NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kopenhagener Seen

Die Kopenhagener Seen – im dortigen Sprachgebrauch Søerne genannt – sind drei ineinander übergehende Gewässer, die die Kopenhagener Innenstadt in einem großen, flachen Bogen umgeben. Der Sankt-Joergens-See (dän. Skt. Jørgens Sø, ), der Peblinge-See (Peblinge Sø, ) und der Sortedams-See (Sortedams Sø, ) sind ehemalige aufgestaute Gewässer, die vor den Toren der Stadt und auch außerhalb der früheren Befestigungsanlagen liegen bzw. lagen. Im Zuge der Stadtentwicklung wurden die Seen zu großen Bassins eingefasst und trennen die eigentliche Innenstadt von den umliegenden Stadtteilen. Die Seen bilden für die Bewohner von Frederiksberg und Nørrebro bedeutende Naherholungsgebiete, der gesamte Umfang aller drei Bassins beträgt 6350 Meter und ist eine beliebte Strecke für Laufsportler. Am Ufer des Sct-Jørgens-Sees befindet sich das Tycho-Brahe-Observatorium. Weblinks Rundweg um die Seen auf der Seite www.alltrails.com Einzelnachweise
Søerne

Søerne est un ensemble de cinq lacs encerclant par le nord le centre-ville de Copenhague. Ces cinq lacs étaient avant le XVIe siècle, un bras de mer, avant qu'il ne soit endigué. Les deux lacs méridionaux se sont appelés Sankt Jørgens Sø (danois : « Lac Saint-Georges »). Le lac central s'appelle Peblinge Sø (danois : « Lac des Étudiants »). Les deux lacs septentrionaux se sont appelés Sortedams Sø (danois: « Lac du Barrage Noir »). Liens externes Portail de Copenhague Portail des lacs et cours d'eau
Søerne

Søerne è un insieme di 5 laghi che circondano il centro della città di Copenaghen da nord. Questi cinque laghi erano prima del XVI secolo, un braccio di mare, prima che fosse arginato. I due laghi meridionali sono chiamati Sankt Jørgens Sø (italiano: "Lago San Giorgio"). Il lago centrale si chiama Peblinge Sø (italiano: "Lago degli studenti"). I due laghi settentrionali sono chiamati Sortedams Sø (italiano: "Lago della diga nera"). I laghi sono importanti aree ricreative per gli abitanti di Frederiksberg e Nørrebro, la circonferenza totale dei tre bacini è di 6350 metri. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Søerne Collegamenti esterni (DA) Skøytemesterskap på Peblinge sø fra 1949 Archiviato il 27 agosto 2019 in Internet Archive. su www.euscreen.eu (un film di 42 secondi)
Søerne

Søerne (svenska: "sjöarna") eller Københavns Indre Søer är dammarna Sankt Jørgens Sø, Peblinge Sø och Sortedams Sø i centrala Köpenhamn, Danmark. Søerne var tidigare en del av Köpenhamns befästningsverk och har även fungerat som vattenreservoarer. De är idag ett populärt rekreationsområde. Att gå runt dem innebär en promenad på omkring 6350 meter. Mellan søerne går gatorna Kampmannsgade (tvärs över Sankt Jørgens Sø) och Gyldenløvesgade (mellan Sankt Jørgens Sø och Peblinge Sø) samt broarna Dronning Louises bro (mellan Peblinge Sø och Sortedams Sø) och Fredensbro (tvärs över Sortedams Sø). I sydöstra hörnet av Skt. Jørgens Sø, vid Gammel Kongevej, ligger SAS Royal Hotel och senare bredvid Tycho Brahe Planetarium. Väster om søerne ligger stadsdelen Nørrebro och Frederiksbergs kommun, och vid sjösystemets södra respektive norra ändar ligger Vesterbro respektive Østerbro. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Søerne.﻿
Tarskov Møllegård

Tarskov Møllegård er en mølle og en fredet bygning i Aarhus Kommune, Danmark. Den nuværende mølle er opført i 1777 og blev opført på fredningslisten af Kulturarvsstyrelsen den 10. oktober 1964. Bygningerne bruges i dag til hesteavl, kvægopdræt og som bed and breakfast. Møllen ligger ved Aarhus Å nord for Jeksendalen. Bygningerne kan føres tilbage til 1600-tallet, men formodes at være ældre. Den eksisterende vandmølle blev bygget i 1777 til formaling af korn. Møllen er ikke længere i drift, og møllehuset står i dag tomt. Vandhjulet blev erstattet af en 25 hk turbine i det 20. århundrede, men er siden blevet fjernet igen, så kun dammen, vandsluser og kværne er tilbage. Bygningerne er bindingsværk, og tagene er tagsten eller stråtækt. Kilder og henvisninger Tarskov Møllegårds hjemmeside Arkiveret 27. januar 2020 hos Wayback Machine
Tarskov Mill Farm

Tarskov Mill Farm is a mill and a listed building in Aarhus Municipality, Denmark. The current mill was built in 1777 and was listed in the Danish registry of protected buildings and places by the Danish Heritage Agency on 10 October 1964. The buildings are today used for horse breeding, raising cattle and as a bed and breakfast. The mill is placed on the Aarhus River north of Jeksendalen. The buildings can be traced back to the 1600s but is presumed to be older. The existing water mill was constructed in 1777 for milling grain. The mill no longer operates and the mill house is today empty. The water wheel was replaced by a 25 hk turbine in the 20th century but has since been removed again, leaving only the pond, water locks and grinders. The buildings are half-timbered and the roofs are shingled or thatched. See also Listed buildings in Aarhus Municipality References External links Tarskov Mill Farm Website Archived 2020-01-27 at the Wayback Machine
Langdysse von Frederikskilde

Der Frederikskilde Langdysse (auch Frederikslyst genannt) liegt im Weiler Lynge, am nordwestlichen Ende des Tystrup Sø (See) im Frederikskilde Skov (Wald) etwa sieben km südlich von Sorø auf der dänischen Insel Seeland. Der Dolmen entstand zwischen 3500 und 2800 v. Chr. als Megalithanlage der Trichterbecherkultur (TBK) und ist relativ gut erhalten. Beschreibung Das etwa 27 × 10 Meter lange und 1,0 m hohe Hünenbett ist bereits vor der ersten Beschreibung des Nationalmuseums im Jahr 1882 durch Grabungen und Abbau von Torf beschädigt worden. Heute liegt auf der unebenen Oberfläche ein offener Dolmen am nördlichen Ende. Von der Kammer sind drei große Tragsteine und ein Deckstein erhalten. Die Kammer hat einen Zugang im Nordosten. Am Übergang zwischen Kammer und Gang befindet sich ein Schwellenstein. Etwa in der Mitte des Hügels befinden sich Steine einer kleinen Kammer. Sichtbar sind die Oberkanten von vier Seitensteinen. Die mittlere Kammer wurde möglicherweise nicht ausgegraben. Eine überwachsene, flache Aussparung im Südwesten deutet darauf hin, dass eine dritte Kammer vorhanden gewesen sein könnte. Über die ausgegangenen Kammern ist wenig bekannt. Es wird angenommen, dass diese nicht gleichzeitig mit dem Bau des Hünenbetts erstellt wurden, sondern im Laufe der Zeit hinzugefügt wurden. Die Randsteine wurden bei der Erweiterung des Hünenbettes ebenfalls ergänzt. Bei der Langdysse von Frederikskilde sind noch 34 Randsteine erhalten, aber die meisten befinden sich nicht mehr in situ. Anfangs wurden auf die Randsteine, vor allem im Bereich der Zugänge der Kammern, von den Leuten der TBK Speisen und Getränke für die Verstorbenen als Opfergaben in reich verzierten Gefäßen abgestellt. Siehe auch Nordische Megalitharchitektur Großsteingräber in Dänemark Anmerkung Einzelnachweise Literatur Ingrid Falktoft Anderson: Vejviser til Danmarks oldtid. Wormianum, Højbjerg 1994, ISBN 87-89531-10-8, S. 255. Klaus Ebbesen: Danmarks megalitgrave. Band 2: Katalog. Attika, Kopenhagen 2008, ISBN 978-87-7528-731-4, Nr. 1296. Weblinks Karsten Kristiansen: Frederikskilde langdysse ved Tystrup Sø. Danske Fortidsminder, Danmarks Kulturarvs Forening (DAKUA), 2007–2020, abgerufen am 16. November 2020 (Beschreibung, dänisch, mit Bildern). Hans Uwe Petersen: Langdolmen am Frederikskilde Strand. Komoot, vom 16. September 2018, abgerufen am 16. November 2020 (Kurzbeschreibung, deutsch, mit Bildern).
Nørre Kongerslev

Nørre Kongerslev ligger i det østlige Himmerland og er en lille landsby med 258 indbyggere (2026). Byen er beliggende i Aalborg Kommune, der tilhører Region Nordjylland. Byens navn kan dateres tilbage til 1390, hvor man første gang støder på stavemåden: Nørkwngæsløf. Første led i bynavnet, som er fælles med "Sønder Kongers-lev", er antagelig genitiv af olddansk kunung. Andet led -lev betyder efterladenskab, arvegods eller ejendom . Dermed refereres formentligt til, at kongen op gennem de forrige århundreder ejede anseelige arealer i og omkring Lille Vildmose. Byen er beliggende på kanten af et bakkelandskab, som grænser op til Lille Vildmose. 2 kilometer mod syd ligger nabobyen Kongerslev. 1,5 kilometer vest for byen ligger Refsnæs, hvis historie kan føres tilbage til den første halvdel af det 14. århundrede. 2 kilometer øst for byen ligger kalkklinten Kællingbjerg, hvor der er fundet rester af en gravplads fra Jernalderen. Nørre Kongerslev Kirke ligger midt i byen. Eksterne henvisninger Viggo Hansen: "Tre østhimmerlandske Sogne. Et bebyggelsesgeografisk Studie" (Geografisk Tidsskrift, Bind 48; 1946) Viggo Hansen: "Morphology and habitation in eastern Himmerland, NE. Jutland" (Geografisk Tidsskrift, Bind 59; 1960) Lille Vildmosecentret Arkiveret 4. februar 2012 hos Wayback Machine Nørre Kongerslev – Komdrup Friskole Kildehenvisninger
Nørre Kongerslev

Nørre Kongerslev is een plaats in de Deense regio Noord-Jutland, gemeente Aalborg. De plaats telt 289 inwoners (2019). De plaatsnaam wordt voor het eerst in 1390 vermeld als Nørkwngæsløf. Deze naam betekent zoveel als 'eigendom van de koning', hetgeen wijst op koninklijk grondbezit in de omgeving. Nørre Kongerslev ligt op de rand van een heuvellandschap dat grenst aan het veengebied Lille Vildmose. Twee kilometer ten oosten van Nørre Kongerslev ligt de Kællingbjerg, een klif van kalksteen, waar de resten van een begraafplaats uit de IJzertijd zijn gevonden. In Nørre Kongerslev ligt de dorpskerk, de Nørre Kongerslev kirke. Deze 12e-eeuwse kerk heeft een romaans schip en koor; de toren is gebouwd in laat-gotische stijl.
Guldbergs Plads

Guldbergs Plads er en plads i Nørrebro i København, der ligger mellem Guldbergsgade, Arresøgade og Tibirkegade. Pladsen fik sit navn i 1915 efter Guldbergsgade, der ligger langs med den vestlige side af pladsen, og som er opkaldt efter forfatter og professor Frederik Høegh-Guldberg. Guldberg opførte en villa ved gaden i begyndelsen af 1800-tallet, mens han var lærer på det nærliggende Blågård Seminarium. Pladsen blev renoveret i 2015 af landskabsarkitekterne 1:1 Landskab. Den førhen noget øde plads huser nu en aktivitetsplads, der lægger op til fysisk udfoldelse for både børn og voksne. Det mest bemærkelsesværdige træk ved pladsen er en klatreskov bestående af blå pæle på en lille bakke. De blå pæle blev valgt for at få stedet til at se smukt ud, også når det ikke blev brugt. Noter Eksterne henvisninger
Skjerninghøj

Der Skjerninghøj (auch Skjening oder Skjerningehøj) liegt westlich des Brahesvej, nördlich von Faaborg und Svanninge auf der dänischen Insel Fünen. Die zwischen 3500 und 2800 v. Chr. entstandene Megalithanlage der Trichterbecherkultur (TBK) ist eine der am besten erhaltenen auf der Insel. Das Ganggrab ist eine Bauform jungsteinzeitlicher Megalithanlagen, die aus einer Kammer und einem baulich abgesetzten, lateralen Gang besteht. Diese Form ist primär in Dänemark, Deutschland und Skandinavien, sowie vereinzelt in Frankreich und den Niederlanden zu finden. Neolithische Monumente sind Ausdruck der Kultur und Ideologie neolithischer Gesellschaften. Ihre Entstehung und Funktion gelten als Kennzeichen der sozialen Entwicklung. Beschreibung Der Skjerninghøj ist ein etwa 3,5 m hoher ovaler Hügel von 32 × 27 m Durchmesser ohne einfassende Randsteine. Die ovale Nordost-Südwest orientierte Kammer misst etwa 3,0 × 2,0 m und ist 1,5 hoch. Der Abstand zwischen Tragsteinober- und Decksteinunterkante wird mit Platten ausgeglichen. Das verhältnismäßig kleine Großsteingrab hat zwei Deck- und neun Tragsteine. Die beiden am Übergang zwischen Gang und Kammer sind besonders massiv. Der außermittig ansetzende Gang liegt im Süden. Er bestand aus vier in situ gefundenen Tragsteinen und zwei Decksteinen. Der fehlende vordere Teil wurde ergänzt, so dass jetzt sechs Tragsteine den Zugang begrenzen. Am äußeren Ende des Ganges führen rechtwinkelig zur Gangachse drei Stufen auf das höher gelegene Niveau des Hügels. Der Skjerninghøj wurde bereits im Jahre 1812 untersucht. Die Kammer wurde Jahre zuvor beim Pflügen entdeckt. Das Hünengrab wurde repariert und J. E. Boesen fand im Jahre 1885 eine Holztür vor der verschlossenen Anlage und deren eingezäuntem Hügel. Bis Anfang des 20. Jahrhunderts gehörte Skjerninghøj zum Gut Hvidholm. Im Jahre 1905 verkauften die Grafen von Bille-Brahe Selby den nahe gelegenen Bauernhof an Lars Larsen. Das im Laufe der Jahre in Abständen restaurierte Ganggrab wurde zuerst 1910 von Gustav Rosenberg aufgearbeitet. 1943 wurde einer der umgestürzten Steine am Zugang von Julius Raklev (1878–1960) aufgerichtet und eine Säuberung vorgenommen. Heutiger Zustand Stand September 2021 ist der Eingang des Ganggrabs wegen Einsturzgefahr zubetoniert. Die Außenanlagen können jedoch betreten werden und es sind mehrere Informationstafeln aufgestellt. Seit 2025 kann man durch den sehr niedrigen Gang kriechen und gelangt in einen Raum mit teilweise bis etwa 1,7 m Deckenhöhe. Siehe auch Nordische Megalitharchitektur Großsteingräber in Dänemark Literatur Klaus Ebbesen: Danmarks megalitgrave. Band 2: Katalog. Attika, Kopenhagen 2008, ISBN 978-87-7528-731-4 Nr. 2851 Karsten Kjer Michaelsen: Politikens bog om Danmarks oldtid (= Politikens håndbøger.). Politiken, Kopenhagen 2002, ISBN 87-567-6458-8, S. 166 Karsten Kjer Michaelson: Fortidsminder på Fyn. Fantasiens trædesten. Odense Bys Museer, Odense 2003, ISBN 87-7838-853-8, S. 166 Einzelnachweise Weblinks Beschreibung (dän.) Bilder und Plan Beschreibung (dän.) und Bild Beschreibung (engl.) und Bild Video
Sletterhage Fyr

Sletterhage Fyr er et fyrtårn beliggende på den sydvestlige ende af halvøen Helgenæs på Mols. Fyret blev opført 1872, men det nuværende fyr er fra 1894 og er et rundt hvidt tårn, 16 meter højt. Flammens højde over havet er 17 meter. Fyret blev tegnet af ingeniør Theodor Wedén. Fyret er automatiseret, og var egentlig solgt til private, men Skov- og Naturstyrelsen har generhvervet det, for at sikre offentlig adgang, og den frivillige forening Sletterhage Fyrs Venner har indgået en aftale med Syddjurs Kommune om benyttelse af lokaliteten til naturformidling. . Indtil elektrificering af fyret drev et klokkeværk med lodder og trisser, der skulle trækkes op hver 4. time, en persienne, som åbnede for, eller afblændede, fyrets lys, mede henblik på den rette blinkende signalkarakteristik til skibsfarten. I dag har en blinkende 600 watts halogenlampe samme funktion. Bygherre Sletterhage fyr blev oprindeligt bygget, som indsejlingsguide af Århus Havn. I dag passerer der 7.000 - 8.000 skibe forbi årligt, primært til og fra Århus Havn. Sejlrenden går umiddelbart forbi fyret. Der er ned til 50 meter dybt tæt på kysten. Frem til 1985 havde SOK, Søværnets Operative Kommando, en overvågningsstation, i en lille tilbygning. Herfra blev passerende skibstrafik registreret. Udstilling En udstilling i fyrmesterhuset med et marinenavigationstema, viser navigationsudstyr og navigationsprincipper. Ligesom der er en geologiorienteret udstilling. Her kan man få indblik i, hvordan istiden dannede Mols Bjerge, herunder halvøen, Helgenæs, hvor fyret ligger. Som del af udstillingen kan man også se de typer af sten, ledeblokke, man kan finde på stranden ned for fyret. De stammer fra specifikke udslukte vulkaner i Norge og Sverige, og er bragt hertil via istidernes gletsjervandringer. Som del af udstillingen er der to udstoppede marsvin, en hvalart, der er ofte ses tæt på land ud for fyret. Udstillingen viser også andet, der kendetegner stedets havliv. Udflugtsmål Området omkring fyret er et udflugtsmål,som omfatter kysten ned for fyret og bakkerne bagved. Herunder Tyskertårnet der under 2. verdenskrig var kontrolpost til overvågning af Kattegat. I bakkerne lige bag ved fyret ligger udsigtspunktet Ellemandsbjerg, der er en 99 meter høj bakke. Herfra er der udsigt over det sydlige Djursland med Mols-landet, Jyllands østkyst, og øerne Tunø, Samsø og Hjelm, foruden Ebeltoft-halvøen. I klart vejr kan man også se til Sjælland. Området omkring Sletterhage Fyr er også besøgt af lystfiskere og fritidsdykkere. Galleri Referencer Eksterne henvisninger Sletterhage Fyr på fyrtaarne.dk Foreningen Sletterhage fyrs venner
Sletterhage Fyr

Sletterhage Fyr ist ein dänischer Leuchtturm am südlichsten Punkt der Halbinsel Helgenæs in Djursland. Das Seefeuer gibt seit der Inbetriebnahme 1894 Orientierung in der Århusbucht und begrenzt das nördliche Ende der Ost-West-Durchfahrt zwischen der Halbinsel Mols im Norden und den Inseln Samsø und Tunø im Süden. Tragweite: weiß 15 sm – rot 12 sm – grün 12 sm Charakteristik: Oc WRG 10s acht Sekunden Licht – zwei Sekunden dunkel Im Sommer ist der Turm nachmittags für Besucher geöffnet. Im Gebäude am Fuß des Turms befindet sich eine kleine Ausstellung. Vom Turm aus gibt es einen Wanderweg entlang der Südküste ostwärts zu einer Wachtturmruine (Tyskertårnet) sowie Betonfundamenten von Geschützstellungen aus der Zeit der deutschen Besatzung Dänemarks im Zweiten Weltkrieg (1940–1945). Tafeln erläutern die einzelnen Relikte. Etwa 500 m nördlich entlang der Küste sind weitere Betonfundamente und -ruinen, die zu einem Biwakplatz für Kajakfahrer ausgebaut sind. Weblinks Website über das Seefeuer, überwiegend dänisch
Sletterhage Lighthouse

Sletterhage Lighthouse is located in Denmark on the southern tip of the Djursland peninsula protruding into the Kattegat between Denmark and Sweden at the entrance to the Baltic Sea. The concrete lighthouse was built in 1894 to help guide ships to and from the Port of Aarhus, via a shipping lane close to the lighthouse isthmus. After automation, the lighthouse keeper buildings were sold to a private owner. Still, they were reacquired for public use through intervention by Skov- og Naturstyrelsen, the Danish Forest and Nature Agency. Under an agreement with the local Syddjurs municipality, the lighthouse buildings are open to the public and used for exhibitions. On display are themes related to historical and current navigational equipment and principles, marine life, and the geology of the Sletterhage area. The facilities are open to the public in summer including access to the lighthouse tower. Before electrification, the lighthouse had a clockwork mechanism that had to be wound up every four hours to open and close a set of shutters that made the lighthouse flash at specific intervals. Today a 600-watt halogen bulb that turns off and on serves the same function. The Port of Aarhus built the Sletterhage Lighthouse. Today 7000 - 8000 ships pass the lighthouse to and from the seaport, Aarhus, the second largest town in Denmark. Until 1985 SOK, Søværnets Operative Kommando, the Danish Navy Command, had a monitoring station at the lighthouse, where passing ships were identified. The geological exhibition at the lighthouse gives an understanding of how ice age glaciers formed Mols Bjerge, the Mols Hills, including the peninsula Helgenæs where the lighthouse is located on the southern tip. Characteristic stones from the beach at Sletterhage are on display. The origin of these different stone types can be traced down to specific prehistoric volcanoes in Norway and Sweden. In this way, the stones on the beach can be used to map ice sheet movements during glaciation periods. The life of the small porpoise whales that are often seen from the coast of Sletterhage is also on display. The hills, coastline, and sea by the lighthouse attract visitors. Close to the lighthouse is Tyskertårnet, the German Tower, a watchpoint built during WW2 for surveillance of the Kattegat in occupied Denmark. A hill up from the lighthouse, Ellemandsbjerg, 99 meters above sea level is a viewpoint. From here one can see southern Djursland, the Mols Hills, and the eastern coast of Jutland, plus the islands, Tunø, Samsø and Hjelm, as well as the Ebeltoft-peninsula. On a clear day, one can also see Denmark's largest island, Zealand to the southeast. Here Denmark's capital Copenhagen is located. The coast of Sletterhage Lighthouse is visited by anglers and divers. The south-facing hills surrounding the lighthouse have a dry microclimate giving living conditions for several not often seen insects, including some butterfly species. See also List of lighthouses and lightvessels in Denmark References External links Sletterhage Fyr from fyrtaarne.dk
Apostelhuset

Apostelhuset eller Apostelgården er en bindingsværksbygning, der ligger i Riddergade i Næstved. Det blev opført omkring 1510-20. Navnet kommer af de 13 knægte på bindingsværket, der er udskåret som Jesus og hans 12 apostle. Bygningen var oprindeligt i to etager, men den øverste blev fjernet omkring år 1700. Huset gennemgik restaurering i 1880'erne, hvor store dele af facaden blev udskiftet. I 1918 blev den fredet. Historie Apostelgården er opført omkring 1510-20. Forhuset har sandsynligvis været pakhus og derfor uden vinduer. Det øverste stokværk har haft luger til at få gods ind på første etage. Adgangen til beboelsehuset, som har ligget bag ved pakhuset, er foregået igennem porten til baggården. I årene 1736-87 var der bageri i bygningen, og fra 1801-27 boede der en murermester i huset. Derudover har der primært været brugt beboelse. I 1884-85 blev bygningen restaureret af købmand F.E. Sander under arkitekten Vilhelm Ahlmann. Han ejede den fra 1877 frem til sin død i 1897. En stor del af facaden blev udskiftet på dette tidspunkt. Dog er knægtene originale. Apostelhuset blev fredet i 1918. Bygningen ved siden af er også fredet. I 1980'erne blev interiøret istandsat. Siden 1983 har der været en arkitektvirksomhed i Apostelhuset. Beskrivelse Apostelhuset er opført i bindingsværk på et kampestenssokkel. Det består i sin nuværende form af ét stokværk. Oprindeligt var den i to stokværk, men første-salen blev fjernet mellem 1682 og 1736. Der er 12 fag. På de 13 bindingsværks­stolper er der udskåret knægte, der tidligere har holdt det øvre stokværk. I dag holder de taget. Figurerne er udskåret som Jesus og hans tolv apostle. Lige over hver figur er der skåret adelige våbenskjolde og borgerlige bomærker i træet. Det er derfor muligt, at gården har tilhørt et gilde i senmiddelalderen. Det er de ældste bindingsværksfigurer i Danmark. Hver af apostlene har en attribut, så de kan kendes. Fra venstre mod højre er de: Jakob den Yngre: økse Filip: kors og bog Simon: sav Matthæus: sværd og bogpose Johannes: alterkalk Peter: nøgle og bog Jesus Paulus: sværd og bog Bartholomæus: kniv Andreas: Andreaskors Jakob den Ældre (dansk Sankt Ib): ibskaller, stav og flaske Matthias: bogrulle og økse Thomas: spyd og bog Tavlerne i bindingsværket er fyldt med røde teglsten. Hele facaden har en overgang været kalket. Da meget af facaden blev udskiftet i 1880'erne, bærer den ikke så kraftigt præg af de mange ændringer som bygningen har været udsat for siden opførslen. Taget er et tegltag, og der er tre skorstene. Se også Fredede bygninger i Næstved Kommune Ridderhuset - bygningen lige ved siden af Referencer Eksterne henvisninger Arkitekten 26 1963, side 526. Harald Langberg: Hvem Byggede Hvad 2, Politiken 1969. Køge Museum 1973-75, side 37. Sys Hartmann og Villads Villadsen: Danmarks Arkitektur. Byens huse - byens plan, Gyldendal 1979 Arkitektur Guide Øerne, Arkitektens Forlag, 2006, side 164. "
Hjulby Kirke

Hjulby Kirke er en kirke, der ligger i landsbyen Hjulby vest for Nyborg. Den nuværende kirkebygning er opført i 1882 af arkitekt Frederik Vilhelm Tvede, der også bl.a. var leder af restaureringen af Nyborg Vor Frue Kirke i 1870 og byggeriet af Nyborg Rådhus. En tidligere kirke i sognet blev nedrevet i 1555. Noter Eksterne henvisninger Nationalmuseet, Danmarks Kirker: Hjulby Kirke Hjulby Kirke hos KortTilKirken.dk
Hærvejsskolen

Hærvejsskolen er en folkeskole i Rødekro som ligger i Aabenraa Kommune. Den på to matrikler. De tidligere skoler Fladhøj Skole og Rødekro Skole blev slået sammen til en i august 2012. Hærvejsskolen har ca. 800 elever. De ca. 300 elever i indskolingen (0.-3. klasse) går på den tidligere Fladhøj Skole, mens mellemtrinnets og overbygningens elever går på den tidligere Rødekro Skole. På Hærvejsskolen er der en specialklasserække