NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Dragon Fountain, Copenhagen

The Dragon Fountain is a fountain located in the City Hall Square in Copenhagen, Denmark. It was designed by Joakim Skovgaard in collaboration with Thorvald Bindesbøll and features a bull in combat with a dragon. Description The fountain stands just under 7 metres tall and the basin has a diameter of 3.1 metres. The central motif of the fountain is a bull fighting a dragon. On the edge of the basin sit three water-spraying dragons. Other decorations on the basin are inspired by Ancient Greek ornamentation. History The design was originally created as an entry in the competition for a new monument on Amagertorv. Skovgaard conceived the original idea and made the first model in 1889. It was then modified by Bindesbøll before Skovgaard created the final drawings. The competition was not won by Skovgaard and Bindesbøll but by Edvard Petersen and Vilhelm Bissen with their Stork Fountain. In connection with the Town Hall Exhibition in 1901, which was dedicated to Danish art from before 1890, it was decided to realize Skovgaard's and Bindesbøll's old design on the City Hall Square. The project was also supported by Forenignen til Hovedstadens Forskønnelse and the Eibeschütz Grant (Eibeschützlegatet) as well as a few other foundations. The site on the City Hall Square had originally been intended for the Gefion Fountain but this monument was instead moved to Nordre Toldbod. The Dragon Fountain's first part, without the central animal group, was inaugurated in 1904. It was vigorously criticized by the press and became colloquially known as "The spittoon" (Danish: Spytbakken) among the residents of Copenhagen. The fountain was surrounded by a low, outer basin in 1908. A plaster model of the central composition was on display in the fountain from 31 May until 7 June 1915. A bronze cast was later created in Lauritz Rasmussen's bronze workshop and the fountain was finally inaugurated on 4 June 1923. In 1954, H. C. Andersens Boulevard, until then known as Vestre Boulevard, was expanded. The Dragon Fountain had to be moved 25 metres and the outer basin was removed. In 1974, it was placed on Brønshøj Torv but removed again in 2001. It has been proposed to move the fountain again to a new location on the square with the outer basin. See also List of public art in Copenhagen References External links Details Source
Drakenfontein (Kopenhagen)

De Drakenfontein (Deens: Dragespringvandet) staat op Rådhuspladsen, het centrale plein van Kopenhagen. Het beeld is gemaakt van brons en is in 1904 voor het Stadhuis van Kopenhagen geplaatst. Het beeld stelt een gevecht voor tussen een draak en een stier. Het beeld van de stier staat er niet vanaf het begin bij; het is pas in 1923 geplaatst door Joakim Skovgaade.
Rinkenæs Korskirke

Rinkenæs Korskirke er en sognekirke i Rinkenæs, Rinkenæs Sogn. Kirken blev indviet den 4. september 1932 og blev fra samme dato sognekirke. Kirken der er tegnet af arkitekt Harald Lønborg-Jensen, er bygget som en traditionel landsbykirke med rødt tegltag og et tårn med sadeltag og takkede gavle. I den tidligere sognekirke Rinkenæs Gamle Kirke havde der indtil 1870erne hængt et korbuekrucifiks i sengotisk stil. Krucifikset blev restaureret af Otto Bülow og er nu alterkrucifiks i kirken. Dets fire korsarme afsluttes med felter, hvori evangelisternes symboler ses. Prædikestolen og alterbordet er lavet af en snedkermester fra Nybøl. 1943 blev prædikestolens tomme felter udsmykket med udskæringer af Otto Bülow. Den samlende tanke for udskæringerne skulle være lysets komme til verden, dets kamp mod mørket og dets sejr over dette. Ovenpå døbefonten blev der den 21. april 2013 sat en lyskrans i sortmalet smedejern. Når fonten ikke bruges til dåb, kan alle tænde et lys når de besøger kirken. Ved Gudstjenester og særlige lejligheder isættes dåbsfadet, så lysene kan spejle sig deri. 1940 byggede Marcussen & Søn et orgel på 7 stemmer, som senere blev udvidet med 12 stemmer. Først i 1982 stod orglet færdigt, nu med 15 stemmer. Ombygningen og udvidelsen er foretaget af Bruno Christensen & Sønner, Terkelsbøl. Kirkens historie Ifølge overleveringer er Rinkenæs Gamle Kirke oprindeligt bygget som et kapel hørende under Kliplev Kirke. Omkring år 1500 blev Rinkenæs et selvstændigt kirkesogn. Da den gamle kirke ligger 4 km nord for Rinkenæs, var da også i løbet af de følgende århundreder planer om at bygge en ny kirke. 1924 blev Frode Beyer indsat som sognepræst i Rinkenæs Sogn. En nabopræst mente at der var behov en ny kirke eller kapel nærmere Rinkenæs. 1927 købte pastor Beyer 4 tønder land, som han senere skænkede til kirkegrund og kirkegård. På grunden fandtes en grusgrav, hvorfra sten og sand kunne benyttes. Sognets landmænd kørte kampesten fra deres marker og fra stranden op til byggepladsen. De forenede Teglværker i Egernsund leverede ½ million mursten til rabatpris, og også disse sten blev kørt ved frivillig hjælp til byggepladsen. Den 3. april 1930 blev grundstenen lagt. Den første af biskop Valdemar Ammundsen fra Haderslev, den næste af pastor Beyer og den tredje af menighedsrådets næstformand skipper Jes Asmussen. Murermester Hans Rose fra Rinkenæs stod for byggeriet af kirken. Alle håndværkerne, der deltog i byggeriet, snedkere, malere og mekanikere var fra Rinkenæs Sogn. Galleri Referencer Eksterne henvisninger www.rinkenæskirke Rinkenæs Korskirke hos KortTilKirken.dk www.graenseforeningen
Blåhøj Kirke

Blåhøj kirke i Blåhøj blev opført som filialkirke i 1877 med massive 80 cm tykke mure af marksten med tegl omkring vinduer og buer, alt pudset med cement. Kirken er hvidkalket og bygget med skib, kor og våbenhus. En identisk kopi findes i Filskov. Kirken er tegnet af bygningsinspektør L.A. Winstrup. Noter Eksterne henvisninger Blåhøj Kirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet) Blåhøj Kirke hos KortTilKirken.dk
Gullestrup

Gullestrup ligger i Midtjylland og er en satellitby til Herning, med 1.914 indbyggere (2026). Den ligger 3 km nord for Hernings centrum, mellem Sundsvej og Holstebrovej. Nord for byen går motortrafikvejen (primærrute 18) i en bue rundt om byen, og føres derefter mod Holstebro. Gullestrup ligger i Region Midtjylland og hører til Herning Kommune. Gullestrup består af blokhuse, lejligheder og huse. De er delt op i 3 kategorier. Blå, rød, og grøn. Mellem satellitbyen og Herning ligger der en stor mark, hvor køer græsser om sommeren. Byen har en 7-trinsskole. Der er busforbindelse til Herning fra byen 3 gange i timen. Historie I 1965 var der en stor nordisk konkurrence, der skulle vise muligheden for at bygge en storby helt fra bunden. Konkurrencen blev vundet af Peter Bredsdorffs Tegnestue og forslaget var karakteristisk ved, at der i yderkanten af byen skulle være en slags bymur af etagehuse, bagved disse var det primært tæt-lav byggeri. Desuden skulle byen opdeles i områder, adskilt af skovbælter. Denne opdeling gav også muligheden for, at byen kunne opføres i etaper. I alt skulle 5 etaper bygges til at huse ca. 15.000 mennesker. Reelt blev det kun til en etape, der over en lang periode har været plaget af dårligt ry, som dog småt er ved at ændre sig ikke mindst på grund af beboernes indsatser. I forbindelse med renovering er et af etagehusene, der rummede 54 lejligheder, blevet nedrevet. Dette skete for at undgå for mange tomme lejligheder i området. Eksterne henvisninger Herning Kommune Kilder
Gullestrup

Gullestrup es una localidad situada en el municipio de Herning, en la región de Jutlandia Central (Dinamarca), con una población estimada a principios de 2012 de unos 1890 habitantes.​ Se encuentra ubicada en el centro de la península de Jutlandia, al oeste de la ciudad de Aarhus. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Gullestrup.
Hørdum

Hørdum er en landsby i Thy med 212 indbyggere (2026), beliggende i Hørdum Sogn 20 kilometer syd for Thisted og 30 kilometer vest for Nykøbing Mors. Nærmeste byer er Koldby 1,5 kilometer mod øst og Snedsted seks kilometer mod nord. Hørdum ligger i Region Nordjylland og hører til Thisted Kommune. Den er stationsby på Thybanen og i Hørdum ligger bl.a. Hørdum Station og Hørdum Kirke. Historie I 1875 beskrives forholdene således: "Byerne Øster-Hørdum med Kirke, Skole, Veirmølle, Kro, 2 Kjøbmandshandler; Vester-Hørdum med Veirmølle". Omkring århundredeskiftet blev byen beskrevet således: "Hørdum (Øster- og Vester-H.) med Skole, 2 Møller, Fællesmejeri, Købmandsforretninger, Mineralvandsfabrik, Kro, Jærnbane-, Telegraf- og Telefonstation samt Postekspedition". Noter Eksterne henvisninger
Hørdum

Hørdum is a small railway town in Thisted Municipality in North Jutland Region, Denmark. As of 1 January 2026 it had a population of 212. It is located in the southern part of the Thy district 20 km southwest of Thisted and 30 km west of Nykøbing Mors. Hørdum is served by Hørdum railway station located on the Thy Line between Thisted and Struer. The medieval Hørdum Church is located about 1 km east of the railway town on the western outskirts of the neighboring village of Koldby. The Hørdum stone, a Viking Age picture stone that depicts a legend from Norse mythology involving the god Thor and Jörmungandr, the Midgard serpent, is on display in the church. References
Dobbeltjættestuen ved Gundsølille

Dobbeltjættestuerne ved Gundsølille (også kaldet Tvillingejættestuen) ligger sydvest for Gundsølille på Sjælland. Jættestuerne er anlagt i tragtbægerkulturen, mellem 3500 og 2800 år f.kr. og er en byggestil i kampesten fra yngre stenalder, som oftest består af et kammer. Denne form ses mest i Danmark, Tyskland og Skandinavien, men også forenklet i Norge, Nederlandene og Frankrig. Beskrivelse Anlægget består af en dobbelt jættestue med to ovale kamre, som er dækket med hhv 2 og 3 dæksten, som ligger i en fælles rundhøj på ca. 25 m i diameter. Begge kamre består af ni sidesten, hvoraf en sten danner sydvæggen i det 4,2m lange, 2,3m brede og 2,0m høje nordkammer samt danner nordvæggen i det 4,0m lange, 2,3 til 2,7m brede og 1,8m høje sydkammer. Begge kamre har overliggere på sidestenene, som forhøjer afstanden til dækstenene samt mindre sten mellem sidestenene. Gulvene er belagt med sten. I det sydlige kammer er der to lag hvoraf et lag med ler afrettede det andet. I det nordlige kammer er der et ildsted. Gangen til sydkammeret er ca 5,5 m lang, 0,6 m bred og over 1,0 m høj. Den består af ti bæresten. Gangen til nordkammeret er ca 5,0 m lang og 0,7 m bred. Den bæres af ni bæresten. Begge gange er brostensbelagt. I 1876 blev dobbeltjættestuen udgravet. Dengang var kun de to lange gange ødelagt af mennesker. Fundene i gravkamrene var derfor omfangsrige. Man fandt en del flinteredskaber, knogler af både voksne og børn, ravperler samt skår af lerkar. En stor dæksten blev i 1925 solgt og ført til Fyn. Den står nu i Kongebro-skoven i nærheden af Middelfart til minde om politikeren Carl Slengerik. 1799 var der ved Gundsølille endnu 14 Dysser og fem gravhøje. 1925 var der kun fem dysser tilbage. I 1989 blev anlægget restaureret og højen forhøjet. I nærheden ligger gravhøjen Hvedshøj. Se også Fredede fortidsminder i Roskilde Kommune Eksterne henvisninger Beskrivelse på Kulturarv.dk Arkiveret 7. maj 2016 hos Wayback Machine
Doppelganggrab von Gundsølille

Das Doppelganggrab von Gundsølille (auch Kirkerup genannt; dänisch: Dobbelt- oder Tvillingejættestuen) liegt südwestlich des Ortes auf der dänischen Insel Seeland. Die Megalithanlage aus der Vorzeit ist eine Anlage der Trichterbecherkultur (TBK). Sie entstand zwischen 3500 und 2800 v. Chr. und ist eine Bauform jungsteinzeitlicher Megalithanlagen, die aus einer Kammer und einem baulich abgesetzten, lateralen Gang besteht. Diese Form ist primär in Dänemark, Deutschland und Skandinavien, sowie vereinzelt in Frankreich, Norwegen und den Niederlanden zu finden. Beschreibung Es ist ein Doppelganggrab mit zwei ovalen Kammern, die in einem gemeinsamen Rundhügel von etwa 25,0 m Durchmesser liegen und von zwei bzw. drei Decksteinen bedeckt sind. Beide Kammern wurden aus jeweils neun Tragsteinen errichtet, wobei ein Stein zugleich die Südwand der 4,2 m langen, 2,3 m breiten und 2,0 m hohen Nordkammer und die Nordwand der etwa 4,0 m langen, 2,2 bis 2,7 m breiten und 1,8 m hohen Südkammer bildet. Es gibt in beiden Kammern Überlieger auf den Tragsteinen, die den Abstand zur Decke erhöhen und Zwischenmauerwerk zwischen den Tragsteinen. Die Böden sind gepflastert. In der Südkammer liegen zwei Böden und eine Lehmestrichschicht übereinander, und in der Nordkammer befindet sich eine Feuerstelle. Der Gang der Südkammer ist etwa 5,5 m lang, 0,6 m breit und über 1,0 m hoch. Er wird von zehn Tragsteinen gebildet. Der Gang der Nordkammer ist etwa 5,0 m lang und 0,7 m breit. Er wird von neun Tragsteinen und einem erhaltenen Deckstein gebildet. In beiden Gängen befinden sich Schwellensteine. Im Jahr 1876 wurde die Dobbeltjættestuen ausgegraben. Zu dieser Zeit waren nur die beiden langen Gänge gestört. Die Funde in den Kammern sind daher umfangreich. Man fand eine Menge Werkzeuge aus Feuerstein, Knochen von Erwachsenen und Kindern, Bernsteinperlen und Scherben von Tongefäßen. Ein großer Deckstein wurde 1925 nach Fünen verkauft. Er steht jetzt im Kongebro-Wald in der Nähe von Middelfart als Denkmal für den Abgeordneten Male Slengerik. Im Jahr 1989 wurde die Anlage restauriert und der Hügel erhöht. 1799 gab es um Gundsølille noch 14 Dolmen und fünf Grabhügel. 1925 gab es nur noch fünf Dolmen. In der Nähe liegt der Grabhügel Hvedshøj. Siehe auch Nordische Megalitharchitektur Großsteingräber in Dänemark Literatur Ingrid Falktoft Anderson: Vejviser til Danmarks oldtid. Wormianum, Højbjerg 1994, ISBN 87-89531-10-8, S. 291. Weblinks Beschreibung dän. und Bild
Gyttegård

Gyttegård er en fredet villa. Villaen er fra 1916 og tegnet af Martin Borch. Det er en af de yngste bygninger der er fredet i Danmark. Grosserer Andreas Petersen havde i 1908 købt området og lod villaen opfører som feriebolig til familien. Den ligger på Billundvej 47 i Billund Kommune. I begrundelsen for fredningen i 1996 hed det om villaen at den: Gyttegård ligger tæt ved Gyttegård Golf Klubs bygning med café, Gyttegårds Plantage og Grene Sande. Visse dele af disse områder blev naturfredet i 1969. Området om Gyttegård er også Natura 2000-område nr. 85. Referencer
Ballum Slusekro

Ballum Slusekro er en dansk kro ved Brede Å 350 m øst for Ballum Sluse, få kilometer sydvest for Skærbæk i Tønder Kommune. Den blev indviet i 1919. Historie Krobygningen blev bygget i Heimatschutz-stil i 1915, og rummer i dag et velbevaret interiør med frisiske stiltræk. Sammen med slusen skulle der opføres en slusemesterbolig, og man besluttede allerede i 1914 at kombinere slusemesterjobbet med krovirksomhed, idet det samtidig gav digelaget et mødested. Digelaget afholder stadig sine møder i den såkaldte digelagsstue. På øverste etage blev indrettet tre gæsteværelser, som i dag benyttes som hotelværelser. Kroen, der stadig ejes af digelaget, var fra åbningen i 1919 og frem til 1993 afholdskro, sådan som digelaget fra begyndelsen havde bestemt det. Fra 1993 blev kroen bortforpagtet, og den har i dag alkoholbevilling. Maden der serveres på kroen er fra det danske køkken, og kroen har fem dobbeltværelser til udlejning. Referencer Eksterne henvisninger Ballum Slusekro's officielle websted
Ballum Slusekro

Ballum Slusekro ist ein dänisches Gasthaus am Fluss Brede Å, 350 Meter östlich des Siels Ballum Sluse und rund vier Kilometer südwestlich von Skærbæk in der Kommune Tønder. Es liegt im Nationalpark Wattenmeer und wurde 1919 eingeweiht. Geschichte Das Gasthausgebäude im bis zur Volksabstimmung in Schleswig 1920 zu Deutschland gehörenden Nordschleswig wurde 1915 im Heimatschutzstil erbaut und verfügt über eine gut erhaltene Inneneinrichtung mit friesischen Stilelementen. Zusammen mit dem Siel sollte ein Wärterhaus errichtet werden. Bereits 1914 wurde beschlossen, den Sielwärterberuf mit dem Gasthausbetrieb zu verbinden, da dies auch dem Deichverein einen Versammlungsort bot. Der Deichverein hält seine Sitzungen noch heute im Gebäude in einem Deichvereinsraum ab. Im Dachgeschoss wurden einige Gästezimmer eingerichtet, die als Hotelzimmer genutzt werden. Das Gasthaus, das sich im Besitz des Deichvereins befindet, war von seiner Eröffnung 1919 bis 1993 ein Abstinenzgasthaus, wie es der Deichverein ursprünglich vorgesehen hatte. Ab 1993 wurde das Gasthaus verpachtet und verfügt über eine Schankerlaubnis. Das im Gasthof servierte Essen stammt aus der dänischen Küche und der Gasthof verfügt über fünf Doppelzimmer. Bewertung Slots- og Kulturstyrelsen bewertet Ballum Sluse, den Ballum-Astrup-Deich und die Ballum Slusekro als Erhaltenswerte Gebäude und Umgebungen (dänisch Bevaringsværdige bygninger og miljøer). Weblinks Willkommen auf Ballum Slusekro. In: ballumslusekro.dk. Abgerufen am 23. September 2025. Einzelnachweise
Tamdrup Kirke

Tamdrup Kirke er én af landets ældste kirker og stammer fra o. 1125. Samtidig er kirken omgærdet af en del mystik. Hovedbygningen består af en romansk basilika, på hvis vægge der findes udstrakte rester af landets ældste kalkmalerier, der svarer til Jelling Kirkes malerier, som desværre blev nærmest ødelagt 1874-75 i forbindelse med en alt for hård restaurering. Kirken bestod oprindeligt af en treskibet basilika, og rummet er opdelt af 2×6 rundesøjler og rundbuede arkademure, der åbner sig mod sideskibene. Dette blev radikalt ændret i 1400-tallet da kirken blev ombygget i gotisk stil. Tårnet og våbenhuset stammer fra denne ombygning. Inventar Tamdrup Kirkes mest berømte inventar findes i dag på Nationalmuseet. Det drejer sig om et gyldent alter. Det nuværende frontale i kirken er en afstøbning af de originale, forgyldte kobberrelieffer. Både deres funktion og placering samt datering er omdiskuteret. Man kan ikke afgøre, om de tilhører et alter eller et helgenskrin. Det er sandsynligvis beregnet for Poppo, der omvendte Harald Blåtand til kristendommen. Dette hænger også godt sammen med Tamdrups funktion som valfartskirke. Pladernes fortælling rummer fire historier, hvilket svarer godt til et firesidet skrin. Dateringen af pladerne er usikker. Den historiske fortælling, de skildrer, nemlig Poppos jernbyrd samt Harald Blåtands omvendelse og afsluttende med hans dåbsscene, foregik i sidste del af 900-tallet, men ved at sammenligne med andre gyldne altre har man dateret Tamdrupalteret til o. 1200. Det er dog formentlig en del ældre, sikkert udført i forbindelse med kirkens opførelse i begyndelsen af 1100-tallet. Et andet af kirkens pragtstykker er døbefonten. Den hører til Østjyllands bedste romanske granitfonte. Den udmærker sig ved sine usædvanlige motiver. I stedet for de jyske løver har den evangelistsymbolerne i højrelief omgivet af fornemme bladranker og menneskefigurer, og på foden er der engle. Altertavlen og prædikestolen er renæssancearbejder fra først i 1600-tallet. Eksterne kilder og henvisninger Tamdrup Kirke Arkiveret 11. januar 2006 hos Wayback Machine på Danmarks Kirker, Hæfte 52. ISBN 87-7468-617-8 Politikens bog om Danmarks kirker af Niels Peter Stilling, Politikens Forlag 2000. ISBN 87-567-6059-0 Tamdrup Kirke og gård af Ole Schiørring, Henrik Græbe mfl., Horsens Museum og forlaget Skippershoved 1991. ISBN 87-89224-22-1 Tamdrup Kirke Arkiveret 31. januar 2011 hos Wayback Machine hos nordenskirker.dk Tamdrup Kirke hos KortTilKirken.dk Tamdrup Kirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)
Tamdrup-Kirche

Die um 1125 erbaute Tamdrup Kirke ist eine der ältesten Kirchen Dänemarks. Das Hauptgebäude besteht aus einer dreischiffigen Basilika im romanischen Stil, auf deren Wänden großflächige Reste der ältesten Kalkmalereien des Landes zu finden sind, die mit denen der Kirche in Jelling übereinstimmen. Diese wurden jedoch 1874–1875 im Zuge einer unachtsamen Restaurierung zerstört. Die Kirche bestand ursprünglich aus einer Basilika mit Holzverkleidung, der Raum ist durch 2 × 6 Rundsäulen und Mauern arkadenartig aufgeteilt, die sich zu den Seitenschiffen hin öffnen. Dieses Erscheinungsbild veränderte sich im 14. Jahrhundert, als die Kirche im gotischen Stil umgebaut wurde. Der heutige Kirchturm und das Waffenhaus fügte man bei diesem Umbau hinzu. Inventar Der ursprüngliche goldene Altar der Tamdrup-Kirche befindet sich heute im dänischen Nationalmuseum in Kopenhagen, während in der Kirche eine verkupferte Kopie zu sehen ist. Die ursprüngliche Platzierung des Altars ist ebenso wie seine Entstehungszeit umstritten. Das Relief des Altars ist wahrscheinlich Bischof Poppo gewidmet, der Harald Blauzahn Ende des 10. Jahrhunderts getauft hat. Dies stimmt mit der Funktion der Tamdrup-Kirche als Wallfahrtskirche überein. Das Taufbecken zählt zu den am besten erhaltenen romanischen Granitbecken Ost-Jütlands und zeichnet sich durch seine ungewöhnlichen Motive aus. Anstatt mit dem jütländischen Löwen ist es mit den Evangelistensymbolen verziert und von Blattranken und Menschenfiguren umgeben. Am Fuß ist ein Engel eingeprägt. Die Altartafel und die Kanzel sind Renaissancearbeiten aus dem Anfang des 16. Jahrhunderts. Der nahe Tamdruphøj ist mit etwa 7,0 m Höhe und 40,0 m Durchmesser der größte Grabhügel in Sønderjylland. Siehe auch Münzschatz von Tamdruphøj Literatur Niels Peter Stilling: Politikens bog om Danmarks kirker. Politikens Forlag, 2000, ISBN 87-567-6059-0 (dänisch). Ole Schiørring, Henrik Græbe: Tamdrup Kirke og gård. Horsens Museum, Skippershoved 1991, ISBN 87-89224-22-1 (dänisch). Weblinks Tamdrup Kirke - Danmarks kirker. In: danmarkskirker.natmus.dk. Abgerufen am 17. Juli 2022 (dänisch). Tamdrup Kirche. In: visitdenmark.de. Abgerufen am 17. Juli 2022 Tamdrup kirke. In: tamdrupkirke.dk. Abgerufen am 17. Juli 2022 (dänisch, Webpräsenz der Kirchengemeinde). Lokalitet. In: kulturarv.dk. Abgerufen am 17. Juli 2022 (dänisch).
Église de Tamdrup

L'église de Tamdrup (Tamdrup kirke en danois) est une église située dans la commune de Horsens, au Danemark. Description L'église de Tamdrup se trouve sur une butte isolée d'environ 80 mètres de haut à une dizaine de kilomètres au nord-ouest de la ville de Horsens. C'est une église à plan basilical à trois nefs de style roman qui mesure environ 40 mètres de long. L'intérieur de l'église est décoré de fresques du XIIe siècle dans un style proche de celles de l'église de Jelling. Une série de plaques dorées, qui décoraient peut-être à l'origine son autel, y ont été découvertes en 1870. Produites vers 1200, elles représentent des scènes tirées du Nouveau Testament et d'autres tirées de l'histoire du Danemark qui mettent en scène la conversion du roi Harald à la Dent bleue par le missionnaire Poppon (da) dans la deuxième moitié du Xe siècle. Histoire La construction de l'église de Tamdrup est achevée vers 1125, ce qui en fait l'une des plus anciennes du Danemark. L'histoire de sa fondation est obscure : elle n'est pas mentionnée dans les textes avant 1345. Des fouilles archéologiques menées aux alentours dans les années 1980 et 1990 ont dévoilé des traces d'occupation remontant à la fin de l'âge des Vikings qui suggèrent qu'il s'agissait à cette époque d'un lieu important aussi bien politiquement qu'économiquement, ce qui expliquerait la présence d'une église aussi vaste dans un endroit aussi isolé. D'importants travaux prennent place pour agrandir l'église à la fin du Moyen Âge : la nef est surélevée dans le dernier quart du XVe siècle et un clocher est ajouté. L'église est restaurée par Viggo Norn (da) en 1933-1934, puis par Mogens Svenning en 1995-1998. Références Bibliographie Lucie Malbos, Harald à la Dent bleue, Paris, Passés composés, 2024 (ISBN 978-2-3838-8120-9). Liens externes Site officiel Portail de l’architecture chrétienne Portail du Danemark