NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kong Svends Høj (Lolland)

For alternative betydninger, se Kong Svends Høj. (Se også artikler, som begynder med Kong Svends Høj) Kong Svends Høj er en jættestue på det nordvestlige Lolland umiddelbart nord for Pederstrup. Kammeret i højen er 12,5 m langt og det er dermed Danmarks næstlængste jættestue kun overgået af en jættestue ved Listrup på Falster. Det er en af de mest kendte jættestuer i Danmark. Beskrivelse Kong Svends Høj er omkring 21 meter lang og 15 meter bred, hvilket er særligt, da højene omkring jættestuer normalt er runde. Jættestuen er bygget omkring 3200 f.kr. under Tragtbægerkulturen og består af 17 bæresten og 6 dæksten. Der er mindst ti eksempler på såkaldte tvillingesten, som er store sten, som er blevet kløvet og sat overfor hinanden som bærende konstruktion. Rundt om jættestuen er stillet i alt 42 store randsten hvoraf de største er op mod fire meter høje. Det er den eneste tilbageværende jættestue af en gruppe på i alt 8 jættestuer og dysser. Udgravninger Den tidligt kendte udgravning foregik i 1780 og blev foretaget af grev Christian Ditlev Frederik Reventlow, der ejede Pederstrup og de omkringliggende jorde og som senere blev gehejmstatsminister. Der blev hovedsageligt fundet dyre- og menneskeknogler samt enkelte ravperler og der blev udført opmålinger og skrevet en rapport over udgravningen. Udgravningen foregik sammen med den teologistuderende Friederich Münter, der oprettede Oldsagskommissionen og Nationalmuseet. I 1876 besøgte historikeren og arkæologen Conrad Engelhardt højen og udførte en mindre udgravning og fandt bl.a. fragmenter fra ravperler. Magnus Petersen udførte tegninger af højen ved samme lejlighed. Kong Svends Høj blev fredet i 1924. Nationalmuseet udgravede højen i 1941-42 under ledelse af Thorkild Ramskou og Julis Raklev. Først under denne udgravning fandt man indgangen til højen i 1942. Mod sædvane er den anbragt i den vestlige side af højen, hvilket er atypisk for jættestuer, der oftest har indgangen placeret mod øst. Kammeret blev tømt for jord, højen blev ryddet for træer og buske og flere væltede randsten blev genrejst. Der er også udført en udgravning i 1973. Den seneste udgravning er foretaget i 1991 og blev udført af Nationalmuseet i samarbejde med Skov- og Naturstyrelsen og her blev der fundet rester af i alt 35-40 lerkar, der var fordelt på begge sider af indgangen. Lerkarrene var sandsynligvis offergaver med mad til den afdøde. Man fandt også 15 flinteknive. Desuden fandt man ud af at gulvet i kammeret var dækket af et lag af hvidbrændt flint oven på sandstensfliser. Under denne udgravning blev der også foretaget en restaurering af højen, hvor randstenene blev genrejst. Under denne udgravning fandt man også ardspor under gulvet, der indikerer at man har bygger jættestuen oven på et landbrugsareal. Galleri Se også Fredede fortidsminder i Lolland Kommune Kildehenvisninger Litteratur Kong Svends Høj (Lolland) i Slots- og Kulturstyrelsens database Dehn, T. et.al. 1992. Kong Svends Høj. Nationalmuseets Arbejdsmark 1992. København. (s.79-93) Jensen, J. 2001. Danmarks Oldtid - Stenalder 13.000-2.000 f.Kr. Gyldendal. (s.366-383) Referencer Eksterne henvisninger
Kong Svends Høj

Kong Svends Høj (English: King Svend's Mound) is a passage grave on the island of Lolland in Denmark, immediately north of Pederstrup. The chamber in the mound is 12.5 metres (41 ft) long and it is one of Denmark's largest and most famous passage graves. Description Kong Svends Høj consists of a large, rectangular mound covering a chamber 12.5 metres (41 ft) in length. The mound is surrounded by kerbstones, which, with a height of around 1.5 metres (4 ft 11 in), are among the tallest recorded in a Neolithic tomb. The gable stones are almost 4 metres (13 ft) high. The north-western façade originally had two outliers, known as "horns" or guard stones. The first excavations were attempted in 1780 by a Danish prime minister and a pastor's son who later became bishop of Copenhagen. The tomb was first restored in 1942, when the entrance was discovered. The tomb is thought to date to the middle Neolithic period, around 3200 BC. References External links Media related to Kong Svends Høj at Wikimedia Commons
Kong Humbles Grav

Kong Humbles Grav er en dansk langdysse på en mark nord for den lille by Humble på Langeland. Langdyssen er 55 meter lang og ni meter bred, hvilket ubetinget gør den til øens største. Dyssen består af ca. 75 randsten, der står i ubrudt række. I den nord-nordøstlige del findes et stort gravkammer. I bunden af det fandt arkæologer knoglerester fra mennesker, der menes at have ligget i graven i 4.000 år. De fandt også knoglerester fra en ko. Kong Humble selv var formentlig både en historisk skikkelse og en sagnfigur. Han nævnes af Saxo Grammaticus i 1200-tallet. Saxo skriver positivt om Kong Humble, hvorimod han i Kong Eriks Krønike fra det 15. århundrede omtales mindre positivt. Der kan være tale om to forskellige konger, idet der levede en kong Humble mellem 300 og 400 e.Kr. i det danske område. Langdyssen teknisk set Langdyssens randsten fordeler sig: 34 mod østsydøst, 37 mod vestnordvest, de fleste velbevarede på nær 6-7 stykker. Endestenene er større end de øvrige randsten, tre mod sydsydvest (minus den midterste), en omvæltet halv i østre ende, en mod vestnordvest, en lavere mod østsydøst og fire nordnordøst. Ved nordnordøst findes selve gravkammeret, der er rektangulært og omkranset af sidesten. De er i samme niveau som randstenene. Gravkammerets jordede forhøjning ender ved dækstenen på hvis overside en række udhulede fordybninger kan ses. Langdyssens beliggenhed På Sydlangeland findes en anseelig mængde kæmpehøje, der ligger spredt i bakkelandskaber eller på marker. Kong Humbles Grav ligger på en privat mark. En smal sti går fra en gård nogle hundrede meter nordøst for Humble Kirke, men stien kan være vanskelig at se. I 2006 var strid mellem gårdejeren og Fyns Amt om adgangen til gravhøjen. Nu er Kong Humbles Grav igen offentlig tilgængelig I populærkultur Den geografiske lokalitet indgår i den danske film Camping fra 2009 med Mia Lyhne og Kirsten Lehfeldt på rollelisten. Referencer Eksterne henvisninger
Kong Humbles Grav

Der Dolmen Kong Humbles Grav (deutsch „König Humbles Grab“) liegt nordöstlich von Humble auf der dänischen Insel Langeland. Er entstand im Neolithikum zwischen 3500 und 2800 v. Chr. als Megalithanlage der Trichterbecherkultur (TBK). Neolithische Monumente sind Ausdruck der Kultur und Ideologie neolithischer Gesellschaften. Ihre Entstehung und Funktion gelten als Kennzeichen der sozialen Entwicklung. Kong Humbles Grav ist ein Langdolmen (dänisch langdysse). Er ist wegen seiner Größe und seines guten Erhaltungszustandes Langelands bekanntestes Vorzeitdenkmal. Der nord-südlich ausgerichtete Hügel misst etwa 55,0 × 9,0 m und ist von 77 großen Randsteinen umgeben, von denen die meisten in situ stehen. Etwa in der Mitte des Hügels liegt als Querlieger die ansehnliche Kammer, die von einem großen, aufgewölbten Deckstein bedeckt ist. Die relativ große Anlage enthält nur eine Kammer, von der drei Tragsteine und der Deckstein erhalten sind. Der Zugang liegt im Osten. Der Legende nach soll hier König Humble, ein sagenhafter König des 4. Jahrhunderts, bestattet sein. Zu Beginn des 18. Jahrhunderts ließ der Vogt Niels Hansen das Grab öffnen und fand „das Gerippe eines Riesen“. Wie sich später erwies, stammte es jedoch von einer Kuh. Noch um 1850 fand man im Grab Menschenzähne und Knochenreste. Ob auch vorgeschichtliche Gegenstände aufgefunden wurden, ist nicht überliefert. Das Schicksal von Kong Humbles Grav hing an einem seidenen Faden. Steinmetze hatten bereits Sprenglöcher in die Randsteine des Hügels gebohrt. Die Sprengung wurde von Jens Winther (1863–1955), dem Gründer des Langelandmuseums, verhindert. Mythische Königsnamen verknüpfen sich auch an anderen Orten Dänemarks bzw. Schleswigs mit vorzeitlichen Denkmälern: Kong Asger Høj (auf Møn), Kong Dyver Sten, Kong Grøns Høj, Kong Svends Høj (alle auf Lolland), Kong Lavses Grav (auf Lyø) Kong Holms Høj, Kong Renes Høj (beide auf Langeland), Kong Arrilds Høj Grabhügel in Harrislee, Kong Knaps Dige (eine Wallanlage), Kong Lavses Grav, Kong Rans Høj (auf Jütland), Kong Haralds Dysse, Kong Skjolds Høj (König Schild), Kong Øres Grav, Kong Slags Dysse, Kong Svends Høj (ein Hügelgrab) und Kong Suders Høj (alle auf Seeland). Siehe auch Nordische Megalitharchitektur Großsteingräber in Dänemark Literatur Jens Bech: Denkmäler auf Langeland (= Tryk fra Langelands Museum. Bd. 4, ZDB-ID 2370563-2). 2. Ausgabe. Langelands Centraltrykkeri, Rudkøbing 1981. Ingrid Falktoft Anderson: Vejviser til Danmarks oldtid. Wormianum, Højbjerg 1994, ISBN 87-89531-10-8, S. 156, 230. Karsten Kjer Michaelsen: Politikens bog om Danmarks oldtid (= Politikens håndbøger.) Politiken, Kopenhagen 2002, ISBN 87-567-6458-8, S. 164. Klaus Ebbesen: Danmarks megalitgrave. Band 2: Katalog. Attika, Kopenhagen 2008, ISBN 978-87-7528-731-4, Nr. 2692. Einzelnachweise
Kongehøj (Voldstedlund)

Der Kongehøj (deutsch Königshügel) bei Voldstedlund (deutsch Festungshain) liegt an der Zufahrt des namengebenden Gehöfts, 3,5 km westlich von Mariager in Jütland. Der in Dänemark nicht seltene Name Kongehøjen ist für dieses Denkmal gut gewählt, da er einer von Dänemarks am besten erhaltenen zweikammerigen Langdolmen ist. Diese Megalithanlagen stammen aus der Jungsteinzeit, etwa 3500–2800 v. Chr., und sind Anlagen der Trichterbecherkultur (TBK). Neolithische Monumente sind Ausdruck der Kultur und Ideologie neolithischer Gesellschaften. Ihre Entstehung und Funktion gelten als Kennzeichen der sozialen Entwicklung. Beschreibung Der Hügel ist fast 52 m lang und 22 m breit. Seine vollständig erhaltenen 62 Randsteine sind an den Stirnseiten mit bis zu 3 m besonders groß. Der Hügel bedeckt zwei gut erhaltene polygonale Kammern, deren sehr enge Zugänge mit Schwellensteinen auf der Südseite liegen. Die polygonalen Kammern sind aus großen Findlingen mit Trockenmauerwerk zwischen den Tragsteinen gebaut. Jede Kammer wird von einem riesigen 10 bis 15 Tonnen wiegenden Deckstein bedeckt. Die innere Kammerhöhe misst 1,9 m bzw. 1,6 m. Das Dänische Nationalmuseum hat dieses Denkmal 1961 ausgegraben und restauriert. Die größere östliche Kammer war leer, aber die kleinere westliche war unberührt. Eine Lage großer Steine bedeckte den Boden. Unter ihnen lagen Bernsteinperlen und Pfeilspitzen, als Grabbeigaben. Oberhalb lag das Teilskelett eines Rindes. Vermutlich gehört es zu einem während der Nutzungsphase dargebrachten Opfer. Artefakte wurden auch im Gang gefunden. Etwa 200 m westlich liegen die Megalithanlagen Jordhøj und Ormehøj. Siehe auch Nordische Megalitharchitektur Literatur Peter V. Glob: Vorzeitdenkmäler Dänemarks. Wachholtz, Neumünster 1968 S. 48 Carsten Paludan-Müller: Stenaldergrave omkring Randers - otte Landskaber med Tidsdybde In: Årbog 1996 Kulturhistorisk Museum Randers S. 44 ff ISBN 87-88732-09-6 Einzelnachweise Weblinks Kongehøjen in Danske Fortidsminder (dänisch) Video
Kongsdal

Der er flere lokaliteter med dette navn, se Kongsdal (flertydig). Kongsdal er en gammel gård, som nævnes første gang i 1180. 1180 skænkede biskop Absalon sit arvegods i Undløse mellem Holbæk og Sorø til sit kære Sorø Kloster. Gården blev kaldt Tygestrup fra 1280 til 1669, og navnet Kongsdal er fra 1669. Godset er beliggende ca. 14 km sydvest for Holbæk i Undløse Sogn i Holbæk Kommune på Vestsjælland. Kongsdal Gods er på 1021 hektar med Kildegaard. Ejere af Kongsdal (før 1180) Absalon (1180-1280) Sorø Kloster (1280-1309) Stig Andersen Hvide (1309-1315) Anders Stigsen Hvide (1315-1361) Stig Andersen Hvide (1361-1536) Antvorskov Kloster (1536-1587) Kronen (1587-1607) Peder Reedtz (1607-1609) Enke Fru Reedtz (1609-1655) Frederik Pedersen Reedtz (1655-1669) Peder Frederiksen Reedtz (1669-1670) Frederik 3. (1670-1671) Christian 5. (1671-1672) Christoffer Parsberg (1672-1681) Otto Pogwisch (1681-1698) Valdemar Christoffer Gabel (1698-1703) Caspar von Bartholin (1703-1714) Lars Andersen (1714-1725) Gregers Juel (1725-1731) Jacob Hjort (1731-1748) Johan von Schack (1748-1750) Adolph Heinrich von Staffeldt (1750-1751) Anne Cathrine von der Maase gift (1) von Staffeldt (2) von Hauch (1751-1756) Andreas von Hauch (1756-1769) Christian Albrecht von Massow von der Osten (1769-1794) Lorenz Lassen (1794-1812) Niels Lassen (1812-1814) Edvard Gram / Peder Bech (1814-1815) Edvard Gram (1815-1835) Jacob Benzon Resch (1835-1846) Hector Frederik Janson Estrup (1846-1907) Jacob Brønnum Scavenius Estrup (1907-1914) Hector Estrup (1914-1941) Mathilde Juel gift Estrup (1941-1963) Jacob Estrup (1963-1986) Iakob Estrup (1986 - 2021) Hans Iakob Estrup (2021 - ) Martin Mikkelsen Udbygninger (ca. 1280) Kaldet Tygestrup (ca. 1588) firfløjet hovedbygning påbegyndt (1598) vestfløjen opført (1669) Nu kaldet Kongsdal (1880erne) Gennemgribende restaurering Kilder Eksterne henvisninger Kongsdal Gods Kongsdal - fra Dansk Center for Herregårdsforskning Arkiveret 14. februar 2017 hos Wayback Machine J.P. Trap: Danmark 5.udgave, Kraks Landbrug
Kongsdal

Kongsdal (dt. Königdtal) ist ein alter Gutshof im westlichen Teil der dänischen Insel Seeland (dänisch Sjælland). Das erstmals 1180 erwähnte Anwesen befindet sich etwa 14 km südwestlich von Holbæk im Kirchspiel Undløse Sogn der Kommune Holbæk. Das seit etwa 1280 Tygestrup genannte Gut erhielt 1669, als es in den Besitz von König Friedrich III. überging, die Bezeichnung Kongsdal. Unter Denkmalschutz steht das 1598 von Peder Reedtz gebaute Hauptgebäude. Den Eigentümern von Kongsdal oblag das Kirchenpatronat für die etwa fünf Kilometer entfernte Kirche von Undløse von 1687 bis zur Privatisierung des Gutes im Juli 1910. Eigentümer von Kongsdal (vor 1180) Absalon (1180–1280) Kloster Sorø (1280–1309) Stig Andersen Hvide d. Ä. (1309–1315) Anders Stigsen Hvide (1315–1361) Stig Andersen Hvide (1361–1536) Kloster Antvorskov (1536–1587) Kronen (1587–1607) Peder Reedtz (1607–1609) Witwe Reedtz (1609–1655) Frederik Pedersen Reedtz (1655–1669) Peder Frederiksen Reedtz (1669–1670) Friedrich III. (1670–1671) Christian V. (1671–1672) Christopher Parsberg (1672–1681) Otto Pogwisch (1681–1698) Valdemar Christopher Gabel (1698–1703) Caspar von Bartholin (1703–1714) Lars Andersen (1714–1725) Gregers Juel (1725–1731) Jacob Hjort (1731–1748) Johannes (Johan) von Schack († 1748) (1748–1750) Adolph Heinrich von Staffeldt († 24. Oktober 1759) (1750–1751) Anna Catharina von der Maase († 31. Januar 1786), verh. von Staffeldt, verh. von Hauch (1751–1756) Andreas von Hauch († 19. Mai 1782) (1756–1769) Christian Albrecht von Massow von der Osten (1769–1794) Lorenz Lassen (1794–1812) Niels Lassen (1812–1814) Edvard Gram / Peder Bech (1814–1815) Edvard Gram (1815–1835) Jacob Benzon Resch (1835–1846) Hector Frederik Janson Estrup (1846–1907) Jacob Brønnum Scavenius Estrup (1907–1914) Hector Estrup (1914–1941) Mathilde Juel verh. Estrup (1941–1963) Iakob Estrup (1963–1990) Iakob Estrup (1990-) Hans Iakob Estrup Quellen und Einzelnachweise J.P. Trap: Danmark 5.udgave, Kraks Landbrug Weblinks kongsdal.dk – Hof Kongsdal (dänisch)
Antvorskov (klooster)

Het Klooster Antvorskov was een belangrijk Scandinavisch klooster dat in het bezit was van de Orde van Malta. Het klooster ligt een enkele kilometer verwijderd van de plaats Slagelse in Seeland. De parochie waarin het klooster lag draagt dezelfde naam. Geschiedenis In 1165 schonk de Deense koning Waldemar I het land van Antvorskov aan de Johanniterorde. De koning was immers zelf ook ridder in de orde. Het klooster werd niet snel daarna gebouwd tijdens het episcopaat van Eskil. Na de val van de Kruisvaarderstaten legde de orde zich meer toe op het verzorgen van de lokale bevolking. Gedurende de dertiende en veertiende eeuw groeide het klosster uit tot een van de grootste landeigenaars in Denemarken. Daarmee verkregen de priors van het klooster grote meacht in het koninkrijk en maakte de prior vast deel uit van de staatsraad. Tijdens de Reformatie werd het klooster uiteindelijk gesloten. De abdijkerk werd in 1722 weer geopend voor diensten, maar de eigenaar van het klooster minister Koes beval om het klooster af te breken om zijn eigen slot Falkenstein te herbouwen. Sindsdien is het klooster steeds verder in verval geraakt. Hans Christiaan Andersen vermeldde dat er in zijn tijd excursies werden georganiseerd naar de ruïnes van het klooster.
Antvorskov

Antvorskov är ett före detta kloster strax utanför Slagelse på västra Själland. Antvorskov upprättades av Valdemar den store och tillhörde Johanniterorden. Dess förste kände prior var Henrik av Hoonshuit (Hooscheid) som 1276 blev bannlyst som kungens anhängare mot Jacob Erlandsen. Klostret var mycket rikt och intog en ansedd ställning. Flera priorer var medlemmar av riksrådet. Antvorskov nybyggdes 1462 under Jacobus Martini. Under magister Eskils priorat inträdde Hans Tausen som munk. Antvorskov sekulariserades 1580, då det förlänades till Peder Reetz, men återgick snart i kungens ägo och förvandlade till ett slott. Kyrkan revs på 1700-talet. Ruiner av klostret finns ännu bevarade. Källor Carlquist, Gunnar, red (1929). Svensk uppslagsbok. Bd 1. Malmö: Baltiska förlaget AB. sid. 1283-84 Carlsson, Christer (2010). Johanitterordens kloster i Skandinavien utifrån historiskt och arkeologiskt material. Syddansk Universitet. Det Humanistiske Fakultet Heebøll-Holm, Thomas (2004). ”Da Johanniterordenen kom til Danmark – johanniternes rolle i Valdemar I’s korstog” (på danska). 1066 - Tidsskrift for Historie 34 (2-3): sid. 41-49. ISSN 2244-9817. Reitzel-Nielsen, Erik (1984). ”Tiden før Rhodos” (på danska). Johannitterordenens historie med særligt henblik på de nordiske lande. "1". København: C.A. Reitzels Forlag Reitzel-Nielsen, Erik (1988). ”Rhodos og Malta (1309-1798)” (på danska). Johannitterordenens historie med særligt henblik på de nordiske lande. "2". København: C.A. Reitzels Forlag
Концертхусет

Концертхусет (на датски: Koncerthuset, бившата Копенхагенска концертна зала) проектирана от Жан Нувел е част от новия ДР град (DR Byen), в който се помещава датската радиопредавателна корпорация ДР. Концертната зала и част от ДР града са разположени в северната част на Йорестад, амбициозно развиващата се зона в Копенхаген, Дания. Концертният комплекс се състои от 4 зали, като основният аудиториум има 1800 седящи места. В него се помещава и Датският национален симфоничен оркестър. Сграда и строителство В основната концертната зала се намира орган с 91 гласа, 118 йерархията и прибл. 6000 тръби, построени от нидерландския строител на органи Дж. Л. ван ден Хьовел Оргелбоу. Изграждането на комплекса започва през февруари 2003 г. Официалното откриване е на 17 януари 2009 г., като строителството отнема малко по-малко от 6 години. Превишаване на разходите Бюджетът на сградата е коригиран няколко пъти по време на строителството, поради огромната сложност на проекта. През 2007 г. цената на проекта достига 300 милиона долара, което прави Концертхусет най-скъпата концертна зала, строена някога. Предишният рекорд се е държал от концертната зала Уолт Дисни в Лос Анджелис с цена от 274 милиона долара. Датското правителство отказва да дофинансира проекта, като това води до драстични съкращения на персонала DR и финансиране на програмите. Награди и отличия Най-добра обществена сграда, 2010 Наградите на Уалпейпър дизайн Проектът е корица на уважаваното списание El Croquis в брой номер 112/113. Галерия Външни препратки Официален уебсайт Материал на arcspace.com Архив на оригинала от 2009-01-22 в Wayback Machine. Източници Frich, Morten & Kastrup, Mads. „DRs koncerthus - et af verdens dyreste“, Berlingske Tidende, 9 февруари 2007. Посетен на 5 юни 2008. 55.658158, 12.589097
DR Koncerthuset

DR Koncerthuset, også kendt som Koncerthuset i DR Byen eller Segment 4, er et koncerthus i DR Byen i Ørestaden på Amager. Det er Jean Nouvel og hans tegnestue, der står bag designet. Huset, der er på 26.000 m² fordelt på 7 planer, har omkring 200 rum og fire sale. Koncertsalen er koncerthusets største rum med 1800 publikumspladser placeret på forskudte terrasser hele vejen rundt om orkestreret. Koncertsalen rummer også et orgel med 91 registre, 118 kor og cirka 6000 piber bygget af hollandske Jan L. van den Heuvel – Orgelbouw bv. De tre andre sale ("Studie 2", "Studie 3" og "Studie 4") kan bruges både som prøvesale, studier og koncertsale, men har ikke faste publikumspladser. Huset rummer desuden en række lokaler til diskoteket, P2 og DR-ensemblerne. DR Koncerthuset har på ydersiden en koboltblå skærm der, når det er mørkt, kan virke som et lærred med billedprojektioner på. DR Koncerthuset blev væsentligt dyrere end projekteret, hvilket medvirkede til den store overskridelse af DR Byens byggebudget. I alt kom koncertsalen til at koste 1,4 milliarder kroner, hvilket var 250 % mere end der oprindeligt var budgetteret med. Ifølge DR Nyheder kostede DR Koncerthuset 500 DR-medarbejdere jobbet og en overskridelse på 1,6 milliarder. Som et kuriosum kan det nævnes, at den første transmission fra koncertsalen foregik i programmet den 11. time på DR2 den 14. februar 2007, længe før huset er færdigbygget. Huset skulle oprindeligt havde været åbnet netop i februar 2007. Det var cellisten Samira Dayyani der opførte Johann Sebastian Bachs cellosuite nr 2, 1. sats. Desuden fremførte et mandskor bestående af koncertsalens bygningsarbejdere sangen Kringsat Af Fjender. DR Koncerthuset åbnede den 17. januar 2009, næsten to år forsinket, med en gallakoncert i Koncertsalen. Solister ved gallakoncerten var Martin Fröst, Morten Frank Larsen, Håkan Hardenberger (sv), Andreas Brantelid og Measha Brueggergosman (en). Koncerten begyndte med en uropførelse af Andy Papes L'anima della musica og sluttede med Maurice Ravels Boléro spillet af DR SymfoniOrkestret dirigeret af Thomas Dausgaard. Den 17. Februar 2024 var koncertsalen vært for Dansk Melodi Grand Prix 2024 og ugen efter den 24. Februar for børnenes Melodi Grand Prix 2024. DR Koncerthuset rummer i dag 5 fem forskellige kor, DR Spirekoret, DR Børnekoret, DR Juniorkoret (de tre hedder i dag DR Korskolen) DR Pigekoret, DR Koncertkoret. Referencer Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside
Koncerthuset (Copenhague)

Koncerthuset es un auditorio de conciertos de Copenhague, Dinamarca. Diseñado por el arquitecto Jean Nouvel consta de un complejo de cuatro teatros (la sala mayor para 1800 espectadores y dos más para 600) y fue inaugurado el 17 de enero de 2009. Es la sede de la Orquesta Sinfónica Nacional Danesa y costó 360 millones de libras esterlinas de acuerdo al diario The Telegraph de Londres. Forma parte del complejo DR Byen. La sala de conciertos tiene un órgano con 91 registros y las tuberías 6000. Enlaces externos Sitio oficial Crítica del NYTimes Crítica del diario Le Monde Comentario de The Telegraph UK