NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Cairo Marriott Hotel

Готель Каїр-Маріотт / Cairo Marriott Hotel — великий мереживий (Marriott International) готель у столиці Єгипту місті Каїрі. Загальна інформація Cairo Marriott Hotel розташований на острові Гезірі на Нілі у самому центрі Каїра. Готель має у своєму розпорядженні 1 089 номерів, що робить його одним із найбільших готелів Близького Сходу. Рецепція і адміністрація готелю розміщені в приміщенні колишнього палацу Паші Ісмаїла, номери ж — у двох 20-поверхових вежах близнюках, що мають, відповідно «Замалек» і «Гезіра». У складі готелю також — театр просто неба, звернутий до Нілу. З історії готеля Історія готелю включає історію Палацу (зараз тут міститься адміністрація та рецепція), збудованого на Гезірі 1869 року за наказом єгипетського хедива Паші Ісмаїла. Він начебто вознамірився звести «другий Версаль», і все для того, щоб вразити французьку імператрицю Євгенію та її чоловіка Наполеона III, запрошених на відкриття Суецького каналу, та, звісно, розмістити їх та інших численних поважних гостей цієї знаменної для всього світу події. Вже на початку 1880-х років Ісмаїл-паша фактично не зміг розрахуватися з кредиторами, і багато з належного йому майна, в т.ч. і палац на острові Гезірі, було розпродано на аукціонах. Фактично відтоді ж (1880-ті) у палаці функціонув готель, який за наступні майже 100 років змінював декілька разів власників, а також назви. У 1970-х роках контроль над готелем у колишньому палаці Ісмаїла-паші пребрала на себе всесвітньо відома готельна мережа Marriott International, яка не лише використала палац (залишивши оригінальні інтер'єри) для відкриття нового мереживого готелю в Каїрі, а значно розширила його, врахувавши потреби і перспективи міжнародного туризму (в т.ч. висококласного) у єгипетській столиці, — відтак, додатково були зведені по обидва боки від палацу 2 ідентичні 20-поверхові башти, відповідно «Замалек» і «Гезіра». На даху ж палацу було втілено оригінальний і сміливий проект — спорудження відкритого театру з видом на Ніл. Виноски Джерела і посилання Офіційна вебсторінка готелю [Архівовано 24 липня 2008 у Wayback Machine.] Cairo Marriott Hotel [Архівовано 12 січня 2010 у Wayback Machine.] на Каїрські пам'ятки і старожитності на www.touregypt.net [Архівовано 23 березня 2009 у Wayback Machine.] (англ.) Легендарні єгипетські готелі // Хааг Майкл Египет. Путеводитель. (Путеводители Томаса Кука)., М.: «Издательство ФАИР» / Thomas Cook Publishing, 2007, стор. 172 (рос.)
Cairo Stadium Indoor Halls Complex

Cairo Stadium Indoor Halls Complex er en indendørs multiarena i Kairo, Egypten, med plads til 17.000 tilskuere til håndboldkampe. Hovedhallen bruges til flere forskellige events og sport, som basketball, håndbold, volleyball, fester, internationale konferencer og messer. I arenaen bliver benyttet under VM i håndbold 2021 for mænd, hvor gruppekampe, slutspilskampe og finalen skal spilles i. Referencer Eksterne henvisninger Official website
Cairo Stadium Indoor Halls Complex

Der Cairo Stadium Indoor Halls Complex (arabisch مجمع الصالات المغطاة باستاد القاهرة الدولي) ist ein Komplex von vier Mehrzweckhallen im Stadtteil Nasr City der ägyptischen Hauptstadt Kairo. Er liegt neben dem Cairo International Stadium. Geschichte Die vier kreisrunden Hallen des Cairo Stadium Indoor Halls Complex wurden als ein Austragungsort der Afrikaspiele 1991 errichtet. Das Architekturbüro Magd Al-Masara war für den Entwurf verantwortlich. Die Haupthalle bietet 16.900 Plätze, die Halle 2 verfügt über 1620 Plätze für die Besucher und die Halle 2 und 3 sind mit jeweils 720 Plätzen ausgestattet. Die vier Dachkuppeln bestehen aus Eisen und werden von Stahlseilen getragen. Der Komplex war Schauplatz von Welt- und Afrikameisterschaften in den Ballsportarten Handball, Basketball und Volleyball. 2005 wurden die Judo-Weltmeisterschaften im Cairo Stadium Indoor Halls Complex ausgetragen. Nach der WM 1999 soll die Handball-Weltmeisterschaft der Männer 2021 wieder Station in Kairo machen. Neben Sport werden weitere Veranstaltungen wie Konzerte, Shows, Kulturveranstaltungen, Ausstellungen, Tagungen oder Feiern in dem Komplex ausgerichtet. 2016 wurden die Hallen mit einem LED-Lichtsystem ausgestattet. Die 160 Strahler der Haupthalle verbrauchen nur 50 Prozent der Energie des alten Systems. Weblinks cairo-stadium.org.eg: Der Indoor Complex auf der Website des Cairo International Stadium (englisch) Einzelnachweise
Cairo Stadium Indoor Halls Complex

Cairo Stadium Indoor Halls Complex (Arabic: مجمع الصالات المغطاة باستاد القاهرة الدولي), built in 1991, consists of four multi-use indoor sporting arenas located near the Cairo International Stadium in Cairo, Egypt. The seating capacity of The Main Hall (also known as The Covered Hall), which is primarily used for sports, is 16,900 spectators. Construction The complex was completed in September 1991. In 2016, the halls were equipped with an LED lighting system. Events The Main Hall is used for events like badminton, basketball, handball, volleyball, international conferences, parties, and trade fairs. It was built in time for the 1991 All-Africa Games. It hosted the first FIBA U19 Basketball World Cup on African soil. It is one of the 2020 BAL season venues. Other sporting events held at the Complex include: 1999 World Men's Handball Championship 2005 World Judo Championships 2021 World Men's Handball Championship See also List of indoor arenas in Egypt List of indoor arenas by capacity References External links Media related to Cairo stadium at Wikimedia Commons Official website
Complejo de Pabellones del Estadio de El Cairo

El Complejo de Pabellones del Estadio de El Cairo (en árabe: مجمع الصالات المغطاة باستاد القاهرة الدولي‎, en inglés: Cairo Stadium Indoor Halls Complex) consta de un pabellón estándar multiusos los cuales se localizaron cerca el Estadio Internacional de El Cairo en El Cairo, Egipto.​ La capacidad del Pabellón Principal es 16 900 espectadores, el Pabellón medio tiene capacidad para 1620 espectadores y el Pabellón pequeño una capacidad de 720 espectadores.​ Es utilizado para varios acontecimientos, como balonmano, voleibol, baloncesto y conferencias internacionales, partidos y ferias. Los techos son cúpulas de hierro sostenidas por cables de acero. Todas las salas están equipadas con un sistema de iluminación ajustable según el propósito (limpieza, entrenamiento, partidos, partidos ventilados).​ Fue construido el 1991 para acoger los Juegos Panafricanos de 1991. Véase también Cairo Estadio internacional Referencias
Cairo Stadium Indoor Halls Complex

Cairo Stadium Indoor Halls Complex – budynek w Kairze, stolicy Egiptu, łączący w sobie cztery hale widowiskowo-sportowe. Został otwarty w 1991 roku. Główna hala obiektu może pomieścić 16 900 widzów, co czyni ją jedną z największych tego typu aren w Afryce. Budynek znajduje się na terenie kompleksu sportowego wokół Cairo International Stadium. Budynek został oddany do użytku w 1991 roku, po półtora roku budowy, której koszt wyniósł 248 mln funtów egipskich. Głównym wykonawcą było przedsiębiorstwo Arab Contractors. Obiekt powstał na organizowane w Kairze 5. Igrzyska Afrykańskie. Mieści się w pobliżu Cairo International Stadium i jest częścią większego kompleksu sportowego powstałego wokół tego stadionu. Budynek składa się zasadniczo z czterech hal sportowych. Wszystkie hale powstały na planie koła. Główna hala ma średnicę 120 m i wysokość 39,5 m. Początkowo mogła ona pomieścić 20 000 widzów, później pojemność ta została zredukowana do 16 900 osób. Jest to największa hala widowiskowo-sportowa w kraju i jedna z największych w Afryce oraz na Bliskim Wschodzie. Druga hala ma średnicę 50 m i mieści 1620 widzów, a dwie kolejne hale mają średnicę 40 m i pojemność 720 widzów. Zadaszenie każdej z hal zrealizowano w postaci płaskich kopuł, bez zastosowania wewnętrznych podpór. Głównym architektem obiektu był Magd Masserra, który zaprojektował go łącząc nowoczesną architekturę ze stylami starożytnego Egiptu, koptyjskim i islamskim. W 2015 roku obiekt przeszedł modernizację. W obiekcie często odbywają się ważne międzynarodowe imprezy sportowe. Rozgrywano w nim m.in. część zawodów w ramach Igrzysk Afrykańskich 1991, mecze mistrzostw świata w piłce ręcznej (1999, 2021), mistrzostw Afryki w piłce ręcznej, mistrzostw Afryki w siatkówce, mistrzostw świata do lat 20 w piłce ręcznej (1993, 2009), mistrzostw świata do lat 19 w koszykówce (2017), mistrzostw świata do lat 23 w siatkówce (2017) i wiele innych zawodów, jak np. mistrzostwa świata w judo w 2005 roku. Przypisy
Wadi al-Hitan

Wadi al-Hitan (àrab: وادي الحيتان, wādī al-Ḥītān, literalment ‘vall de les Balenes’) és una regió del desert occidental d'Egipte, situada a 140 km al sud-oest del Caire, que conté importants restes fòssils de cetacis primitius. Aquestes restes representen un dels principals registres de la història de l'evolució de les espècies: la transformació d'animals terrestres en animals aquàtics soferta per les balenes. Els fòssils complets o gairebé complets de Zeuglodon són les troballes més importants que s'han fet a la vall, cosa que li ha guanyat el sobrenom de «Vall dels Zeuglodon». Hi ha centenars d'esquelets de basilosaures i Dorudon, així com altres espècies d'arqueocets, sirenis, crocodilians, serps marines, tortugues, peixos teleostis i taurons. Referències Bibliografia Voss, M.; Antar, M. S. M.; Zalmout, I. S.; Gingerich, P. D. «Stomach contents of the archaeocete Basilosaurus isis: Apex predator in oceans of the late Eocene» (en anglès). PLoS ONE, 14, 1, 2019. e0209021. DOI: 10.1371/journal.pone.0209021.
Al-Hitan

Vádí Al-Hitan (arabsky وادي الحيتان‎, Wádí al-Ḥítán, v překladu Údolí velryb) je paleontologické naleziště v Egyptském guvernorátu Fajjúm, 150 km jihozápadně od Káhiry. V roce 2005 bylo přidáno na Seznam světového dědictví UNESCO, a to kvůli stovkám fosilií jednoho z nejstarších druhů velryb: archaeoceti (dnes již vyhynulé skupiny). Na světě není žádné jiné místo, na kterém by se nacházel takový počet a koncentrace těchto fosilií. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Wadi Al-Hitan na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Al-Hitan na Wikimedia Commons
Wadi Al-Hitan Whale dalen

Wadi Al-Hitan (arabisk:وادي الحيتان, Hval-dalen) er et palæontologisk fundsted i ørkenen i al-Fayyumregionen i Egypten. Området indeholder hundredvis af fossiler som fortæller om vigtige evolutionsmæssige udviklingstrin. Archaeoceti er et tidlig udviklingstrin som viser hvalernes overgang fra landboende til havlevende dyr. Området blev erklæret som verdensarvsområde i juli 2005, og UNESCO betragter området som verdens vigtigste fundsted af sin slags, både på grund af antallet af fossiler og deres kvaliteter. Eksterne henvisninger
Wadi Al-Hitan

Uadi Al-Hitan (en árabe: وادي الحيتان) o Valle de las ballenas es una región de la gobernación de Fayún, en el desierto occidental de Egipto que contiene importantes restos fósiles del suborden de los arqueocetos (los antepasados de los cetáceos modernos). Fue incluido en la lista de Patrimonio de la Humanidad la Unesco en julio de 2005. Esos restos paleontológicos representan uno de los principales registros de la historia de la evolución de las especies: la transformación de animal terrestre en uno acuático sufrido por las ballenas.​ El Valle es el sitio más importante del mundo para demostrar tal proceso evolutivo. Se retrata con precisión la forma de la vida de esos mamíferos durante su evolución. El número, la concentración y la calidad de los fósiles son únicos. Estos restos muestran a dichos animales perdiendo sus miembros traseros, los cuerpos hidrodinámicos (como los de las ballenas modernas), al mismo tiempo que presentan aspectos primitivos de estructura ósea. Otros materiales fósiles encontrados en la localidad permiten reconstruir el ambiente y las condiciones ecológicas de la época. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Wadi Al-Hitan.
Dolina kitova

Dolina kitova (arapski: وادي الحيتان‎, Wadi Al-Hitan) je paleontološki lokalitet u guvernatu Al Fayum u Egiptu, oko 150 km jugozapadno od Kaira. Upisan je 2005. godine UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine u Africi zbog stotina fosila nekih od najstarijih oblika kitova poput obitelji archaeoceti (u koje spada i Basilosaurus), danas izumrla podvrsta. Ovaj lokalitet je pružio dokaze za objašnjenje jedne od najvećih misterija u evoluciji kitova od kopnenih u oceanske životinje. Niti jedno mjesto na svijetu nema ovoliki broj, koncentraciju i kvalitetu ovakvih fosila, smještenih u pristupačan i zaštićen krajolik. Prvi fosili su pronađeni u zimu s 1902. – 03. godine, ali su sljedećih 80 godina privlačili malo pažnje jer je dolina jako nepristupačna. Nakon što su 1980-ih lovci na fosile sa svojim vozilima s pogonom na četiri kotača počeli odstranjivati mnoge kosti, država je zaštitila ovaj lokalitet. Najčešći fosili su čitavi skeleti kitova koji sliče modernima s pokojom razlikom u primitivnim lubanjama i građi zuba. Najveći je dug 21 metar i ima razvijene plivaće kožice između prstiju na prednjim udovima i ostatke stražnjih udova, zajedno sa stopalima i prstima. Tijela su im bila zmijolika i bili su mesožderi. Kvaliteta pronađenih fosila je izvanredna, te je u nekima čak sačuvan sadržaj njihovih stomaka. Prisustvo drugih fosila morskih pasa, krokodila, sabljarki, kornjača i raža je omogućilo rekonstrukciju okoliša i ekoloških uvjeta vremena u kojem su živjeli. Zapravo, Dolina kitova pruža dokaze o milijunima godina (prije oko 30. – 40. milijuna godina) obalnog morskog života nestalog mora Tetis, u krajoliku koji je danas najsušiji na svijetu - Sahari. Danas je većina skeleta plitko zakopana u sedimentima koje erozija polako, prirodno, otkopava. Izvori Vanjske poveznice Wadi Al-Hitan na Google Earth. Ogle Earth. 13. svibnja 2007. Fotografije Doline kitova na Flickr. Stefan Geens. 13. svibnja 2007.
Wadi Al-Hitan

Wadi Al-Hitan (Arabisch: وادي الحيتان, Nederlands: Walvisvallei) is een paleontologische site in het noorden van Egypte op ongeveer 150 kilometer van Caïro. In de vallei, die miljoenen jaren geleden deel van de Tethysoceaan was, liggen honderden miljoenen jaren oude fossielen van de vroegste walvissoorten, de archaeoceti. De eerste walvisfossielen werden in 1902-1903 ontdekt. De fossielen tonen de laatste stadia - het verdwijnen van de achterste ledematen - van hoe de walvis zich ontwikkelde van een landdier tot een zeezoogdier. De walvissen hadden reeds de gestroomlijnde vorm van de huidige walvissen maar vertonen ook nog primitieve kenmerken in de schedel- en tandstructuur. De walvisvallei is de belangrijkste site ter wereld waar deze evolutie te zien is. Andere fossielen in de vallei maken het mogelijk om ook de leefomgeving van de walvissen te reconstrueren. Werelderfgoed Vanwege de unieke hoeveelheid, de concentratie en de kwaliteit van de fossielen is de Walvisvallei in juli 2005 opgenomen in de UNESCO-Werelderfgoedlijst met het criterium "viii". Zie ook Werelderfgoedlijst Walvissen Externe links (en) whc.unesco.org (en) worldheritagesite.org
Uádi Hitã

Uádi Hitã (em árabe: وادي الحيتان; romaniz.: Wadi Al-Hitan; lit. "Vale das Baleias") , no deserto ocidental do Egito, contém importantes restos fósseis da primeira subordem de baleias. Esses resquícios arqueológicos representam um dos principais registos da história da evolução das espécies: a transformação de animal terrestre para aquático sofrido pelas baleias. O Vale é o sítio mais importante do mundo para demonstrar tal processo evolutivo. Ele retrata com precisão a forma e a vida desses mamíferos durante a transformação. O número, a concentração e a qualidade dos fósseis são únicos. Este testemunho mostra tais animais perdendo os seus membros traseiros, os corpos aerodinâmicos (como os das baleias modernas), ao mesmo tempo em que apresentam aspectos primitivos de estrutura óssea. Outros materiais fósseis encontrados na localidade permitem reconstruir o ambiente e as condições ecológicas da época. O governo egípcio alega que em julho de 2007 dois carros dirigidos por diplomatas belgas entraram uma zona protegida nesta área, e causaram um dano avaliado em cerca de 325.000 dólares. O governo belga alega que nenhum dano foi causado pelos seus diplomatas. A questão permanece sem resolução. Foi incluído como Património Mundial da UNESCO em 2005 Referências Bibliografia Franca, Rubem (1994). Arabismos: uma mini-enciclopédia do mundo árabe. Recife: Fundação de Cultura Cidade do Recife Ligações externas «Wadi Al-Hitan - Google Earth». Ogle Earth. 13 de maio 2007 Galeria da UNESCO - Wadi Al-Hitan «Wadi Al-Hitan (Whale Valley)» (em inglês). UNESCO. Consultado em 20 de julho de 2006 «Africa World Heritage sites named» (em inglês). BBC News. 15 de julho 2005
Вади-аль-Хитан

Вади-аль-Хитан (араб. وادي الحيتان‎, «Долина китов») — палеонтологические находки, расположенные в египетском губернаторстве Эль-Файюм приблизительно в 150 км к юго-западу от Каира. В июле 2005 года они были включены в список Всемирного наследия ЮНЕСКО благодаря хорошо сохранившимся в большом количестве ископаемым остаткам древних китов, принадлежащих к исчезнувшему подотряду Archaeoceti (включая базилозавров и дорудонов). Данные окаменелости иллюстрируют часть эволюционного процесса — происхождение китов от животных, обитавших на суше. Особо охраняемый ландшафт, в котором размещены эти образцы, также доступен и пригоден для исследований. Описание Ископаемые остатки из Вади-аль-Хитана не были первыми обнаруженными образцами древних китов, однако отличаются большим количеством и хорошей сохранностью — сохранилось даже содержимое желудков некоторых образцов. Найденные в Вади аль-Хитан остатки других животных — акул, крокодилов, пилорылых, черепах и скатов — позволяют воссоздать окружающую среду и экологическое состояние того периода. Первые ископаемые остатки были найдены в Вади-аль-Хитан зимой 1902—1903 года. Окаменелости относятся к дорудонам, самым ранним представителям древних китов Archaeoceti, и отражают стадию их развития, на которой они уже почти полностью утратили свои задние конечности, их тело имело обтекаемую форму, как у современных китов, но зубная система и череп всё ещё имели примитивное строение. Самый крупный скелет достигает длины 21 м, на нём имеются хорошо развитые ласты с пятью пальцами, но при этом — всё ещё достаточно развитые задние конечности. Форма тела найденных китов была змеевидной[уточнить], они были плотоядными. Вади-аль-Хитан является также местом обитания 15 видов пустынных растений, 15 видов млекопитающих, включая североафриканского шакала, красную лисицу, египетского мангуста, африканскую дикую кошку и других. Также зарегистрировано присутствие 19 видов пресмыкающихся и 36 видов птиц, которых привлекают озёра Вади-аль-Раяна. Интересные факты В июле 2007 года египетское правительство заявило, что 2 машины, управляемые бельгийскими дипломатами, заехали на охраняемую территорию и нанесли ущерб в размере 325 000 долларов США. Бельгийское правительство отказалось признать факт нанесения ущерба своими дипломатами. Инцидент остался нерешённым. Примечания
Ваді-аль-Хітан

Ваді-аль-Хітан (араб. وادي الحيتان‎ — «Долина китів») — палеонтологічна ділянка в єгипетському губернаторстві Фаюм, за 150 км на південний захід від Каїра. З 2005 року вона входить до списку Світової спадщини ЮНЕСКО за сотні викопних залишків найраніших китів нині вимерлого підряду Archaeoceti. Ділянка допомогла розв'язати багато загадок еволюції китів, зокрема їх перехід від наземних до повністю морських форм. Жодна інша ділянка у світі не може похвалитися подібним числом викопних залишків та такою легкістю доступу до них. Посилання
Библиотека Александрина

Библиотека „Александрина“ (на арабски: مكتبة الإسكندرية, DMG Maktabat al-Iskandarīyah) е голяма обществена библиотека и културен център, разположен на средиземноморския бряг на град Александрия, Египет, на предполагаемото място на античната Александрийска библиотека. Идеята за основаването на библиотеката се появява през 1970-те години в Александрийския университет и е реализирана с подкрепата на правителството на Египет, ЮНЕСКО и голям брой правителствени и частни дарения от много страни по света. Проектът е дело на норвежкото архитектурно бюро Snøhetta и австрийския архитект Кристоф Капеле. За строителството е създаден консорциум начело с Snøhetta, английски и италиански строителни компании. Сградата на Библиотека „Александрина“ е открита през 2002 година. Галерия Вижте също Александрийска библиотека Външни препратки В Общомедия има медийни файлове относно Библиотека Александрина ((ar)) ((en)) ((fr)) Официален сайт
Bibliotheca Alexandrina

Bibliotheca Alexandrina (česky Alexandrijská knihovna) je hlavní knihovna a kulturní centrum nacházející se na pobřeží Středozemního moře v egyptském městě Alexandrie. V roce 1989 egyptská vláda vyhlásila architektonickou soutěž na projekt nové velké Alexandrijské knihovny. O výstavbě knihovny rozhodla egyptská vláda v roce 1989 a je připomínkou starověké Alexandrijské knihovny definitivně zničené v roce 642 Araby. Vítězný projekt knihovny navrhl norský architektonický ateliér Snøhetta. Knihovna byla otevřena 16. října roku 2002 a je obecně považována za jedno z nejvýznamnějších architektonických děl. Architektonický popis knihovny Knihovna je diagonálně rozpůlený stojící válec, jehož geometrická čistota připomíná významné starověké egyptské stavby. Přímá linie, která protíná kruhový tvar knihovny, je ve skutečnosti most pro pěší, kterým je umožněn přístup z alexandrijské univerzity směrem k jihu. Most vede nad ulicí se silnou dopravou, ve výšce druhého podlaží se protíná s knihovnou a pokračuje na veřejné náměstí na západní straně budovy směrem k moři. Vstup do knihovny se nachází naproti přednímu vchodu do staršího konferenčního sálu, vzniká tak dojem podřízenosti této sousední budově. Mezi oběma budovami je náměstí s kamennou dlažbou, do nějž je zapuštěna obří koule představující planetárium. Z válcové budovy byl vyříznut kosý segment. Za normálních okolností by vznikl eliptický povrch, architekti však za základ použili eliptický válec, který se odklání od vertikální roviny. Strana válce obrácená k jihu je obložena žulovými deskami nalámanými (bez řezání) z velkých bloků. Jejich povrch je proto nerovný a vytváří jemné linie. Na žulových deskách jsou vyryty abecední symboly z celého světa. Slunce posouvající se po obloze a odrazy elektrického osvětlení v sousedící kašně vytvářejí na vyrytých symbolech hru stínů, která budí dojem pradávných egyptských chrámových zdí. Rozlehlá centrální hala knihovny je půlkruh o průměru 160 m a je působivým prostorem. Zakřivená stěna je z betonových dílů s otevřenými svislými spoji, zatímco rovná stěna je obložena leštěným černým kamenem ze Zimbabwe. Podlaha je rozdělena do sedmi terasovitých stupňů, které klesají směrem k severu, ke Středozemnímu moři. Související články Alexandrijská knihovna Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bibliotheca Alexandrina na Wikimedia Commons (anglicky) Oficiální stránky Archivováno 15. 8. 2014 na Wayback Machine.