NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Eskilsø Kloster

Eskilsø Kloster lå på øen Eskilsø i Roskilde Fjord mellem Hornsherreds sydøstspids og Jyllinge på fjordens østkyst. Historie Klosteret, der hørte under augustinerordenen, blev opført i 12. århundrede, og var viet til Sankt Thomas. Der findes ingen optegnelser for klosterets oprindelse, men det er sandsynligt at det blev stiftet af Eskil mens han var biskop i Roskilde 1134-1137. Tidslinjen underbygges af Biskop Asser, som inden sin udnævnelse til biskop i Roskilde i 1139 var blevet klosterviet på Eskilsø Kloster. Munkene på klosteret var regulære kannikker, og foruden teologisk fordybelse havde de ansvar for driften af klosteret og dets ejendomme. Udover jordene på Eskilsø, som fortrinsvis brugtes til græsning, havde klosteret flere besiddelser i og omkring Jyllinge, herunder bl.a. Jyllinge Kirke, en vandmølle ved Værebro Å, samt hovgårde i Jyllinge og Gundsømagle. Kannikker fra klosteret forrettede gudstjenesterne i Jyllinge Kirke. Som biskop for Roskilde besluttede Absalon i 1165 at reformere klostret. Han indkaldte derfor kannikken Vilhelm fra Genovevas Kloster i Paris, hvor Absalon tidligere havde studeret, og indsatte ham som abbed for Eskilsø Kloster. De gamle kannikker på Eskilsø kom dårligt overens med abbed Vilhelm, fordi han førte streng klosterdisciplin og hurtigt forlangte at alle fulgte et asketisk og vegetarisk levned. De nye kannikker, som Vilhelm havde bragt med sig fra Frankrig, kunne ikke finde sig til rette i det kolde klima og det lille klosters trange kår, og de drog snart tilbage. Vilhelm selv ønskede også selv at vende tilbage, men blev til sidst enig med Absalon om, at Eskilsø var uegnet til klosterdrift, og derfor flyttedes klostret i 1175 til Æbelholt i Tjæreby Sogn nær Hillerød. Efter flytningen beholdt Æbelholt Kloster de gamle klosterbygninger på Eskilsø som ladegård, og helt frem til kort før Reformationen var det en kannik fra Eskilsø som fungerede som præst i Jyllinge. I 1560 overgik Eskilsø til herregården Selsø. Klosterruinen Man kan stadig se ruinen af den lille klosterkirke højt placeret på den nordlige del af øen. Kirken var en cirka 24 meter lang og 7 meter bred bygning med omtrent 1 meter tykke mure, opført af kampesten og frådsten i romansk stil. Kirken bestod af tre rum; en forhal, muligvis med tårn, et kirkeskib, samt et kor med afrundet apsis. Ifølge en beretning stod kirkens hvælvinger frem til 1803. I 1809 blev kirkeruinen fredet inklusiv marken omkring i en afstand på 3 alen. I 1990 viste en større udgravning syd og øst for klosterkirken spor efter flere af klosterets bygninger, herunder en kampestensat kælder, et ildsted, samt flere stolpehuller, og siden er et større område omkring fundene friholdt fra græsning og dyrkning. Mellem 1998 og 2000 foregik et restaureringsarbejde, for at sikre ruinens bevarelse. Referencer Eksterne henvisninger Salmonsens leksikon Arkiveret 14. marts 2012 hos Wayback Machine Møller-Christensen, Vilhelm. Æbelholt Kloster. Nationalmuseet: Villadsen & Christensen, 1983.
Eskilsø Monastery

Eskilsø Monastery (Danish: Eskilsø Kloster) was an Augustinian monastery on Eskilsø Island in Roskilde Fjord. History The monastery was established in the 12th century and dedicated to Saint Thomas. No records exist of exactly when the monastery was built, but it was likely founded by Eskil during his tenure as the Bishop of Roskilde (1134–1137). This timeline is supported by the fact that Asser, who was elected bishop of Roskilde in 1139, was a former cloistered resident of the monastery. The monks of the monastery were canons regular, and besides religious and theological immersion they were responsible for the upkeep and development of the monastery and its belongings. In addition to the lands of Eskilsø, which were primarily used for grazing, it was endowed with properties in and around Jyllinge, including Jyllinge Church, a water mill, and a few corvée farms. Monks from the monastery generally officiated at mass in Jyllinge Kirke. As the bishop of Roskilde, Absalon decided in 1165 to reform the monastery. He called on his friend William, a canon regular of Sainte-Geneviève in Paris, where Absalon had studied theology in his youth, and instated him as the abbot of Eskilsø Monastery. The remaining six canons of Eskilsø clashed with William, as he insisted on strict monastic discipline and an ascetic and vegetarian life style, and two of them were dismissed when they refused to submit to the new rule. The new canons following William from France found the climate in Denmark too cold and the surroundings of the small monastery too insignificant, and they all soon returned to France. William also considered surrendering and going home, but eventually he agreed with Absalon that Eskilsø was an unfit location, and in 1175 the monastery moved to Æbelholt in Tjæreby Parish near Hillerød after being endowed with several farms, the tithes from many north Zealand churches, and several mills. After the move Æbelholt Abbey kept the old monastery buildings on Eskilsø as a farm and orchard, and until shortly before the Reformation a canon from Eskilsø was the priest in Jyllinge Church. Ruins The ruins of the small monastery church are still visible on the highest point of northern Eskilsø. The church was about 24 meters long and 7 meters wide with 1-meter-thick walls, constructed in stone and travertine in the Romanesque style. The church consisted of a nave, possibly with a small tower, a choir and an apse. The church ruins were formally granted historic preservation in 1809 out to a distance of 3 ells from the outer walls. In 1990 an excavation south and east of the church revealed traces from additional monastery buildings, including a stone cellar, a fireplace, and multiple post holes. Since then a larger area around the complex has been exempt from farming and grazing. Between 1998 and 2000 the ruins were restored to ensure their preservation. References
Klasztor Eskilsø

Klasztor augustianów na wyspie Eskilsø – nieistniejący średniowieczny klasztor położony na wyspie w fiordzie Roskilde Fjord w Danii. Historia i lokalizacja Klasztor augustianów powstał ok. roku 1100 w północno-zachodniej części niewielkiej wysepki Eskilsø położonej w środkowej części fiordu Roskilde Fjord w północnej części duńskiej wyspy Zelandia. Jednym z członków zgromadzenia był późniejszy (od ok. 1145 r.) biskup Roskilde Asser. Przebywający w klasztorze mnisi jedynie w definicji byli obserwantami, lecz w praktyce nie przestrzegali reguł życia zakonnego, urządzając świeckie uczty i zabawy zakrapiane alkoholem, w których uczestniczyły także niewiasty. Wieści o tych biesiadach wydostające się poza mury klasztorne poderwały reputację zgromadzenia. W związku z tym Absalon, biskup Roskilde, postanowił dokonać reformy klasztoru, do którego sprowadził w 1165 r. kanonika Wilhelma z opactwa św. Genowefy w Paryżu, ustanawiając go opatem klasztoru. Przybycie Wilhelma i towarzyszących mu mnichów spotkało się z niechętną, jeśli nie wrogą, reakcją żyjących w rozchwianej dyscyplinie monastycznej zakonników z Eskilsø, którzy nie mogąc znieść surowej dyscypliny narzuconej przez nowego opata, usiłowali - jednakże bez powodzenia - pozbawić go życia, podpalając nocą jego łoże. Mnisi, którzy wraz z Wilhelmem przybyli z Paryża, z trudnością znosili surowość duńskiego klimatu i po jakimś czasie postanowili powrócić do Francji. Trudne warunki życia na niewielkiej wysepce doprowadziły po dziesięciu latach pobytu Wilhelma do likwidacji klasztoru. W tej sytuacji biskup Absalon dokonał nadań ziemskich na rzecz zgromadzenia i ok. 1175 r. przeniósł mnichów do klasztoru Æbelholt w północnej Zelandii, a zabudowania klasztorne na wyspie Eskilsø pozostawiono swemu losowi. Do dziś na wyspie przetrwały jedynie fragmenty ruin kościoła klasztornego z wyraźnie zarysowanym kamiennym fundamentem świątyni składającym się z dwóch pomieszczeń na planie kwadratu i wydłużonej apsydy. Opat Wilhelm uważany jest za pioniera zielarstwa w Danii. Z Francji przywiózł ze sobą nasiona nieznanych tam wcześniej ziół i w przyklasztornym ogrodzie założył plantację zielarską. Przypisy Bibliografia Salomonsens Konversations Leksikon. 1918. Linki zewnętrzne Historia klasztoru na Eskilsø (duń.)
Eskilsø Kloster

Eskilsø Kloster var en kloster inom Augustinorden för regulärkaniker på Eskilsø i Roskilde stift, Danmark. Dess tidigaste historia är höljd i dunkel. Det reformerades genom biskop Absalon, som inkallade den franske kaniken Vilhelm 1161, vilken blev abbot i Eskilsø. Klostret flyttades före 1177 till Æbelholt. Källor Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.
Skovgaard Museet

Skovgaard Museet er et kunstmuseum i Viborgs fredede gamle rådhus ved siden af Viborg Domkirke. Det har eksisteret siden 1937, da byrådet i Viborg besluttede at hædre skaberen af al fresco-malerierne i domkirken, Joakim Skovgaard, ved at oprette et museum for ham, hans familie, og for de andre kunstnere, som medvirkede ved udsmykningen. Museet blev oprettet på grundlag af en kunstsamling doneret af Skovgaard-familien. I dag vises museets samlinger i byens gamle rådhus fra 1728 bygget af Claus Stallknecht. Her findes portrætter og landskaber fra den danske guldalder og tiden efter. Man finder også en samling kunsthåndværk fra omkring 1900. Samlingen Samlingen strækker sig tidsmæssigt fra P.C. Skovgaards guldalderlandskaber til hans børn: Joakim, Niels og Susette Skovgaards værker med motiver hentet i naturen såvel som i kristendommen, folkevisen og den nordiske mytologi. Også de yngre generationer af Skovgaard-familien er repræsenteret. Skovgaard-familien og deres samtidige dækker et alsidigt spektrum indenfor maleri, tegning, grafik og keramik. Andre kunstnere i Skovgaard Museets samling Der findes henholdsvis malerier, grafiske arbejder og keramik af følgende kunstnere: Mogens Ballin, Thorvald Bindesbøll, H.V. Bissen, H.A. Brendekilde, Mogens Bøggild, Poul S. Christiansen, Janus la Cour, Ludvig Find, Hermann Ernst Freund, Lorenz Frølich, Constantin Hansen, Peter Hansen, Georg Hilker, Sofie Holten, Luplau Janssen, August Jerndorff, Svend Jespersen, Aksel Jørgensen, Johanne Krebs, Christen Købke, Niels Larsen Stevns, Arne Lofthus, C.A. Lorentzen, J. Th. Lundbye, Marie Luplau, Viggo Madsen, Thorvald Niss, Frederik Næblerød, R. Rud-Petersen, Stefan Viggo Pedersen, Viggo Pedersen, Vilhelm Pedersen, Theodor Philipsen, Elof Risebye, Axel Salto, Harald Slott-Møller, Fritz Syberg, Gertrud Vasegaard, Agnete Varming, Frederik Vermehren. Særudstillinger Året rundt viser museet særudstillinger og lægger nye vinkler på den danske kunst. Museet formidler Joakim Skovgaards billeder i Viborg Domkirke i særdeleshed. Galleri Se også Dragespringvandet om Joakim Skovgaards springvand på Rådhuspladsen i København Litteratur Joakim Skovgaard, Iben Overgaard og Jane Sandberg (red.), 2007 Historien om et museum, Skovgaard Museet 1937-2012, Anne-Mette Villumsen, 2012 P.C. Skovgaard og dansk guldalder revurderet, Gertrud Oelsner og Karina Lykke Grand (red.), 2010 Den glemte søster. Susette Cathrine Holten født Skovgaard, Anne-Mette Villumsen og Teresa Nielsen (red.) 2013 I Italiens lys. En dansk-norsk kunstnerkoloni 1879-1886, Marianne Saabye (red.), 2016 Eksterne henvisninger Skovgaard Museets officielle hjemmeside Viborghistorie.dk om Joakim Skovgaard og Viborg Domkirke
Skovgaard Museum

Das Skovgaard Museum (dänisch Skovgaard Museet) ist ein Kunstmuseum in Viborg, Dänemark, gewidmet den mehrere Generationen umfassenden Mitgliedern der Künstlerfamilie um P. C. Skovgaard. Es wurde 1937 gegründet und befindet sich heute im Alten Rathaus (gamle rådhus) von Viborg. Das 1728 vom Altonaer Baumeister Claus Stallknecht errichtete Gebäude liegt an der Domkirkestræde 2–4 unweit des Viborger Doms. Entstehung Das Skovgaard Museum war ursprünglich vom Stadtrat Viborgs gedacht zu Ehren von Joakim Frederik Skovgaard. Es sollte die Entstehung der von Skovgaard in den Jahren 1901 bis 1913 geschaffenen Fresken und Deckengemälde des Viborger Doms dokumentieren. In seinem Bildprogramm hatte er dabei Szenen aus dem Alten und Neuen Testament aufgegriffen und damit etwa 2000 Quadratmeter Wand- und Deckenfläche gestaltet. Skovgaard stellte jedoch die Bedingung, dass das Museum der gesamten Familie gewidmet werden sollte, da außer seinem Vater auch seine Mutter Georgia und seine Geschwister Niels Kristian und Susette Cathrine künstlerisch tätig waren. Weiter sollten auch Künstler, die an der Dekoration der Kathedrale beteiligt waren, vertreten sein. Im Gegenzug kam als Spende die Kunstsammlung der Familie Skovgaard hinzu. Sammlung Die Sammlung beginnt bei den Landschaften P. C. Skovgaards aus dem Goldenen Zeitalter Dänemarks (den danske guldalder). Sie beinhaltet Werke seiner drei Kinder; Landschaften, Themen des Christentums, der Volksweisheit und nordischen Mythologie. Auch die folgenden Generationen der Familie sind vertreten. Neben Malerei, Zeichnungen, Grafik und Keramik ist eine kunsthandwerkliche Sammlung der Zeit um 1900 zu sehen. Zudem enthält die Sammlung Werke der Weggefährten, wie etwa Thorvald Bindesbøll, Herman Wilhelm Bissen, H. A. Brendekilde, Janus la Cour, Hermann Ernst Freund, Lorenz Frølich, Constantin Hansen, Christen Købke, Christian August Lorentzen, Johan Thomas Lundbye, Harald Slott-Møller und Frederik Vermehren. Die Assistenten der Dom-Ausmalung sind vertreten durch Niels Larsen Stevns (1864–1941), Arne Lofthus (1881–1962), Viggo Pedersen (1854–1926) und Povl Jerndorff (1885–1933). Das Museum zeigt neben der permanenten Kollektion mehrmals im Jahr wechselnde Ausstellungen, die vom 19. Jahrhundert bis zur Gegenwartskunst reichen. Die Ausstellungen schaffen unterschiedliche Perspektiven auf die Museumssammlung, gleichzeitig eröffnet die Sammlung aber auch neue Perspektiven für die Wahrnehmung der Wechselausstellungen. So wurde etwa 2014/2015 in Zusammenarbeit von Øregaard Museum in Hellerup, Nivaagaards Malerisamling (Nivå bei Helsingør), Skovgaard Museet und Ribe Kunstmuseum die Ausstellung: Martinus Rørbye – Det nære og det fjerne. (The near and the distant – Die Nähe und die Ferne) gezeigt. Zu dieser Ausstellung entstand im Skovgaard Museum ein kurzer Film, der auch Einblicke in die Räumlichkeiten des Museums bietet. Galerie Weblinks Website Skovgaardmuseet.dk Einzelnachweise
Skovgaard Museum

The Skovgaard Museum is an art museum in Viborg, Denmark. It is situated in the former town hall from 1728 next to Viborg Cathedral and holds a collection of works by four generations of the Skovgaard family of artists. The Permanent Collection The main feature of the permanent collection is the work of the members of the Skovgaard family. Peter Christian Skovgaard (1817–1875) was the principal representative of national romantic landscapes of the Golden Age of Danish painting. P. C. Skovgaard married Georgia Skovgaard (1828-1868). Their sons, Joakim Skovgaard (1856–1933) created the mural decorations in Viborg Cathedral and Niels Skovgaard (1858–1938) also worked with landscape painting. However, their work is characterized rather by Symbolism and burgeoning Modernism. The collection holds exquisite examples of landscape painting as well as religious and mythological subjects. The circle of artists surrounding the Skovgaard family is also represented in the museum's collections, with works by, among others, renowned Danish artists Niels Larsen Stevns, Viggo Petersen and Thorvald Bindesbøll. Exhibitions The Skovgaard Museum shows three to four temporary exhibitions a year, ranging from art from the beginning of the nineteenth century to contemporary art. The permanent collection is on display all year round. References Other sources Anne-Mette Villumsen, Camilla Lisby Boesen (2012) Historien om et museum : Skovgaard Museet 1937-2012 (Skovgaard Museet) ISBN 978-87-87191-23-4 External links Skovgaard Museum Official site
Vor Frue Kirke (Aalborg)

For alternative betydninger, se Vor Frue Kirke. (Se også artikler, som begynder med Vor Frue Kirke) Vor Frue Kirke er beliggende på Vor Frue Plads i centrum af Aalborg tæt ved Bredegade (gågaden). Den er bygget efter tegninger af arkitekt J.E. Gnudtzmann. Kirken blev indviet søndag d. 22. december 1878. Den er opført i røde mursten med sort tegltag. Historie Vor Frue Kirke har eksisteret siden omkring år 1100, hvor den kaldtes "Mariakirken" og lå tilknyttet et benediktinerkloster i det, der den gang var byens østlige udkant. I vestgavlen ses stadig en granitportal, som stammer fra denne første kirke. Dette betragtes som Aalborgs ældste kunstværk. Den norske tronprætendent Sigurd Slembe skal være gravlagt her efter sin død i 1139; ligeså Olav Ugjæva (dansk: Olav Ulykke), leder for oprørsstyrken "hættesvendene". Han døde i 1169 og skal senere ifølge Snorre være blevet holdt hellig af danskerne. I 1500-tallet blev den udvidet, men sidst i 1800-tallet var den efterhånden blevet så nedslidt, at det ikke vurderedes muligt at renovere den. I stedet opførtes den nuværende kirke, som dog rummer enkelte rester fra benediktinernonneklosteret, opført af granitkvadre over profileret dobbeltsokkel i begyndelsen af 1100-tallet. Klosterkirken bestod af apsis, kor og skib med korsarme. Alteret tegnet af arkitekt Hermann Baagøe Storck med malerier udført af Frans Schwartz. Prædikestolen er udført af en snedker fra Aalborg og er skænket kirken i 1581. Malm-døbefont fra 1619. Orgelfacade fra 1749. Flere epitafier, blandt andet over Jørgen Lunge og Sophie Brahe. Henvisninger Eksterne kilder og henvisninger Vor Frue Kirke Arkiveret 31. januar 2011 hos Wayback Machine hos nordenskirker.dk Vor Frue Kirke hos KortTilKirken.dk
Messecenter Herning

El Messecenter Herning​ es un centro de exposiciones y un complejo de entretenimiento en Herning, Dinamarca. El complejo es el mayor centro de exposiciones en Dinamarca por encima del Bella Center de Copenhague. Ubicado en 130 acres (0,53 km²), el complejo alberga muchos eventos desde ferias, representaciones teatrales, eventos deportivos, giras de conciertos y otros espectáculos. Es una de las principales atracciones en Herning y atrae a una multitud de más de 900.000 visitantes al año. Véase también Centro de Convenciones Conferencia Asamblea Referencias
Elmelunde Kirke

Elmelunde Kirke är en kyrka som är belägen i Elmelunde omkring 8 kilometer öster om Stege på Møn. Kyrkobyggnaden En tidigare träkyrka har troligen funnits på platsen. Nuvarande stenkyrka uppfördes omkring år 1085 och bestod av ett långhus med ett kor som var smalare och lägre än det nuvarande. Omkring år 1200 gjordes en tillbyggnad åt väster av munkesten. Kyrktornet, som är bredare än långhuset, började uppföras omkring år 1300. Omkring år 1500 färdigställdes tornet då dess övre del för kyrkklockor tillkom. Samtidigt uppfördes vapenhuset vid långhusets södra sida. Då revs även det ursprungliga koret som ersattes med ett kor av samma bredd som långhuset. Omkring år 1700 uppfördes sakristian, norr om koret. Medan det ursprungliga smala koret fanns försågs kyrkorummet med tre tegelvalv. Omkring år 1465 försågs valven med kalkmålningar, utförda av den så kallade Elmelundemästaren. Inventarier Altartavlan och predikstolen i broskbarock skänktes till kyrkan av Leonora Christina och hennes make Corfitz Ulfeldt. Altartavlan är tillverkad år 1646 av Henrik Werner. Predikstolen är tillverkad av en elev till Jørgen Ringnis. Krucifixet med guldöverdragen Kristusfigur skänktes till kyrkan år 1926. Dopfunten av granit är tillverkad omkring år 1350. Orgeln som står i tornrummets orgelläktare är tillverkad av orgelbyggare Frobenius och levererad till kyrkan år 1917. Galleri Referenser Elmelunde Kirke i bokverket Danmarks Kirker Information om kyrkan på församlingens webbplats Externa länkar Församlingens webbplats Wikimedia Commons har media som rör Elmelunde Kirke.
Romerhusene

Romerhusene, oprindeligt navngivet Kingohusene, er en klynge-/rækkehusbebyggelse i Helsingør. Bebyggelsen er bygget i årene 1957-61 og består af 60 vinkelbyggede huse med stort set samme kvadratiske grundplan, dog er en del spejlvendte, ligesom enkelte har en anden rumplacering på grund af en alternativ anbringelse af garage/carport. Efter få år tegnede arkitekten Jørn Utzon en lignende bebyggelse i Fredensborg, kaldet Fredensborghusene. Grundtanken i huset er den 'indre' atriumgård, en inspiration, som Jørn Utzon har fået fra byhusene i Pompeji fra antikkens romerrige, deraf tilnavnet (og eneste lokalt brugte navn) Romerhusene. Romerhusene blev fredet 30. juni 1987. Litteratur Jørgen Jørgensen, Glæden ved at bo – Jørn Utzon og Romerhusene, Rhodos, 2010. ISBN 978-87-7245-981-3. Eksterne henvisninger Ejerlauget Romerhusenes hjemmeside
Kingo Houses

Kingo Houses is a housing development designed by architect Jørn Utzon in Helsingør, Denmark. The development consists of 60 L-shaped houses based upon the design of traditional Danish farmhouses with central courtyards and those of Chinese and Islamic dwellings. History The design of the Kingo Houses was based on a competition project Utzon had developed for the south of Sweden in 1953. Although he did not obtain a commission in Sweden, the mayor of Helsingør liked his idea and provided land for Utzon to realize his project. Named after the developer Boligselskabet Kingo, the housing is currently known as Romerhusene (English: Roman houses). Design The development is based on Utzon's additive approach, starting modestly with one unit and proceeding from there, taking into account the lie of the land and the surroundings. Utzon described the arrangement of the houses as "flowers on the branch of a cherry tree, each turning towards the sun." Each unit has an area of 15 by 15 metres (49 ft × 49 ft), enclosed on two sides by the L-shaped house, and by walls on the other two sides. The small size of the units makes them not only economical but also easily adaptable to the natural terrain. The limited size of the private area is compensated by the provision of a large landscaped communal space. Each house has a courtyard with two wings, one for living, the other for sleeping. Utzon set the exact amount of bricks to be used for the courtyard walls but he told the bricklayers they should build each house individually, catering for privacy, shade, view and enclosure. Built with state funding, the houses were limited to 104 m2 (1,120 sq ft) per three-bed unit. Influence Utzon drew inspiration for the Kingo Houses from traditional Nordic architectural sensibilities. The design of the dwellings were predicated on traditional Danish vernacular farmhouses. Furthermore, their design formed a prototype for Utzon's second courtyard housing project, the Fredensborg Houses. They have been called the finest Scandinavian example of humane housing. References External links Official site
Romerhusene

Romerhusene, ursprungligt namn Kingohusene, är en samling kedjehus vid Kingosvej i Helsingör i Danmark. De ritades av arkitekten Jørn Utzon, byggdes 1957–1961 och består av 60 vinkelbyggda hus med i stort sett samma kvadratiska grundplan. Dock är vissa spegelvända, och några har en annan planlösning på grund av en alternativ placering av garage/carport. Byggnaderna blev kulturmärkta den 30 juni 1987. Grundtanken med planlösningen är atriumgården, en inspiration som Utzon fick från byggnader i romarrikets Pompeji. Några år efter Romerhusene ritade Utzon en liknande bebyggelse, Fredensborghusene, i Fredensborg på norra Själland. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från danskspråkiga Wikipedia, Romerhusene, 5 maj 2016. Litteratur Jørgen Jørgensen: Glæden ved at bo – Jørn Utzon og Romerhusene, Rhodos, 2010, ISBN 978-87-7245-981-3