NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
The British School of Quito

The British School Quito (BSQ) is a British international school for students aged 3–18 in Quito, Ecuador. It was founded by Gloria Hooper, Baroness Hooper and the former British Ambassador in Ecuador Richard Lavers in 1995. In Years 12 and 13, the school offers the accredited IB Diploma Programme. The British School is the only school in Quito to offer, in English, all of the “Higher Level” IB programmes of Mathematics, Physics, Chemistry and Biology. The school curriculum is taught in English. The curriculum is the English National curriculum from Key Stage 1 to Key Stage 4, this includes the internationally recognised Cambridge iGCSE examinations. The school teaches Spanish, has a Spanish as a Second Language department, English as an Additional Language department, and geography. References External links School website [1] Bibliography http://www.britishschoolquito.edu.ec/british.php?c=1244
Tiwintza detachment

The Tiwintza detachment (also known as the Tiwinza detachment or Falso Tiwinza) was an Ecuadorian military outpost involved in the Cenepa War in Peruvian territory, between Ecuador and Peru in 1995. The post had been a focal point of the war over disputed border claims; the settlement of the war resulted in the post and remaining Peruvian, but with its “non-sovereign ownership” transferred to Ecuador, allowing it to fly the Ecuadorian flag. References http://www.adonde.com/historia/1999_peru_ecuador.htm http://www.enciclopediadelecuador.com/temasOpt.php?Ind=2374&Let=
Universidad Técnica Particular de Loja

Universitat Tècnica Particular de Loja és una universitat a l'Equador fundada el 1998. Destaca per la seva aposta pels estudis a distància, ja que el 2016 tenia 3.000 estudiants presencials i 20.000 a distància. Està situada a la província de Loja, a la part sud del país, a 400 km al sud de la capital Quito. Referències
Universidad Técnica Particular de Loja

The Universidad Técnica Particular de Loja (UTPL; Spanish: literally "Technical Private University of Loja"; also rendered in English as the "Technical University of Loja") is a private research university in Loja, Ecuador, known for its nationwide distance education model and applied research initiatives. Founded on 3 May 1971 by executive decree, the university pioneered open and distance higher education in Ecuador in 1976, later expanding with a country-wide network of learning centers. History UTPL was created by Executive Decree No. 646, published in Registro Oficial No. 217 on 5 May 1971, as an autonomous, private, non-profit institution headquartered in Loja. The university pioneered open and distance higher education in Ecuador in 1976, initially in Education Sciences, later scaling to a nationwide network of learning centers; the first graduating class in the distance modality was in 1981. By the 2010s–2020s, UTPL reported more than 80 regional centers in Ecuador and international centers in New York, Madrid and Rome linked to its distance network. To strengthen applied research and university–industry collaboration, UTPL launched the Parque Científico y Tecnológico (Science and Technology Park) in Loja, a platform for prototyping, entrepreneurship, and technology transfer. Academics UTPL offers undergraduate and graduate programs in on-campus and distance modes. As of 2024, the university reports 50,411 unique students and 1,962 academic staff across its faculties. Distance education Since 1976 UTPL has operated a nationwide open and distance education model. External reviews place UTPL among early adopters of distance higher education in South America, with sustained expansion through regional learning centers and digital platforms. UTPL maintains an institutional repository (RiUTPL) for open dissemination of theses, publications and learning objects that support its blended and online delivery. Research and rankings UTPL’s applied research ecosystem is anchored by its Science and Technology Park (Parque Científico y Tecnológico), a member of the International Association of Science Parks (IASP), which hosts observatories and initiatives focused on social innovation and sustainable territorial development. In subject-based bibliometric rankings, UTPL is placed 3rd in Ecuador in the 2025 SCImago Institutions Rankings for the Education subject area. SCImago’s institutional profile lists UTPL’s output and impact across multiple areas over time. UTPL also appears in general university directories and commercial rankings, including Times Higher Education and QS profiles, which emphasize its distance-learning network and regional presence. Science and innovation The university operates the Parque Científico y Tecnológico (Science and Technology Park) in Loja to support applied research, prototyping, and university–industry collaboration. Library and open science UTPL maintains the institutional repository RiUTPL to preserve and disseminate scholarly output and learning resources. References External links UTPL RiUTPL – Institutional Repository
Universidad de Guayaquil

Die Universidad de Guayaquil, auch bekannt als Estatal , ist eine gemeinnützige staatliche Universität in Guayaquil in Ecuador. Die Hochschule wurde 1867 gegründet und bietet seinen Studierenden 48 Hochschulabschlüsse an 17 Fakultäten an. Weblinks Internetpräsenz der Universidad de Guayaquil (UG) (spanisch)
University of Guayaquil

The University of Guayaquil (Spanish: Universidad de Guayaquil), known colloquially as the Estatal (i.e., "the State [University]"), is a public university in Guayaquil, Guayas Province, Ecuador. The University of Guayaquil was founded on 1 December 1867, when the University Board of Guayas was formally established with the authority to award professional degrees in the coastal region of Ecuador. It is the oldest university in the city and holds the largest student body in Ecuador, with over 70,000 enrolled students. The institution operates several university extensions throughout the country. Notable alumni The first woman to attend the University was Aurelia Palmieri (1869-1937). Zaida Rovira studied law here and she became the Ecuadorian Ombudsman and then the Minister of Inclusion, Economic and Social in Ecuador from November 2023. See also List of universities in Ecuador References External links ug.edu.ec, university's website [1] Universidad de Guayaquil
Vulqano Park

Vulqano Park is an amusement park in Quito, Ecuador. The park is part of a much larger entertainment complex named the TelefériQo. The park closed in May 2020 due to economic losses resulting from the COVID-19 pandemic, but on August 30, 2021, announced its reopening on its Facebook page. Description The park contains 24 attractions and two roller coasters. Attractions have various fees, and the park sells daily passes that include all mechanical rides. References External links Vulqano Park
Los Perales Airport

Los Perales Airport (IATA: BHA, ICAO: SESV) is an airport serving the city of Bahía de Caráquez in Manabí Province, Ecuador. The airport is across the Chone River from the city and is reached via a 1.7 kilometres (1 mi) causeway. The Bahia de Caraquez non-directional beacon (ident: BCN) is located on the field. The Manta VOR-DME (Ident: MNV) is located 25.0 nautical miles (46 km) southwest of the airport. See also Ecuador portal Aviation portal List of airports in Ecuador Transport in Ecuador References External links HERE Maps - Los Perales OpenStreetMap - Los Perales OurAirports - Los Perales Skyvector Aeronautical Charts - Los Perales Accident history for Bahia de Caraquez Airport at Aviation Safety Network
Bahia De Caraquez (flygplats)

Bahia De Caraquez är en flygplats i Ecuador. Den ligger i den västra delen av landet, 210 km väster om huvudstaden Quito. Bahia De Caraquez ligger 3 meter över havet. Terrängen runt Bahia De Caraquez är kuperad åt sydost, men åt nordväst är den platt. Havet är nära Bahia De Caraquez åt sydväst. Runt Bahia De Caraquez är det ganska tätbefolkat, med 93 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Bahía de Caráquez, 3,1 km sydväst om Bahia De Caraquez. Trakten runt Bahia De Caraquez består huvudsakligen av våtmarker. Kommentarer Källor
Isabela (Galápagos)

Isabela (batejada en honor de la reina Isabel I de Castella, també anomenada Albermale), és la major illa de l'arxipèlag de les Galápagos, amb una superfície de 4.588 km². El punt més alt és el volcà Wolf que assoleix 1.707 metres d'altitud. La forma allargada de l'illa es deu a la fusió de sis grans volcans en una sola massa. En aquesta illa es poden observar pingüins, cormorans no voladors, iguanes marines, mascarells, pelicans, així com crancs vermells (zayapas). A les vessants i calderes dels sis volcans d'Isabela, es poden observar iguanes terrestres i tortugues gegants, així com pinsans, falcons de les Galápagos, coloms de Galápagos i una interessant vegetació. El tercer major assentament humà de l'arxipèlag, Puerto Villamil, està ubicat en l'extrem sud de l'illa.
Isabela (Galapágy)

Isabela je největším ostrovem souostroví Galapágy. S rozlohou 4640 km² je Isabela téměř 4× větší než Santa Cruz, druhý největší ostrov Galapág. Ostrov nese jméno po španělské královně Isabele Kastilské. Původně byl pojmenován Albemarle po vévodovi z Albemarle. Ostrovem prochází zemský rovník. Geologie Isabela se nachází na západním okraji souostroví Galapágy, ve kterém je jedním z nejmladších ostrovů. Stáří ostrova je odhadováno zhruba na 1 milión let. Na vzniku ostrova se vulkanickou činností podílelo celkem šest štítových vulkánů: Alcedo, Cerro Azul, Darwin, Ecuador, Sierra Negra a Wolf. Vulkány Ecuador a Wolf leží přímo na rovníku. Wolf je s nadmořskou výškou 1707 m nejvyšším bodem ostrova. Ostrov je z geologického hlediska velmi významný, neboť ve zdejší krajině je možné dobře zdokumentovat geologické procesy, které utvářely celé souostroví. Příroda Příroda Isabely se poněkud liší od ostatních galapážských ostrovů, neboť zde nenajdeme obvyklé rozložení vegetačních zón. Poměrně nová lávová pole a chudé okolní půdy neposkytují dostatek živin, aby se zde vytvořilo takové množství rozličných vegetačních zón jako na ostatních ostrovech. Další patrný rozdíl je u vulkánů Wolf a Cerro Azul, jejichž vrcholky ční nad hradbou mraků a jsou suché. Isabela je domovem více želv sloních, než všechny ostatní galapážské ostrovy dohromady. Velká rozloha ostrova a jeho specifická topografie vytvořily pro pomalé se pohybující želvy bariéry – ty zřejmě nebyly schopny překonat lávové proudy a další překážky, proto se zde vyvinulo hned několik různých poddruhů. V současnosti se želvy volně pohybují v kalderách zdejších neaktivních vulkánů. Bohatství přírodních druhů zahrnuje tučňáky, kormorány, mořské leguány, tereje, pelikány a kraby. Dále zde najdeme pozemní leguány, „Darwinovy pěnkavy“ (pěnkavky rodů Camarhynchus, Geospiza, Certhidea a Pinaroloxias), galapážskou káni a galapážskou hrdličku. Západní pobřeží ostrova je ideálním místem k pozorování delfínů a velryb. Příroda zde byla vážně ohrožena přemnožením dovezených koz, kterých zde bylo v jednu dobu až 100 000. Správě Galapážského národního parku ve spolupráci s Nadací Charlese Darwina se však podařilo kozy na ostrově vymýtit. Lidské osídlení Osady Puerto Villamil a Santo Tomás byly založeny v roce 1893. V roce 1905 žilo na ostrově 200 lidí. Na ostrově se těžila síra (z fumarol), z korálů se získávalo vápno. Z želv bylo získáváno maso a olej. Puerto Villamil ležící na jihovýchodním cípu ostrova je třetím největším sídlem souostroví. Galerie Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Isabela Island (Galápagos) na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Isabela na Wikimedia Commons
Isabela (Galápagos)

Mit einer Größe von 4588 km² und einer Länge von 120 Kilometern ist Isabela (auch englisch Albemarle, spanisch Isla Isabela) die weitaus größte der Galapagosinseln, und fast fünfmal so groß wie die zweitgrößte Insel, Santa Cruz. Die Insel nimmt weit mehr als die Hälfte (58 Prozent) der Landfläche des gesamten Archipels ein. Sie wuchs aus bis zu sechs ursprünglich separaten Schildvulkaninseln durch ausströmende Lava zu einer Insel zusammen, ein weiteres Zusammenwachsen mit der westlich benachbarten und durch den 4,4 km breiten Canal Bolívar getrennten Insel Fernandina durch vulkanische Aktivität ist möglich. Die Bezeichnung Isabela leitet sich vom Namen der spanischen Königin Isabella I. (1451–1504) ab, welche die Entdeckungsfahrten von Christopher Kolumbus finanziell unterstützte. Auf Isabela leben heute rund 2200 Menschen, die meisten in und um den Hauptort Puerto Villamil an der Südostküste. Puerto Villamil wurde 1897 gegründet. Westlich der Stadt sind die Ruinen einer 1959 geschlossenen Sträflingskolonie erhalten mit einer hohen, von Sträflingen aus schwarzem Lavagestein erbauten Mauer, die unter dem Namen "Tränenmauer (Muro de las Lágrimas)" bekannt ist. Den höchsten Punkt der Insel bildet mit 1707 m der Vulkan Wolf. Insgesamt gibt es neben Wolf mit Alcedo, Cerro Azul, Darwin, Ecuador und Sierra Negra noch fünf weitere Vulkane. Eine unüberwindliche Barriere für die meisten Lebewesen bilden die kahlen Lavafelder und so hat die Evolution allein auf dieser Insel mehrere Unterarten der Galápagos-Schildkröte hervorgebracht. Der Mangrovedarwinfink ist nur auf dieser Insel beheimatet. Auf Isabela befindet sich mit den Galápagos-Pinguinen außerdem das nördlichste natürliche Vorkommen von Pinguinen und das einzige auf der Nordhalbkugel, wobei allerdings nur ein kleiner Teil der durch den Äquator geteilten Insel auf der nördlichen Hemisphäre liegt. Weblinks Einzelnachweise
Isla Isabela

La isla Isabela, también conocida como isla Albermale, es la isla más grande del archipiélago ecuatoriano de las islas Galápagos, con 4588 km² de superficie. Representa el 60 % de la superficie total terrestre de las islas Galápagos.​ Descripción Fue llamada así en honor de la Reina Isabel I de Castilla, que patrocinó el viaje de Cristóbal Colón. En inglés se la conoce además como Albemarle, en honor al duque de Albemarle. Tiene un población de 2200 habitantes. El punto más alto es el volcán Wolf, que alcanza 1707 m s. n. m., siendo uno de los seis volcanes (Ecuador, Wolf, Darwin, Alcedo, Sierra Negra y Cerro Azul) que se encuentran en la isla Isabela (cinco de ellos están en actividad). La forma de la isla se debe a la fusión de estos seis grandes volcanes en una sola masa. Esta isla es la única de las Galápagos que es atravesada por la línea del ecuador. En esta isla se pueden observar pingüinos, cormoranes no voladores, iguanas marinas, piqueros, pelícanos, tortugas gigantes de las Galápagos y lobos marinos, así como abundantes cangrejos rojos. En las faldas y calderas de los seis volcanes de Isabela se pueden observar iguanas terrestres y tortugas, así como pinzones, cormoranes, flamencos, halcones de Galápagos, palomas de Galápagos y una interesante vegetación.​ El tercer mayor asentamiento humano del archipiélago, Puerto Villamil, está ubicado en el extremo sur de la isla. Otras atracciones populares son el «Muro de las Lágrimas» (un muro o pared construida por prisioneros cuando las islas eran un penal o cárcel) y la laguna Flamingo. Ambos lugares están en la parte sur de la isla. Geografía Geología Isabela, una de las islas más jóvenes, está situada en el extremo occidental del archipiélago, cerca del punto caliente de las Galápagos. Con una antigüedad aproximada de un millón de años, esta isla con forma de caballito de mar se formó por la fusión de seis volcanes en escudo: Alcedo, Cerro Azul, Darwin,​ Ecuador, Sierra Negra y Wolf. Todos estos volcanes, excepto el Ecuador, siguen activos, lo que la convierte en uno de los lugares con mayor actividad volcánica de la Tierra. Dos de los volcanes, el Ecuador y el Wolf (el punto más alto de la isla, con 1707 m de altitud), se encuentran directamente sobre el ecuador. La isla destaca sobre todo por su geología, ya que ofrece excelentes ejemplos de los fenómenos geológicos que dieron origen a las islas Galápagos, como los levantamientos de la bahía Urbina​ y el canal de Bolívar,​ los conos de toba de la ensenada del Tajo, y el Pulmace de Alcedo y Sierra Negra, uno de los volcanes más activos del mundo. Transporte El Aeródromo Luis Estrada Ycaza de la isla Isabela está ubicado a 2,5 km del centro de Puerto Villamil. Este aeropuerto es el menos transitado del archipiélago; recibe un promedio de seis vuelos interislas al día. Su pista es de asfalto con orientación 17 / 35 mide 1500 metros de largo por 30 metros de ancho. Dispone de una Autobomba T-1500, servicio AFIS para comunicaciones con las aeronaves, una radioayuda NDB. Galería Véase también Geografía de Ecuador Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una galería multimedia sobre Isla Isabela.
Île Isabela (Équateur)

L'île Isabela, en espagnol Isla Isabela, aussi appelée Albemarle par les Anglais, est une île d'Équateur située dans les îles Galápagos. Toponymie Le nom Isabela vient de la reine Isabelle Ire de Castille (1451 - 1504), qui finança l'expédition de Christophe Colomb de 1492. Elle est connue par les Anglais sous le nom Albemarle en l'honneur de George Monck, 1er duc d'Albemarle (1608 - 1670). La dénomination exacte, île Duc d'Albemarle, lui fut attribuée en mai 1684 par le flibustier anglais William Ambrose Cowley. Géographie Localisation L'île a la particularité d'être traversée par l'équateur terrestre sur une distance de 43 km. Topographie L'île Isabela est la plus grande de l'archipel des Galápagos avec une centaine de kilomètres de longueur. Elle comporte six volcans dont le Wolf qui est le point culminant de l'île et de l'archipel avec ses 1 710 mètres d'altitude. Géologie Climat Faune La faune est composée d'iguanes (dont une espèce endémique de cette île, Conolophus marthae, que les hispanisants appellent Iguana rosada du fait de sa couleur rosée, vivant sur les pentes du volcan Wolf), de pinsons, de tortues géantes, de nouvelles espèces de poissons, d'oiseaux, de coquillages, de plantes et d'insectes. Isabela est intéressante pour sa flore et sa faune. Les îles jeunes ne suivent pas le même modèle de végétation que les autres îles. Avec des champs de lave relativement récents, les sols de l'île n'ont pas développé une quantité suffisante de nutriments afin de pouvoir soutenir des zones de vie variées comme on en trouve sur les autres îles de l'archipel. Isabela abrite plus de tortues sauvages que toutes les autres îles. Le relief de l'île, en particulier les coulées de lave, crée des obstacles à la progression des espèces, favorisant l'apparition de plusieurs sous-espèces de tortues. La zone du canal Bolivar, entre les îles Isabela et Fernandina, est l'un des meilleurs endroits de l'archipel pour observer des baleines de Bryde et de grands dauphins. Certains des oiseaux qui peuplent l'île Flore Histoire Démographie La population de l'île s'élève à 2 200 habitants dont la quasi-totalité vit dans le centre urbain de Puerto Villamil. Économie Notes et références Voir aussi Liens externes Portail des îles Galápagos Portail des îles
Isabela (Ecuador)

Isabela è l'isola più grande dell'arcipelago delle Galápagos. Con una lunghezza di 132 km e una larghezza di 84 si estende su una superficie di 4.588 km² e comprende una catena di 5 vulcani attivi, di cui Wolf che con 1.707 metri sul livello del mare rappresenta anche il punto più elevato dell'arcipelago. Storia Il nome le è stato dato in onore a Isabella di Castiglia, la stessa regina che appoggiò Cristoforo Colombo nei suoi viaggi alla scoperta di nuove terre. Utilizzata dagli statunitensi durante la seconda guerra mondiale come base navale, l'isola divenne un penitenziario penale in cui venivano mandati fino al 1959, quando fu dismesso e divenne anch'esso parte del Parco Nazionale delle Galapagos. Descrizione Siti importanti dell'isola sono Punta Moreno, Elizabeth Bay, Urbina Bay, Punta Vicente Roca e Puerto Villamil. Puerto Villamil è il maggior centro e conta 1.500 abitanti. Le condizioni ambientali e la grandezza di Isabela contribuiscono ad una grande varietà di flora e fauna. Isabela è l'habitat naturale delle tartarughe giganti delle Galápagos. A causa dell'introduzione da parte dell'uomo di mammiferi sull'isola, la sua popolazione si è notevolmente ridotta. Altre specie tipiche dell'isola sono i pinguini, i cormorani, i pellicani, le iguane terrestri e marine, foche, falchi delle Galapagos e altri. Alcuni degli uccelli che popolano l'isola Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Isabela Collegamenti esterni Isla Isabela (Galápagos): la triste historia del Muro de las Lágrimas diariodelviajero.com Los animales de las Islas Galápagos http://es.prmob.net/ Pics Galapagos island, su galapagosinformation.com.
Isabela (eiland)

Isabela is het grootste eiland van de Galapagoseilanden, een verspreide groep eilanden die ter hoogte van de evenaar in de Stille Oceaan liggen. Het hoogste punt ligt op 1.707 meter. De grootste plaats van Isabela is Puerto Villamil en herbergt het grootste deel van de ca. 2.200 eilanders. De naam is te danken aan de Spaanse koningin Isabella I van Castilië. Beschrijving Charles Darwin bezocht het eiland in 1835. In 1893 werd het eiland gekoloniseerd. Er werden kalkovens aangelegd en men won zwavel, daarna kwamen er koffieplantages. In 1906 woonden er 200 mensen, in 1974 450. In de jaren 1990 nam het toerisme toe. In 1996 kwam er een vliegveld. In 1980 was in Puerto Villamil maar één hotel, in 2006 waren er 18 hotels en woonden er 1.749 mensen. Het eiland heeft een dozijn bijzondere bezienswaardigheden voor toeristen waaronder drie punten speciaal voor duiktoerisme. In de buurt van Puerto Villamil is al veel te zien, onder andere een kwekerij van reuzenschildpadden. Enkele vulkanen kunnen worden bezocht. Zo zijn er rond de Cerro Azul lagunes met watervogels zoals de Amerikaanse flamingo, roodsnavelhoen, Amerikaans waterhoen en bahamapijlstaart. Aan de westkant van het eiland bevinden zich grote zeevogelkolonies met onder meer galapagospinguïn en blauwvoetgent. Ecologische herstel In het gebied rond de vulkaan Alcedo in het midden van het smalle deel van het eiland is nu een natuurlijke populatie reuzenschildpadden. Tussen 2004 en 2006 zijn uit dit gebied met succes de verwilderde geiten en ezels verwijderd die grote schade toebrachten aan de natuurlijke vegetatie en voedselconcurrenten waren van de schildpadden. Bij dit Project Isabela tot ecologisch herstel van het eiland werd gebruikgemaakt van zogenaamde judasgeiten om de laatste, zich schuil houdende geiten af te schieten. De ernstig bedreigde mangrovevink leeft in de mangrovebossen in het noordwesten van het eiland. Om deze vogelsoort voor uitsterven te behoeden is het zogenaamde Mangrove Finch Captive Rearing Program van het Charles Darwin Research Station gestart. In 2014 lukte het om eieren van wilde vogels te verzamelen en de jongen in gevangenschap groot te brengen. Zo konden 15 vinken in geschikt leefgebied weer worden losgelaten. Verder wordt er intensief studie gemaakt van een parasitaire vlieg (Philornis downsi) die de overleving van deze vogelsoort verkleint. Geologie Isabela is geologisch een van de jongste eilanden van de Galapagoseilanden. Het eiland is gevormd door zes schildvulkanen: Alcedo (laatste uitbarsting in 1993) Cerro Azul (laatste uitbarsting in 2008) Darwin (laatste uitbarsting in 1813) Ecuador (laatste uitbarsting in 1150) Sierra Negra (Galapagos) (laatste uitbarsting in 2005) Wolf (laatste uitbarstingen in 2015 en 2022) Deze vulkanen behoren tot de meest actieve ter wereld.