NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Jegindø

Jegindø (lokal Jenø genannt) ist eine dänische Insel im Limfjord, östlich der Halbinsel Thyholm gelegen, mit der sie seit 1916 durch einen Damm (Kirkebakken) verbunden ist. Jegindø bildet eine eigene Kirchspielsgemeinde (dän.: Sogn) Jegindø Sogn, die bis 1970 zur Harde Refs Herred im Thisted Amt gehörte, ab 1970 zur Thyholm Kommune im damaligen Ringkjøbing Amt, die im Zuge der Kommunalreform zum 1. Januar 2007 in der Struer Kommune in der Region Midtjylland aufgegangen ist. Landschaft Die 7,91 km² große Insel ist ungefähr 6 km lang und 3 km breit. Die Landschaft besteht überwiegend aus Weideland mit vereinzelten Baumgruppen und ausgedehnten Feuchtwiesen zum Meer hin. Nennenswerte Erhebungen gibt es dabei nicht, der höchste Punkt der Insel liegt 13 m über Normalnull. Der Nordwesten der Insel ist besonders naturbelassen, da hier eine Bebauung auf Grund der geringen Höhe über dem Meeresspiegel nicht möglich war. Ursprünglich bestand die heutige Insel aus zwei kleineren Inseln, die durch einen Sund getrennt waren. Später war dieser im Rahmen der Landhebung trockengefallen und ist noch an einer Reihe tiefliegender und sumpfiger Wiesen zu erkennen. Während besonders starken Sturmfluten teilt das Meer die Insel immer noch in ihre ursprünglichen Hälften. Die Meerenge zwischen Thyholm und Jegindø wird Tambosund genannt. Vor dem Bau des Dammes gab es eine Fährverbindung nach Tambohuse Kro. Das Fährrecht lag damals bei dem Wirt des Gasthauses der Ortschaft Tambohuse, die sich auf Thyholm befindet. Ferner bestand eine Fährverbindung mit einem Motorboot von Bøhløre nach Hesterodde auf Mors. In früheren Jahren wurden nur Passagiere befördert, die teilweise durch das Wasser zum Schiff waten mussten. Erst 1951 wurde ein Anlegesteg errichtet. Der Fährbetrieb wurde eingestellt, als der Fährmann 1960 starb. Einwohner Die 386 Einwohner (1. Januar 2025) der Insel verteilen sich auf mehrere kleine Ortschaften und verstreut liegende Höfe. Größere Orte sind dabei unter anderem Jegind, Kirkeby, Ibstedt und der Ferien- und Badeort Bøhl (auch Bøl), der im Norden der Insel liegt. Gute Badestrände gibt es im Süden der Insel, wo sie in eine schmale Landzunge, den sogenannten Zapfen oder auch Jegind Tap ausläuft. Zudem besitzt Jegindø eine Kirche sowie einen kleinen Fischerei- und Jachthafen mit dem Fischereimuseum Æ Fywerhus. Einzelnachweise Weblinks Über die Insel. In: jegindo.dk. Abgerufen am 19. November 2021. Jegindø Ny Havn. Struer Kommune, 2021, abgerufen am 19. November 2021 (dänisch).
Jegindø

Jegindø, locally pronounced 'Jenø', is a Danish island in the western part of the Limfjord. Since 1916 the island has been connected with the peninsula Thyholm via a dam. The main settlement is Jegind. Until 2007, the island was part of Thyholm Municipality, but now it is part of Struer Municipality. The population of Jegindø was 386 inhabitants as of 2025. Jegindø has a church near the center of the island, a harbour on the east coast, and a mission house. The harbour was expanded in 1989, but originally built in 1939. The church and the mission house were built in 1919 and 1888 respectively. Commercially, the main industries are fisheries, the sale of fish and mussels, and farming. Geography Jegindø covers an area of 7.91 km2. It is 6 km long and 3 km across at its widest point. There are no rivers, or lakes on Jegindø and almost no forest area. Hills dominate on the southern part of the island, while the northern part is mostly flat. The highest point on the island is near the east coast and is 13 metres above sea level. History In 1523, Jegindø was gifted to Tyge Krabbe by the king, Frederick I of Denmark, and it was owned by his family in several generations. By 1805, farmers on the island had begun purchasing their own farms and land. Before the dam that connected Jegindø to Thyholm was built in 1916, there was a ferry connection to Tambosund. In addition to this connection, there was also a rowing ferry sailing from the north-eastern part of the island to Mors up until the mid 1900s. References External links Website of Jegindø
Jegindø

Jegindø es una isla de Dinamarca en la parte occidental del Limfjord. La isla tiene 6 km de largo y 3 km de ancho, ocupando un área de 7,91 km². Su punto más alto se encuentra a 13 m s. n. m.​ ​ La isla alberga una población de 507 habitantes (2005). Tiene una iglesia (Jegindø Kirke), un puerto, una escuela de educación secundaria y algunos comercios, como un banco. Las actividades económicas principales son la agricultura y la pesca. Referencias
Jegindø

Jegindø (prononcé localement Jenø) est une île danoise, situé dans les terres, dans la partie ouest du Limfjord. Description L'île elle-même mesure environ 6 km de long, 3 km de large. et couvre une superficie de 7,91 km2. Il n'a pas de forêts, de ruisseaux ou de lacs, ni de point haut (le point culminant est situé à 13 m d'altitude). Jegindø est reliée à la péninsule de Thyholm via un barrage. La population s'élève à 507 habitants (1er janvier 2005). La ville principale est Jegind. Jusqu'à la réforme municipale de 2007, l'île faisait partie de la municipalité de Thyholm et fait maintenant partie de la municipalité de Struer. L'ile ne renferme aucun hôtel ou magasin, la seule activité étant l'agriculture et la pêche et la conchyliculture. Début 2007, un trou de 1,8 mètre de haut a été réalisé dans le barrage pour générer une débit d'eau censé réduire les nuisances olfactives à Tambosund. Galerie d'images Notes et références Voir aussi Articles connexes Limfjord Portail du Danemark Portail des îles Portail de la mer du Nord
Jegindø (eiland)

Jegindø (ook wel Jegind Ø of Jenø) is een Deens eiland in het westelijke deel van de Limfjord, in het noordwesten van Denemarken. Het eiland valt (sinds 2007) onder de gemeente Struer. Jegindø heeft 517 inwoners (2006). Het eiland heeft een driehoekige vorm en een oppervlakte van 7,9 km². Het merendeel van de bevolking woont in het dorp Jegind. Het eiland heeft geen bossen, maar alleen heuvels en stranden die veelal met gras zijn begroeid. Het hoogste punt is 13 meter. In het zuiden en noordoosten staan er ook zomerhuisjes. Visserij was vroeger de belangrijkste inkomstenbron, maar sinds de negentiende eeuw speelt ook de landbouw een belangrijke rol. Jegindø is sinds 1916 verbonden met het schiereiland Thyholm via een dam. In 2007 heeft men een gat van 1,8 meter in deze dam gemaakt, omdat het water bij de Tambosund niet meer schoon was. Over deze onderbreking is wel een brug gebouwd. De naam Jegindø komt van Jegind, dat komt van het Ouddeense Ekund, dat eiland met veel eikebomen betekent. De lokale bevolking noemt het eiland ook wel Jenø. Tot 1970 was Jegindø (als parochie oftewel sogn) een Deense gemeente. Vanaf 1970 maakte het eiland deel uit van de toen gevormde gemeente Thyholm, die echter weer per januari 2007 werd opgenomen in de gemeente Struer (Struer Kommune). Externe link (da) site van het eiland Jegindø
Jegindø

Jegindø – duńska wyspa leżąca na zachodniej części cieśniny Limfjorden, tuż obok półwyspu Thyholm z którą łączy ją połączenie mostowe. Krótki opis Administracyjnie wyspa należy do gminy Struer w Jutlandii Środkowej. powierzchnia: 7,91 km² wymiary: 6 km (dł.) x 3 km (szer.) ludność: 415 mieszkańców (2017 r.) gęstość zaludnienia: 52,47 osób/km² najwyższe wzniesienie: 13 m n.p.m. Na wyspie znajdują się dwa kościoły – protestancki oraz wielowyznaniowy kościół misyjny, port rybacki, szkoła oraz bank. Mieszkańcy zajmują się głównie rolnictwem oraz rybołówstwem. Przypisy
Jegindø

Jegindø är en ö i den västra delen av Limfjorden i Danmark. Yta: 7,91 km² Befolkning: 389 invånare (2020). Högsta punkt: 13 meter över havet Ön har en kyrka (Jegindø Kirke), en hamn, en efterskola, ett äldreboende, ett missionshus, en bank och några affärer. Källor Externa länkar Officiell webbplats Wikimedia Commons har media som rör Jegindø.
Haldum

Haldum er en landsby i Østjylland med 91 indbyggere (2019). Haldum er beliggende umiddelbart nordvest for Hinnerup, som landsbyen næsten er vokset sammen med. Landsbyen ligger i Favrskov Kommune og Region Midtjylland. I landsbyens findes også Haldum Kirke med det tilhørende Haldum Sogn, som er sogn og sognekirke for en stor del af Hinnerup by. Navn Landsbyens navn er sammensat af Hald, der betyder hældende flade (terræn) og -um, der er en gammel dativ-endelse eller evt. en forkortelse af hjem. Navnet henviser altså til en bebyggelse på bakkeskråning. Referencer
Lilleø (Smålandsfarvandet)

For alternative betydninger, se Lilleø. (Se også artikler, som begynder med Lilleø) Lilleø er en ø i Smålandsfarvandet nord for Lolland. Øen hører til Lolland Kommune. Areal: 0,86 km². Indbyggere: 6 Højeste punkt: 4 m over havets overflade. Lilleø blev i 1914 forbundet med naboøen Askø med en ca. 700 m lang dæmning. Indbyggertallet på Lilleø har været faldende siden 1900, hvor der boede ca. 50 mennesker på øen. Lilleø er i mange år blevet anvendt til græsning af Askø-bøndernes kreaturer. I 1788 blev en del af Askøs gårde flyttet til Lilleø, og tre gårde eksisterer fortsat på øen. Hovederhvervet på Lilleø er i dag frugtavl, og der dyrkes især æbler, pærer og blommer. Den 1. november 2006 oversvømmedes over halvdelen af øen i efterårets første uvejr, hvorunder digerne blev gennembrudt. Æbletræer gik tabt, og digeloven var specificeret til at områder bag diger ikke var dækket af stormflodsloven. Referencer Eksterne henvisninger Askø Færge Arkiveret 9. maj 2005 hos Wayback Machine Askø Mejeri Bed & Breakfast Arkiveret 26. september 2020 hos Wayback Machine
Lilleø

Lilleø (dt.: Kleine Insel) ist eine dänische Insel im Smålandsfarvandet (dt.: Smålandsfahrwasser) nördlich der Insel Lolland. Die Insel hat eine Größe von 86 Hektar und wird von 6 Einwohnern (1. Januar 2025) ständig bewohnt. Die Insel gehört zur Kirchspielsgemeinde (dän.: Sogn) Askø Sogn, die ursprünglich zur Harde Fuglse Herred im Maribo Amt gehörte, ab 1970 zur Maribo Kommune im damaligen Storstrøms Amt und seit der Kommunalreform zum 1. Januar 2007 zur Lolland Kommune in der Region Sjælland. Lilleø ist über einen 700 Meter langen Damm mit der etwas größeren Insel Askø verbunden. Der um 1915 gebaute Damm erweiterte die Landwirtschaftsmöglichkeiten für die Inselbewohner. Siehe auch Liste dänischer Inseln Einzelnachweise
Lilleø

Lilleø is an island located off the coast of Lolland, Denmark. Since the 1930s, a number of farms growing fruit have been located on the island. It has a unique microclimate giving the fruit a taste which has been described as "intense". The island's name literally means "little island" in Danish. It has an area of 0.86 km2. It is connected to the neighbouring island of Askø by a 700 m-long (2,300 ft) dam, which was constructed in 1914. The main ferry connections to other parts of Denmark are from Askø itself. A flood hit the island in 1872, destroying houses, covering fields with sand, and ruining the source of fresh water on the island. In 2006, the island was hit by another storm which caused heavy damage. References
Lilleø (Smålandsfarvandet)

Lilleø (del danés, pequeña isla) es una isla perteneciente a Dinamarca, ubicada al norte de Lolland, en el pequeño estrecho de Smålandsfarvandet. Administrativamente, pertenece al municipio de Maribo. La isla ocupa una superficie de 0,86 km² y alberga una población de 15 habitantes (2005). El punto más alto de la isla se encuentra a 4 m s. n. m. Desde 1914 se encuentra conectada con Askø. Referencias Enlaces externos Página web sobre Askø y Lilleø
Lilleø

Lilleø (letterlijk vertaald "klein eiland") is een eiland voor de kust van Lolland, Denemarken, in het Smålandsfarvandet. Het is 0,86 km² groot. Het eiland behoort tot de gemeente Lolland. Sinds de jaren 1930 zijn er een aantal fruitboerderijen op het eiland. Het eiland heeft een uniek microklimaat wat het fruit een "intense" smaak geeft. Het is verbonden met het naburige eiland Askø via een 700 meter lange dam, die gebouwd werd in 1914. Vanaf Askø gaat er een veerboot naar Lolland. In 1872 werd het eiland getroffen door een overstroming, die huizen verwoestte, de velden met zand bedekte en de bron van zoetwater verwoestte. In 2006 werd het eiland getroffen door een storm, die flinke schade veroorzaakte.
Lilleø, Lollands kommun

Lilleø är en dansk ö i Smålandsfarvandet, mellan Askø och Fejø, norr om Lolland. Den hör till Region Själland och Lollands kommun. Lilleø är förbunden med grannön Askø genom en 700 meter lång vägbank, byggd 1914. Ön har 6 fastboende (2021), på en yta om 0,84 km². Referenser
Statens Naturhistoriske Museum

Das Staatliche Naturkundemuseum Dänemarks (dänisch : Statens Naturhistoriske Museum) ist ein naturhistorisches Museum in Kopenhagen, Dänemark. Es ist der Universität Kopenhagen angegliedert. Das Museum entstand 2004 durch den Zusammenschluss des Zoologischen Museums, des Geologischen Museums, des Botanischen Museums und der Zentralbibliothek Kopenhagens sowie des Botanischen Gartens. Die Sammlungen des Naturhistorischen Museums Dänemark gehören dem dänischen Staat, und das Museum ist gemäß dem Museumsgesetz für die Verwaltung der Sammlungen sowie die damit verbundene Forschung und Vermittlung zuständig. Das Staatliche Naturkundemuseum Dänemark präsentiert die Ausstellungen an seinem Hauptsitz in der Øster Voldgade 5-7. Darüber hinaus bietet das Museum Vorträge, Führungen und Veranstaltungen an, die sich mit den Sammlungen, dem Botanischen Garten und den aktuellen Forschungsprojekten der Wissenschaftler befassen. Das Museum verfügt außerdem über einen Schulservice, der Kurse für Schüler anbietet. Weblinks Offizielle Website (englisch) Einzelnachweise
Musée d'histoire naturelle du Danemark

Le musée d'histoire naturelle du Danemark (Statens Naturhistoriske Museum) est un musée d'histoire naturelle situé au Danemark à Copenhague. Il a été fondé le 1er janvier 2004, comme résultat de la fusion du musée zoologique de Copenhague (en), du musée géologique de Copenhague (en), du musée botanique de l'université de Copenhague (en) et du jardin botanique de l'université de Copenhague. C'est une filiale de l'université de Copenhague. Un appel d'offres pour la construction d'un nouveau musée a été lancé. Le bureau d'architectes Lundgaard & Tranberg a remporté le concours le 31 mai 2012. Le projet doit se concrétiser entre 2013 et 2017 sous la supervision de l'architecte Claus Pryds. Notes et références Voir aussi Article connexe Liste de musées au Danemark Lien externe (da + en) Site officiel Portail de Copenhague Portail des musées
Statens Naturhistoriske Museum

Het Deens Natuurhistorisch Museum (Deens: Statens Naturhistoriske Museum) is een museum in het Deense Kopenhagen. Het museum is sinds 2004 een fusie van het Zoölogisch Museum, het Geologisch Museum, het Botanisch Museum en de botanische tuin. In 2027 opende het nieuwe gecentraliseerde museum (een ontwerp van Lundgaard & Tranberg Architect) in de botanische tuin. Externe link (da) (en) Website van het museum
Muzeum Historii Naturalnej w Kopenhadze

Muzeum Historii Naturalnej (dk. Statens Naturhistoriske Museum) w Kopenhadze zostało powołane do życia 1 stycznia 2004 roku poprzez połączenie czterech odrębnych instytucji: Ogrodu Botanicznego, Muzeum Botanicznego i Biblioteki, oraz Muzeum Geologicznego i Muzeum Zoologicznego. Jest jednostką Uniwersytetu w Kopenhadze. Przypisy
Tuse Kirke

Tuse Kirke er en kirke i landsbyen Tuse fra omkring år 1200. I 1802 blev kirken solgt ved en offentlig auktion til kammerherre Castenskjold fra Hagestedgård, og i 1867 blev kirken solgt til baroniet Løvenborg. Kirkens mange kalkmalerier er udført af Isefjordsværkstedet (også kaldet Isefjordsmesteren, Vallensbækmesteren eller Isefjordsgruppen), et malerværksted der i midten af 1400-tallet udsmykkede en lang række kirker i den nordlige halvdel af Sjælland. Skråt overfor kirken findes den fredede Tuse Kro fra 1755. Referencer Eksterne kilder og henvisninger Tuse Kirke i bogværket Danmarks Kirker, Nationalmuseet Tuse Kirke Arkiveret 31. januar 2011 hos Wayback Machine hos nordenskirker.dk Tuse Kirke hos KortTilKirken.dk
Tuse Church

Tuse Church is located near Holbæk in northwestern Sealand, Denmark. It dates back to the year 1200. Frescos The church is richly decorated with both romanesque and late gothic murals. It is however the latter which are regarded as possibly the finest works of the Isefjord artists who were most active from 1460 to 1480. The pictures depict stories from the Old and New Testaments but the life of Jesus is particularly interesting as it combines the biblical accounts with images of kings, devils and women brewing beer. Furnishings The painting above the altar from 1625 shows the Last Supper while the 1600 altarpiece by Anders Nielsen Hatt has carvings of Christ flanked by two apostles. The pulpit is from 1584. Churchyard Notable burials in the churchyard include: Gunnar Olsen, writer, historian and archivist Karen Marie Olsen (1921-1977), writer and archivist References See also Church frescos in Denmark
Vognsild

Vognsild er en landsby i det vestlige Himmerland med 218 indbyggere (2026), beliggende seks kilometer øst for Farsø og ni kilometer vest for Aars. Nærmeste by er Østrup fire kilometer øst for Vognsild. Byen ligger i Region Nordjylland og hører til Vesthimmerlands Kommune. Vognsild er beliggende i Vognsild Sogn. Om byen I Vognsild ligger bl.a. Vognsild Kirke og Vognsild Idræts- og Boldklub. Kilder
Vognsild

Vognsild ist eine dänische Ortschaft mit 228 Einwohnern (Stand 1. Januar 2025) im westlichen Himmerland. Die Ortschaft ist seit der Kommunalreform 2007 Bestandteil der Vesthimmerlands Kommune in der Region Nordjylland. Zuvor war sie Bestandteil der Aars Kommune im Amt Nordjütland. Vognsild liegt etwa sechs Kilometer östlich von Farsø und etwa neun Kilometer südwestlich von Aars. Weblinks Einzelnachweise
Vognsild

Vognsild is a village in western Himmerland with a population of 218 (1 January 2026), located six kilometers east of Farsø and nine kilometers west of Aars. The nearest village is Østrup four kilometers east of Vognsild. The village is located in the North Denmark Region and belongs to Vesthimmerland Municipality. The village has a church and a club house. Vognsild also has a sports and ball club. References
Den Røde Plads (Nørrebro)

Den Røde Plads er en offentlig plads mellem Nørrebrogade, Mimersgade og Nørrebrohallen på Nørrebro i København. Pladsen er en del af den offentlige park Superkilen, der udover Den Røde Plads består af Den Sorte Plads og et grønt område kaldet Den Grønne Park. Pladsen åbnede ligesom resten af Superkilen for offentligheden i 2012. Udseende og indretning Pladsens navn skal tages bogstaveligt, idet byområdet fra starten var domineret af røde farver: Asfalten var neonrød, pink og orange, og ved indvielsen var også beplantningen arrangeret, så den havde rødt løv og røde blomster. Samtidig er navnet en reference til Den Røde Plads i Moskva. Da den oprindelige belægning hurtigt falmede, fik pladsen allerede i 2018 en ny belægning bestående af røde teglklinker i fire forskellige nuancer. Ligesom resten af Superkilen er Den Røde Plads præget af den diversitet, der karakteriserer Nørrebro, og hvor lokale beboere har nomineret særlige by-genstande fra deres eget hjemland eller steder, hvor de har rejst. Pladsen er derfor blandt andet blevet indrettet med russiske og kinesiske neonskilte, et jamaicansk lydsystem, cirkulære gynger fra Irak og en boksering fra Thailand. Pladsen blev i Berlingske i 2017 betegnet som en folkepark for alle, hvor man kan hænge ud, deltage i arrangementer, koncerter, filmvisninger og meget andet. Nørrebroruten passerer gennem pladsen. Kilder Eksterne henvisninger
Hundsbæk

Hundsbækgård er en tidligere Hovedgård beliggende i Læborg Sogn, Vejen Kommune. Historie Hundsbæk tilhørte 1390 Mattis Christensen, som 1392 solgte den til Henneke Limbek, † 1404; hans Søn Claus L. afhændede Hundsbæk 1407 til Dronning Margrethe den Første. Kong Hans af Danmark opholdt sig ofte på Hundsbæk for jagtens skyld, ligesom Christian den Anden og Frederik den Første har været her. Frederik den Anden, der samlede kronens ejendomme omkring Kolding og Vejle, mageskiftede 1578 Hundsbæk mod Damsgård i Starup Sogn til Fru Bege Clausdatter (Enke efter Peder Galskyt til Sønderskov Herregård, † 1613. Ved Skiftet efter hende gik Hundsbæk over til Erik Juel, senere Rigsråd., efter hvis Død 1657 den blev udlagt til Kreditorerne og „nedbrudt og forødt“ under Svenskerkrigene (i hvilken Krig Sognet led meget). En del af den ejedes senere af Rådmand Bertel Jensen Duus, der havde faaet den som udlæg for gæld; andre dele tilhørte Admiral Niels Juel, Niels Steffensen Krag, Herm. Frands von Schwanewede og Jørgen Skeel Due til Sønderskov, † 1701, som igen samlede den og opførte bygninger på Gården, der havde ligget øde siden krigen. Arvingerne efter Due skødede H. (20, 33 Td. H. Gods) 1707 for 2651 Rd. til forpagter Palle Christensen, som vistnok 1714 skødede den til Peder Christensen Tonbo, og han skødede den 1747 til Hans Adolph Poulsen, † 1752, hvorpå den ved auktion for 2759 Rd. blev solgt til Peder Poder; han skødede den (20, 29 Td. H.) 1764 for 3990 Rd. til Jens Lassen fra Sneumgård, som 1769 bortsolgte 6 Td. H. til beboerne i Gammelby. Lassens Familie ejede H. til op i 19. Aarh.; den var delt i to halvgårde, der efterhånden kom på forskellige hænder, indtil den 1863 atter samledes af Emil Hansen. Senere har den været på mange Hænder. — Den nuv. Hovedbygning, en midtfløj i et og to sidefløje i to Stokværk, er opført 1877. Det gamle voldsted, hvor den engang anselige borg har stået, og som var omgivet af grave, blev ved midten af 19. Aarhundred helt jævnet.
Oldtidsvejen (Ellemosen)

For alternative betydninger, se Oldtidsvejen. (Se også artikler, som begynder med Oldtidsvejen) Oldtidsvejen i Ellemosen ved Tibirke er Danmarks ældste kendte vej, idet en træstolpebro, hvis stolper ligger skjult under græsset, er anlagt i yngre stenalder ca. 2800 år f. v.t. Den stenbelagte vej er ca. 100 m. lang og udgør sammen med en række trædesten få meter længere ude i mosen et samlet vejforløb over en strækning på 150 m. Den er solidt bygget med en 3 meter bred og 60 cm. tyk brolægning af marksten med kantrækker af store sten, der hviler på et fundament af grus sand og trærafter. Dette anlæg er fra førromersk jernalder ca. 500 år f.v.t. Fra samme periode er der i området fundet offergaver, bl.a. i form af lerkar, gedebukkeskind og hunde. Vejanlægget friholdes for oversvømmelse ved pumpning. Udgravningen af Oldtidsvejen blev foretaget i 1943 og årene herefter under ledelse af Georg Kunwald (1918 - 2013), som var en af landets mest ansete arkæologer og boede i Tibirke Bakker nær udgravningsstedet. Beliggenheden Oldtidsvejen ligger i et fredet område på ca. 43 ha. i Ellemosen nær Holløse Bredning. Et stianlæg fra Tirsvæld ca. 800 meter fra Tibirke Kirke gennem mosen til Hyrdehøj gør det muligt for publikum at besøge stedet, hvor vejen ligger. I stenalderen (ca. 5.000 f.Kr.) var den nuværende mose en fjordarm til Arresøfjorden og havde direkte forbindelse med Kattegat. Oldtidsvejen har, da den blev anlagt, formentlig ført til en beboet holm i mosen. Fjorden blev senere afsnøret, da landskabet hævede sig. Der er gjort fund, som stammer fra flere bopladser her, fordi der var fisk i vandet og dyr i de tilgrænsende skove. Senere blev skovene afbrændt og jorden opdyrket, som det var tilfældet i bronzealderen (1800-500 f.Kr.), hvorfra de omkringliggende gravhøje stammer. Herefter afgræssedes området af kreaturhold, men i løbet af 1950´erne fjernede bønderne kreaturerne fra området og mosen groede til. I 1999 blev der indført naturpleje som led i en genopretningsplan for Holløse Bredning. Herefter genskabtes nogle af engarealerne og forskellige dyre- og plantearter vendte tilbage. Litteratur Rune, Flemming (2014): Tisvilde Hegn, bd. 2, Forlaget ’’Esrum Sø’’, Fredensborg, ISBN 978-87-88393-35-4, s. 92-95 Referencer Eksterne henvisninger Oldtidsvejen (Ellemosen) i Slots- og Kulturstyrelsens database Seværdigheder i Tisvilde Hegn naturstyrelsen.dk Naturstyrelsen, Vandreruten Ellemosestien