esmat Abdel Meguid - Ministre des Affaires étrangères d’Égypte (1984-1991) et secrétaire général de la Ligue arabe (1991-2001). Rasheed Mohamed Rasheed - Homme d'affaires et ministre de l'Industrie d’Égypte (juillet 2004 - janvier 2011). Freddy Rizk - Guitariste. Compositeur de jazz. Demis Roussos - Chanteur grec. Nicolas Zahar (1893-1980) - Champion de tennis, industriel, il deviendra membre du Conseil d'administration du collège. Notes et références Annexes Liens externes Site du collège Saint-Marc Portail de l’Égypte Portail du catholicisme Portail de l’éducation
Collège Saint Marc

Collège Saint Marc é uma escola católica francesa e uma instituição educacional privada, localizada em Alexandria, no Egito. Foi fundada em 1928 pelos Irmãos das Escolas Cristãs (Frères des Ecoles Chrétiennes). Alunos famosos Dodi Al-Fayed, empresário egípcio; Ahmad Esmat Abd al Meguid, diplomata egípcio; Youssef Chahine, diretor cenógrafo e produtor de cinema egípcio;
Асют

Асют е град в област Асют, Египет. Населението му е 480 516 жители (по приблизителна оценка от юли 2018 г.). с голяма концентрация на коптски египтяни. Разположен е на река Нил в същото часово време като България – UTC+2. В градът се намира Асютския университет. Побратимен е с град Яш (Румъния). Галерия Личности Гамал Абдел Насър, президент на Египет Източници
Assiut

Assiut o Asyut (àrab: أسيوط, Asyūṭ; copte: ⲥⲓⲟⲟⲩⲧ, ⲥⲓⲱⲟⲩⲧ, Siōwt) és una ciutat d'Egipte, la més gran de l'Alt Egipte, a uns 320 km al sud del Caire. És la capital de la governació d'Asyut. Població i economia La població és majoritàriament musulmana però amb una forta minoria de coptes avui en recessió. La regió és principalment agrícola i els productes principals són el cotó i el gra. El canal d'Ibrahimiyya proveeix d'aigua la regió. Hi ha alguna indústria d'estores. El turisme té un pol d'atracció a la propera illa de Banana. Edificis i monuments La ciutat és seu d'una universitat, la tercera més important d'Egipte després de la del Caire i la d'Alexandria. Al nord de la ciutat hi ha l'antiga resclosa britànica, del segle xix, que regulava el nivell de l'aigua del Nil al canal d'Ibrahimiyya. Un edifici notable és l'orfenat Lillian Trasher, fundat per una nord-americana de Jacksonville que el 1910 va anar a viure a Egipte, on va morir el 1961; és destinat sobretot a la població copta. Com a monument antic, només resta la necròpolis d'Asyut, on foren enterrats alguns governadors de la regió en temps de les dinasties XI i XII. Història Ja existia a l'època faraònica amb el nom de Siut, Syut, Zawty, Zewty, Zwy-ty, Zwj-tj, Tjawty i altres variacions semblants és l'antic nom durant el període faraònic de la moderna ciutat d'Asyut que fou la capital del nomós XIII de l'Alt Egipte. Els grecs la van anomenar Licòpolis (Ciutat del Llop, Lykopolis), segurament per la importància dels déus xacals Wepwawet (obridors de camins) i d'Anubis. Va seguir els destins d'Egipte, i passà per mans d'assiris, grecs, romans, romans d'Orient, àrabs i otomans, però sense patir mai destruccions greus ni ser teatre de cap fet destacat excepte una revolta el 1183 de l'hègira (1769/1770) sota Alí Bey. Durant la dominació otomana era mercat d'esclaus i encara era el més important mercat més tard del 1850. Tot el període musulmà es pot considerar en general pròsper. Hi vivia més d'un 50% de cristians (però cap jueu) que tenien unes 75 esglésies. Personatges il·lustres Fou la ciutat natal de Plotí (nascut el 205), un neoplatònic que va estudiar amb el fundador del moviment neoplatònic Ammoni Saccas. També hi va néixer Joan de Licòpolis (394), un sant d'Egipte, fuster que es va retirar al desert i va viure com anacoreta, fou profeta, ja que va predir alguns fets com per exemple la victòria de l'emperador Teodosi sobre Màxim i Eugeni, i va fundar la filosofia basada en la unió de l'ànima amb déu a través de la contemplació. Alguns personatges destacats àrabs amb la nisba As-Suyutí, foren nadius de la ciutat entre els quals el més destacat el polígraf Jalal-ad-Din (mort el 1505). Notes
Asijút

Asijút (arabsky أسيوط) je město v Egyptě, hlavní město guvernorátu Asijút. Bylo postaveno poblíž stejnojmenného starověkého města. Město má jednu z největších koptských křesťanských komunit v zemi. Památky Ve městě se nachází Alexan Pasha Palace, který byl postaven v roce 1910 jako rezidence místní šlechtické rodiny. V jejím majetku zůstal do roku 1995, kdy ho koupil stát. Existují plány na jeho obnovu a přeměnu na muzeum. Partnerská města Iaşi, Rumunsko Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Asyut na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Asijút na Wikimedia Commons
Asyut

Ikke at forveksle med Asyut (guvernement). Asyut er en by i det centrale Egypten, med et indbyggertal (pr. 2008) på cirka 395.000. Byen, der ligger ved breden af Nilen, er hovedstad i et governorat af samme navn, og er blandt andet fødeby for den tidligere egyptiske præsident Gamal Abdel Nasser. Eksterne links Publikationsserie: Den oldægyptiske nekropolis i Assiut (Heidelberg Universitet/Propylaeum)
Aszjút

Aszjút (egyiptomi arabul: أسيوط) város Egyiptom területén, Kairótól kb. 380 km-re délre, a Nílus-völgyében. A város lakossága 389 ezer fő volt 2006-ban. Az ókori görög neve Lükopolisz volt. Aszjút egyeteme az egyik legjelentősebb az országban. A város a környék mezőgazdasági termékeinek kereskedelmi központja. Híres még a szőnyegkészítéséről is. Az ókori Szaut (Aszjut) a 13. nomosz fővárosa volt és itt volt Upuaut sakálisten kultuszának a központja is. A Nyugati-sivatag oázisai felé vezető és a környéket átszelő karavánutak kereszteződésében fekvő település már a fáraók korában is fontos kereskedővárosnak számított. A 19. század közepéig itt működött Egyiptom legnagyobb rabszolgapiaca is, itt cseréltek gazdát a szudáni Dárfúrból induló rabszolgák. A jelentések alapján 2000. augusztus 17-én az itteni Szent Márk templom felett jelent meg Szűz Mária, majd a jelenést követő hónapokban titokzatos fények tűntek fel a templomtorony körül. Nemzetközi repülőtere az aszjúti repülőtér. Jegyzetek Források Nina Nelson: Egyiptom, 1993 Readers Digest: Guide to Places of the World, 1995 Útitárs: Egyiptom, 2003