NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Legetøjsmuseet (Nykøbing Falster)

For alternative betydninger, se Legetøjsmuseet. (Se også artikler, som begynder med Legetøjsmuseet) Legetøjsmuseet eller Legetøjsmuseet Nykøbing Falster er et legetøjsmuseum, der udstiller gammelt legetøj. Det er beliggende i den nordlige del af Nykøbing Falster tæt ved Nykøbing F. Sygehus. Museet har til huse i Ejegod mølle og de tilhørende bygninger, som inkluderer møllehuset og en lade. Møllen er fra 1816. Museet blev etableret i 2009, og det åbnede i maj 2010. Museets samling rummer legetøj fra 1840'erne frem til 1970'erne, hvilket bl.a. inkluderer bamser, modeltog, dukker, biler af mærket Tekno og tinsoldater. En del af samlingen rummer legetøj fremstillet i danske fængsler fra 1905 frem til 1970'erne. Den ældste dukke i museets samling stammer fra 1860. Galleri Referencer Eksterne henvisninger Ejegod Mølle Arkiveret 9. februar 2014 hos Wayback Machine
Lild Klitplantage

Lild Klitplantage er en af de yngste klitplantager i Danmark, idet plantningen først blev påbegyndt i 1930, og den har et areal på 2382 hektar, hvoraf de 1183 ha er skov, Hovedparten er nåletræ, men der er også omkring 120 ha med forskellige arter af løvtræ. Hele plantagen ligger på hævet havbund og er en del af et samlet statsejet areal på omkring 4.000 ha i området. Den ligger sydvest for Bulbjerg og Lild Strand i Thisted Kommune i Thy, mellem Vesterhavet og Lund Fjord. Den grænser mod nord op til Natura 2000-område Natura 2000-område nr. 44 Lild Strand og Lild Strandkær Den østligste del af plantagen er en del af Natura 2000-område nr. 16 Løgstør Bredning, Vejlerne og Bulbjerg. Plantagen grænser op til de store naturfredninger omkring Lild Strand og Bulbjerg ., og mod syd er Lund Fjord en del af den store fredning af Vejlerne . I Lild Klitplantage er der mange mindre søer og vandhuller,, hvor flere har et rigt insekt-, padde- og fiskeliv. Eksterne kilder/henvisninger Miniguide Lild Klitplantage (Areal nr. 81 og 82) på naturstyrelsen.dk
Lodbjerg Fyr

Lodbjerg Fyr er et fyr ved Vesterhavet i Lodbjerg Sogn i Thisted Kommune, tidligere Sydthy Kommune. Fyrtårnet er 35 meter højt, og lyset er med bakke og tårn 48 meter over havet. Det fredede fyr er stadig i drift, og lyser med to hvide blink hvert 20. sekund. Det er opført i 1883 af granitblokke fra Bohus i Sverige. Det ligger vest for Lodbjerg Klitplantage, og ud mod havet mod vest ligger den særprægede kystklint, "Sorte næse", som er op til 10 meter høj og består af moræneler. Fyret ligger i Nationalpark Thy, og mod nord ligger de store klitheder der udgør Natura 2000-område nr. 43 Klitheder mellem Stenbjerg og Lodbjerg. Mod syd ligger søerne Flade- og Ørum Sø, og længere mod syd Agger Tange og Krik Vig. Det er muligt at komme op i tårnet i dagtimerne. Referencer Eksterne henvisninger Om Lodbjerg Fyr Arkiveret 27. august 2013 hos Wayback Machine på danmarksnationalparker.dk Lodbjerg Fyr og Kystklint Arkiveret 23. maj 2013 hos Wayback Machine på naturstyrelsen.dk
Phare de Lodbjerg

Le phare de Lodbjerg (en danois : Lodbjerg Fyr) est un phare maritime situé sur la côte ouest du Danemark, au bord de la mer du Nord, dans la paroisse de Lodbjerg dans la municipalité de Thisted, anciennement la municipalité de Sydthy. Le phare mesure 35 mètres de haut et le feu (en totalisant la hauteur du terrain et celle de la tour) est à 48 mètres au-dessus du niveau de la mer. Le phare classé est toujours en fonctionnement et s’allume avec deux éclairs blancs toutes les 20 secondes. Il a été construit en 1883 à partir de blocs de granit de Bohus en Suède. Il est situé à l’ouest de la plantation de dunes de Lodbjerg, et face à la mer à l’ouest se trouve la falaise côtière distinctive, « Black Nose », qui peut atteindre 10 mètres de haut et se compose d’argiles morainiques. Le phare est situé dans le parc national de Thy, et au nord se trouvent les grandes landes dunaires qui composent la zone Natura 2000 n° 43 Dune Heaths entre Stenbjerg et Lodbjerg. Au sud se trouvent les lacs søerne Flade Sø et Ørum Sø, et plus au sud Agger Tange et Krik Vig. Il est possible de monter dans la tour pendant la journée. Voir aussi Notes et références (da) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en danois intitulé « Lodbjerg Fyr » (voir la liste des auteurs). Articles connexes Liste des phares et de bateaux-phares du Danemark Liens externes (da) « Lodbjerg Fyr - Nationalpark Thy » [archive], sur danmarksnationalparker.dk (consulté le 26 juin 2024). (da) « Lodbjerg Fyr og Kystklint » [archive] (consulté le 26 juin 2024). « Phare de Lodbjerg - Lodbjerg Klitplantage : 27 Photos - Jutland-du-Nord, Danemark », sur AllTrails (consulté le 26 juin 2024). « Leuchtturm Lodbjerg Fyr - Itinéraires de rando et marche », sur Komoot (consulté le 26 juin 2024). « Le phare et l’église de Lodbjerg », sur Voyage Hors Saison (consulté le 26 juin 2024). Portail des phares Portail du Danemark Portail de la mer du Nord
Lodbjerg fyr

Lodbjerg fyr är en 35 meter hög angöringsfyr i Thisted kommun på norra Jylland i Danmark. Den byggdes år 1883 av granit från Bohuslän i det som nu är Nationalpark Thy. Fyren konstruerades av den franska ingenjören Henry Lepaute och invigdes den 28 november 1884. Den var utrustad med en oljelampa och en roterande lins som drevs av ett urverk med ett 270 kg tungt lod. Oljelampan byttes ut mot en fotogendriven brännare med glödnät år 1904, som i sin tur ersattes av en glödlampa år 1955. Fresnel-linsen vrids idag med en elmotor men det gamla urverket och loden finns kvar. Lodbjerg fyr var bemannad till i början av 2000-talet och i fyrvaktarnas arbetsuppgifter ingick bland annat att rapportera de fåglar som dödats när de flög in i fyren till Zoologisk Museum. När den kulturskyddade fyren byggdes bestod området av sanddyner, men för att bromsa sandflykten planterades tallskog i Lodbjerg Klitplantage öster om fyren. Den har renoverats flera gånger och år 1999 byttes koppartaket på fyrlyktan ut. Fyren kan besökas dagtid och i fyrvaktarbostaden finns ett kafé. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lodbjerg fyr.
Lysbro Skov

Lysbro Skov er 153,5 hektar stor bynær skov ved Silkeborg, beliggende op til den vestlige del af Silkeborgs bymidte. Skoven består af tre områder, adskilt af den nord-sydgående Ringvej og den øst-vest gående forlængelse af Vestergade. Skovområder De tre skovområder er: Odden, der rækker ud i Silkeborg Langsø, med en fodgængerbro fra 1902, til bymidten nær spidsen mod øst Lysbrodelen, der ligger vest for ringvejen langs Silkeborg Langsø ud mod Lysbro. Her var tidligere lergrave til teglværkerne i Lysbro Pøtsøskoven der ligger syd for den gamle Herningvej ned til Ørnsø og består af store lavtliggende skovarealer, med den lille Pøtsø liggende i midten. Denne del er en del af Natura 2000-område nr. 57 Silkeborgskovene. Lysbro Skov med Odden ligger på en moræne-ø omgivet af tunneldale på alle sider, og den højeste del af skoven ligger omkring 40 moh. medens vandspejlet på de omgivende søer ligger omkring 20 moh. Ved vestenden af Kalgårdsvig ligger det 38 meter høje udsigtspunkt Fruens bænk . I Lysbro Skov findes i alt 67,9 ha (33,8 ha hvis man fraregner sødelene) med § 3-beskyttede naturtyper, der dog helt overvejende udgøres af de dele af Silkeborg Langsø og Ørnsø, som omkranser skoven. I selve skoven findes 6,6 ha mose, hvoraf det meste er bevokset med birk og el, 0,7 ha sø og 0,2 ha vandløb. Der er udlagt 31,6 ha under Naturskovsstrategien. Lysbro Skov ved Ørnsø er udlagt som hundeskov, men er ikke indhegnet. Se også Silkeborgskovene Eksterne kilder/henvisninger Silkeborg Statsskovdistrikt - Forslag til driften 2000-2014
Lytteposten ved Dueodde

Lytteposten ved Dueodde er en tidligere SIGINT-indhentningsstation brugt af Forsvarets Efterretningstjeneste (FE) fra 1961 og frem til januar 2012. Stationen blev taget i brug i starten af 1960'erne og fungerede frem til lukningen i 2012, dog var Forsvarets Efterretningstjeneste tilstede på Bornholm i en træhytte nær Aakirkeby allerede i 1948. Anlægget, som var en af Danmarks vigtigste bidrag til NATO-samarbejdet, blev etableret af Forsvarets Efterretningstjeneste under den kolde krig. Anlægget blev anvendt til indhentning af sovjetiske og de øvrige medlemmer af Warszawapagtens elektroniske udsendelser. Postens mest markante kendetegn er et 70 meter højt tårn af beton hvor der tidligere var installeret avanceret indhentningsudstyr. Efter sigende kunne lytteposten fra Dueodde opfange radiokommunikation mellem militære enheder helt ned til Tjekkoslovakiet. Ny lyttepost Til erstatning for lytteposten ved Dueodde, opretter Forsvarets Efterretningstjeneste en 85m høj mast ved Østermarie. Det skyldes forholdet til Rusland. Oplevelsescenter Området blev solgt i 2013. Forsvarets Efterretningstjeneste satte i efteråret 2014 anlægget til salg. Bornholmeren Michael Møller købte stedet, oprettede en selvejende institution med Carl Ilsøe som formand, og omdannede det til et oplevelsescenter, som åbnede den 15. juli 2015 og fik navnet Bornholmertårnet. Referencer Eksterne henvisninger fe-ddis.dk: Den elektroniske indhenter (SIGINT’EREN) Arkiveret 14. marts 2016 hos Wayback Machine bornholmertaarnet.dk: Oplevelsescenter
Låsby Stationsby

Låsby Stationsby er en bebyggelse i Østjylland, beliggende 3 km nordøst for Låsby, 4 km nordvest for Galten og 19 km nord for Skanderborg. Bebyggelsen hører til Skanderborg Kommune og ligger i Region Midtjylland. Låsby Stationsby hører til Låsby Sogn, og Låsby Kirke ligger i den nordlige ende af Låsby. Jernbanen Bebyggelsen opstod omkring Låsbys station på Aarhus-Hammel-Thorsø Jernbane (1902-56). Stationen blev lagt så langt fra byen for at banen kunne blive nede på kanten af ådalene og ikke skulle op i bakkerne ved Toustrup Mark og Sorring. Ved stationen blev der bygget enkelte huse og en brugsforening. Foruden banens eget varehus, der først blev opført året efter åbningen af banen, blev der opført et privat varehus til foderstoffer. I 1918 blev der opført en kartoffelmelsfabrik, som senere skiftede til at producere margarine, men ophørte inden 1930. Stationsbyen og Hammelbanen fik ikke den store betydning for selve Låsby, som lå tættere på hovedvejen Aarhus-Silkeborg. Så da der i 1920'erne og 1930'erne kom gang i lastbil- og rutebildrift, nægtede sognerådet i Låsby gentagne gange at bidrage til dækning af banens underskud. Således også i 1940, men der var baneselskabet presset af, at det kun kunne få del i et statstilskud, hvis samtlige kommuner i banens opland ville være med til at dække banens underskud. Derfor lukkede selskabet Låsby station et par uger omkring jul og lod sine rutebiler køre uden om sognet, og så måtte Låsby sogneråd give efter. Stationsbygningen er bevaret på Kjærlingsvej 3. Herfra kan banens tracé ses i begge retninger, men det er for det meste utilgængeligt. Eksterne kilder/henvisninger Asger Christiansen: Hammelbanen. bane bøger 1996, s. 118 f.
Melby Mølle

Melby Mølle er en jordstående hollandsk vindmølle med gennemkørsel. Den krøjes manuelt. Møllen, der er opført i 1879, består af en ottekantet overbygning med spåntækning på et fundament af kampesten. Den har kælder og gennemkørsel til vogntrafik. Driften ophørte i 1946, hvor hattehjulet blev ødelagt ved en storm, men lokale initiativer sikrede, at den blev bevaret og løbende restaureret. Møllen fremstår fuldt udstyret med det inventar, som den havde i 1946, men den er ikke funktionsdygtig efter at have stået stille siden da. Konstruktion og teknik . Melby Mølle er en ottekantet hollandsk mølle med kælder og gennemkørsel til vogntransport. Den ligger på en bakke, hvor det var muligt at grave gennemkørslen ind i bakken. Møllen har fire lofter og er beklædt med spån. Hatten er løgformet. Vingerne har hækværk til sejlene og vindbrædder. Krøjeværket er manuelt. Opbygning i etager Broloftet Det nederste loft, Broloftet, har navn efter broen, som er den konstruktion, der bærer kværnene på loftet ovenover. De kraftige stolper kaldes brostolperne Der er her bevaret en del af det oprindelige udstyr, bl.a. skallekværnen og sigter til at sigte melet. I 2026 er dette loft indrettet med plancher, der oplyser om møllens udseende og historie. Kværnloftet Kværnen, der maler kornet, er placeret på kværnloftet. I løbet af 1700 -tallet udvikledes det såkaldte stjernhjul, en mekanisme, der fordeler kraften til kværnene. I Melby Mølle er dette installeret på kværnloftet. Forskellen i diameter på stjernhjulet og kværnenes mindre stokkedrev øgede kværnenes hastighed betragteligt i forhold til tidligere møllers egenskaber. Der er opstillet tre kværne. Selve hovedakslen, der løber tværs ned gennem møllen, ender på dette niveau i et leje. Lorrisloftet Næste loft, lorrisloftet domineres af hejseværket, hvorfra det gennem lemme har været muligt at hejse sække op og ned efter behov. Stokkene har midtpå været forsynet med et tov, der gik ned til gennemkørslen. Hatloft Mølleakslen, der bærer vingerne, er via et hathjul forbundet til et stort vandret kamhjul på hathjulet i toppen af møllen. Dette kamhjul kaldes ”krondrevet” og er i Melby Mølle et tandhjul, lavet af metal.. Når møllen var i funktion, gik hattehjulet og krondrevet i indgreb, hvilket vil sige, at tænderne på hjulene var skubbet ind mellem hinanden. Rundt om hattehjulet sidder møllens bremse, persen. Noter Eksterne henvisninger Dansk Mølle Forum Hjemmeside for alle interesserede i de gamle vand- og vindmøller
Melby Windmill

Melby Windmill (Danish: Melby Mølle) is a smock mill located at Melby, Halsnæs Municipality, North Zealand, some 60 kilometres (37 mi) north west of Copenhagen, Denmark. History The windmill was built in 1878 for Hans Petersen, a sailor born in 1846 at Sjællands Odde. He operated it and a bakery until 1907. It has later been used as a sawmill. It was taken out of service in 1946 after the tailpole had been destroyed in a storm. Description The windmill consists of an octagonal tower clad in shingles and topped by an ogee cap. The cap carries the four Common sails. It is winded by a tailpole. The mill stands on a stone case, which has an underpass for wagons. Today The windmill is owned by Halsnæs Municipality. It has been restored, but not to working order. It is open to visitors. A key can be obtained in one of the neighbouring houses. See also List of windmills in Denmark Ramløse Windmill Hørsholm Windmill References External links
Morild (Hjørring Kommune)

Morild er en landsby i den østligste landzone af Hjørring Kommune med syv km til Tårs i Hjørring Kommune og fem km til Østervrå i Frederikshavn Kommune. Morild er en del af det gamle Tårs Sogn. I landsbyen findes Morild Kirke. I forskellige perioder i tiden mellem 1950-1985 rummede Morild by en skole og udover denne et særdeles aktivt handelsliv med en cykelhandler, en bilhandler, en trikotageforretning, en tankstation med smede og mekaniker værksted, to smede, en købmandsforretning, en brugsforening, en bager, en skomager, et mejeri og et medicinsk håndkøbssalg. Byens sidste detailforretning, Morild Købmandsforretning, lukkede i 1998. I 2013 eksisterede der stadig én aktiv tømrer/byggevirksomhed. Citater Herunder to uddrag fra Morild Bogen skrevet af gårdejer Jens Nielsen, Morild: (Bogen på ca. 60 sider kan læses i fodnoten: ) 1. uddrag "Hvis man kommer kørende eller gående, ad landevejen Hjørring - Sæby ,der hvor vejen snor sig op over bakkedragene mellem Sæsing og Østervrå, og kaster blikket mod nord ,ud over det kuperede terræn, vil man i klart vejr ude mellem bakkerne,straks lægge mærke til den lille landsby Morild, med sin smukke lille kirke knejsende på bakketoppen i den nordøstlige del af byen....." 2. uddrag "Morild ligger smukt med bakkedragene mod nord som et sikkert rygstød,og moser og engdragene mod syd, hvor ud over der er en vid udsigt, og hvorfra Morild og egnen har sit navn. I fordumstider var mosen mere fugtig og sumpet, end den er i dag, så i lune og fugtige sommeraftener og nætter kunne opstå Mor - ild (morild), der ses som en natlig lysen som skyldes mikroskopiske organismer, der vel er en slags selvlysende bakterie eller mider som opstår og muligvis kommer drivende udover kær og sumpede moser".Gamle mennesker har fortalt hvordan de en sommeraften var kørt i mosen for at hente et læs tørv, da det pludselig trak op til uvejr, og de ville da skynde sig hjem, da blev både de og hestene overbegjort af Mor-ild (morild). Hue, jakke og hestenes manker lyste som glødende ild, og jo mere de strøg og børstede for at få det af, jo værre blev det, først da de kom under tag var det væk." Eksterne henvisninger og kilder Morild Borgerforening - officiel hjemmeside Arkiveret 23. december 2018 hos Wayback Machine Fodnote
Vesthimmerlands Museum

Vesthimmerlands Museum er et statsanerkendt museum for arkæologi og nyere tids kulturhistorie og har Vesthimmerlands Kommune som sit geografiske ansvarsområde. Hovedsædet er museumsbygningen i Aars. Idéen til et himmerlandsk museum var oprindeligt Johannes V. Jensens. Han ville sikre, at en stor privat samling af oldsager forblev på egnen. Desværre nåede samlingen at blive solgt til USA, inden museet blev bygget, men tanken om et museum vandt efterhånden tilslutning. I 1920 stiftede man Vesthimmerlands Museumsforening og i 1935 blev der bygget et museum i Aars.[1] Nye udstillingsbygninger, tegnet af arkitekt Jens Bertelsen i samarbejde med Per Kirkeby, blev indviet i 1999.[2] Bygningerne hører til blandt Per Kirkebys hovedværker. Til Vesthimmerlands Museum hører afdelingen Stenaldercenter Ertebølle, der arbejder med levende formidling af kultur- og naturlandskabet rundt om Ertebølle Hoved. Udstilling På museet findes en permanent egnsspecifik udstilling med oldtid, middelalder og nyere tid i Vesthimmerland. Af kulturhistoriske genstande, kan man bl.a. se en kopi af det arkæologisk meget betydningsfulde Gundestrupkar fra ca. år 100 f.Kr., der blev fundet i Rævemosen ikke langt fra byen, samt forskellige genstande fra Borremose, hvor Borremosefæstningen fra jernalderen ligger placeret i den sydligste ende. Udstillingen rummer også flere interessante genstande fra stenalderen, f.eks. en kopi af det 5.200 år gamle dekorerede Skarpsallingkar fra Bondestenalderen, fundet i Vesthimmerland (1891) og kendt fra de danske 50-kronesedler (fra 2009).
Mølleporten

Mølleporten i Stege på Møn er den ene af kun to bevarede byporte i Danmark, hvor den anden er Vesterport i Faaborg. Den er et grundmuret porttårn i fire etager med et stejlt pyramideformet tag, formentlig opført i 1400-tallet, men først nævnt skriftligt i 1531 i Stege Bys bog. I slutningen af 1600-tallet blev der indrettet et fængsel på loftet i Mølletårnet. I portrummet er der brosten og langs væggene piksten. Alle etageadskillelser består af brædder og et svært bjælkelag. I 1873 besluttede man at nedrive Mølleporten, men man fik det ikke gjort, og i 1895 blev den fredet som fortidsminde. Samme år påbegyndte Erik Schiødte en restaurering, som var afsluttet 1896. Porten fik sit nuværende udseende i 1902 ved en hovedrestaurering, som blandt andet indebar en omfattende ommuring af facaden og en omsætning af taget. I 1909 udarbejdede H.B. Storck et restaureringsprojekt, som ikke blev ført ud i livet. I august 2019 modtog Vordingborg Kommune 10 mio. kr fra A.P. Møller Fonden til at restaurere bygningen, som blev genåbnet i 2025. Navnet refererer til dets placering for enden af det tidligere Møllestræde der førte ud til Møllemarken, hvor de fleste af byens møller stod i middelalderen. Tidligere er Storegade gået igennem porten, men der er siden anlagt vej rundt om portbygningen. Se også Fredede bygninger i Vordingborg Kommune Vesterport i Faaborg - den eneste anden byport fra middelalderen der er bevaret i Danmark. Referencer Eksterne henvisninger Om Mølleporten på Dansk Center for Byhistories Den digitale Byport
Mølleporten

Mølleporten i Stege på ön Møn i Danmark är en av två bevarade stadsportar i Danmark. Mölleporten var den norra av tre stadsportar i Stege, i förlängningen av nuvarande Storegade. De övriga två låg västerut i förlängningarna av Langegade och Skammestræde, nuvarande Raadstuestræde. Den är ett murat porttorn i fyra våningar med tak i pyramidform, som var inbyggt i en stadsmur från medeltiden. Mölleporten är troligen uppförd under 1400-talet, men dokumenterad först 1531 i Stege bys bog. Byggnaden är uppförd i munkesten (byggnadstegel i större format än dagens) med band av mursten av huggen kalksten, lokalt kallade "kridtsten". I portrummet är golvet av gatsten och väggarna murade med natursten. Alla etageavskiljningar består av tunga bjälklag med brädgolv. Mot slutet av 1600-talet inrättades ett fängelse i tornets takvåning. Ett beslut av byrådet om att riva Mölleporten togs 1873, då den ansågs vara i vägen för den ökade landsvägstrafiken. Detta rivningsbeslut genomfördes dock inte, efter en aktion av lokala intressenter och en insamling för att möjliggöra en restaurering. I stället förklarades den som byggnadsminne 1895. Samma år genomfördes en restaurering under ledning av Erik Schiødte, vilken avslutades året därpå. En andra restaurering gjordes några år senare och porten fick sitt nuvarande utseende 1902. Vid denna restaurering gjordes omfattande ommurningar av fasaden. Ytterligare ett restaureringsprojekt utarbetades 1909 av Hermann Baagøe Storck, vilket dock inte genomfördes. En tullbod för inkrävande av införselavgifter hade uppförts i slutet av 1700-talet på tornets sydsida. Denna tull avskaffades 1852, och boden revs 1896, varefter den utåtgående trafiken leddes runt tornet. År 1988 stängdes tornet helt av för genomgångstrafik. Namnet Mölleporten hänsyftar till dess placering i slutet av den tidigare Møllestræde, vilken ledde norrut ut ur staden till Møllemarken, där flertalet av stadens kvarnar var placerade under medeltiden. Källor Om Mølleporten på Dansk Center for Byhistories Den digitale Byport Om Mølleporten på historiskatlas.dk Noter
Mølsteds Museum

Mølsteds Museum er et kunstmuseum i Dragør, der beskæftiger sig med den danske maler Christian Mølsted (1862-1930), der boede i Dragør hele sit liv. Museet er indrettet i hans hjem og atelier, hvor han malede en stor del af sine værker. Museet udstiller et udsnit af disse. Det er en del af Museum Amager
Møns Museum

Møns Museum er et kulturhistorisk museum i Stege på Møn. Museet har til huse i Empiregården, der er en gammel købmandsgård. Museet er en del af Museum Sydøstdanmark og tjener desuden som lokalarkiv for Møn. Møns museum blev grundlagt i 1914, men blev først indrettet i Empiregården, der ligger lige ved siden af Mølleporten, i 1958. Den permanente udstilling indbefatter en udstilling om Stege Havn, Møns historie fra 1660-2000 samt en udstilling om migration på Møn. Der er kulturhistoriske samlinger fra Møn, Bogø, Farø og Lindholm og udstillingen rummer desuden en samling oliemalerier og kobberstik, der viser kystområder i kommunen, samt en smykkesamling. Referencer
Nakskov Skibs- og Søfartsmuseum

Nakskov Skibs- og Søfartsmuseum er et historisk museum i Nakskov på det vestligste Lolland. Museet beskæftiger sig med skibe, søfart og skibsbygning med udgangspunkt i lokalområdet samt arbejdsforholdene for personer beskæftiget inden for søfart. Museet udstiller bl.a. navigationsudstyr, skibsmodeller, uniformer, værktøj og andet der har med skibsfart at gøre. Derudover har museet en udstilling om Nakskov Skibsværft og skibene Skoleskibet Danmark, der blev bygget på værftet i 1933 og Jutlandia, der blev bygget i 1934. Museet blev etableret i 1996 med støtte fra bl.a. Nakskov Byråd og Marineforeningen i Nakskov og åbnede dørene i maj 1997. I 2008 besøgte Troels Kløvedal museet for at filme en del af fem film på DR i anledning af søværnets 500-års jubilæum i 2010. Beliggenhed Museet havde oprindelig til huse i Havnebygningen, en rød murstensbygning med tårn og tårnur lige ud til havnen i byen, som blandt andet havde været havnearbejdernes spiserestaurant, baderum og toilet. I 2024 blev museet flyttet til Klostergade 22, der tidligere havde huset Nakskovs bibliotek. Samtidig flyttede også Peter Freuchen Selskabet ind i de nye lokaler ved siden af søfartsmuseet. Selskabet laver udstillinger om Peter Freuchens liv, Grønland og arktisk forskning. Referencer