NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Circle Bridge

The Circle Bridge (Danish: Cirkelbroen) is a bicycle and pedestrian bridge spanning the southern mouth of Christianshavn Canal in the Christianshavn area of central Copenhagen, Denmark. It connects Applebys Plads to the south with Christiansbro to the north. The bridge was designed by Olafur Eliasson. Construction The bridge was a gift from the Nordea Foundation. It opened on 22 August 2015. Description The bridge consists of five round decks with masts of different heights. The masts are held up by 118 metal cables, giving the bridge a resemblance to a series of sailing yachts. The form highlights the reverse slope of the bridge's rails, which are made of wood from the Brazilian guariuba tree (Clarisia racemosa). See also Transport portal Engineering portal Denmark portal List of bridges in Denmark List of bridges in Copenhagen References External links Cirkelbroen Bridge / Studio Olafur Eliasson ArchDaily. Cirkelbroen by Olafur Eliasson De Zeen. Cirkelbroen, 2015 Olafur Eliasson. Kaushik (2015-09-07). "The Cirkelbroen Bridge in Copenhagen". Amusing Planet. Retrieved 2016-09-26.
Cirkelbroen

Le Cirkelbroen ou Circle Bridge, littéralement le pont aux cercles, est un pont piétonnier situé à l'entrée sud du canal de Christianshavns (en), dans le quartier Christianshavn de Copenhague. Il relie Applebys Plads (en) au sud, à Christiansbro, au nord. Il a été conçu par Olafur Eliasson. Construction Le Cirkelbroen est annoncé pour la première fois en 2009, après que la Nordea Foundation décide d'offrir le pont en don à la ville de Copenhague pour créer plus d'espaces ouverts pour les gens de la ville. Les plans d'Eliasson sont complétés la même année. La longueur choisie au début pour le pont était de 32 mètres, mais a été changé plus tard. Au coût d'environ 4.56 millions € (34 millions DKK), parmi lesquels environ 1 million € sont payés par la ville, le pont était censé être complété en 2012. Il est finalement complété le 22 août 2015. Description Le pont consiste en cinq plateformes rondes sur lesquels sont posés des mâts de hauteurs différentes. Les mâts sont soutenus par 118 câbles, ce qui leur donne une allure de voiliers. La forme du pont permet de mettre en valeur les barrières du pont, inclinées vers l'intérieur. Ils sont faits de Clarisia racemosa (de), un arbre brésilien. Fait d'acier, le pont est ouvert aux coureurs, piétons et cyclistes, qui sont environ 5000 à passer chaque jour. Sa hauteur libre permet le passage de petits bateaux motorisés de tourisme, mais pour les bateaux de plus grand calibre, celui-ci peut s'ouvrir en arc horizontal. Références Voir aussi Articles connexes Liste des ponts de Copenhague (en) Liste de ponts du Danemark Liens externes Cirklebroen sur le site d'Olafur Eliasson Ressource relative à l'architecture : Structurae Portail des ponts Portail de Copenhague Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail des transports
Cirkelbroen

Il Cirkelbroen è un ponte pedonale che attraversa la foce meridionale del canale Christianshavn nella zona del centro di Copenaghen, in Danimarca. Collega l'Applebys Plads a sud con Christiansbro a nord. Il ponte è stato progettato da Olafur Eliasson; il ponte era un dono della Fondazione Nordea ed è stato inaugurato il 22 agosto 2015. Descrizione Il ponte è composto da cinque unità rotonde con piloni ad albero di diverse altezze. I piloni sono sostenuti da 118 cavi metallici, dando al ponte una somiglianza con uno yacht a vela. La forma evidenzia la pendenza inversa delle rotaie del ponte, che sono fatte di legno di guariuba brasiliano (Clarisia racemosa). Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Cirkelbroen Collegamenti esterni (EN) Cirkelbroen, su Structurae. https://www.amusingplanet.com/2015/09/the-cirkelbroen-bridge-in-copenhagen.html https://olafureliasson.net/archive/artwork/WEK100240/cirkelbroen#slideshow https://www.dezeen.com/2009/11/11/cirkelbroen-by-olafur-eliasson/
Круглый мост

Кру́глый мост (дат. Cirkelbroen) — пешеходный поворотный мост через канал Кристиансхаун в Копенгагене (Дания). Соединяет район Кристиансбру с площадью Эпплби. Возведён в 2015 году по проекту датской студии Оулавюра Элиассона. Открыт 22 августа 2015 года. Подарен городу благотворительным фондом Nordea-foundation. Описание Мост состоит из пяти круглых «палуб» с мачтами разной высоты. Для установки мачт использовано 118 металлических тросов, из-за чего конструкция приобрела сходство с парусными яхтами. Форму дополнительно подчёркивает обратный наклон ограждений, для обработки которых использовано бразильское дерево гуариуба (Clarisia racemosa). Также было применено управляемое светодиодное освещение. Длина всей конструкции составляет около 40 м, вес — 210 т. Её сегменты не выстроены в аккуратную линию, а смещены друг относительно друга, образуя зигзаг. В закрытом состоянии платформы поднимаются над водой на 2,25 м, что даёт возможность проходить под ними небольшим лодкам. Впрочем, одна из центральных секций может отодвигаться (процесс занимает 20 секунд и управлять им могут сами капитаны), пропуская в 9-метровый разрыв большие катера и яхты. Мостом могут пользоваться до 5000 человек в день, что важно для города, так как мост стал частью плана по реформированию пешеходной зоны вдоль основной водной артерии Копенгагена и, одновременно, замыкает круговой пешеходный и велосипедный маршрут вокруг гавани. Заказчиком проекта выступил благотворительный фонд Nordea-foundation, который подарил мост Копенгагену. Бюджет проекта составил около 34 млн крон. Примечания Ссылки На Викискладе есть медиафайлы по теме Круглый мост. Осмотр на ArchDaily. (англ.) Осмотр на De Zeen. (англ.) Cirkelbroen (англ.). Studio Olafur Eliasson. Kaushik. The Cirkelbroen Bridge in Copenhagen (англ.). Amusing Planet (7 сентября 2015). Дата обращения: 26 сентября 2016.
Cirkelbroen

Cirkelbroen är en 32 meter lång gångbro i Köpenhamn över Christianshavns Kanal, som ritats av Olafur Eliasson och invigdes i augusti 2015. Den förbinder Christiansbro med Applebys Plads och bidrar till att skapa en sammanhängande promenad längs Inderhavnen. Cirkelbroen är en svängbro, som består av fem runda plattformar i olika storlekar, var och en dekorerad med en mast. Den har finansierats av Nordea-fonden. Källor Noter
Круглий міст

Круглий міст (дан. Cirkelbroen) — пішохідний міст у Копенгагені (Данія). Пролягає через канал Крістіансгавн і з'єднує район Крістіансбру з площею Епплебі. Зведений у 2015 році за проектом данської студії Олафура Еліассона. Відкритий 22 серпня 2015 року. Подарований місту благодійним фондом Nordea-foundation. Опис Міст складається з п'яти круглих «палуб» зі щоглами різної висоти. Для встановлення щогл використано 118 металевих тросів, через що конструкція набула схожості з вітрильними яхтами. Форму додатково підкреслює зворотний нахил огорож, для обробки яких використане бразильське дерево гуаріуба (Clarisia racemosa). Також було застосоване кероване світлодіодне освітлення. Довжина всієї конструкції складає близько 40 м, вага — 210 т. Її сегменти не вибудовані в акуратну лінію, а зміщені одне відносно одного, утворюючи зигзаг. У закритому стані платформи піднімаються над водою на 2,25 м, що дає можливість проходити під ними невеликим човнам. Втім одна з центральних секцій може відсуватися (процес займає 20 секунд і керувати ним можуть самі капітани), пропускаючи в дев'ятиметровий розрив більші катери і яхти. Мостом можуть користуватися до 5 000 осіб на день, що є важливим для міста: оскільки міст став частиною плану з реформуванням пішохідної зони уздовж основної водної артерії Копенгагена і, одночасно, замикає круговий пішохідний і велосипедний маршрут навколо гавані. Замовник Замовником проекту виступив благодійний фонд Nordea-foundation, який подарував міст Копенгагену. Бюджет проекту склав близько 34 млн. крон. Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Круглий міст Огляд [Архівовано 5 вересня 2015 у Wayback Machine.] на ArchDaily (англ.) Огляд [Архівовано 16 лютого 2021 у Wayback Machine.] на De Zeen (англ.) Огляд [Архівовано 6 вересня 2015 у Wayback Machine.] на сайті студії Олафура Еліассона (англ.)
Den Katolsk-Apostolske Kirke (København)

Den Katolsk-Apostolske Kirke på hjørnet af Gyldenløvesgade og Nørre Søgade er en kirke i København tilhørende den Katolsk-apostolske menighed. Kirken er aktiv, men med få deltagere. Ritualerne er meget stille. Den 14. december 1869 købtes grunden til den nuværende bygning på 1620 kvadratalen (= 630 m2) for en købesum på 7285 rigsbankdaler. Grundstenen til byggeriet nedlagdes 12. oktober 1870, og kirken stod færdig i juli 1871 og blev indviet 1. august 1871. Kirken er tegnet af John Belcher & Son, London, og kostede ca. 17.000 rigsbankdaler (ca. 50.000 kr. i 1900-kroner). Konduktør for arbejdet var arkitekten Emanuel Christie Fleischer, som også var del af trossamfundet. Kirken er bygget på granitsokkel af mursten i engelsk nygotisk stil og består af langskib og smallere kor, i alt 116 fod i længden med højt skifertækket tag samt et lille tårn med spir ved gavlfacaden ud mod Gyldenløvesgade. Foran facaden er der en lille forhal. Det indre har spidsbuet tøndehvælving. Foruden højalteret i koret er der i et lille, ved to spidsbueåbninger og en søjle, fra skibet adskilt kapel et sidealter; lige overfor er prædikestolen. En gammel granitdøbefonts kumme stammer fra Torup Kirke. Over indgangen er et orgelpulpitur. I tårnet er der portnerbolig og i en sidebygning 3 sakristier. Oprindelig var kirkebygningen malet gul med røde bånd, men da den i 1894 trængte til at blive malet, blev den helt rød, hvilket varede en snes år, så blev den atter gul med de oprindelige røde bånd. Ved senere nymalinger er den blevet helt gul, og denne farve er fastholdt. Grunden under kirken var blød, og i tidens skik byggede man på en fundering af risknipper og egebjælker, et såkaldt "slyngværk". Så længe dette fundament holdes fugtigt af grundvandet, fungerer det upåklageligt, men uheldigvis sank grundvandstanden, så kirken sank lidt med. I 1960'erne blev det nødvendigt at foretage en fuldstændig understøbning af hele bygningen, hvilket skete skridt for skridt i 1966-68. Den store roset ud mod Gyldenløvesgade blev udtaget i 1984-85, da dens indfatning af cement var forvitret, skaden udbedret ved nystøbning og rosetten genindsat. Den oprindelige indfatning hørte til det tidligst kendte cement/beton arbejde i landet og blev derfor undersøgt af Teknologisk Institut. Kirkens orgel stammer fra 1921, er pneumatisk og har efter en udvidelse i 1931 22 stemmer. Det er fra Marcussen & Søn, Aabenraa. Kirken var oprindeligt opvarmet med store – næppe særligt effektive – kakkelovne. I 1924 blev der indlagt centralvarme med koksfyr og allerede i 1943 ændredes det til fjernvarme. Katolisk apostolisk Samfund havde et menighedslokale i Islandsgade 2, der ligger/lå i Sundby sogn på Amager. Kilder V.A. Falbe-Hansen, Harald Westergaard og Harald Weitemeyer, J.P. Trap: Kongeriget Danmark, bd. I. Indledende beskrivelse af Danmark, Kjøbenhavn og Frederiksberg, København: G.E.C. Gad 1906, s. 98. Online Arkiveret 17. april 2014 hos Wayback Machine Poul Pilgaard Johnsen, "Mens vi venter på Jesus", Weekendavisen, 23. december 2010. Om kirken Arkiveret 4. marts 2016 hos Wayback Machine
Landbohøjskolens Have

Landbohøjskolens Have blev grundlagt i 1858 samtidig med at Den Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole blev bygget. Den er i dag ejet af Københavns Universitet, og drevet af Institut for Plante- og Miljøvidenskab, og omfatter alle de grønne områder omkring bygningerne på Frederiksberg Campus, tidligere Det Biovidenskabelige Fakultet for Fødevarer, Veterinærmedicin og Naturressourcer. Havens formål er at være studiehave og universitetspark, at levere planter til undervisningen og at være en grøn oase for alle. Havens planter Der er over 6.000 forskellige planter i haven, som alle er forsynet med navneskilte. Et centralt parti med en lille dam og hængepil er stort set uforandret siden havens anlæg. Havens tykkeste træ var en blodbøg med en omkreds på 5 meter, der blev fældet i 2018 grundet svampeangreb, men træets hovedstamme står stadig tilbage. Haven indeholder bl.a. også den nyrenoverede rosenhave fra 1929, oprindelig tegnet af Georg Georgsen og indeholdende hundrede storblomstrede og historiske roser. Til forskel fra Københavns Universitets Botaniske Have – der hovedsagelig viser vilde planter – lægges der her mest vægt på planter, der har interesse for haver og parker. Havens navn Haven har i forbindelse med at den blev en del af Københavns Universitet haft forskellige navne, blandt andet Det Biovidenskabelige Fakultets Have og Universitetshaverne. I dag findes der flere haver på området, og både haverne og alle de grønne områder omkring bygningerne på Frederiksberg Campus er samlet under navnet Landbohøjskolens Have. Referencer Eksterne henvisninger Landbohøjskolens Haves hjemmeside
Det Harboeske Enkefruekloster

Det Harboeske Enkefruekloster er en stiftelse i Stormgade i København, grundlagt i 1735 efter testamentarisk bestemmelse af gehejmerådinde Christine Harboe, født baronesse Fuiren (enke efter gehejmeråd Jens Harboe), samtidig med at hun testamenterede sin herregård Støvringgård i nærheden af Randers til adeligt jomfrukloster. Historie og arkitektur Ejendommen i Stormgade er oprindeligt opført 1663-69 af landdrost Simon de Pethum. Christine Harboe (ca. 1682-1735) arvede den i 1708 efter sin mor Margrethe Eilersen (1648-1708), enke efter baron Diderik Fuiren (1656-1686). I forbindelse med omdannelsen til enkefruekloster blev den udvidet med to fag og forhøjet med én etage ved arkitekten Elias David Häusser, som også var arkitekt på det første Christiansborg. 1754-60 blev bygningen gennemgribende ombygget og udvidet ved arkitekten Lauritz de Thurah. Dermed fremstod den som to store volumener med mansardtage forbundet af en portbygning. Den sidste ombygning fandt sted ved C.F. Harsdorff i 1772 og betød, at de to bygninger nu blev kronet af et gennemgående mansardtag. I 2009 kunne huset genåbnes efter en længere restaurering ved Realdania Byg A/S. Den oprindelige fundats bestemte, at klostret skulle være fribolig for "13 fattige og gudfrygtige enker, hvis husbonder havde betient en eller anden af de Charger indført i de fem classer af den kongelige rangforordning". Siden er kriterierne blevet ændret til, at man i dag blot skal være enlig kvinde og bosiddende i København, men grundlæggende opfylder klostret fortsat sit oprindelige formål, som det har haft siden stiftelsen i 1735. Klostret rummer en samling malerier af Christine Harboe og hendes slægt. Eksterne henvisninger Omtale af Det Harboeske Enkefruekloster på selskabet Realeas hjemmeside. Realea ejer og restaurerer p.t. bygningen
Det Harboeske Enkefruekloster

Det Harboeske Enkefruekloster (English: Harboe's Refuge for Widowed Ladies) is a Late Baroque building on Stormgade in Copenhagen, Denmark. The charity was founded by Christine Harboe (née Baroness Fuiren). The building was listed in the Danish registry of protected buildings and places in 1918. History Early history The lot was originally acquired by landdrost Simon de Pethum when Stormgade was created together with the rest of the new Frederiksholm neighbourhood. The house was possibly designed by court architect Lambert van Haven. He lived in the building with his wife and 11 children. Eilersen and Harboe families In 1700, Lambert van Haven's widow sold the property to Baroness Margrethe Fuiren (née Eilersen, 1648–1708), widow of lensbaron Diderik Fuiren. The new owner was the mother of Christina Fuiren. The two baronesses lived in the house until Christina's marriage to former war minister Jens Harboe. Margrethe Fuiren died in 1708 and in 1711 the wealthy couple extended the house in Stormgade with the assistance of Elias David Häusser who had also designed the 1st Christiansborg Palace. Jens Harboe died after six years of marriage, leaving one of the richest widows in Denmark. She owned the estates Støvringgaard, Gerdrup and Lyngbygaard. Harboe's Refuge for Widowed Ladies Christina Harboe died in 1735, shortly after her return from a journey to Paris and London. Before her departure, she had created a will which turned her property in Stormgade into a residence for 12 pious widows in need from the upper classes. Thurah's expansion. Illustration from Erik Pontoppidan's Danish Atlas The building was extended with two bays and an extra floor by Elias David Häusser in connection with its conversion into a foundation. In 1754–60, the building was expanded and adapted under the supervision of Lauritz de Thurah. He created a building identical to the existing one and connected the two by a low gateway wing. In 1772, Caspar Frederik Harsdorff merged them into one building, topped by a large Mansard roof. The property was listed in the new cadastre of 1756 as No. 280 in Western Quarter. In 2000, Realdania Byg took over the heavily neglected building and put it through a major renovation under the direction of Jens Baumann. Further reading Set Harboeske Enkekloster References External links Det Harboeske Enkekloster
Det Kongelige Vajsenhus

Det Kongelige Vajsenhus (The Royal Orphanage) is a private primary school in Copenhagen in Denmark. The school has around 300 students and 25 teachers. The school has the right to print Den Danske Salmebog (The Danish Psalmbook). The school was originally a combined orphanage and school, founded by Frederick IV of Denmark in 1727, and the institution was given a number of privileges, such as the right to manage a factory and a book printing shop. From 1740, it had the right to print Bibles and psalmbooks (the profit from which goes towards scholarships for some of the school's students), and during the 18th century, it was a center for Pietism in Denmark. History In 1727 Frederick IV ordered the College of Missions to contribute materials for the opening of an orphanage in Copenhagen, and donated the buildings of the former chivalric academy in Nytorv (where the court is now located) to the project. The orphanage opened on the 11th of October, with a wide variety of privileges provided by the king, such as operating a factory and a pharmacy, as well as the printing and trading of books. During the Copenhagen Fire of 1728, the building was burnt, and a new building was built in its place. In the late 1720s the pietist Enewold Ewald was the priest of the Vajsenhus, bringing in the influence of the Moravian Church, and the orphanage became the site of many prayer sessions. In 1740, the Vajsenhus was granted the right to print and issue the bible and the Danish Psalmbook. The Vajsenhus burnt again in the Copenhagen Fire of 1795, and the different activities of the Vajsenhus were disbursed to different places. In 1875, the school was moved to its current location in Nørre Farimagsgade. A competition was held to design the new building, which was won by Carl Ferdinand Rasmussen, who was inspired by the Florentine Renaissance. References Chr. Ottesen: Det kgl. Vajsenhus gennem 200 Aar. P. Haase og Søns Forlag, København 1927.
Det Kongelige Vajsenhus

Det Kongelige Vajsenhus är en privat grundskola i Köpenhamn som grundades 1727. Vajsenhuset tillkom som ett hem för föräldralösa barn. Det stiftades av kung Fredrik IV den 21 juli 1727 efter förebild av den inrättning som grundats 1698 i Halle an der Saale av August Hermann Francke. Vajsenhuset öppnades den 11 oktober 1727 i den av kungen skänkta gården Det ridderlige Akademi på Nytorv. Efter åtskilliga omflyttningar, på grund av brand och andra olyckliga omständigheter, köpte Vajsenhuset en större egendom på Købmagergade, där skolan öppnades 1811 och förblev, till den 1 maj 1875, då den flyttade till en ny egendom i Nørrefarimagsgade. Verksamheten inriktades på föräldralösa barn från hela Danmark och de barn som antogs bodde enligt kunglig resolution av den 23 maj 1826 inte på anstalten, utan hos släktingar eller i vårdhem, inrättade av anstalten och under tillsyn av föreståndaren. Vajsenhuset har privilegium på utgivning av biblar, psalmböcker och katekeser. Källor Vajsenhus i Salmonsens Konversationsleksikon (andra utgåvan, 1928) Externa länkar Det Kongelige Vajsenhus
Dragør Kirke

Dragør Kirke indviet den 26. april 1885. ligger på Kirkevej 170 i Dragør. Kirken der er tegnet af arkitekt J.H. Wessel er opført i en tidstypisk, nygotisk stil med et klart forbillede i Taarbæk Kirke. Historie I 1449 tillod Roskildebispen Københavns Domkapitel at opstille et transportabelt alter på det årlige sildemarked, som forøgede Dragørlejets indbyggertal for en kort tid. Efter reformationen forsvandt også alteret Omkring 1520 var Store Magleby Kirke også Dragørs kirke. Den var kirke for de af kong Christian 2. importerede 24 hollandske familier og i flere hundrede år blev der således prædiket på hollandsk i den kirke, som altså også skulle betjene den dansktalende befolkning i Dragør, indtil Dragør kirke stod færdig i 1885. Kirken fungerede dog som filialkirke til Store Magleby indtil 1954, hvor Dragør blev et selvstændigt sogn. Kirkebygningen Tårnur Tårnuret er fra 1764 og opsat af urmager Bernhard Larsen 1882. Værket trækker en urskive af glas mod øst og har en gangtid på 3 dage. Gravminder Dirch Passer er begravet på kirkegården. Eksterne kilder og henvisninger Dragør Kirke Arkiveret 2. september 2017 hos Wayback Machine hos denstoredanske.dk Dragør Kirke Arkiveret 19. september 2015 hos Wayback Machine hos KortTilKirken.dk
Dragør Church

Dragør Church is a Lutheran church in Dragør, Denmark. It belongs to the Church of Denmark. History In 1449, the Bishop of Roskilde authorized the installation of a temporary altar during the annual herring market at Dragør which attracted up to 30,000 traders and fishermen. The market disappeared in about 1500. The few permanent residents had to use Store Magleby Church in nearby Store Magleby some time between 1193 and 1370. After Christian II gave the church to the Dutch farmers who settled in the area in 1621, the church was adapted according to Dutch tradition. Service was also conducted in Dutch and the best seats were reserved for the Dutch families. Dragør Church was finally inaugurated on 26 April 1885 but remained attached to Store Magleby until 1954 when Dragør finally became its own parish. Architecture The church is built in the Neo-Gothiv style. J. H. Wessel's design strongly resembles that of Taarbæk Church north of Copenhagen, which was designed by Carl Emil Wessel, his father. The ceiling is inspired by the cathedral in Limerick, Ireland. The clock on the east side of the tower is from 1764 and was installed by clockmaker Bernhard Larsen in 1882. Graveyard Notable people who are buried at the graveyard include the actor and comedian Dirch Passer, television presenter Otto Leisner and the marine painter Christian Mølsted whose home and studio in Dragør in now a museum dedicated to his art. Burials Peter Boesen (1945–1982), actor Knud Bro (1937–1997), politician Christian Brochorst (1907–1967), actor Hans Isbrandtsen (1891–1953), shipowner Eigil Jensen (1903–1988), lawyer and singer Jesper Emil Jensen (1931–009), writer, translator and songwriter Otto Leisner (1917–2008), television personality Tove Malzer (1941–2008), editor-in-chief and politician Hugo Marcussen (1926–1999), architect and civil servant Knud Mühlhausen (1909–1990), painter Christian Mølsted (1862–1930), painter Dirch Passer (1926–1980), actor and comedian Clara Selborn (1816–2008), writer and translator Sophus Vermehren Image gallery References External links Official website