NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Vejrø (Smålandsfarvandet)

For alternative betydninger, se Vejrø. (Se også artikler, som begynder med Vejrø) Vejrø er en ø i Smålandsfarvandet 9 km nord for Lolland. Den består af frugtbart moræneler som når sin største højde på 5 m.o.h. i nordøst. Vejrø er med sine godt 1,5 km² en af Danmarks mindre øer. Vejrø er 2,7 km lang og 700 m bred, omgivet af en vekslende sandstrand. I 1925 boede her 76 mennesker, og øen havde bl.a. skole, købmand og mejeri. I 1960'erne affolkedes øen. I 2005 købte Kim Fournais, direktør i Saxo Bank, øen for 25 millioner kr., og i 2012 opførte han et hotel med økologisk landbrug og egen elforsyning. Der er fri adgang til lystbådehavnen, kirkegården og stranden. På øen findes der udover det sekskantede fyr otte huse, der alle bærer deres historiske navn, opkaldt efter tidligere beboere eller deres oprindelige funktion. F.eks. Blæsenborg, fyrassistent Skrivers Hus eller Den Gamle Skole. På Vejrø findes en lystbådehavn med 85 bådpladser. 100 ha af øens samlede areal på 155 ha er økologisk landbrug, hvor der dyrkes forskellige slags grøntsager, krydderurter og frugt. Øen er selvforsynende og produkterne sælges fra øens gårdbutik, der ligger i øens hovedhus Skipperly. På markerne dyrkes korn og græs, som foder for besætningen af frilandskøer, grise, får og høns, der bl.a. omfatter Såne-får og Duroc-grise. Øen har et rigt dyreliv. Areal: 1,57 km² Fastboende indbyggere: 4 (2025) Litteratur Erik Aalbæk Jensen: En ø i Smålandshavet, 1980. Referencer Eksterne henvisninger Vejrø Ejerens hjemmeside] Se også Vejrø (Kattegat)
Vejrø

Vejrø gehört zu den kleinen Inseln im süddänischen Smålandsfarvandet (dt.: Smålandsfahrwasser) zwischen Seeland und Lolland. Vejrø umfasst eine Fläche von nur etwa 1,6 km². Sie weist eine weitgehend unberührte Natur auf. Die Flächen werden extensiv landwirtschaftlich genutzt. Derzeit wird die Insel von 4 Personen dauerhaft bewohnt. Geschichte Die Insel gehört zum Kirchspiel Fejø Sogn, das bis 1970 zur Harde Fuglse Herred (Maribo Amt) gehörte, seither zur Ravnsborg Kommune im damaligen Storstrøms Amt, die mit der Kommunalreform zum 1. Januar 2007 zur Lolland Kommune in der Region Sjælland aufgegangen ist. 1925 lebten dort 76 Personen, und es gab eine kleine Inselschule, ein Lebensmittelgeschäft und eine Meierei. In den 1960er Jahren verwaiste die Insel, sie ist in Privatbesitz. Die Insel stand jahrelang zum Verkauf und wurde 2006 vom dänischen Bankier Kim Fournais, Mitbegründer der Saxo Bank, erworben. Fauna Auf Vejrø leben unter anderem Fasane, Feldhasen sowie Rehe in freier Wildbahn. Gebäude Auf der Insel befindet sich ein Leuchtturm mit der geografischen Lage . Das Sektorenfeuer auf 19 m Höhe trägt etwa 16 sm weit und hat Kennungen in Weiß, Rot und Grün mit 5 Sekunden Taktung. Zur landwirtschaftlichen Nutzung wurden Gewächshäuser errichtet, die 2014 mit dem Architekturpreis der Lolland Kommune ausgezeichnet wurden. Verkehr Eine öffentliche Verkehrsanbindung besteht nicht. Die Insel verfügt über einen Sportboothafen, einen Flugplatz mit einer etwa 600 m langen Graspiste für Leichtflugzeuge sowie einen ebenso unbefestigten Hubschrauberlandeplatz. Tourismus Auf der Insel werden Ferienhäuser vermietet, es gibt ein Restaurant, und Sportboote sowie Leichtflugzeuge sind eingeladen, zu kommen. Zudem wird die Insel als Konferenz- und Tagungsort vermarktet. Weblinks Vejrø Einzelnachweise
Vejrø

Vejrø es una isla de Dinamarca, situada al norte de la isla de Lolland. La isla ocupa un área de 1,57 km² y alberga una población de 2 habitantes (2005). El punto más alto de la isla se encuentra a 4 m s. n. m. En 1925 Vejrø tenía 76 habitantes, pero el despoblamiento de la isla fue dramático, sobre todo en los años 50 y 60. Referencias Enlaces externos Vejroe.dk
Æblegård Friskole

Æblegård Friskole er en fri grundskole beliggende lige nord for Adsbøl Kirke i landsbyen Adsbøl, nordøst for Gråsten i Sønderjylland. Skolen blev oprettet som forældreinitiativ i 1995 som Gråsten Friskole, men skiftede navn til Æblegård Friskole, da skolen flyttede til Adsbøl i 2010. Æblegård Friskole er en lille skole med ca. 70 elever fra 0. til og med 10. klasse. Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside
Knudshoved Fyr

Knudshoved Fyr er et fyrtårn på østsiden af halvøen Knudshoved, der sydøst for Nyborg skyder sig ud mellem Nyborg Fjord og Storebælt. Historie Det første fyr blev oprettet af postvæsenet mellem 1727 og 1750 og var et vippefyr, hvor man med et vippesystem hejste en kurv med et brænde- eller kulbål op, så det kunne ses på afstand. I 1809 blev det afløst af et 3 meter højt tårn med en Argand-lampe, som gav mange gange større lysstyrke end hidtil kendte lys. Denne lampe blev opfundet af den schweiziske fysiker Aimé Argand i 1782 og havde en rørformet væge, så luften kunne strømme til både omkring vægen og inden i den. Vægen stod i et glasrør, der var åbent foroven og også bidrog til bedre lufttilstrømning. På Knudshoved Fyr blev lampens lys forstærket med 7 parabolspejle. Den næste forbedring kom i 1822, hvor lamper og spejle blev erstattet af en enkelt "siderallampe", udviklet af kontreadmiral Poul de Løvenørn, som i 1811 fik sæde i kanal-, havne- og fyrdirektionen. Han indsendte beskrivelse af lampen til Videnskabernes Selskab. Undervejs fik han for øvrigt den fremsynede ide, at lanternen kunne rotere langsomt og dermed afgive fx 2 minutters blink, som lettere kunne pejles end tidligere fyrs blink, der hurtigt forsvandt. I 1857 blev siderallampen udskiftet med et linseapparat. I 1894 blev der bygget et 7 m højt jerntårn og fyret blev omdannet til vinkelfyr. I 1918 blev energikilden ændret til blaugas. Det nuværende fyrtårn blev opført i 1948. Vippefyret ved siden af fyrtårnet, et såkaldt "papegøjefyr", er en rekonstruktion, der blev opført i 1983. Noter Eksterne kilder/henvisninger Om Knudshoved Fyr på fyrtaarne.dk Om Knudshoved Fyr på denstoredanske.dk
Knudshoved Fyr

p4 Knudshoved Fyr ist ein Leuchtturm auf der Ostseite der dänischen Halbinsel Knudshoved, die südöstlich von Nyborg zwischen Nyborg Fjord und dem Großen Belt liegt. Geschichte Das erste Feuerzeichen wurde zwischen 1727 und 1750 von der Post geschaffen und bestand aus einem Wippfeuer, bei dem ein Korb mit einem Kohlenfeuer nach oben gehoben wurde, so dass es aus der Ferne zu sehen war. 1809 wurde diese Konstruktion durch einen drei Meter hohen Turm mit einer Argandlampe ersetzt, die ein vielfach stärkeres Licht abgab. Diese Lampe wurde von dem Schweizer Physiker Aimé Argand 1782 erfunden und hatte einen rohrförmigen Docht, an dem die Luft sowohl innen als auch außen herumstreichen konnte. Das Licht wurde durch sieben Parabolspiegel verstärkt. Die nächste Verbesserung kam 1822, als Lampe und Spiegel durch eine Siderallampe ersetzt wurde, die von Konteradmiral Paul de Løvenørn entwickelt wurde, der seit 1811 in der Kanal-, Hafen- und Feuer-Direktion (dänisch Kanal-, havne- og fyrdirektionen) einen Sitz hatte. Die Lampe hat einen Parabolspiegel, der eine Parabel bildet. Dieser wird um seine vertikale Achse durch den Brennpunkt gedreht, in dem sich die Lichtquelle befindet. Løvenørn legte die Beschreibung der Lampe der Akademie der Wissenschaften vor. Seine weitsichtige Idee war, dass sich die Lampe langsam drehen könnte, um so etwa einen Zwei-Minuten-Blink erzeugen zu können, was zu besseren Peilmöglichkeiten als die zu dieser Zeit verwendeten Lampen mit schnellem Blink führen könne. 1857 wurde die Siderallampe mit einer Linsenvorrichtung ausgestattet. 1894 wurde ein sieben Meter hoher Eisenturm und eine Leuchtfeueranlage gebaut, die ein Winkelfeuer ermöglichte. Ab 1918 wurde Blaugas als Energiequelle verwendet. Der heute vorhandene Leuchtturm wurde 1948 gebaut. Das Wippfeuer neben dem Leuchtturm (dänisch „papegøjefyr“ genannt), eine Feuertonne, die mit einer beweglichen mechanischen Anordnung nach oben gehoben werden kann, ist eine Rekonstruktion, die 1983 gebaut wurde. Einzelnachweise Weblinks Knudshoved Fyr. fyrtaarne.dk, abgerufen am 21. März 2017 (dänisch). Om Knudshoved Fyr. Den Store Danske, abgerufen am 21. März 2017 (dänisch).
Palmestranden

Palmestranden er en badestrand i Frederikshavn ved Ålbæk Bugt. Stranden er omkring 25 m bred og 500 m lang. Nord for stranden ligger en bådehavn. Stranden er kendt for sine karakteristiske palmer, der i sommermånederne gror i sandet. Der er ca. 90 italienske hørpalmer langs stranden. Stranden, der opfattes som børnevenlig, byder på strandparasoller, otte beachvolleybaner, grill og kiosk. Badestranden, der har det blå flag, er i højsæsonen bemandet med livreddere fra TrygFonden Kystlivredning. Referencer
Tisvildeleje Strand

Tisvildeleje Strand er en badestrand ved Hesselø Bugt og feriebyen Tisvilde. Stranden er omkring 25 m bred og strækker sig fra Stængehus Strand i syd og til Vejby Strand i nord. Umiddelbart syd for stranden ligger Tisvilde Hegn. Stranden er lukket for bilkørsel, men det er muligt at parkere på en stor parkeringsplads helt nede ved stranden. Der er ca. 1 km til Tisvildeleje Station. Badestranden har det blå flag. Popularitet Stranden opfattes som børnevenlig og er blandt de mest besøgte badestrande i Nordsjælland. Den mest nærliggende del af byen Tisvilde, som kaldes for Tisvildeleje opfattes som hipt. Referencer
Nyord Kirke

Nyord Kirke på øen Nyord ved Møn ligger centralt i byen, hvor de fleste veje fører til og rundt om kirken. Nyord Kirkes ottekantede facon passer perfekt til det grundstykke, kirken står på. Og det er formentlig den praktiske grund til dens grundplan. Her lå i 1846 et stykke ubenyttet jord af "forten" dvs. landsbyjorden omkring og mellem gårdene. Som muligt forbillede for kirken nævnes Karl den Stores, Frankerrigets kejsers, 8-kantede slotskapel fra o.800 i Aachen. Beboerne på Nyord samlede selv sten til fundamentet. Kirken er ca. 9 m høj indvendigt. Den har seks jernvinduer. Kirkeklokken hang oprindeligt i kirkens tårn, men efter et par nedfald byggede man en særskilt klokkestabel. Kirken, der blev indviet den 16. december 1846, er opført af tømrermester Otto Glahn fra Nykøbing Falster. Murene er af gule mursten på en pudset uprofileret sokkel. Der hvor kirken blev bygget, fandtes en stor stensætning af kampesten, som indbyggerne kaldte "Caplen". Altertavlen over alterbordet af brædder, er et gipsrelief efter Bertel Thorvaldsens Kristus i Emmaus. Nyord kirkegård ligger uden for byen på øens nordøstlige del. Nyord har altid været forbundet med søens folk. Det sætter sit præg på kirkegården, hvor ikke bare øens befolkning, men også udenlandske søfolk er stedt til hvile. Kirkegården er omgivet af træer og markerer sig stærkt på den ellers næsten træløse ø. Referencer Eksterne henvisninger Nyord Kirke hos KortTilKirken.dk Nyord Kirke i bogværket Danmarks Kirker (udg. af Nationalmuseet) Nyord kirkes hjemmeside
Klekkende Høj

Klekkendehøj er en tvillingjættestue mellem Tostenæs og Røddinge på det vestlige Møn ca. 10 km sydvest for Stege. Jættestuen er anlagt ca. 3300-3200 f.Kr., altså i bondestenalderen. Den blev udgravet af kammerherre Calmette fra godset Marienborg i slutningen af 1700-tallet. Jættestuen fremstår i dag total nyrestaureret og i jættestuens ene kammer findes en rekonstruktion af, hvordan et jættestuekammer så ud i stenalderen. Højens indre er opdelt i to 1,25 m højet og 9 m lange kamre, der kan nås ad hver sin 8 m lange gang. Calmette lod Klekkendehøj undersøge omkring 1798 eller 1799. Undersøgelsen der varede ca. otte dage, blev ledet af Calmettes hushovmester, Berg. En dæksten over hvert kammer blev fjernet for at få adgang til de to gravkamre. En del af de fundne genstande, blev senere overgivet til Oldsagskommissionen i 1807 og findes i dag på Nationalmuseet. Der blev bl.a. fundet to lerkar og et par flintdolke. 1861 blev der i Marienborgs skøde indskrevet, at Klekkendehøj stadig skulle tilhøre godset, og at de fremtidige ejere skulle sikre uhindret adgang for de personer, som ville besøge tvillingejættestuen. I slutningen af 1890'erne fornyede Nationalmuseet afstivningen. 1987 blev det sydlige gravkammer restaureret, og i 2002 blev nordkammeret restaureret, og dermed er det sikret at dækstenene ikke i fremtiden skrider ned i kamrene. Samtidig blev der indlagt elektrisk lys. I dag er Klekkendehøj en af landets mest besøgte jættestuer. En del af fundene fra Calmettes udstilling i 1700-tallet er udstillet i det ene gravkammer. Se også Kong Asgers Høj - nærliggende gravhøj Referencer Eksterne henvisninger Klekkende Høj i Slots- og Kulturstyrelsens database Klekkendehøj Arkiveret 4. juli 2012 hos Wayback Machine DanskeFortidsminder Arkiveret 30. oktober 2013 hos Wayback Machine
Klekkende Høj

Klekkende Høj is a megalithic tomb on the island of Møn in Denmark. It takes its name from its location near the village of Klekkende. "Høj" stems from the Old Norse word haugr (Swedish "hög"), meaning hill, mound or barrow. Burial mound The tomb is believed to date from the Neolithic Age, ca. 3500-2800 BC, and is one of the best preserved of more than 100 burial mounds on the island. It is situated a short distance from the road between Tostenæs and Røddinge. The tomb is a passage grave, which means that the central chamber within the mound is reached by a connecting passage. Klekkende Høj is unusual in that there are two entrance passages running approximately parallel to each other, facing east. Within the mound is a central space running approximately north-south, which is divided through the centre by two large stones. One passage enters each half of the tomb. The entrance passages are approximately 7 metres long and sufficiently large for a crouching man. The central chambers are each approximately 4.5 metres long and larger, but not large enough for a man to stand. The chambers and passages are constructed from large stones set on edge, which support capstones laid flat across their tops. The whole was then covered by an earth mound. Excavation The tomb was excavated in 1797 by Antoine de Bosc de la Calmette, who was governor of the island. Fifteen men worked for a week to dig down into the tomb and remove some of the capstones so that the contents could be removed. Inside were a considerable number of human remains, flint weapons, clay vessels and amber jewellery. These were sent to the National Museum of Denmark in Copenhagen. The tomb was then re-sealed. The tomb has since been entered again and is now open to the public via the passage entrances. The southern chamber was restored in 1987 to make it safe. At that time, the northern chamber was considered to be sound, but it was later found that the capstones were in danger of slipping off their supports. This was restored in 2002, and electric lights were also installed for the benefit of visitors. References Bibliography Kjer Michaelsen, Karsten: Politikens bog om Danmarks oldtid (Copenhagen. 2002) External links Klekkende Høj description and design Pictures of Klekkende Høj Klekkende Høj entrance
Klekkende Høj

Klekkende Høj est une tombe mégalithique se trouvant sur l'île de Møn au Danemark. La tombe date approximativement de 2 500 ans av. J.-C. et se trouve être l'une des sépultures les mieux conservées parmi la centaine de tombes présentes sur l'île. Elle se trouve à une courte distance de la route reliant Tostenæs à Røddinge. La tombe comprend un couloir d'accès à une chambre funéraire dont l'orientation est nord-sud, cette dernière se situant au centre du monticule. Klekkende Høj a ceci d'inhabituel que ce couloir d'accès est en fait double, les deux passages étant quasi parallèles l'un à l'autre, face à l'est. La chambre centrale est divisée en son milieu par deux larges pierres, chaque passage accédant à une moitié de la chambre. Ces couloirs font approximativement 7 mètres de long et sont suffisamment larges pour qu'un homme accroupi les emprunte. Les deux moitiés de la chambre funéraire font chacune 4,5 mètres de longueur et de largeur, mais sont trop basses pour qu'un homme puisse s'y tenir debout. La chambre et les passages sont constitués de parois en pierre sur lesquelles de larges pierres reposent, le tout étant recouvert de terre. La tombe a été fouillée en 1797 par Antoine de Bosc de la Calmette, alors gouverneur de l'île. Quinze hommes travaillèrent pendant toute une semaine afin de creuser le monticule et de retirer certaines des pierres formant le toit de la chambre pour pouvoir accéder au contenu de cette dernière. À l'intérieur se trouvaient beaucoup de restes humains, de silex, poteries et bijoux faits d'ambre. Le tout a été envoyé au muséum national à Copenhague. Enfin, la tombe a été refermée. Depuis, la sépulture a été dégagée de nouveau et l'accès est désormais ouvert au public par les couloirs d'origine. La chambre côté sud a été restaurée en 1987 afin d'en garantir la sécurité. Au même moment, la chambre côté nord semblait être solide mais il a été découvert plus tard que certaines des pierres formant le toit de la chambre menaçaient de glisser de leurs supports. Le tout a été restauré en 2002 et une installation électrique a même été installée au bénéfice des visiteurs. Galerie Liens externes (da) Description de la tombe Portail de l’archéologie Portail du Danemark
Klekkende Høj

Klekkende Høj è una tomba megalitica sita sull'isola di Møn, Danimarca. Descrizione La tomba risale al 2.500 a.C. circa ed è uno dei meglio conservati degli oltre 100 tumuli presenti sull'isola. Si trova a breve distanza dalla strada che unisce Tostenæs a Røddinge. La camera di sepoltura vera e propria, posta al centro del monumento, è raggiungibile tramite due tunnel orizzontali, caratteristica questa unica tra le tombe dell'isola, e paralleli che si aprono sul versante est del monumento. La camera sepolcrale, a sua volta, è suddivisa in due parti tramite due grandi pietre e ogni passaggio accede ad una singola sezione. L'orientamento della stanza è nord-sud. I tunnel di ingresso sono lunghi circa 7 metri e sufficientemente alti per consentire il passaggio ad un uomo, anche se è necessario piegarsi un po'. Le camere centrali sono lunghe e larghe circa 4,5 metri, ma la loro altezza è tale da non permettere una postura eretta ai visitatori. Le stanze e i passaggi sono realizzati con grandi blocchi di pietra i quali sorreggono delle lastre piatte di roccia che formano il tetto. Il tutto è stato poi ricoperto di terra per formare il tumulo. La tomba fu scavata nel 1797 da Antoine de Bosc de la Calmette, che era il governatore dell'isola. Quindici uomini lavorarono per una settimana per scavare nella tomba e rimuovere alcune delle lastre di roccia utilizzate per formare il tetto delle camere, in modo da creare un accesso dall'alto per entrare e asportarne il contenuto. All'interno sono stati rinvenuti un numero considerevole di resti umani, armi in pietra focaia, vasi d'argilla, ambra e gioielli. Questi oggetti furono inviati al Museo Nazionale di Copenaghen. La tomba è stata poi nuovamente sigillata. La tomba fu resa nuovamente accessibile e ora è aperta al pubblico, che può accedervi attraverso i tunnel d'ingresso. La camera meridionale è stato restaurato nel 1987 in modo da renderla sicura. A quel momento, la camera di settentrionale fu considerato stabile, ma è stato poi accertato che il tetto rischiava di crollare. La struttura è stata restaurata nel 2002 ed è stata installata la luce elettrica a beneficio dei visitatori. Note Voci correlate Megalito Tumuli di Bougon Barnenez Tomba Tinkinswood Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Klekkende Høj
Клеккенде-Хёй

Клеккенде-Хёй (дат. Klekkende Høj) — мегалитическая гробница внутри насыпного кургана на датском острове Мён. Датируется примерно 2500 годом до н. э. Наряду с данным курганом на острове имеется ещё около 100 курганов, большинство которых сохранилось намного хуже. По конструкции Клеккенде-Хёй представляет собой коридорную гробницу, при этом необычно то, что в данном кургане — не один, а два параллельных входных коридора. В 1797 году раскопки кургана провёл Антуан де Боск де ля Кальмет, губернатор острова. Внутри кургана было обнаружено большое количество человеческих останков, кремнёвые орудия, керамика и янтарные украшения. Находки были переданы в Национальный музей Дании в Копенгагене, после чего вход в гробницу был вновь закрыт. В настоящее время входы в гробницу вновь открыты для публичного посещения. В 1987 году была отреставрирована южная камера, а в 2002 году — северная, было также проведено электрическое освещение. Ссылки tomb description and design, insula-moenia
Comwell H.C. Andersen Hotel

Comwell H.C. Andersen Hotel is a hotel in Odense, Denmark. Formerly managed by Radisson Hotels as Radisson SAS H.C. Andersen Hotel and then Radisson Blu H.C. Andersen Hotel, it is named after Hans Christian Andersen, the most famous figure of the city. Built from red brick, the hotel contains 145 rooms and is served by a French restaurant. The rooms of the hotel are designed in the "1960s Nordic-style". Frommer's stated that "it may lack the nostalgic charm of the [Clarion Hotel] Plaza, but commercial travelers find this first-class hotel more convenient and livelier." The hotel contains the Casino Odense, with blackjack and slot machine facilities. References External links Official site
Karby Kirke

Karby Kirke er en middelalderkirke i Karby Sogn i Morsø Kommune. Kirken består af skib og kor med apsis, tårn mod vest, sidefløje mod nord og syd, og våbenhus mod nord. Skib og kor med apsis er fra romansk tid (omtrent 1200). Skib og kor væsentlig af rå granit, apsis af hugne granitkvadre. I slutningen af Middelalderen er skibet forlænget betydeligt mod vest, med røde mursten (der også er benyttet ved senere ombygninger), ligesom tårnet, af granit og mursten og med hvælvet underrum, er tilføjet. Apsis, der oprindelig har været rigt udsmykket med rundbuefrise, søjler og ornamenterede vinduesindfatninger, er blevet ødelagt ved senere ombygninger. Skib og kor har fladt loft ligesom den sydlige sidefløj, der før har været gravkapel for Ørndrups ejere (de havde også en begravelse i koret), og våbenhuset, begge af mursten. Den nordlige sidefløj, der er sakristi, har dekoreret hvælving. Granitalterbord og udskåren altertavle er opsat af præsten Mads Schytte († 1708), der også har ladet opsætte en tavle over sin hustru Johanne Jørgensdatter († 1672) over den gamle dør til sakristiet. Prædikestolen er fra 17. århundrede. Døbefonten er af granit. I sydfløjens ydermur er indsat en ligsten, vist fra 12. århundrede, på hvilken der i 15. århundrede er indhugget en indskrift, idet den på ny er benyttet som gravminde. Referencer Eksterne henvisninger Beskrivelse af kirken med fotos. Fra Danmarkskirker.natmus.dk Karby Kirke hos KortTilKirken.dk Om sognet og kirken side 309 hos Trap, 3. udgave 4. bind : Hjørring, Thisted, Aalborg, Viborg og Randers Amter.
Kościół w Karby

Kościół w Karby (duń. Karby Kirke) – luterańska świątynia w duńskiej wsi Karby, w regionie Jutlandia Północna, na wyspie Mors. Siedziba protestanckiej parafii Karby, której proboszczem jest Christian Rønlev Berwald. Świątynię wzniesiono w 1100 roku. Obrazy pochodzą z około 1700 roku. W zakrystii znajdują się freski przedstawiające czterech ewangelistów. Przypisy