NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Hadsund Syd Station

Hadsund Syd Station i bebyggelsen Hadsund Syd på sydsiden af Mariager Fjord blev åbnet som jernbanestation 10. oktober 1883. Den var endestation for den samtidigt åbnede privatbane Randers-Hadsund Jernbane (RHJ), som også havde en tosporet remise her. Stationen blev kort kaldt Hadsund Station, men navnet blev senere ændret til Søndre Hadsund Station, og fra 1. december 1900 hed den Hadsund Syd Station. Efter indvielsen af Hadsundbroen 19. december 1904 fortsatte nogle af Aalborg-Hadsund Jernbanes tog over broen fra Hadsund Nord Station til Hadsund Syd. Efter Hadsundbroens ombygning i 1927 blev det i stedet RHJ, der fra sommerkøreplanen 1928 videreførte alle sine tog over broen til Hadsund Nord Station. Hadsund Syd Stations betydning aftog derefter, og fra 1940 til nedlæggelsen af Randers-Hadsund Jernbane 31. marts 1969 var Hadsund Syd et ubetjent trinbræt med sidespor og et beskedent læskur af træ. Såvel stationsbygningen som dele af remisen eksisterer stadig og blev 2020 lavet om til kontorfællesskabet Ved Banen Erhverv, hvor stationsbygningen benyttes som kontorbygningen for den 5000 m2 store bygningen. Stationsbygningens anvendelse Galleri Eksterne kilder/henvisninger Nordjyllands jernbaner, Stationer, Hadsund Syd Station Arkiveret 2. april 2015 hos Wayback Machine EVP (Erik V. Pedersen): Stationerne: Havndal-Hadsund Randers-Hadsund Jernbanes jernbane- og posthistorie 10. oktober 1883-31. marts 1969, af Søren Chr. Jensen, ISBN 87-984756-0-6 Aalborg-Hadsund Jernbanes 100 års jubilæum. ISBN 87-988211-0-5 Hadsund – fra ladested til industriby, af Vibeke Foltmann m.fl., udgivet af Sparekassen Hadsund 1983, ISBN 87-982081-2-8 Lise Andersen, Erling Gammelmark og Heino Wessel Hansen, Hadsund – en by bliver til, Hadsund Egns Museum 2004. ISBN 87-988211-1-3 M. Buch & C. I. Gomard: "Danmarks Jernbaner", bind I-II. Kappel, 1933-35. Ingen ISBN. Niels Jensen: Danske Jernbaner 1847-1972. Clausens Forlag 1972. ISBN 87-11-01765-1 Referencer
Hadsund South Station

Hadsund South Station (Danish: Hadsund Syd Station) was a railway station in Hadsund, Denmark, until 1 April 1969, when the Aalborg–Hadsund Railway and Randers–Hadsund Railway were closed. As of 2014 the station buildings still exist and are in private hands. The buildings are located on the south side of Mariager Fjord. The station opened in 1883 as the terminus of the Randers–Hadsund Railway. After the Hadsund Bridge across the Mariager Fjord was opened in 1904, some Aalborg–Hadsund trains continued to the station from their former terminus at Hadsund North Station. The bridge was renovated in 1927, and thereafter both the Randers–Hadsund and Aalborg–Hadsund lines terminated at Hadsund North, with Hadsund South being reduced to an unstaffed halt.
Hadsund Syd Station

Hadsund Syd Station var järnvägsstation till den 31 mars 1969, när privatbanorna Aalborg-Hadsund Jernbane och Randers-Hadsund Jernbane lades ned. Stationsbyggnaderna är fortfarande i bruk och används för privata företag. Byggnaderna är belägna på den södra sidan av Mariagerfjorden. Randers-Hadsund Jernbane hade Hadsund Syd Station som ändstation, innan det fanns någon direkt koppling över Mariagerfjorden. År 1904, när Hadsundbroen invigdes, fortsatte tågen från Aalborg till Hadsund Syd Station. Efter en renovering år 1927 skedde en förändring i respektive järnvägsbanors terminaler. Randers-tåget fortsatte nu över Mariagerfjorden och hade Hadsund Nord Station som ändstation i samarbete med Aalborg tåg.
Kalvø (Guldborg Sund)

For alternative betydninger, se Kalvø. (Se også artikler, som begynder med Kalvø) Kalvø er en lille ubeboet ø i den sydlige del af Guldborg Sund mellem Lolland og Falster. Det højeste punkt på øen er 3 m over havets overflade. Kalvø blev tidligere brugt til sommergræsning af køer. Otte bønder på Hasselø ejede øen, og hver sommer blev kreaturerne sejlet til græsning på Kalvø. Den transport foregik i udhulede egetræstammer – eger, som endnu var i brug i 1887. Kalvø er fredet og der er adgangsforbud i fuglenes yngletid. Referencer Sydfalster Økomuseum Arkiveret 4. marts 2005 hos Wayback Machine
Kalvø

Kalvø is a small uninhabited island in the southern part of Guldborgsund, the strait between the Danish islands of Lolland and Falster. Its highest point is 3 metres (9.8 ft) above sea level. The 29.4 hectare protected area of Kalvø-Hasselø was created by Conservation Order in 1980, and access is prohibited during the bird breeding season. Description Kalvø itself covers an area of 22 ha (54 acres). Today, with its grassy expanses and waterholes of various sizes, it is used for grazing young cattle during the summer months. It used to belong to farmers from Hasselø, the land being divided up into 12 parts. In 1700, there was already a law regulating the grazing of cattle on Kalvø and a similar law still exists today. There are also regulations to ensure the island's grasslands are not invaded by forest. The whole of Kalvø is a protected area. Access is forbidden from 15 March to 15 July when birds are breeding and raising their young. The rules of protection specify that Kalvø should maintain its grasslands for cattle grazing and that there should be no buildings or tents of any type, in the protected area. Chemicals may not be used to combat weeds or pests. Summer grazing One of the advantages of keeping cattle on the island during the summer months is that there is no need for fencing. In addition, there is usually more than enough grass for the relatively few cattle grazing there. On the other hand, it is not easy to transport them to the island or to carry out the regular checks that are required. If the summer is exceptionally dry, there may not be enough grass. There are also risks of the animals contracting mastitis which can be borne by insects attracted by the watery area. As for transport to the island, the cattle are brought over in a small barge, three or four at a time, a process which often causes a soaking for the farmers as well as for the cattle. References
Kalvø (Guldborgsund)

Kalvø es una pequeña isla deshabitada de Dinamarca, situada en el estrecho de Guldborgsund, entre las islas de Lolland y Falster. Su punto más alto se encuentra a 3 m s. n. m. La zona protegida de 29,4 hectáreas de Kalvø-Hasselø fue creada por Orden de Conservación en 1980 y el acceso está prohibido durante la temporada de reproducción de las aves. Descripción La isla tiene una superficie de 22 hectáreas. Hoy en día, con sus extensiones de hierba y pozos de agua de varios tamaños, se utiliza para el pastoreo de ganado joven durante los meses de verano. Solía pertenecer a los granjeros de Hasselø, la tierra está dividida en 12 partes. En 1700, ya existía una ley que regulaba el pastoreo de ganado en Kalvø y una ley similar aún existe hoy en día. También hay regulaciones para asegurar que los pastizales de la isla no sean invadidos por el bosque-​ Todo Kalvø es una zona protegida. El acceso está prohibido del 15 de marzo al 15 de julio cuando las aves se están reproduciendo. Las normas de protección especifican que Kalvø debe mantener sus pastizales para el pastoreo de ganado y que no debe haber edificios o tiendas de ningún tipo, en la zona protegida. No se pueden utilizar productos químicos para combatir las malas hierbas o las plagas.​ El pastoreo de verano Una de las ventajas de tener ganado en la isla durante los meses de verano es que no hay necesidad de cercas. Además, suele haber más que suficiente hierba para el relativamente poco ganado que pasta allí. Por otra parte, no es fácil transportarlo a la isla o llevar a cabo los controles regulares que se requieren. Si el verano es excepcionalmente seco, puede que no haya suficiente hierba. También existe el riesgo de que los animales contraigan mastitis que pueden ser transmitidas por insectos atraídos por la zona acuática. En cuanto al transporte a la isla, el ganado se lleva en una pequeña barcaza, tres o cuatro animales a la vez.​ Referencias
Kalvø (Guldborg Sund)

Kalvø är en ö i Danmark. Den ligger i Region Själland, i den sydöstra delen av landet. Arean är 0,22 kvadratkilometer. Den sträcker sig 0,6 kilometer i nord-sydlig riktning, och 0,9 kilometer i öst-västlig riktning. Trakten på Kalvø består till största delen av gräsmarker, dammar och några trädgrupper. Källor
Brarup Kirke

Brarup Kirke ligger i den nordlige udkant af landsbyen Brarup ca. 14 km NNV for Nykøbing Falster (Region Sjælland). Eksterne kilder og henvisninger Brarup Kirke Arkiveret 31. januar 2011 hos Wayback Machine på nordenskirker.dk Brarup Kirke på KortTilKirken.dk Brarup Kirke på danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)
Løgumkloster Kirke

Løgumkloster Kirke er bygget af cistercienserordenen som klosterkirke i Løgumkloster. Historie I året 1173 grundlagdes cistercienserklostret i Løgum. Initiativtageren var Ribes biskop Stefan, der selv tidligere havde været abbed ved Herrevad Kloster i Skåne, der ligeledes hørte under Cistercienserordenen. Det nye kloster fik navnet Locus Dei (Guds sted), som kan ses som en reference til det danske stednavn Løgum. Allerede i 1190 ødelagdes det nye kloster af en brand, hvorfor biskop Omer i Ribe fritager munkene for alle afgifter, således at der nemmere kunne indsamles midler til opførelsen af kloster og kirke. Kong Valdemar 2. Sejr støttede ligeledes munkene ved at overdrage en række ejendomme på egnen til klosteret. Kirkebygningen Opførelsen af klosteret i røde munkesten må være påbegyndt i begyndelsen af 1200-tallet. Af disse bygninger er i dag kirken samt østfløjen bevaret. Byggeriet skete dog i flere tempi, og afslutningen af byggeriet er først sket et par årtier inde i 1300-tallet. Således er kirken stilmæssigt også en blanding, da moden i løbet af byggeperioden skiftede fra den rundbuede romanske stil til den spidsbuede gotiske stil. Soklen er sat i kampesten, men ellers er bygningen rejst i røde munkesten. Kirkebygningens udformning følger de forskrifter som var udstukket inden for Cistercienserordenen; bygningen er korsformet med et østvendt kor og to sidekapeller, to korsarme mod henholdsvis nord og syd og endelig det treskibede kirkerum mod vest. Vinduerne afslører den lange bygge periode. På gavlene mod øst og nord ses rundbuede vinduer fra den tidlige romanske tid, mens syd- og vestsiden har spidsbuede vinduer fra den senere gotiske tid. Interiør Referencer Olga Bartholdy: Munkeliv i Løgum Kloster, Udgivet af Museet Holmen, 3. udg. 1987. Jens Kr. Krarup: Løgumkloster. Guide gennem historien og nutid. Udgivet af Løgumkloster Højskole, 1995 Jürgen A. Wissing: Das Kloster Lügum im Rückblick. Udgivet af Museet Holmen, 2. udg. 1989. Eksterne kilder og henvisninger Løgumkloster Kirke Arkiveret 31. januar 2011 hos Wayback Machine hos nordenskirker.dk Løgumkloster Kirke hos KortTilKirken.dk Løgumkloster Kirke i bogværket Danmarks Kirker (udg. af Nationalmuseet)
Kloosterkerk van Løgumkloster

De Kloosterkerk van Løgumkloster (Deens: Kirke Løgumkloster) is de voormalige kerk van een cisterciënzer klooster in Denemarken. Het ligt in Zuid-Jutland (Noord-Sleeswijk) in de voormalige gemeente Løgumkloster, tegenwoordig de gemeente Tønder. Geschiedenis Op uitnodiging van de bisschop van Ribe vestigden zich in het jaar 1173 in Seem ten oosten van Ribe cisterciënzer broeders vanuit het klooster van Herrevad in Schonen (tegenwoordig Zweden). Ze verhuisden in 1175 naar Løgumkloster, waar zich eerder een cluniacenzer klooster bevond. Dit gebeurde onder de heerschappij van Waldemar I en zijn kanselier Absalon van Lund, die tegelijkertijd aartsbisschop was en meerdere kloosters stichtte. Hij zette zich in voor de verbreiding van de cisterciënzer orde en veranderde het benedictijner klooster van Sorø in een cisterciënzer abdij. Kort voor 1200 werd begonnen met de bouw van de tegenwoordig nog bestaande kerk, waarvan de werkzaamheden tot het einde van het jaar 1300 voortduurden. Het klooster vergaarde door talrijke schenkingen aanzienlijke bezittingen en behoorde tot de rijkste geestelijke instellingen van het hertogdom Sleeswijk. De reformatie maakte in 1548 een einde aan het klooster. Hertog Jan de Oudere van Sleeswijk-Holstein-Haderslev verkreeg het klooster toen als leengoed, terwijl de kerk een gewone parochiekerk werd. In 1614 werd uit het vrijgekomen sloopmateriaal van het klooster ten zuidwesten van de plaats het slot gebouwd. Gebouwen Van de kloostergebouwen bleven slechts de zuidelijk aan het transept grenzende oostelijke vleugel met de kapittelzaal bewaard, Het werd gebouwd in het derde kwart van de 13e eeuw. De kerk is een drieschepige pijlerbasiliek en vertegenwoordigt de overgang van de romaanse naar de gotische architectuur. Het schip kreeg slechts twee van de oorspronkelijke drie geplande traveeën en een gotische trapgevel met een driedelig lancetraam. De beide transeptarmen hebben elk twee zijkapellen, waarvan de twee binnenste kapellen later tot de koorafsluiting verlengd werden. Het altaarstuk van de kerk stamt oorspronkelijk uit de kerk van Jerne. Bewaard bleef de trap naar het dormitorium in het zuidelijke transept. Afbeeldingen Externe link (da) Website kerkelijke gemeente
Vitskøl kloster

Vitskøl kloster var ett kloster vid Limfjorden på Jylland i Danmark, aktivt mellan 1157 och 1536. Klostret grundlades år 1158 efter att kung Valdemar den store skänkt byn Vitskøl med omgivande mark till cistercienserna. Kungen ville tacka Gud för segern över kung Sven Grate vid slaget på Grate hed den 23 oktober 1157. Klostret uppfördes av munkarna och ursprungliga avsikten var att bygga Nordens största kyrka, men man misslyckades. Vitskøl kloster är ändå en av Europas äldsta, delvis bevarade klosteranläggningar. Externa länkar Wadbring.com Artikel på PDFnet - Fritt material
Frijsenborg

Frijsenborg is a manor house and estate near Hammel, 27 km (17 mi) northwest of Aarhus in Jutland, Denmark. The first manor on the site known as Jernit was built by Valdemar Parberg in 1583. After the statesman Mogens Friis acquired the property in 1672, the manor was rebuilt at the end of the 17th century. In the 1860s, it was considerably expanded and redesigned in the Renaissance style. History and architecture The property stands on the site of the former village of Jernit which had existed since the 15th century. In 1558, King Christian III gave orders for Jernit Parish to be combined with Hammel Parish which required Jernit Church to be demolished. In 1583, the king transferred ownership of the village to the nobleman Valdemar Parsberg who demolished all its buildings. In their place, he constructed a Baroque manor surrounded by a moat which he called Jernit. The Danish county of Frijsenborg consisting of Jernit, Tulstrup, Lyngballegård, Hagshom and Østergård, was established in 1672 by the Crown for Mogens Friis (1623–1675) a high-ranking statesman, in order to compensate him for losses he had incurred in the Dano-Swedish War (1658–60). The county became one of the largest in Denmark, covering an area of 450 km2 (170 sq mi). Friis renamed the manor house Frijsenborg. Renaissance renovation Count Christian Emil Krag-Juel-Vind-Frijs, who acquired the estate in 1849, commissioned the architect Ferdinand Meldahl (1827–1908) to redesign, modernize and expand the building into a luxurious manor house in the Renaissance style. Three new wings were added as well as tall steepled towers although the walls of the original ground floor were maintained. A new storey was added to the west wing while two-storied pavilions were built on the south and north wings. The work was completed in 1867. Today's building is considered to be one of the finest examples of Renaissance Revival architecture in Denmark. In 1880, the count's son Mogens returned from England, bringing with him experience of the English nobility's lifestyle which he applied to the manor, fitting it our with palatial furnishings and decorations. Since 1982, the property has been owned by Bendt Tido Hannibal Wedell. The building can be seen from the road but is not open to the public. References
Frijsenborg

Frijsenborg är ett gods på Jylland, strax öster om byn Hammel nordväst om Aarhus. Fram till 1922 omfattade godset 10.000 hektar mark, var fram till 1920 grevskap, och hade före 1848 omfattat 48.000 hektar mark, och tillhörde ätten Krag-Juel-Vind-Frijs. Huvudbyggnaden uppfördes 1860–67 i nederländsk renässansstil på grunden av ett äldre slott från 1690. Skogar Till slottet hör, eller har hört, ett antal skogsområden, som kallas Frijsenborgskovene, Frijsenborgskogarna. Det viktigaste skogsområden norr om Hammel är Lystskov, Hammel Skov, Kildedal Skov, Frijsendal Bakker, Pøtmølle Skov, Gejlund Bakker, Haurum Skov och Vrangs Bakker. Genom området flyter Granslev Å. Öster om Hammel ligger Gammel Dyrehave, Fajstrup Krat, Sønderskov, Tinning Skov med Klapskov, Norring Vesterskog, Norringure och Hinnerup Skov. Alla dessa skogar har vuxit samman till ett sammanhängande skogsområde. Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från danskspråkiga Wikipedia, Frijsenborgskovene, tidigare version. Källor Svensk uppslagsbok, Malmö 1932. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Frijsenborg.
Bethlehemskirken (Kerteminde-Dalby Valgmenighed)

For alternative betydninger, se Bethlehemskirken. (Se også artikler, som begynder med Bethlehemskirken) Bethlehemskirken er en grundtvigsk valgmenighedskirke i Dalby, Kerteminde Kommune. Kirken er opført 1869, året efter vedtagelsen af valgmenighedsloven af 15. maj 1868 gjorde det lovligt at etablere egne valgmenigheder. Christen Kold havde 1853 flyttet sin højskole fra Ryslinge til Dalby, hvor Dalby friskole blev centrum for et blomstrende grundtvigsk miljø. Ved friskolen rejstes 1869 et bedehus kaldet Bethlehemshuset. Dette miljø lagde grunden for opførelsen af en egentlig kirke, der kunne erstatte bedehuset. Bygning Kirken er tegnet i nyromansk stil af Andreas Bentsen, Vallekilde, og kirken kunne indvies 4. december 1898. Bygningen består af kor, skib og et vestparti med tvillingetårne. Kirken er opført i røde, maskinstrøgne tegl muret i krydsforbandt på en sokkel af beton. Inventar Inventaret stammer med få undtagelser fra indvielsen 1898. De faste møbler er tegnet af kirkens arkitekt, Andreas Bentsen. Alterudsmykningen er et rundbuet kalkmaleri der viser helligåndsduen svævende over vinranker og en fåreflok og der henvises til Johannesevangeliet 6,35. Referencer Litteratur Bendtsen, Lasse Jonas; Eliasen, Kirstin (2018). Danmarks Kirker, vol. IX, Odense Amt. Bethlehemskirken (PDF). Nationalmuseet.
Greve midtby center

Greve Midtby Center er et center beregnet til at betjene alle Greve Strands borgere. Centeret er beliggende centralt i bydelen, midt imellem strandvejen og Køge Bugt-motorvejen. I årene 2001-2002 blev centrets gange overdækket med glastag og udvidet med en føtex-bygning. I tilknytning til centeret ligger Greve Svømmehal, og vest for centret, på den anden side af Holmeagervej, ligger Greve Rådhus og Greve Gymnasium. Historie Centeret åbnede i 1979 som et åbent center. Oprindelsen til Greve Midtby Center går tilbage til Køge Bugt-planen i 1960'erne. Da den såkaldte "Køge Bugt-finger" fra Fingerplanen blev vedtaget i 1961, blev det besluttet, at området skulle inddeles i bydele beliggende mellem Køge Bugt og en planlagt motorvej, indbyrdes adskilt af grønne kiler. Byområdet Greve var i denne plan udset til at skulle rumme 19.450 indbyggere, og som et led i planen for områdets udbygning blev udpeget et centerområde beliggende nær den planlagte S-togsforbindelse, der skulle forbinde byfingeren med hovedstaden. Centerområdet omfattede områder på begge sider af den planlagte jernbaneforbindelse, og i tilknytning til dette var planlagt skoler og gymnasium i umiddelbar nærhed. I realiteten kom selve centeret dog kun til at ligge vest for jernbanen. I årene 2000-2002 påbegyndtes en ombygning af centeret samt områderne mod rådhuset og gymnasiet, præsenteret i Lokalplan 12.33. Alle gaderne i centret blev overdækket af et gennemsigtigt tag, og parkeringsarealerne blev omlagt og udvidet. Hertil kom også en stor føtex-bygning i centrets nordlige ende, samt flere erhvervsbygninger vest for centrets sydlige parkeringsplads. Den kørende adgang til den sydlige parkeringsplads, og det nye Centerholmen, blev ændret til en rundkørsel der forbandt begge sider af Holmeagervej, hvor der tidligere var to forskudte vejkryds. Kollektiv trafik Greve er beliggende ved siden af Greve Station, der foruden S-togslinjerne A og E betjenes af 224, 225 og Linje 600S. Noter Litteratur Arne Gaardmand: Dansk Byplanlægning 1938-1992, Arkitektens Forlag 1993, ISBN 87-7407-132-7. Greve Kommune: Lokalplan 12.33, Greve Kommune Tekniske Forvaltning 1998, tilgængelig online.
Tirpitz Museum

Tirpitz Museum (dánsky: Tirpitz Museet), také Blåvand Bunker Museum, je vojenské muzeum v dánském městě Blåvand. Muzeum je postaveno ve starém bunkru na základě návrhu společnosti Bjarke Ingels Group, po kterém je také pojmenováno, přičemž bunkr byl zároveň součástí Atlantického valu. V areálu se nachází výstava o Atlantickém valu, bunkru samotném, západním pobřeží Dánska, sbírce jantaru a jedna měnící se sezónní výstava. Historie Původní bunkr Tirpitz se začal stavět v roce 1944 jako součást obrany kolem města Esbjerg a zároveň jako součást Atlantického valu, který měl ochránit Třetí říši. Bunkr měl být dokončen na podzim 1945, ale po kapitulaci německých vojsk byla stavba v květnu 1945 zastavena a bunkr tak nebyl nikdy dokončen, přičemž byl také následně opuštěn. V roce 2012 bylo rozhodnuto předělat původní bunkr na muzeum, přičemž architektonickou soutěž nového muzea vyhrála firma Bjarke Ingels Group a stálé expozice navrhla holandská designová agentura Tinker Imagineers. Slavnostní otevření proběhlo 29. června 2017 a účastnil se jej také korunní princ Frederik a tehdejší ministryně kultury Dánska, Mette Bock. Design Muzeum je zabudováno do písečných dun, jako čtyři jednoduché linie, které se setkávají v křižovatce – zapuštěného centrálního nádvoří, ze kterého je přístup do všech čtyř expozic. Všechny expozice jsou směrem k chodbám a středu prosklené. Ocenění Muzeum vyhrálo také šest architektonických soutěží – například v roce 2017 ocenění IDCA, v roce 2018 SBID a roce 2019 cenu AIA v oblasti architektury. Výstavy Muzeum má dohromady 4 výstavní plochy, z nichž 3 jsou určené k stálé expozici. Dále je možnost vstoupit do původního bunkru a dělostřelecké věže s prosklenou rekonstrukcí dělostřeleckých děl. Stálé An Army of Concrete – výstava věnovaná Atlantickému valu a příběhům obyvatel z té doby West Coast Stories – výstava o historii dánského západního pobřeží za více než 100 000 let Gold of the Sea – největší výstava jantaru v Dánsku Dočasné V muzeu je k dispozici také dočasná, sezonní, výstava. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Tirpitz museum na Wikimedia Commons Oficiální stránky Tirpitz Museum na stránkách BIG Fotogalerie a nákresy muzea