NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Vester Voldgade 19

Vester Voldgade 19 is a Neoclassical property located at the corner of Vester Voldgade (No. 19) and Studiestræde (No. 49) in the Latin Quarter of Copenhagen, Denmark. The building was listed on the Danish registry of protected buildings and places in 1974. It is now owned by Esbjerg Municipality. History 19th century Three small houses at the site were destroyed in the Copenhagen Fire of 1795. A new building was constructed in 1796-97 for barber Lars Hansen Tøyring. It was heightened by his heirs in 1845. The composer Hans Christian Lumbye was a resident in the building in 1848. The politician Hans Egede Schack was among the residents ten years later. Ph. L. Nathan opened Kjøbenhavns Manufaktur- og Klædeoplag in the late 1890s and lived in one of the apartments on the second floor. The Danish Women's Society and Danish Women's Council were later among the tenants. 2+th century The building was in 1924 acquired by the coffee wholesaler Anton Linnet. He converted the ground floor into a coffee outlet the following year. He purchased the adjacent building at Studiestræde 47 in 1935 two years later also the one at Vester Voldgade 21. The coffee company and associated buildings were later handed down to his son Palle Linnet. Linnet's coffee shop closed in 1976. The building was sold to aktieselskabet Rafiki, in 1979. The new owner converted it into nine condominiums. All nine apartments were in 1997 sold to Esbjerg Municipality. Architecture The building consists of four floors and a Mansard roof over a cellar. The Mansard roof is clad with zinc on the lower part and red tiles on the upper part. The facades towards both Vester Voldgade and Studiestræde are five bays wide and meet in a chamfered corner bay. The wider, outer bay on each side of the building is placed in a corner risalit. The corner window on the first floor is topped by a rounded pediment. Between the ground floor and the first floor runs a frieze featuring a Greek key. The former main entrance towards Vester Voldgade was converted into a display window in 1925. The year of the conversion is inscribed in sandstone relief numbers above the window. A gate topped by a fanlight is located in the corner risalit towards Studiestræde. Today The building is still owned by Rsbjerg Municipality and the apartments are used by employees with business in Copenhagen. The ground floor houses a bar. References External links
Sankt Annæ Plads 10

Sankt Annæ Plads 10 is a Neoclassical property situated on Sankt Annæ Plads in central Copenhagen, Denmark. The building fronting the square was together with three rear wings listed in the Danish registry of protected buildings and places in 1964. History Sankt Annæ Plads 10 was built in 1785 by master builder Andreas Hallander (1755-1828). One of the first tenants was the historian and writer Tyge Rothe who was among the residents from its completion in 1785 and until his death 10 years later. Other early residents were Thomasine and Peter Andreas Heiberg who lived in one of the apartments from 1792 to 1796. The theologian Christian Bastholm (1740-1819) was a resident in 1795. City architect Jørgen Henrich Rawert (1751-1823) was a resident in 1795–96. He was at the same time building the property at Sankt Annæ Plads 5 on the other side of the square to which he moved on its completion in 1796. The painter C. W. Eckersberg (1783-1853) and the painter and mechanician Henrik Plötz (1747-1830) shared a dwelling in the building in 1816–17. Eckersberg had just returned to Denmark from a journey to France and Italy. The Italian-born opera singer Giuseppe Siboni was a resident in the building when he founded the Royal Danish Music Academy in 1827. The goldsmith and foundry owner Jørgen Balthasar Dalhoff's workshop was from 1826 to 1841 located in one of the rear wings. His visitors included the sculptor Bertel Thorvaldsen. The diplomat and politician Holger Christian Reedtz was a resident from 1836 to 1842. The painter Viggo Johansen lived in an apartment on the first floor from 1922 to 1923. Architecture The building fronting the street is eight bays wide and was heightened by one floor in 1865. The western side wing is from 1856. The two-storey eastern side wing—eight bays long and five storeys tall—is from 1873. At the bottom of the small courtyard is a small single-storey exhibition building from 1875 known as Templet (The Temple). The central main entrance is flanked by ionic order pilasters. On each side is a large, arched display window. Gallery References
Nyhavn 17

Nyhavn 17 is a late 17th-century building situated at the corner of Nyhavn and Lille Strandstræde in central Copenhagen, Denmark. It was listed on the Danish registry of protected buildings and places in 1951. Architecture The corner building was originally constructed with timber-framing with just two storeys over a walk-out basement, with a six-bay-long principal facade towards Nyhavn and a five-bay-long gable towards Lille Strandstræde. Some time between 1752 and 1768 the building was heightened with one storey and the facades towards the two streets were at the same time reconstructed in brick. The main entrance is located in the third bay from the left (east). The two basement entrances are located in the first and fifth bay. The second and third window towards Lille Strandstræde have been bricked up on the two upper floors. The building is topped by a pitched roof clad in red tiles and features two dormer windows towards the canal. The roof ridge is pierced by a robust brick chimney. The just two-bay-long, three-storey extension along Lille Strandstræde (Lille Strandstræde 1) was added in 1786. It is topped by a mansard roof. Cultural references The poet Tom Kristensen lived in Lille Strandstræde. He mentions the building in the opening stanza of his 1922 poem Nyhavns-Odyssé: The building was used as the central location in the eponymous George Schneevoigt-directed 1933 comedy film Nyhavn 17. A just 12-year-old Buster Larsen had his feature film debut in the film as a boy dancing on one of the tables in the café. Nyhavn 17 was also used as the central location in the Alice O'Fredericks/Lau Lauritzen-directed 1939 comedy film I dag begynder livet. References External links Source Bindseil Sigfred Pedersen
Sankt Annæ Plads 5

Sankt Annæ Plads 5 is a Neoclassical property constructed in 1796 by city builder Jørgen Henrich Rawert for his own use on the north side of Sankt Annæ Plads in central Copenhagen, Denmark. The building was a few years later used by him as a model for the design of the building at Sankt Annæ Plads 11 and most likely also for an adaption of the facade of the building at Amaliegade 45. It was listed on the Danish registry of protected buildings and places in 1918. The Danish Labour Court is now based in the building. History Jørgen Henrich Rawert The site was formerly part of the garden of the Lindencrone Mansion at the corner of Bredgade. The mansion was from 1789 owned by Johan Friedrich Lindencrone. He suffered from economic difficulties and in 1794 sold off a portion of the garden to city builder Jørgen Henrich Rawert. The new building on the property was constructed by Rawert in 1796 with the intention of keeping it as his personal residence. He was residing at Sankt Annæ Plads 10 on the other side of the square while the construction took place. On the completion of his new property, Rawert did move into one of the apartments, but already in 1798 moved to a new home in Borgergade. Moltke family The building on Sankt Annæ Plads was acquired by the Moltke family. Christian Günther von Bernstorff resided in the building from 1800 to 1811. The property was in the new cadastre of 1806 listed as No. 109. Engelke Colbiørnsen (née, Galbe, 1763–1747), the widow of Christian Colbiørnsen, resided on the second floor in the last part of her life. Her unmarried daughter Christiane was at the time of both the 1840 and 1845 censuses living with her mother in the apartment. Engelke Colbiørnsen's brother-in-law, Charles Borre, Baron de Selby (1890–1849), whose wife Christiane (née Falbe, 1786–1843) had died in 1843, was by 1845 residing with three unmarried daughters in the apartment on the first floor. At the time of the 1850 census, one Count Moltke Hvitfeldt (c. 1915–) resided on the ground floor. Heinrich von Reventlow-Criminil (1798–1869) resided in the building from 1854 to 1856. With the introduction of street numbering in 1859, No. 109 became No. 5. 2+6h century Det forenede Oliekompagni purchased the building in 1926. It was subsequently with the assistance of the architects Alfred Skjøt-Petersen (1897–1979) and Curt von Lüttichau (1897–1991) adapted for its new use as company headquarters. Architecture The building consists of three storeys over a raised cellar and is seven bays wide. Two gates with arched transom windows are located in the outer bays of the building. The five central bays have rusticated finishing on the ground floor and giant order ionic pilasters on the upper floors. The second and sixth window in the ground floor are topped by triangular pediments, and there are blind balustrades under the three central windows on the first floor. A relief frieze is seen between the windows on the second and third floors. The facade is finished by a cornice supported by corbels. Today The Danish Labour Court is today based in the building. Gallery References External links Vintage image
Tingbjerg Bibliotek\Kulturhus

Tingbjerg Bibliotek\Kulturhus er et kommunalt bibliotek og kulturhus, beliggende i den Københavnske bydel Tingbjerg i bydelen Brønshøj-Husum. Huset er et kulturelt samlingspunkt der inkluderer folkebibliotek, café, værksteder, mødelokaler og koncertsal. Det fungerer også som skolebibliotek for Tingbjerg Skole. Tingbjerg Bibliotek\Kulturhus erstattede det gamle Tingbjerg bibliotek der lå på Ruten 14 og lukkede i 2017. Huset er opført og ejet af Københavns Kommune og boligselskaberne fsb og SAB. Det er arkitektfirmaet Cobe, der har tegnet huset, og det er entreprenørerne C.C. Brun Entreprise, Kemp & Lauritzen og Juul & Nielsen der har stået for byggeriet. Huset blev indviet den 1. oktober 2018. Bygningen af huset var et led i en byudviklingsstrategi for Tingbjerg-Husum som blev vedtaget i 2015. Huset er på 1.450 m² og har kostet knap 58 mio. kr. at opføre. A.P. Møller Fonden har støttet byggeriet med 6 mio. kroner. Tingbjerg Bibliotek\Kulturhus er 4 etager højt. Set fra siden fremtræder det meget smalt, og facaden har et stort vinduesparti med blå, hvide og grå nuancer. Magasinet KBH mener at det ligner et kæmpestort tv, og har kaldt det for "Tv-huset" Første spadestik blev taget i marts 2015, og der blev holdt rejsegilde i februar 2016. Efter de oprindelige planer skulle huset have været indviet i sommeren 2016, men det blev forsinket med over 2 år på grund af tekniske problemer og konstruktionsændringer. Huset var indstillet til den københavnske arkitekturpris Store Arne i 2018, til Danish Design Award i 2019, samt til Berlingskes pris Byens Bedste Byggeri i 2019. Det er anmeldt i tidsskriftet Arkitektens temanummer Tingbjerg Nu og med i Dansk Arkitektur Centers (DAC) bog Guide to new architecture in Copenhagen. Referencer Eksterne henvisning https://bibliotek.kk.dk/bibliotek/tingbjerg – Tingbjerg Bibliotek\Kulturhus' hjemmeside
Nyropsgade

Nyropsgade er en gade beliggende i Indre By (København). Gaden løber parallelt mellem Vester Søgade og Vester Farimagsgade mellem Gyldenløvesgade mod nord og Gammel Kongevej i syd. Nyropsgade ligger i et kvarter, der blev opført i 1920'ene i et område, hvor der tidligere havde været jernbaneterræn til den daværende Københavns Hovedbanegård. Kvarterets gader er opkaldt efter markante danske arkitekter (Kampmannsgade, Meldahlsgade m.fl.) og Nyropsgade er opkaldt efter arkitekten Martin Nyrop (1849-1921). Gadens ejendomme er i det væsentlige benyttet af større virksomheder og af en række fagforbund og A-kasser, der har domicil i gaden, herunder 3F, Dansk Metal, Malerforbundet i Danmark m.fl. Et af Københavns første parkeringshuse blev åbnet i Nyropsgade i 1958, et parkeringshus i 7 etager med plads til 600 biler. Referencer 55°40′42.9″N 12°33′41.1″Ø
Frederiksberg Hovedbibliotek

Frederiksberg Hovedbibliotek er et folkebibliotek, der ejes og drives af Frederiksberg Kommune. Det er beliggende på Falkoner Plads og er det største af kommunens i alt fire biblioteker, der samlet kaldes Biblioteket Frederiksberg. Frederiksberg Kommune drev allerede biblioteksvæsen fra 1887, og der fandtes således biblioteker på skolerne på Lampevej og Niels Ebbesens Vej. Hovedbiblioteket fik til huse i en bygning, der blev tegnet af arkitekt H.C. Andresen og opført i røde teglsten i årene 1933-1935. Der var tale om en banebrydende, moderne biblioteksbygning på samlet 4.700 kvadratmeter. Bygningen blev udvidet med Østsalen i 2004, der tilføjede 1.500 kvadratmeter. Tilbygningen, der er underjordisk, blev tegnet af Henning Larsen Architects og rummer blandt andet børnebibliotek. Hovedbygningen fra 1930'erne er renoveret i 2022, hvor biblioteket samtidig blev nyindrettet, så større dele af samlingen er umiddelbart tilgængelig for lånerne. Biblioteket rummer adskillige kunstværker: I Litteraturens Sal hænger seks malerier af Frede Christoffersen. Serien hedder Døgnet og var en gave fra Ny Carlsbergfondet i anledning af bibliotekets 75-års jubilæum i 1962. Østsalen rummer malerierne Mod Dybet (1995), Alice in Wonderland (1995) og Broen (1994). De er alle udført af Carl-Henning Pedersen. Foran biblioteket står bronzestatuen Solpiger, udført af Gottfred Eickhoff og opsat i 1972. Referencer
Kokkedals slott, Själland

Kokkedals slott är ett gods, ursprungligen en herrgård, beläget vid Mikkelborg i Hørsholm kommun i Nordsjälland. Namnet Kokkedal slott fick herrgården i samband en försäljning på 1960-talet. Sedan 2011 är det hotell. Historia År 1746 lät statsråd Christian August von Berckentin bygga en sommarbostad ("Landhaus Cockedahl") på en tomt som hade avstyckats från Hirschholms slott. Herrgården, som ritats av Johann Gottfried Rosenberg, var byggd i en våning med brutet tak. Efter några olika ägarbyten köptes den av konsul Frederik H. Block 1864. Den gamla huvudbyggnaden revs och en ny byggnad i två våningar uppfördes i renässansstil. Från 1963-1993 ägdes slottet av Hørsholm kommun. Det såldes för att byggas om till hotell och restaurang. Så skedde dock inte, slottet förföll och återgick i kommunens ägo 2003. Två år senare såldes slottet igen och ombyggnaden kunde äntligen börja. På grund av förfallet (röta och svamp) och att man valde att renovera i stället för att restaurera är endast lite av interiören bevarad. Kakelugnarna finns dock kvar. Förvaltarbostaden revs 2008 och ersattes av byggnader i gammal stil. Referenser Litteratur Lisbet Hein, "Kokkedal", s. 7-56 i: Hørsholm Egns Museum Årbog 2004, 2004. ISBN 87-87371-38-3. Källor Nordiska Taflor Pittoreska utsigter från Sverige, Norge och Danmark i träsnitt med text band 2.
Von Støckens Plads (Ribe)

Von Støckens Plads er en lille plads i Ribe, hvor gaderne Stenbogade, Sønderportsgade, Hundegade, Vægtergade og Dagmarsgade mødes. Den er opkaldt efter Frederik Von Stöcken Pladsen er især kendt for at være der hvor Ribes Gamle Rådhus findes. Da banken byggede nyt I 1956 køber Ribe Discontobank Von Støckens Plads 2, med henblik på at opføre en helt ny bygning, til erstatning for den på det tidspunkt værende bygning. Ultimo 1957 kan man dog læse, at det trækker ud med godkendelsen af nedrivningen af den tidligere bygningen, uden at avisen dog er konkret med, hvilken myndighed, der ikke vil godkende. Medio juni 1958 har grunden nye ejer, Discontobanken stadigvæk udfordringer med nedrivningen. Grønthandler M. Petersen har ikke umiddelbart været til at fraflytte huset, hvorfor nedrivningen endnu ikke er gået i gang. Endelig i april 1959 gives der tilladelse til nedrivning og november samme år er der grundstensnedlæggelse. 6. november 1960 åbner Ribe Discontobank i de nye lokaler i den nye bygning Von Støckens Plads 2. I bygningens kæder forefindes et moderne boksanlæg. Banken flytter fra de tidligere lokaler på Torvet 7. Galleri Reference
Dræet

Dræet er en småø syd for Æbelø i Kattegat. Øen har været ubeboet siden 1960, men der er stadig rester af bygninger på øen. Den blev købt af Aage V. Jensens Fonde i 1995 og er fredet. Øen er forbundet med Lindø på Fyn via en ebbevej. Noter
Dræet

Dræet is a small Danish island off the northern coast of Funen and south of Æbelø, located in Nordfyn municipality. The island covers an area of 0.28 km2 (0.11 sq mi). It has been uninhabited since 1960, but there are still remains of buildings on the island. It was purchased by the Aage V. Jensen Funds in 1995 and is protected. References
Dræet

Dræet es una pequeña isla danesa que se encuentra ubicada al sur de la isla Æbelø, en el estrecho de Kattegat. Se encuentra unida al continente por un puente artificial. La isla se encuentra a 6 km al noroeste de Bogense, en el municipio de Fionia Septentrional.​ La superficie total de la isla es de 28 ha y se encuentra deshabitada desde 1960.​ Referencias
Dræet

Dræet är en dansk ö, belägen söder om Æbelø i Kattegatt. Den hör till Region Syddanmark och Nordfyns kommun. Dræet är förbunden med halvön Lindø på Fyn genom en tidvis översvämmad väg. Ön är obebodd sedan 1960 och har en yta om 0,29 km². Referenser
Øster Bording

Øster Bording er en landsby i udkanten af Silkeborg, i Balle Sogn, Silkeborg Kommune med 220 indbyggere (2026). Byen havde en station på Silkeborg-Kjellerup-Rødkærsbro Jernbane. Referencer Eksterne henvisninger oesterbording.dk - hjemmeside for byen Arkiveret 9. august 2020 hos Wayback Machine
Bjørnø

Bjørnø er en ø i det Sydfynske Øhav. Øen dækker et areal på 1,5 km². Øen har 38 indbyggere og er en del af Faaborg-Midtfyn Kommune. Der er færgeforbindelse fra Faaborg med Bjørnø-Færgen. Der er ingen veje, ingen biler og ingen lyskryds. Referencer Eksterne henvisninger Lanskabskarakter Bjørnø Arkiveret 21. januar 2022 hos Wayback Machine på fmk.dk
Bjørnø

Bjørnø ist eine dänische Insel in der „Dänischen Südsee“. Sie liegt südlich von Fyn (deutsch Fünen). Die Insel gehört zur Kirchspielsgemeinde (dänisch Sogn) Fåborg Sogn, die bis 1970 in zur Harde Sallinge Herred im damaligen Svendborg Amt gehörte, danach zur Faaborg Kommune im damaligen Fyns Amt, die mit der Kommunalreform zum 1. Januar 2007 in der Faaborg-Midtfyn Kommune in der Region Syddanmark aufgegangen ist. Bjørnø hat eine Größe von 1,5 km² und 27 Bewohner (1. Januar 2025). Der höchste Punkt der Insel liegt 24 Meter über dem Meeresspiegel. Bjørnø gehört zum Verband dänischer Kleininseln. Mit der Motorfähre Lillebjørn besteht eine regelmäßige Fährverbindung zum 3,5 km entfernten Faaborg. Die Insel ist autofrei. Einzelnachweise Siehe auch Liste dänischer Inseln Weblinks Sammenslutningen af Danske Småøer. Archiviert vom Original (nicht mehr online verfügbar) am 3. Oktober 2008; abgerufen am 10. November 2016 (dänisch). Die Insel Bjørnø. visitfaaborg.de, abgerufen am 10. November 2016.
Bjørnø

Bjørnø is een klein Deens eiland een paar kilometer ten zuiden van Faaborg langs de zuidkust van Funen. Het eiland is 1,5 vierkante kilometer groot en heeft 26 inwoners (2020). Sinds de Deense gemeentelijke hervorming in 2007 behoort het eiland tot de gemeente Fåborg-Midtfyn. Het terrein op Bjørnø is erg vlak. Het hoogste punt van het eiland ligt 16 meter boven zeeniveau. Het eiland strekt zich uit over 1,9 kilometer in noord-zuid richting en 1,9 kilometer in oost-west richting.
Bjørnø

Bjørnø är en liten dansk ö ett par kilometer söder om Faaborg längs Fyns sydkust. Ön är 1.5 kvadratkilometer stor och hade 38 bofasta öbor år 2007 och 26 år 2020. Sedan den danska kommunreformen 2007 tillhör ön Fåborg-Midtfyn kommun. Terrängen på Bjørnø är mycket platt. Öns högsta punkt är 16 meter över havet. Ön sträcker sig 1,9 kilometer i nord-sydlig riktning, och 1,9 kilometer i öst-västlig riktning. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Bjørnø.
Åtte Bjerge

Åtte Bjerge er et bakkeområde der ligger nord for Kongeåen på Holsted Bakkeø, der blev dannet i næstsidste istid. Kongeådalen er dannet ved at smeltevandet fra sidste istid har eroderet sig ned i de tidligere aflejringer og har flere steder skabt nogle stejle skrænter f.eks. ved Jelshøj Huse og Åtte Bjerge. Tidligere var Åtte Bjerge helt lyngklædt og åben, men fremstår nu som en blanding af overdrev, skov og åbne marker. Endvidere er der mose og eng samt kildevæld. En lille bæk er opstemmet til en sø. Fredning Fra “Flaghøj”, der er områdets højeste punkt med 59 moh., kan man i klart vejr se Ribe Domkirke mod sydvest. Området omkring Flaghøj, 3 ha blev fredet i 1934, mens de omgivende arealer hovedsageligt er ejet af Naturstyrelsen. Hele Kongeådalen er klassificeret som nationalt geologisk interesseområde, og på arealerne ved Åtte Bjerge er der udlagt 26 ha græsningsskov. Flora og Fauna Den varierede natur giver sig udslag i en stor rigdom af planter, og der er registreret mange halvsjældne og egnskarakteristiske arter. For eksempel er den eneste registrering i det tidl. Ribe Amt af skovgøgeurt gjort i Åtte Bjerge. Derudover kan nævnes maj- og plettet gøgeurt, guldblomme, smuk perikon, engelsk visse, ene, slåen, rundbladet soldug, benbræk, spæd mælkeurt og mosetroldurt. Af ynglefugle findes bl.a. musvåge, spurvehøg, tårnfalk, vibe, skovhornugle og skovpiber. Åttesværdet I en sløjfet bronzealderhøj fandt man i 1899 Flintægsværdet fra Åtte (de) Kilder og henvisninger
Blakshøj jættestue

Blakshøj jættestue er Vendsyssels eneste bevarede jættestue. Den stammer fra den yngre stenalder og er skabt af Tragtbægerkulturen. Selve højen har en diameter på 25 meter og en højde på 4,2 meter. Kammeret er ca. 8 meter langt, 1 til 2,5 meter bred og 1,75 meter høj og er opbygget af 15 store sten der bærer 5 svære dæksten. Jættestuen er beliggende 10 km sydvest for Frederikshavn ved Blakshøjgård og er offentlig tilgængelig. Eksterne henvisninger Blakshøj jættestue i Slots- og Kulturstyrelsens database
Blakshøj

Der Blakshøj (auch Blakshøjgård genannt) liegt südwestlich von Frederikshavn und westlich des Vorortes Gærum, am Blakshøjgårdvej, in der Region Nordjylland, auf der Insel Vendsyssel-Thy und ist das nördlichste Ganggrab (dänisch Jættestue) Dänemarks. Es stammt aus der Jungsteinzeit etwa 3500–2800 v. Chr. und ist eine Megalithanlage der Trichterbecherkultur (TBK). Das Ganggrab ist eine Bauform jungsteinzeitlicher Megalithanlagen, die aus einer Kammer und einem baulich abgesetzten, lateralen Gang besteht. Diese Form ist primär in Dänemark, Deutschland und Skandinavien, sowie vereinzelt in Frankreich und den Niederlanden zu finden. Beschreibung Der Blakshøj hat etwa 25,0 m Durchmesser und ist mit 4,2 m Höhe einer der höchsten Ganggrab-Rundhügel in Dänemark. Neolithische Monumente sind Ausdruck der Kultur und Ideologie neolithischer Gesellschaften. Ihre Entstehung und Funktion gelten als Kennzeichen der sozialen Entwicklung. Der Zugang zu diesem Ganggrab der TBK ist kurz, aber die Kammer ist mit etwa 8,0 m Länge und 2,2 m Breite eine der größten des Landes. Die fünf Decksteine der etwa 1,75 m hohen Kammer werden von 15 Tragsteinen unterstützt. Zusätzlich zu den neolithischen Funden wurde eine frühbronzezeitliche Bestattung und ein Bronzeschwert gefunden. Etwa 200 m südlich und 100 Meter westlich des Blakshøjgårdvej liegt ein weiterer eindrucksvoller Rundhügel. Er ist 3,6 m hoch und hat etwa 20,0 m Durchmesser. Weitere 100 m westlich davon liegt ein 2,6 m hoher Rundhügel mit etwa 14,0 m Durchmesser. Zwischen beiden lag früher ein abgetragener Hügel aus der Bronze- und Eisenzeit, in dem sich Tonscherben, verbrannte Knochen, eine Urne und eine kleine zerstörte Steinkiste fanden. Am Kragkærvey nahe Gærum liegt der etwa 68,0 m lange Langdysse von Vester Annexpræstegaard, auch „Stenstue“ genannt. In der Nähe liegt der Runddysse von Vangsgård. Siehe auch Nordische Megalitharchitektur Großsteingräber in Dänemark Literatur Peter V. Glob: Vorzeitdenkmäler Dänemarks. Wachholtz, Neumünster 1968, S. 72. Ingrid Falktoft Anderson: Vejviser til Danmarks oldtid. Wormianum, Højbjerg 1994, ISBN 87-89531-10-8, S. 197. Karsten Kjer Michaelsen: Politikens bog om Danmarks oldtid. Politiken, Kopenhagen 2002, ISBN 87-567-6458-8, S. 84. Weblinks Beschreibung dän. Einzelnachweise