NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
St. Matthew's Church, Copenhagen

St. Mathew's Church (Danish: Sankt Mathæus Kirke) is the oldest and largest church in the Vesterbro district of Copenhagen, Denmark. It is located at the corner of Mathæusgade and Valdemarsgade and was completed in 1880 to design by city architect Ludvig Fenger. History Background The decommissioning of Copenhagen's Bastioned Fortifications was a gradual and prolonged process. When a law in 1868 finally relinquished ownership of the fortifications and lifted the restrictions in the area immediately outside them, new residential districts sprang up outside the four former city gates which had been dismantled in 1868–69. This was also the case with Vesterbro outside the former Western City Gate which developed into a crowded and poor working-class neighbourhood. Construction Constructed between 1879 and 1880, St. Matthew's Church was the first church to be built in the area. At that time the parish had around 2,000 inhabitants. Its architect was Ludvig Fenger who had just completed St. James' Church in Østerbro. The building was constructed by master mason Vilhelm Køhler (1839-1802). Later history Up until the mid-1890s, St. Matthew's remained the only church in Vesterbro. At the turn of the 20th century the population had grown to about 7,000. Architecture Like many other Danish buildings of its time, St. Matthew's Church is inspired by North Italian Romanesque brick architecture. A distinctive feature of the exterior is the many pinnacles along the eaves as well as on the corners of the tower and at the base of the spire. Interior Most of the inventory is designed by Ludvig Fenger, including the organ case. The organ works were created by A. H. Busch & Sønner in 1880. The altarpiece is a mural painted directly on the wall behind the altar by Henrik Olrik depicting the Sermon on the Mount. Gallery See also St. John's Church, Copenhagen Jesus Church, Valby References External links
Sint-Mattheuskerk (Kopenhagen)

De Sint-Mattheuskerk (Deens: Sankt Mathæus Kirke) is de oudste en grootste kerk in het district Vesterbro van de Deense hoofdstad Kopenhagen. Geschiedenis De ontmanteling van de fortificaties van Kopenhagen was een geleidelijk en langdurig proces. Toen een wet in 1868 eindelijk het eigendom van de vesting ophief en een einde maakte aan de beperkingen rond het gebied om de vesting, nam de groei van de bevolking buiten de voormalige westelijke stadspoort in Vesterbro in rap tempo toe. Het gebied ontwikkelde zich tot een dichtbevolkte en arme volksbuurt. De eerste kerk in het nieuwe district, de Sint-Mattheuskerk, werd tussen 1879-1880 gebouwd. Op dat moment bestond de parochie uit ongeveer 2000 gelovigen. Tot het midden van de jaren 1890 bleef de Mattheuskerk de enige kerk in Vesterbro. Aan het begin van de 20e eeuw was de bevolking van Vesterbro gegroeid tot ongeveer 7000 inwoners. Het gebouw De architect van de neoromaanse kerk was Ludvig Fenger, die toen net de Sint-Jacobskerk in Østerbro had voltooid. Net als vele andere Deense gebouwen uit dezelfde periode is de Mattheuskerk geïnspireerd op de Noord-Italiaanse romaanse baksteenarchitectuur. Onderscheidend zijn de talrijke kleine spitsen langs de dakrand, op de hoek van de toren en aan de basis van de spits. Interieur Het grootste deel van de inrichting van de kerk werd ontworpen door Ludvig Fenger, inclusief de orgelkas. Het instrument werd gebouwd door A.H. Busch & Sønner in 1880. Het altaarstuk betreft een rechtstreeks op de muur geschilderd werk van Henrik Olrik, dat de Bergrede van Christus uitbeeldt. Externe link (da) Website van de Mattheuskerk, Kopenhagen
Eastern Power Station, Copenhagen

The Eastern Power Station (Danish: Østre Elværk) is a former power station situated on Øster Allé in the Østerbro district of Copenhagen, Denmark. The building was completed in 1902 to designs by city architect Ludvig Fenger in collaboration with project architect Ludvig Claussen. History The first power station in Copenhagen was built by Københavns Belysningsvæsen in 1892 at Gothersgade. In 1898, it was followed by the Western Power Station on Rietgensgade. It was expanded several times over the next few years to be able to supply electricity for Copenhagen Tramways. The work with the planning of the Eastern Power Station began in 1898. It opened in 1902. The work was headed by chief engineer Carl Hentzen. It served the Østerbro area as well as Copenhagen Tramways. The power station used direct current technology which required a location close to the consumers. Architecture The building complex is constructed in yellow brick with decorative bands of red brick. It stands on a foundation. Commemorative plaque A plaque on the facade commemorates Hans Henrik Gottschalch|Hans Henrik Gottschalch , a member of the risistance movement during the German occupation of Denmark in World War II, who was killed by German soldiers on the site on 17 March 1945. Krøyer painting The interior of the Eastern Power Station was selected as the location for Peder Severin Krøyer's monumental 1904 oil-on-canvas group portrait painting Men of Industry. References External links
Hvidøre Slot

Hvidøre, også kaldet Hvidøre Slot pga. sine engang kongelige ejere, er en bygning fra 1872 på Strandvejen i Klampenborg. Huset blev opført som et historicistisk landsted af arkitekt Johan Schrøder for legationsråd Frederik Christian Bruun. Husets karakteristiske karyatider er udført af billedhuggeren Otto Evens. Murermester var J.W. Frohne. Hvidøre har siden 1937 været ejet af Novo Nordisk. Kongeligt ejerskab Bygningen blev i 1906 erhvervet som sommerhus af Christian 9.'s døtre dronning Alexandra af Storbritannien og kejserinde Dagmar af Rusland. Ved overtagelsen i 1906 fik den aldrende Johan Schrøder til opgave at ombygge og opdatere huset til fyrstelig værdighed med tidens moderne bekvemmeligheder, centralvarme mm. Efter den Russiske Revolution residerede sidstnævnte på Hvidøre til sin død i 1928. Hun boede sammen med svigersønnen, oberst Nikolaj Kulikovsky, sin datter, storfyrstinde Olga og parrets to børn. Nyere historie Efter kejserindens død købte Grevinde Musse Scheel (født Bruun) i 1928 sit barndomshjem tilbage, men allerede i 1937 blev stedet overtaget af Novo Industri. Novos direktør Thorvald Pedersen, der havde ladet Arne Jacobsen bygge sig en villa i nærheden, overvejede at rive slottet ned, men det blev i stedet besluttet at indrette Hvidøre som diabetikersanatorium. Novo lod i 1980 arkitekterne Dissing + Weitling udvide bygningen i kælderplanet. Bygningen tjente indtil 1991 som diabeteshospital og har siden 1989 været anvendt som internt kursuscenter for koncernen. Neden for bygningen er anlagt en strandpark ved havearkitekt C.Th. Sørensen og med Povl Baumann som arkitekt for mur og pergola. Referencer Litteratur Bolette Bramsen & Claus M. Smidt, Strandvejen her og nu. Bind 1, København: Politikens Forlag 2009, s. 94-97. ISBN 978-87-567-8818-2 Jørgensen, Caspar A.: "Omkring Hvidøre og enkekejserinde Maria Fjodorovna 1906 - 1928". BOD, Hellerup 2022. ISBN 978-87-4304-887-9
Ravnstrup Sø

Ravnstrup Sø er en knap 10 hektar stor sø vest for Herlufmagle i Næstved Kommune på Sydsjælland, der blev købt af Fugleværnsfonden i 1983 og oprettet som fuglereservat. Det er en næringsrig sø omgivet af tæt rørskov og pilekrat og en smal bræmme af gammel naturskov. Søen afvandes af en bæk der løber til Torpe Kanal. Hele reservatet er stort set beskyttet af Naturbeskyttelseslovens §3. Der er foretaget en omfattende naturgenopretning i og omkring Ravnstrup Sø, hvor Vandstanden i søen er blevet hævet, og et område med rørskov og pilekrat er blevet ryddet i den nordlige ende af søen, og et engområde slås med le af en frivillig arbejdsgruppe. Naturplejen er også til gavn for de mange frøer, der lever ved søen herunder den butsnudet- og spidssnudet frø Reservatet har et rigt varieret fugleliv, men rummer ingen deciderede sjældenheder, og reservatet har betydelige botaniske interesser. Der er anlagt en natursti som fører til et fugletårn og det lille fugleskjul ved søen med udsigt over fuglelivet på søen og i rørskoven. I reservatets nordøstlige del er der opført en shelter Eksterne kilder og henvisninger Om ravnstrup Sø på fuglevaernsfonden.dk Plejeplan for Fugleværnsfondens arealer ved Ravnstrup Sø
Byens Højhus

Der er for få eller ingen kildehenvisninger i denne artikel, hvilket er et problem. Du kan hjælpe ved at angive troværdige kilder til de påstande, som fremføres i artiklen. Byens Højhus er Odense centrums højeste bygning og er beliggende på Fisketorvet ved den gamle Thomas B. Thriges Gade (TBT). Bygningen bliver også kaldt for Danske Bank-bygningen, men efter at Odense Byråd har påbegyndt projekt "Fra stor by til storby" er den nu officielt kaldt Byens Højhus i stil med resten af byens projekter, så som Byens Bro.
Meyercrones Stiftelse

Meyercrones Stiftelse er en historisk bygning, der ligger umiddelbart nord for Roskilde Domkirke i Roskilde. Bygningen blev overtaget af Roskilde Domsogns Menighedsråd i 1991. Den blev fredet i 1978. Historie Meyercrones Stiftelse blev grundlagt af Henning de Meyercrones enke, der var datter af Roskildes borgmester Herman Schrøder. Da hendes mand døde købte hun en ejendom med et lille hus lige nord for Roskilde Domkirke af hendes mor Eva Schrøder, der var kendt som Kantorhaven, hvor domkirkens kantor havde boet. Huset, der var fra begyndelsen af 1700-tallet blev ombygget til to boliger for enker fra middelklassen. Christiane Meyercrone drev ejendommen indtil sin død i 1738, og grundlagde Meyercrones Stiftelse i sit testamente. Hendes niece, datter af Henning Meyercrones bror Bent Meyer og Christine Meyercrones søster Maria Schrøder, blev nye ledere af organisationen. Den lille bygning fra begyndelsen af 1700-tallet blev i 1933 erstattet med en større bygning. Meyercrones Stiftelse blev senere slået sammen med Duebrødre Kloster. Den gamle bygning blev i 1832 erstattet med en ny og større der indeholdt fire lejligheder. Se også Fredede bygninger i Roskilde Kommune Referencer Eksterne henvisninger
Meyercrones Stiftelse

Meyercrones Stiftelse is a historic building located just north of Roskilde Cathedral in central Roskilde, Denmark. It was listed on the Danish registry of protected buildings and places by the Danish Heritage Agency on 15 February 1978. History Meyercrones Stiftelse was founded by the widow after Henning de Meyercrone. He had served as Danish envoy in France until 1706. His widow, Christiane Meyercrone, was a daughter of Roskilde mayor Herman Schrøder. When her husband died, she bought a property with a small house located just north of Roskilde Cathedral from her mother Eva Schrøder. Known as Kantorhaven (The Cantor's Garden), it had previously been the site of a residence for the cantor at the cathedral. The house, which dated from the beginning of the 18th century, was converted into two residences for needy widows of the middle class. Christiane Meyercrone managed the property until her death in 1738 and founded Meyercrones Stiftelse in her testament. Her niece, a daughter of Henning Meyercrone's brother Bent Meyer and Christine Meyercrone's sister Maria Schrøder, became the new manager of the foundation. and arranged for its charter to be written in 1830. The small building from the beginning of the 18th century was replaced by a larger building in 1933. Meyercrones Stiftelse was later merged with Duebrødre Kloster. The old building was replaced by a new and larger one with four apartments in 1832. Architecture The building is designed in the Late Neoclassical style. It is a two-story building with a half-hipped red tile roof. The garden is bounded by brick walls along Domkirkepladsen and Regensstien to the east. A low stone wall runs along Domprovstestræde to the rear of the building. Today The building was acquired by Roskilde Domsogns Menighedsråd in 1991. References External links
Grundtvigs Hus

Grundtvigs Hus er en fredet gård i Præstø i det sydøstlige Sjælland. Den har fået navn efter den danske præst og digter N.F.S. Grundtvig, der boede der i halvandet år, mens han var præst i Præstø Kirke i 1821-1822. Den blev fredet i 1921. Historie Bygningen blev opført til bager Frantz Dems i 1820-1821. Han genbrugte en del af tømmeret fra en tidligere bygning på stedet. N. F. S. Grundtvig lejede en del af bygningen, da han blev sognepræst i Præstø Kirke fra juni 1821. Grundtvig vendte dog tilbage til København i 1822 for at blive præst i Vor Frelsers Kirke på Christianshavn. Han boede oprindeligt i en nu nedrevet bygning på Torvegade 25. Grundtvig blev valgt til Rigsdagen i Præstøkredsen i 1849. En senere ejer murermester Niels Hansen udvidede bygningen mod nord i 1856 med to fag. Han opførte også en ny længe i 1862, hvorfra han drev et bryggeri. Arkitektur Grundtvigs Hus er en lang bygning i ét plan. Den er gulkalket med sorte bindingsværk. Over indgangen mod gaden er en kvist i tre fag. Sidelængen fra 1862 er bygget i bindingsværk. Se også Fredede bygninger i Vordingborg Kommune Grundtvigs Pavillon på Rønnebæksholm Referencer Eksterne henvisninger
Grundtvig House

The Grundtvig House (Danish: Grundtvigs Hus) is a complex of historic buildings at Torvestræde 7 in Præstø, Vordingborg Municipality, Denmark. It takes its name after N. F. S. Grundtvig, who lived there for a year and a half in the early 1820s. It was listed on the Danish registry of protected buildings and places by the Agency for Culture and Palaces of Denmark on 1 March 1982. History The house was built for the baker Frantz Dems between 1820 and 1821. The construction reused some of the timber framing from the previous building at the site. N. F. S. Grundtvig rented an apartment in the building when he became pastor at Præstø Church in June 1821. Grundtvig returned to Copenhagen in December 1822 to assume a position as pastor at Church of Our Saciour on Christianshavn. He then lived in a now demolished building at Torvegade 25 on Christianshavn. Grundtvig was later elected for Rigsdagen in the electoral district of Præstø in 1849. Niels Hansen, a later owner of the building and master buildier, expanded the building northwards with two extensions in 1856. He also constructed a new side wing in 1862 from where he operated a brewery. Architecture The Grundtvig House is a long one-storey brick building with yellow rendering on a black-painted foundation. It has a three-bay wall dormer above the centrally placed, arched gateway that opens to the courtyard. The side wing from 1862 is built with timber framing on a black-painted brick foundation. See also Grundtvig Pavilion at Rønnebæksholm References External links
Præstø Rådhus

Præstø Rådhus er et tidligere rådhus i Præstø på det sydøstlige Sjælland. Bygningen er fra 1824 og det nuværende udseende blev etableret i 1868. En fængselslænge er opført i 1850. Historie Præstø blev købstad i 1403. Efter at være blevet ramt af oversvømmelser, flere store brande og belejring af svenske tropper var byen blevet fattig og havde omkring 400 beboere, da købmanden H. C. Grønvold oprettede en fabrik der saltede sild og eksporterede korn i starten af 1800-tallet. Grønvold var også involveret i opførslen af rådshuset i samarbejde med tømrermesteren Hans Andersen. Bbyggeriet blev påbegyndt i 1823 og færdiggjort året efter. Den lokale foged, Jacob Møller, havde sendt tegninger til Danske Kancelli, der var blevet justeret af arkitekten C.F. Hansen. Rådhuset blev udvidet med en fængselsbygning i 1850. I 1868 blev facaden renoveret og ændret. Fængslet blev brugt som sløjdlokaler for den lokale skole i 1950'erne. Cellerne blev brugt af eleverne til at opbevare deres projekter. Senere blev det brugt af Civilforsvaret til opbevaring, og i 1990'erne blev pladsen brugt af en lokal teatergruppe. Ved kommunalreformen i 1970 blev købstaden Præstø lagt sammen med de omkringliggende sogne Allerslev, Beldringe, Bårse, Jungshoved og Skibinge for at danne Præstø Kommune. Rådshuset gik ud af brug efter Strukturreformen, hvor kommunen blev lagt sammen med Vordingborg Kommune. I 2015 besluttede kommunen at sælge bygningen, hvor en lokal ejendomsmægler, ved navn Jakob Helles, købte den. Arkitektur Møllers tegning var en kopi af rådshus som arkitekten Willads Stilling havde tegnet i 1803 til et nyt rådhus i Nykøbing Mors. Det er uvist, hvor meget af det oprindelige design der er overlevet, idet der ikke findes nogle billeder fra før 1868, hvor bygningen blev renoveret. Vinduerne over hovedindgangen er fra renoveringen, og man antager de resterende detaljer på facaden ligeledes stammer fra dette år. I populærkultur Præstø Rådhus er blevet brugt som kulisse til filmene Den gamle mølle på Mols (1953), Kristiane af Marstal (1956), Landsbylægen (1961), Affæren i Mølleby (1976) og Slægten (1978). Se også Fredede bygninger i Vordingborg Kommune Referencer Eksterne henvisninger
Præstø Town Hall

Præstø Town Hall Danish: Præstø Rådhus) is the former town hall of Præstø, now part of Vordingborg Municipality, in southeastern Denmark. The building dates from 1824 but owes its current appearance to an adaption in 1868. A jailhouse wing projects from its rear side. History Præstø was incorporated as a market town in 1403. After being hit by flooding, major fires and siege by invading Swedish troops, it had become a rather poor town with around 400 residents when the merchant H. C. Grønvold established a facility for salting herring and started a largescale export of grain in the early 19th century. Grønvold was also involved in the construction of the town hall in collaboration with the master carpenter Hans Andersen. The local bailiff Jacob Møller had previously sent in a rendering to Danske Kancelli and it had later been adjusted by Christian Frederik Hansen. The town hall was expanded with a jailhouse wing in 1850 and the town hall's facade on the square was adapted in 1868. The jailhouse was adapted for use as sloyd premises for the local school in the 1950s. The prison cells were used by the pupils for storing their works. The building was later used as storage space by Civilforsvaret and since the 1990s as storage space by the local theatre group. In the 1970 Danish Municipal Reform, the market town of Præstø was merged with the civil parishes of Allerslev, Beldringe, Bårse, Jungshoved and Skibinge to form Præstø Municipality. The town hall was decommissioned when Præstø was merged into Vordingborg Municipality in 2007. In 2015, Vordingborg Municipality decided to sell the building. The buyer was Jakob Helles, the owner of a local real estate company. Architecture Møller's rendering was a copy of a rendering from 1803 made by the Viborg architect Willads Stilling for a new town hall in Nykøbing Mors. It is unclear how much of the original design has survived since the rendering has been lost and no images from before the 1868 renovation exist. The gabled wall dormer above the main entrance dates from the renovation, and it is believed that all the other decorations on the facade do so as well. Today The building contains a restaurant on the ground floor. Cultural references The building has been used as a location in the films Den gamle mølle paa Mols (1953)m Kristiane af Marstal (1956), Landsbylægen (1961), Affæren i Mølleby (1976) and Slægten (1978). References External links Drawings in the Danish National Art Library
Pont Reina Alexandrina

El Pont Regna Alexandrina (en danès: Dronning Alexandrines Bro) és un pont en arc de 746 m de longitud que creua l'Ulvsund, l'estret entre les illes de Selandia i Møn, a Dinamarca. És també conegut com a "pont de Møn" (Mønbroen). El pont es va obrir al tràfic el 30 de maig de 1943, i va rebre el nom de la reina Alexandrina, consort de Cristián X de Dinamarca. El pont va reemplaçar la ruta de transbordadors entre els poblats de Kalvehave (Selàndia) i Koster (Møn). Mesura 746 metres de longitud. L'arc central, construït en acer, és el més ample, mesurant 127,5 m; aquí s'aconsegueix la major altura, que és de 26 m. La resta dels arcs són de formigó, amb amplàries i altures diferents. L'obra va ser projectada per l'enginyer civil Anker Engelund (1889-1961). Referències Highways.dk. «Portræt af Dronning Alexandrines Bro - Mønbroen» (en danès). Arxivat de l'original el 2 de novembre de 2011. [Consulta: 9 octubre 2012]. Banc Nacional de Dinamarca. «500-kroneseddel, serie 2009 » (en danès). Arxivat de l'original el 29 de juliol de 2013. [Consulta: 9 octubre 2012].
Queen Alexandrine Bridge

The Queen Alexandrine bridge (Danish, Dronning Alexandrines Bro) is a road arch bridge that crosses Ulv Sund between the islands of Zealand and Møn in Denmark. History The bridge is named after Alexandrine of Mecklenburg-Schwerin. It was the main road connection between the islands of Zealand and Møn until the Farø Bridges were opened in 1985, which now provide a road link to the western end of Møn. Construction commenced 1939 and the bridge was opened on 30 May 1943. It is of steel arched construction, having 10 piers in the sea from which the arches spring. The designer of the bridge is Anker Engelund (1889–1961). He was a civil engineer, professor and rector of the Copenhagen Polytechnic educational institution from 1941 to 1959. "He created a classic arch bridge whose superstructure of a large steel arch in the center and ten iron arches, below the roadway lie is worn". Features The Bridge is 745.5 metres long and 10.7 metres wide. The central arch span is 127.5 metres, and the maximum clearance to the sea is 26 metres. On the western side, the bridge carries crossbars, which carry a single-circuit 50 kV-powerline to Møn island. Banknote Since 2011, the Queen Alexandrine Bridge has been depicted on the 500 kroner note issued by Danmarks Nationalbank.[1] Archived 25 May 2018 at the Wayback Machine Panorama References External links Dronning Alexandrine Bridge at Structurae
Puente Reina Alejandrina

El puente Reina Alejandrina (en danés: Dronning Alexandrines Bro) es un puente en arco de 746 m de longitud que cruza el Ulvsund, el estrecho entre las islas de Selandia y Møn, en Dinamarca. Es también conocido como "puente de Møn" (Mønbroen). Se abrió al tráfico el 30 de mayo de 1943, y recibió el nombre de la reina Alejandrina, consorte de Cristián X de Dinamarca. El puente reemplazó la ruta de transbordadores entre los poblados de Kalvehave (Selandia) y Koster (Møn). Mide 746 metros de longitud. El arco central, construido en acero, es el más ancho, midiendo 127,5 m; aquí se alcanza la mayor altura, que es de 26 m. El resto de los arcos son de hormigón, con anchuras y alturas diferentes. La obra fue proyectada por el ingeniero civil Anker Engelund (1889-1961). El Puente Reina Alejandrina aparece en los billetes de 500 coronas de la serie de 2009. Referencias Highways.dk. «Portræt af Dronning Alexandrines Bro - Mønbroen» (en danés). Archivado desde el original el 2 de noviembre de 2011. Consultado el 9 de octubre de 2012. Banco Nacional de Dinamarca. «500-kroneseddel, serie 2009 » (en danés). Archivado desde el original el 29 de julio de 2013. Consultado el 9 de octubre de 2012.
Koningin Alexandrinebrug

De Koningin Alexandrinebrug (Deens: Dronning Alexandrines Bro) of Mønbrug (Deens: Mønbroen) is een brug bij Kalvehave in Denemarken. De brug verbindt sinds 30 mei 1943 de eilanden Seeland en Møn met elkaar. Koningin Alexandrine was de vrouw van koning Christiaan X van Denemarken, die van 1912 tot 1947 koning van Denemarken was. Over de brug loopt de Primærrute 59. Deze weg loopt van Vordingborg op Seeland naar Stege op Møn. De brug is sinds 2011 afgebeeld op het bankbiljet van 500 Deense kroon.
Drottning Alexandrines bro

Drottning Alexandrines bro, även kallad Mønbron, är en 746 meter lång bågbro som går över Ulvsund mellan Kalvehave på Själland och Koster på Møn i Danmark. Den är uppkallad efter Kristian X:s drottning Alexandrine och ersatte en tidigare färjeförbindelse då den öppnade den 30 maj 1943. Bron är motiv på de danska 500-kronorssedlarna från 2009. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från danskspråkiga Wikipedia, tidigare version. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Drottning Alexandrines bro.﻿