NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Stade El Hadj-Hassan-Gouled-Aptidon

Le stade El Hadj-Hassan-Gouled-Aptidon (en arabe : ملعب الوطني الحاج حسن جولد أبتيدون), est une enceinte sportive construite en 1993 dans la ville de Djibouti. Plus grand stade du pays, il peut accueillir jusqu'à 10 000 spectateurs. Les rencontres de l'équipe de Djibouti de football et du championnat de Djibouti se déroulent dans son enceinte. Historique Construit par la Chine, il porte le nom d'Hassan Gouled Aptidon, premier président de la République de Djibouti, qui l'inaugure le 26 juin 1993. Des travaux de rénovations sont engagés en 2002 et la pelouse synthétique est changée. Le stade a bénéficié également du programme Goal mis en place par la FIFA. Un nouveau gazon artificiel est installé en 2007. Infrastructures Le stade comprend une piste d’athlétisme de huit couloirs et une pelouse synthétique. Il comporte deux tribunes, dont une couverte, qui peuvent accueillir 10 000 spectateurs. Le complexe dispose également de trois salles pour la pratique des arts martiaux et du tennis de table. Compétitions Il accueille les rencontres de l’équipe de Djibouti de football, du championnat de Djibouti, des coupe et supercoupe et des compétitions d'athlétisme. Le premier match international officiel disputé dans ce stade oppose Djibouti à la république démocratique du Congo lors des éliminatoires de la coupe du monde 2002, le 7 avril 2000. À l'issue de cette rencontre disputée devant 2 700 spectateurs, les deux équipes se séparent sur un match nul, un but partout. En athlétisme, il est le lieu de départ et d'arrivée du semi-marathon international de Djibouti qui se déroule chaque année en mars. Gestion Le stade est administré par un établissement public appelé « Stade El Hadj Hassan Gouled Aptidon », rattaché au ministère de la Jeunesse et des Sports. Les membres de son conseil d'administration sont nommés en conseil des ministres. Il est également chargé du développement et de la promotion du sport et de l'organisation des rencontres sportives, régionales ou internationales. Le stade est le siège de nombreuses fédérations sportives de Djibouti, dont la Fédération djiboutienne de football. Notes et références Liens externes « Stadiums in Djibouti », sur worldstadiums.com (consulté le 12 septembre 2012) Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de l’athlétisme Portail de Djibouti
El Hadj Hassan Gouled Aptidon Stadion

Het El Hadj Hassan Gouled Aptidon Stadion is een multifunctioneel stadion in Djibouti, de hoofdstad van Djibouti. Het stadion wordt vooral gebruikt voor voetbalwedstrijden. Het nationale elftal van Djibouti speelt er onder meer zijn thuiswedstrijden. In het stadion kunnen 10.000 toeschouwers. In april 2007 kreeg het Kunstgras, als onderdeel van de FIFA's Win in Africa ontwikkelprogramma. Op 26 juni 1993 werd dit stadion geopend. Het is vernoemd naar de eerste president van Djibouti, Hassan Gouled Aptidon (1916–2006).
Stade du Ville

Stade du Ville lub Stade du Nacional - to wielofunkcyjny stadion w mieście Dżibuti, stolicy Dżibuti. Obecnie jest używany głównie dla meczów piłki nożnej oraz zawodów lekkoatletycznych. Swoje mecze rozgrywają na nim reprezentacja Dżibuti w piłce nożnej oraz drużyny piłkarskie AS Port, Gendarmerie Nationale, FC Société Immobilière de Djibouti i zespoły z innych miast. Stadion może pomieścić do 10 000 osób. W kwietniu 2007 roku Stade otrzymał sztuczną murawę boiska w ramach programu FIFA "Wygraj w Afryce". Zbudowany został przez Chiny, jest nazwany imieniem pierwszego Prezydenta Dżibuti Hassan Gouled Aptidon. Został otwarty 26 czerwca 1993. Bibliografia Informacje o stadionie. worldstadiums.com. [zarchiwizowane z tego adresu (2021-02-08)]. Stade El Hadj Hassan Gouled, [w:] baza Soccerway (stadiony) [dostęp 2021-01-02] . Informacje o stadionie na wikimapia
Chinesische Militärbasis in Dschibuti

Die chinesische Militärbasis in Dschibuti wird von der chinesischen Marine betrieben. Die Militärbasis im Staat Dschibuti an der Meerenge Bab al-Mandab dient in erster Linie zur Unterstützung der chinesischen Antipiraterie-Aktivitäten in Ostafrika (siehe Piraterie vor der Küste Somalias). Auch UN-Missionen sollen von dort aus Hilfe erhalten. Weitere Motive könnten laut Experten sein, dass China seinen Bürgern in den nahegelegenen Krisenherden besser helfen könnte. Erster Kommandeur der Basis ist Konteradmiral Liang Yang. Siehe auch Liste der ausländischen Militärbasen in Dschibuti Einzelnachweise
Haven van Doraleh

De Haven van Doraleh (Engels: Port of Doraleh), ook wel bekend als de Doraleh Multipurpose Port of Doraleh Container Terminal, is een uitbreiding van de haven van Djibouti. De haven is het eindstation van de spoorlijn Addis Abeba-Djobouti. De haven heeft een kade van 1200 meter en 690 hectare voor containers en industrie. Gemiddelde laadsnelheid van 90 containers per uur (RoRo) en 31 containers per uur (LoLo). Constructie De hoofdaannemers van de constructie van de haven van Doraleh zijn de China Civil Engineering Construction Corporation (CCECC), China Harbour Engineering Company (CHEC) en de Channel Engineering Bureau Group Company Limited (CRCC). De totale projectkosten werden geschat op $396 miljoen, waarvan $103 miljoen werd geleend in Senior Debt van de African Development Bank en Proparco over de duur van 10 jaar.
Порт Дорале

Порт Дорале (араб. ميناء دوراليه, фр. Port de Doraleh) — продолжение порта города Джибути, расположенный в 5 км к западу от Джибути, столицы Джибути. У порта есть терминалы для хранения нефти, навалочного груза и контейнеров. Им частично владели DP World и China Merchants Holdings, до того, как Джибути национализировала порт в феврале 2018 года. База китайского флота, примыкающая к порту, в данный момент в процессе строительства. В порту Дорале есть 15 якорных стоянок у причала длиной в 4 км. Одна из стоянок зарезервирована военно-морским флотом КНР, у которой строится база на западной части порта. Все терминалы имеют доступ к железной дороге «Аддис-Абеба — Джибути», которая даёт Эфиопии, окружённой сушей, доступ к морю через железные дороги. Операции порта Контейнерный терминал В 2016 году, 914 300 контейнеров прошли через порт Дорале. 17 апреля 2012 года, порт Дорале стал вторым портом в Африке, у которого присутствует оборудование для отслеживания радиоактивных и ядерных материалов после порта Момбасы в Кении. Это оборудование было создано для более усиленного и лучшего контроля за контейнерами, проходящими порт и в его разработку США вложили между 8 и 10 миллионами долларов США. Каждый контейнер проходит через особый отсек, где оборудование проверяет содержимое без необходимости открывать контейнер. Если оборудование замечает подозрительное или опасное содержимое, то контейнер обыщут вручную. Нефтяной терминал Нефтяной терминал может принимать и обслуживать суда с осадкой в 20 метров. Вместительность нефтяного терминала — 370 000 м³. Нефтяной терминал управляется компанией Horizon Djibouti Terminal Limited (HDTL), которая является крупным экономическим игроком в Джибути. HDTL хочет создать местный поставной центр региональных и международных углеводородов. Джибути, которая находится у южного выхода в Красное море, расположена на пути множества нефтяных танкеров. Порт также позволяет выходить на рынки других стран Африканского Рога. Примечания
Дорале (порт)

Порт Дорале — багатоцільовий порт у Джибуті, розташований за 5 км до заходу від міста Джибуті. Багатофункціональний порт має термінали для обробки нафти, сипучих вантажів, і контейнерів. Належить і управляється компанією DP World та China Merchants Holdings. Розташована китайська військово-морська база у безпосередній близькості до порту. Операції Багатофункціональний порт Дорале має 15 причалів загальною довжиною 4 км. Один з причалів зарезервований для використання китайським військово-морським флотом, який має базу на заході порту Всі термінали мають прямий доступ до залізниці Аддис-Абеба — Джибуті, що є залізничною брамою Ефіопії до моря Контейнерний термінал У 2011 році 450000 контейнерів було оброблено у порі Дорале Нафтовий термінал має причали з можливістю розміщення суден з осадкою до 20 метрів, він має ємність 370000 м³. Знаходиться у веденні компанії "Horizon Djibouti Terminal Limited" (HDTL). Примітки
Islas del Diablo

Islas del Diablo (en francés: Îles du Diable) son un pequeño archipiélago deshabitado del país africano de Yibuti compuesto por dos pequeñas islas volcánicas. Se encuentran en el golfo de Tadjourah del océano Índico, frente a las costas de África y el volcán Ardoukoba. La mayor de las dos islas se llama Ginni Kôma mientras que la más pequeña es llamada Ounda Ginni Kôma. Estas dos islas forman dos conos de color ocre relativamente regulares formados durante una erupción volcánica.​ Véase también Geografía de África Referencias Enlaces externos Mapa de las Islas en Wikimapia
Îles du Diable

Les îles du Diable sont un petit archipel inhabité de Djibouti composé de deux petites îles volcaniques. Géographie Les îles du Diable se trouvent dans le Ghoubbet-el-Kharab, un prolongement du golfe de Tadjourah, lui-même faisant partie du golfe d'Aden, à proximité des côtes africaines et du volcan Ardoukôba. La plus grande des deux îles est nommée Ginni Kôma (40 hectares) et la plus petite Ounda Ginni Kôma (10 hectares). Ces deux îles forment deux cônes relativement réguliers de couleur ocre formés au cours d'une éruption volcanique. Une croûte sombre d'altération s'est formée à l'air libre et recouvre partiellement les îles totalement dépourvues de végétation en raison du climat désertique de la région. Ginni Kôma présente encore un petit cratère asymétrique en raison des vents dominants qui ont entraîné dans une seule direction des matériaux émis par le volcan. Culture D'après les anciennes croyances locales, les deux îles sont le lieu de vie de djinns. Références Portail des îles Portail de l’océan Indien Portail de Djibouti
Djibouti (ciutat)

La ciutat de Djibouti o Djibuti (àrab: جيبوتي, Jībūtī; somali: Jabuuti; francès: Ville de Djibouti) és una ciutat i port, capital de la República de Djibouti, situada en una península (Ras Djibouti) que separa el golf d'Aden del golf de Tadjoura. Té estatus de regió en la divisió administrativa de l'estat. La seva població és d'uns 400.000 habitants. És final o inici de trajecte del ferrocarril Djibouti-Addis Abeba. El seu aeroport es diu Djibouti-Ambouli. Llocs interessants són el port, el mercat central, l'estadi nacional, el palau presidencial i la mesquita Hamouli. Història El seu territori fou cedit a França pels notables de la tribu issa. La ciutat de Djibouti fou fundada pel català Eloi Pino el 1888 i inaugurada pel governador Lagarde el dia 6 de març de 1888. El 1896 va substituir Obock com a capital dels Establiments Francesos de la Costa dels Somalis. El 1897 es van iniciar les obres del ferrocarril cap a Addis Abeba, acabades el 1917 (784 km). El seu port va absorbir gran part del tràfic de Zeila i Tadjoura. Després de la II Guerra Mundial la seva població es calculava en 32.000 habitants (28000 musulmans) amb dos terços de somalis i un terç d'àfars. Hi havia bon nombre d'emigrants iemenites i àrabs (uns 5000). L'autoritat religiosa era el cadi de la ciutat. Quan es va crear el Territori Francès dels Àfars i els Isses va romandre com a capital i va donar després nom a l'estat independent. El maig de 1998 amb la guerra entre Etiòpia i Eritrea, la major part del tràfic dels ports d'Assab i Massawa es va desviar a Djibouti que no el va poder absorbir. El programa alimentari mundial va establir un programa de millora del port el 2001. La ciutat va patir greus inundacions l'abril del 2004. Viccionari
Džibuti

Džibuti (arabsky جيبوتي‎, somálsky Jabuuti, francouzsky Ville de Djibouti) je hlavní a největší město Džibutska, které má současně status samostatného regionu. Leží na poloostrově oddělujícím Adenský a Tadžurský záliv. Obyvatelstvo čítá přes 500 000 lidí. Město je historicky rozděleno na evropské a africké čtvrti. Ve městě žije 70 % obyvatel Džibutska. Historie Město bylo založeno jako námořní přístav v roce 1888 Kataláncem jménem Eloi Pino. V roce 1891 se stalo namísto Tadžúry hlavním městem Francouzského Somálska a zůstalo jím po celou dobu francouzské koloniální nadvlády. Po vzniku samostatného Džibutska bylo zvoleno za hlavní město nového státu. Doprava Letecké spojení do Džibuti je zajištěno díky mezinárodnímu letišti Džibuti-Ambúlí, do etiopské Addis Abeby se lze dopravit rovněž po železnici[zdroj?] a vnitrostátní dopravu do měst Tadžúra a Obock zajišťují trajekty z městského přístavu. Zajímavosti Pláže na východním pobřeží města Hlavní trh Národní stadion Stade du Ville Prezidentský palác Hamúlího mešita Podnebí Džibuti má jedno z nejteplejších a nejsušších podnebí na světě. Průměrná roční teplota je 30 °C. V létě teploty stoupají nad 42 °C, v noci neklesají pod 30 °C. Nejstudenější měsíce jsou prosinec, leden a únor s průměrnými teplotami 25 °C ve dne i v noci. Průměrná teplota (den i noc) v jednotlivých měsících Aktuální teplota v Djibouti Partnerská města Chartúm, Súdán Kailua, Havaj, USA Key West, Florida, USA La Paz, Mexiko Male, Maledivy Rimini, Itálie Saint Paul, USA Suez, Egypt Victoria, Malta Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Djibouti (city) na anglické Wikipedii. Externí odkazy Slovníkové heslo Džíbútí ve Wikislovníku Obrázky, zvuky či videa k tématu Džibuti na Wikimedia Commons
Dzsibuti (település)

Dzsibuti (arabul: جيبوتي, szomáli nyelven: Jabuuti), az azonos nevű ország fővárosa, egyben legnépesebb városa. Itt található Dzsibuti gazdasági, közigazgatási, kereskedelmi és közlekedési központja is. Földrajz A város egy félszigeten fekszik, ami elválasztja egymástól az Ádeni-öblöt és a Tadjoura-öblöt. Éghajlat Dzsibuti sivatagi éghajlattal rendelkezik, egész évben nagy meleg és szárazság a jellemző. A csapadék csupán 131 mm évente, a nyári hónapokban a hőmérséklet rendszeresen 40 °C feletti. Történelem A várost 1888-ban alapították, majd 1891-ben Francia Szomáliföld fővárosa lett. Dzsibuti függetlenné válása után a város maradt az ország fővárosa. Lakosság Lakosainak száma 500 000-re tehető (2007-ben). Etnikai csoportok: szomáli 60%, afar 35%, egyéb 5% (köztük: francia, arab, etiópiai és olasz). Gazdaság Gazdaságának alapja stratégiai földrajzi helyzetéből adódik: Afrika északkeleti csúcsán helyezkedik el, és szabad kereskedelmi zónában van. A lakosság 2/3-a a fővárosban él, 1/3-a nomád állattartó. A gyér esőzés korlátozza a növénytermesztést gyümölcsökre és zöldségekre, az élelem nagy részét importálják. A város a rajta áthaladó tranzitforgalomból él, ami a tengeri kikötőn és a repülőtéren keresztül zajlik. A kikötő utántöltő állomásként is üzemel. Kevés nyersanyaggal rendelkezik, ipara nem jelentős. Az ország ezért nagy mértékben függ a külföldi segítségtől, ami a financiális gondok egyensúlyban tartásához szükséges. A munkanélküli ráta 50%, ami igen nagy problémát jelent. Az infláció nem jelentős (mivel a Dzsibuti frankot az amerikai dollárhoz kötik), azonban az így mesterségesen magasan tartott helyi pénz Dzsibuti fizetési mérlegére negatív hatással van. Az egy főre eső fogyasztás az utóbbi 7 évben 35%-kal visszaesett a recesszió, a polgárháború és a lakosság létszámának növekedése miatt (ebben a bevándorlók és menekültek létszáma is szerepet játszik). A gazdasági nehézségek következtében a kormány hátrányban van a hosszútávú hitelek visszafizetésében, és a külföldi segítséggel járó megszorításokkal küzd. Közlekedés Itt végződik az Addisz-Abeba – Dzsibuti vasútvonal, mely egyben az ország egyetlen vasútvonala és a város személypályaudvara az afrikai kontinens legkeletibb vasúti állomása. Itt található az ország egyetlen nemzetközi repülőtere is, a Dzsibuti–Ambouli nemzetközi repülőtér. A várostól északnyugatra van a nemzetközi kikötő, amit a helyiek halászatra vesznek igénybe. Források CIA Worldbook 2007 Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Djibouti (city) című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. További információk
Gibuti (città)

Gibuti (in arabo جيبوتي; in francese Djibouti) è la capitale e la più grande città dello Stato africano omonimo. Ha una popolazione di 475 332 abitanti al censimento 2008; nella città risiedono oltre due terzi della popolazione della nazione. Geografia fisica Gibuti sorge sulle coste meridionali del golfo di Tagiura, su una penisola articolata in tre successivi piani madreporici: il Plateaux du Serpent, il Plateaux du Marabout e il Plateaux du Héron. La città è situata a 20 km ad ovest dal confine con la Somalia. Fanno parte del territorio della città anche le isole Moucha e Maskali, posizionate nel mezzo del golfo di Tagiura, a circa 15 km a nord di Gibuti. Storia Nel 1888, una volta fissati i confini con il vicino protettorato britannico della Somalia, i francesi fondarono su una penisola, localmente nota come ras Djiboutil, un piccolo insediamento. Un paio d'anni dopo, nel 1896, il governatore Lagarde trasferì la sede della capitale della Costa Francese dei Somali da Obock a Gibuti, facendo così decollare le fortune della città. Oltre a diventare un importante scalo marittimo per le navi francesi dirette in Indocina e in Madagascar, Gibuti fu scelta come capolinea della ferrovia internazionale che la univa a Dire Daua, nell'Abissinia. Nel 1917 la ferrovia raggiunse anche la capitale etiope di Addis Abeba, favorendo ulteriormente i traffici nel porto di Gibuti. Con l'occupazione nazista della Francia durante la seconda guerra mondiale, Gibuti finì sotto il controllo dei collaborazionisti di Vichy. Nel 1942 gli inglesi presero il controllo della città. Nel 1977 divenne capitale della Repubblica di Gibuti. Monumenti e luoghi d'interesse Moschea Al-Hamoudi Moschea Al Sada Moschea Salman Cattedrale di Nostra Signora del Buon Pastore Infrastrutture e trasporti Strade Gibuti è un importante snodo stradale regionale connesso sia con le regioni meridionali ed occidentali del paesi sia con il confine con la Somalia. Aeroporti L'aeroporto internazionale di Gibuti-Ambouli, situato a circa 6 km a sud della città, è il secondo scalo aeroportuale più grande del Corno d'Africa. Aperto nel 1948, è servito da numerose compagnie straniere come Yemenia, Air France, Flydubai, Ethiopian Airlines, Turkish Airlines, Kenya Airways e Qatar Airways. Ferrovie Gibuti era stazione di testa della vecchia linea per Addis Abeba e ora terminal passeggeri con la nuova stazione di Nagad della linea a scartamento normale Addis Abeba-Gibuti. Porti Il porto di Gibuti è, grazie alla sua posizione strategica, il più importante scalo marittimo dell'intera regione del Corno d'Africa. La crescita dei traffici navali ha spinto le autorità locali ad aprire un secondo porto nella vicina località di Doraleh. Quest'ultimo scalo è servito dalla linea ferroviaria che unisce Gibuti all'Etiopia, favorendo ulteriormente gli scambi commerciali tra i due paesi. Note Altri progetti Wikiquote contiene citazioni di o su Gibuti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Gibuti Collegamenti esterni (FR) Sito ufficiale, su villededjibouti.dj. (EN) Djibouti, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Djibouti (stad)

Djibouti is de hoofdstad van het gelijknamige land. Het is een belangrijke havenstad in Oost-Afrika aan de Golf van Aden. De stad telt ongeveer 600.000 inwoners. De haven, gelegen op een strategisch belangrijk punt, werd in 1888 in gebruik genomen. Zij ligt aan de ingang van de Rode Zee. Schepen op weg naar het Suezkanaal maken hier een tussenstop. De havenactiviteit is dan ook, na zoutwinning, de belangrijkste inkomstenbron van het land. Van 1892 tot 1967 was Djibouti de hoofdstad van Frans-Somaliland. Van 1967 tot de onafhankelijkheid van het land in 1977 heette het gebied Afar- en Issaland.
Dżibuti (miasto)

Dżibuti (arab. جيبوتي, fr. Djibouti) – stolica i największe miasto afrykańskiego państwa Dżibuti. Leży przy wejściu do Zatoki Tadżura, na południe od cieśniny Bab al-Mandab. Jest dużym portem handlowym i rybackim. Posiada dobrze rozwinięty przemysł petrochemiczny i przetwórstwa spożywczego. Największy ośrodek handlowy kraju. Obsługuje głównie handel zagraniczny Etiopii. Miasto jest stacją końcową linii kolejowej, wiodącej z Addis Abeby i jednocześnie portem wolnocłowym dla Etiopii, która nie ma dostępu do morza. Głównymi towarami eksportowanymi przez port Dżibuti są kawa, sól i skóry. Miasto zostało założone w 1888. W latach 1892–1977 było stolicą kolonii Somali Francuskiego. Od 1977 stolica niepodległego Dżibuti. Współpraca Rimini, Włochy Malé, Malediwy Key West, Stany Zjednoczone Victoria, Malta Suez, Egipt Dżizan, Arabia Saudyjska Port Sudan, Sudan Aden, Jemen Izola, Słowenia Kailua-Kona, Stany Zjednoczone La Paz, Meksyk Algeciras, Hiszpania Chartum, Sudan Granada, Nikaragua Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne z Google Maps
Djibuti (cidade)

Djibuti ou Jibuti (em francês: Djibouti; em árabe: جيبوتي, transliterado Jībūtī ), é a capital e maior cidade da República do Djibuti. É um porto no golfo de Tadjoura, a parte mais ocidental do golfo de Adem. A cidade exporta principalmente café, couro e sal. Sua população é de cerca de 600 mil habitantes (2018). O seu porto é principal motor da economia nacional. História Foi fundada em 1888 pelos franceses. Clima O clima de Djibuti é árido. A temperatura fica elevada em todas as estações, mas no verão ela atinge valores muito altos, a média das mínimas de julho a agosto é 31 graus. No inverno há mais nebulosidade e umidade, entretanto o índice de precipitação ainda é muito baixo. Referências
Djibouti (oraș)

Djibouti (Jibuti) este capitala statului Djibouti. Este localizată în partea de est a statului, pe o peninsulă ce desparte Golful Tadjourah de Golful Aden. Orașul Djibouti adăpostește circa 600.000 de locuitori, cuprinzând peste 60% din populația țării. Așezarea a fost fondată în 1888 de catre francezi, pe un teren concesionat de guvernământul sultanilor Somaliei și Afar. În prezent orașul acționează ca o poartă între Cornul Africii și Peninsula Arabică, și este un centru administrativ, cultural, educațional și financiar regional și național. Aeroportul International Djibouti-Ambouli este principalul aeroport din orașul Djibouti, conectând capitala către toate destinațiile internaționale majore. Demografie Populația în orașul Djibouti este împărțită în mai multe grupuri: afarii și somalezii, religia musulmană fiind majoritară. Djibouti este un oraș multi-etnic. Populați de aproximativ 604013 de locuitori face ca orașul să fie cea mai mare așezare din țară. Peisajul urban al orașului este modelat de numeroase comunități. Principalele limbi vorbite sunt somali și afar, iar franceza și araba sunt de asemenea vorbite și înțelese. Limba engleză poate fi vorbită în centrele de turism, dar nu este vorbită de localnici. În perioada colonială, expatriați europeni, în special francezi, au contribuit la populația Djiboutiului. Religie Populați Djiboutiului este predominant musulmană. Islamul reprezintă 94% din populație, iar restul de 6% urmează creștinismul. Note