NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bellevue Teatret

The Bellevue Teatret (English: Bellevue Theatre) is a theatre in Klampenborg at the northern outskirts of Copenhagen, Denmark. Opened in 1936 to the design of Arne Jacobsen, the building is considered one of his most important architectural works and exemplar of Danish functionalism. The theatre is part of a scheme also including the adjoining Bellevue Beach and residential block and was, at the time, seen as a manifestation of "the dream of the modern lifestyle". History In the early 1930s, Arne Jacobsen won a competition for a masterplan for the Bellevue area in Klampenborg, Gentofte Municipality, shortly after opening his own architectural office in 1930. The Bellevue Teatret was the last stage of this scheme, which also included facilities for the local Bellevue Sea Bath and the Bellavista residential buildings. The theatre opened in 1936 as a mondain summer theatre. It closed a few seasons later, then operating as a cinema until 1980, when it was reopened as a theatre and film centre by Jes Kølpin. Building The building is considered one of the most important architectural work by Arne Jacobsen, exemplar of early Danish functionalism. The inside has mosaic decorations and is noted for the retractable roof. Walls, balcony and proscenium are clad in canvas and bamboo. The front curtain shows a beach girl, painted by Åge Sikker Hansen. Repertoire Since the reopening as a theatre, the repertoire has been dominated by modern music performances, particularly rock musicals. An annual tradition is a Summer Ballet. Until the 2008 season produced in cooperation with Copenhagen International Ballet, it is now made in produced in cooperation with Tim Rushton and Danish Dance Theatre. Bibliography Strømberg, Ulla: Bellevue Teatret. Arkitektur og teater i Arne Jacobsens bygningsværk. Forlaget Bogvaerket.dk References
Bellevue Teatret

Le Bellevue Teatret, (en français : le théâtre Bellevue), est un théâtre situé à Klampenborg dans la municipalité de Gentofte et la banlieue de Copenhague. Il a été inauguré en 1936. Présentation Le Bellevue Teatret a été construit sur les plans de l'architecte danois Arne Jacobsen. Il est considéré comme une réalisation majeure dans le style architectural du fonctionnalisme, principe selon lequel la forme des bâtiments doit être exclusivement l'expression de leur usage. Le théâtre jouxte la plage de Bellevue Strand qui fut très fréquentée dès les années 1930 par les résidents de la capitale danoise. C'est l'architecte danois Arne Jacobsen qui remporta le concours pour la réalisation d'une tel ouvrage culturel, organisé, au début des années 1930, par la municipalité de Gentofte pour la commune de Klampenborg. Le théâtre est décoré intérieurement par des mosaïques et sa toiture est rétractable. Depuis son ouverture, le Bellevue Teatret présente une programmation essentiellement musicale, musique moderne et concerts de rock. Bibliographie (da) Strømberg, Ulla: Bellevue Teatret. Arkitektur og teater i Arne Jacobsens bygningsværk, éditions Forlaget Bogvaerket. Lien externe (da) Le Bellevue Teatret Portail du théâtre Portail du Danemark
Bellevue Teatret

Bellevue Teatret är en teater på Strandvejen i Klampenborg norr om Köpenhamn. Teatern invigdes i juni 1936 som en sommarteater. Den ritades av arkitekten Arne Jacobsen och anses vara ett av hans viktigsta verk i funktionell stil och ett fint exempel på Bauhaus-arkitektur. Teatersalongens väggar är klädda med blåvitrandig kanvas och scen och loger med bambu. Taket över salongen kan öppnas och en restaurang har inretts i sidobyggnaden. Efter något år tvingades teatern stänga och byggnaden användes som biograf till 1979 då teatersalongen öppnade igen. Restaurangen byggdes om till bostäder men öppnade igen i mindre skala år 1999. Teatern blev byggnadsminne 1988 och året efter lades biografen ned. Byggnaden renoverades med stöd av Realdania och återfördes till sitt ursprungliga utseende 2001–2002. Renoveringen fick pris av Europa Nostra 2003. Teatern har plats för cirka 700 åskådare och spelar huvudsakligen egna produktioner. Varje år kring jul spelas en teaterpjäs baserad på Thorbjørn Egners barnbok Folk och rövare i Kamomilla stad. Källor Externa länkar Officiell webbplats Wikimedia Commons har media som rör Bellevue Teatret.
Bopa Plads

Bopa Plads er en plads på Indre Østerbro i København, der ligger ved Randersgade, Viborggade og Løgstørgade. Pladsen har sit navn efter den tidligere anvendelse af den mintgrønne bygning Løgstørgade 8, opført 1885. Under 2. verdenskrig formodes sabotagegruppen BOPA at have haft sit hovedsæde her. I dag rummer bygningen Café Bopa, tidligere Café Prøven. Bopa Plads, der ikke tidligere var navngivet, fik sit navn i 1995 for at markere 50-året for besættelsens ophør. Pladsen rummer foruden en anden café også en legeplads og en petanquebane. Pladsen opstod i sin tid, da vejen til Ny Kalkbrænderi slog et knæk. Den gik, hvor Randersgade og Løgstørgade går i dag. Pladsen blev i 1890 belagt med fliser og blev uofficielt kaldet Trekantpladsen. I forbindelse med en sanering af trafikken på Østerbro i 1975-1977 blev kørende trafik bandlyst og der blev opført en legeplads. Grundet caféerne ved pladsen er den særligt om sommeren et yndet tilholdssted. Det blev særligt tydeligt, at borgerne på Østerbro holder af pladsen, da Københavns Kommune i 2013 fremlagde planer om at lukke pladsen og nedrive den ene af caféerne for at bygge børneinstitutioner. Det førte til demonstrationer såvel på Bopa Plads som protester på nettet. Planerne blev siden droppet. Ingen har adresse på pladsen, idet bygningerne i stedet har adresse på enten Viborggade eller Løgstørgade. Referencer Eksterne henvisninger
Melchiors Plads

Melchiors Plads er en plads, der er beliggende mellem Nordre Frihavnsgade og Marstalsgade på Indre Østerbro i København. Pladsen er opkaldt efter grosserer Moritz G. Melchior (1816-1884), der boede på den nærliggende ejendom Rolighed. Karrébebyggelsen ved pladsen er opført omkring 1890. Tidligere havde sporvognslinje 3 endestation på pladsen. Pladsen rummer i dag et springvand og et offentligt toilet. Referencer Eksterne henvisninger
Schloss Riberhus

Das Schloss Riberhus in Ribe im südlichen Dänemark wurde im 12. Jahrhundert unter König Niels als Burg im Bereich des dänischen Grenzlands errichtet. Das Schloss wurde im 17. Jahrhundert weitgehend zerstört, die als Riberhus Slotsbanke bezeichneten Überreste sind für Besucher zugänglich. Geschichtlicher Überblick Das genaue Gründungsdatum der Burg zu Ribe ist nicht mehr bekannt, spätestens 1127 war sie soweit bewohnbar, dass König Niels hier die Hochzeit seines Sohnes Magnus ausrichten lassen konnte. Schloss Riberhus diente vom 12. bis zum 14. Jahrhundert als regelmäßige Residenz des zu dieser Zeit noch wandernden dänischen Hofs. Nachhaltig bekannt war es als Wohnsitz der Königin Dagmar, die in der Region hoch verehrt wurde und an die heute eine Skulptur auf dem Schlosshügel erinnert. Nach dem 14. Jahrhundert wurde die Burg seltener bewohnt und verfiel zum Teil. Während des Dreißigjährigen Krieges besetzten schwedische Soldaten die Festung, die durch das stete Bombardement der Kriegsgegner daraufhin weitgehend zerstört wurde. Die Ruinen dienten ab 1685 als Steinbruch. Die Überreste des Schlossbezirks wurden in den 1940er Jahren restauriert. Von der einstigen Burg Riberhus sind heute noch der Schlosshügel, die Wälle und Wassergräben und wenige Mauerreste zu sehen, die sich allesamt am nordwestlichen Stadtrand Ribes erstrecken. Weblinks Riberhus Slotsbanke auf www.ribe1300.dk (dänisch) Literatur Chr. Axel Jensen: Riberhus Slotsbanke, Nationalmuseets Blaa Bøger, 1942.
Riberhus

Riberhus var en gränsborg i Ribe i Jylland i Danmark. Riberhus uppfördes som gränsborg i början av 1100-talet under kung Nils. Det byggdes i marsklandet omedelbart väster om Ribe på en åtta meter hög borgvall och omgavs av vallgravar. Det ingår i folksägnerna om drottning Dagmar och det finns en staty av henne på borgvallen. Det användes till och med 1300-talet regelbundet som kungaresidens av det kringresande danska hovet. Sista gången borgen byggdes till var på 1500-talet under kung Kristian III. Riksamiralen Albert Skeel disponerade slottet mellan 1601 och 1627 och åter mellan 1628 och 1639. Slottet blev skadat 1659 under kriget med Sverige. Det användes från 1685 som stenbrott och revs. Borgvallen undersöktes arkeologiskt av Nationalmuseum i början av 1940-talet och borgresterna restaurerades. Vallgrav, borgvallar och begränsade rester av murarna återstår idag. Fotogalleri Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från tyskspråkiga Wikipedia, Schloss Riberhus, 1 oktober 2013. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Riberhus.
Sydbank

De AL Sydbank is een bank in Denemarken.Fusie December 2025 Sydbank, Arbejdernes Landsbank, Vestjysk Bank: AL Sydbank. 140 bankfilialen. Deze bank ontstond in 1970 uit een fusie van vier regionale banken. Het hoofdkantoor staat in Aabenraa. Deze bank is ook actief in Duitsland. Sydbank staat in de OMX Copenhagen 20 genoteerd. De bank is sponsor van de Sydbank Arena, een sport- en evenementenhal in Kolding en van SydBank Masters, een golftoernooi. Externe link Officiële website
Rydhave (Vinderup)

For alternative betydninger, se Rydhave. (Se også artikler, som begynder med Rydhave) Rydhave er en gammel herregård 3 km sydøst for Venø Bugt, nær Vinderup og Handbjerg. De første dokumenter om Rydhave er fra 1377, da Albert Andersen Eberstein og hans farbror, Henrik Albertsen, nævnes at have pantsat gården til Hr. Aage Hethesen Puder. Hovedbygningen Hovedbygningen er til dels omgivet af grave, der består af fire fløje med kamgavle og ved hovedfløjen et højt ottekantet tårn med spir. De tre fløje er med kældre, den ene fløj er opført i midten af det 19. århundrede, mens de andre stammer fra slutningen af det 16. og midten af 17. århundrede. Mellem tårnet og den ene fløj er en muret portbue, der lukker for borggården. Ladebygningerne er fra 1850. Nuværende brug Rydhave blev i 2017 renoveret, anvendes til Bed&Breakfast og udlejning til virksomheder og private. Virksomhederne kan afholde konferencer, møder og teambuilding, mens private kan afholde bryllup, barnedåb, konfirmation etc. Ejere omkring 1300 - Albert Andersen Eberstein og Henrik Albertsen ???? - Axel Nielsen Rosenkrantz (17. marts 1472 - 4. februar 1551) 1551 - Niels Axelsen Rosenkrantz (29. september 1505 - 1581, søn af Axel Nielsen Rosenkrantz) 1581 - Timme Rosenkrantz (ca. 1540 - 11. oktober 1592) 1592 - Birgitte Rosenkrantz 1606 - Anne Nielsdatter Kaas (datter af Birgitte Rosenkrantz) 1615 - Anna Nielsdatter Lykke (2. november 1568 - 20. marts 1645) Claus Maltesen Sehesteds enke køber Rydhave 1645 - Malte Clausen Sehested (søn af Anna Nielsdatter Lykke) 1661 - Margrethe Reedtz (enke efter Malte Clausen Sehested) 1693 - Frederik Sehested (søn af Margrethe Reedtz) 1726 - Birgitte Sophie Sehested (enke af Frederik Sehested, død i 1755) 1753 - Jens Sehested (1710 - 1773, oberstløjtnant og søn af Birgitte Sophie Sehested) 1773 - Elisabeth Birgitte Sehested (1727 - 1855, enke efter Jens Sehested og gift med Frederik von Numsen i 1775) 1783 - Niels Sehested (1756 - 1821) 1825 - Niels Sehesteds kreditorer solgte den 1825 til Viborg Stiftsamt for 6100 Rd. 1828 - Henning Peter Bracht for 11.000 Rd. 1856 - Karl Vilhelm August Christensen for 75.000 Rd. 1858 - Lensgreve dr. fil. Raben (-1875) for 100.000 Rd. 1872 - Hofjægermester og greve Frederik Vilhelm Steen Danneskiold-Samsøe 1895 - Eugenie Frederikke Charlotte Clara Danneskiold-Samsøe (gift med Frederik V.S. Danneskiold-Samsøe) 1910 - Udstykket ? - fru Jo Jacobsen 1923 - rentier O. Skibild, Ringkøbing senest 1948 - brødrene Kr. Elmholdt og Svenning Elmholdt 1956 - Hovedbygning og park blev erhvervet af efterskolen Rydhave Slots Efterskole Referencer Eksterne henvisninger runeberg.org/trap Rydhave Slots Efterskole
Rydhave

Rydhave är ett slott på den norra delen av halvön Jylland i nordvästra Danmark. Slottet är beläget i Ryde socken i Holstebro kommun, mellan städerna Holstebro och Skive. Slottet tillhörde i äldre tid Claus Maltesen Sehested, som dog som ståthållare på Ösel 1612. Det gick sedan i arv inom släkten Sehesteds ägo fram till 1800-talet, då det såldes till länsgreve Raben. Redan i slutet på 1700-talet hade man dock börjat sälja av delar av de underlydande godsen. Källor Nordiska Taflor Pittoreska utsigter från Sverige, Norge och Danmark i träsnitt med text band 1.
Orupgård

Orupgård nævnes første gang i 1231, som en jagtgård under Kronen, og var i begyndelsen af det 16. århundrede en avlsgård under Nykøbing Slot og blev i 1770 til en Sædegård. Gården ligger i Idestrup Sogn, Guldborgsund Kommune. Hovedbygningen er opført i 1860-1862 ved Ernst H. Glüer og ombygget i 1940 ved Oscar Gundlach-Pedersen. Godsforvalterboligen er tegnet af P.V. Jensen Klint og opført 1905-07. Orupgaard Gods er på 1.225 hektar med hestesportscenteret Brændte Ege. Ejere af Orupgård 1231-1766 Kronen 1766-1793 Christian Hincheldey 1793-1809 Laurentia Hofgaard gift Hincheldey 1809-1823 baron Charles friherre de Selby 1823-1840 baron Charles Borre friherre de Selby 1840-1889 Edward Tesdorpf 1889-1937 Edward Frederik Jakob Tesdorpf 1937-1939 Sophie Tutein gift Tesdorpf 1939-1954 Knud Højgaard 1954-1977 Erik Højgaard 1977-1999 Knud Højgaard 1999-2005 Knud Højgaard / Thomas Højgaard 2005- Thomas Højgaard Eksterne henvisninger Orupgård Gods Orupgaard - fra Dansk Center for Herregårdsforskning Arkiveret 11. februar 2017 hos Wayback Machine Fæstegaarde under Orupgaard Gods Kilder J.P. Trap: Danmark, 5. udgave (Kraks Landbrug)
Orupgaard

Orupgaard is a manor house located 6 kilometres (3.7 mi) east of Nykøbing and 3 kilometres (1.9 mi) north of Idestrup on the Danish island of Falster. With a history dating from the 13th century, Orupgaard today manages over 1,200 hectares (3,000 acres) of farmland and forest as well as an equestrian facility at Brændte Ege Avlsgaard. History Early history Orupgaard is first mentioned in the Danish Census Book in 1231 as Oræthrop. It consisted of a few small farms managed by Nykøbing Palace on behalf of the Crown. Around 1660, they were merged into one property. Christian Hincheldey After Orupgaard was completely destroyed by fire in 1718, the land was leased out to farmers until 1766 when Christian Hincheldey bought the estate. He had also bought nearby Kringelborg. He had a reputation for being a brutal landlord and was involved in many disputes with the farmers on his estates. Selbye family In 1809, Hincheldey's widow sold Orupgård to the English baron Charles August Selby (1755–1823) who built a fine new manor which he left to his son Charles Borre de Selby. Tesdorpf family In 1840, Edward Tesdorpf, the son of a Hamburg merchant, bought the estate, introducing a style of innovative farming which was widely recognized as a model to be emulated. He thoroughly drained and fertilized the land, brought in new breeds of cattle and built a dairy, achieving a five-fold increase in production by 1890. Tesdpråf passed Orupgaard down to his eldest son Frederik Tesdorpf. Højgaard family In 1938, Frederik Tesdorpf 's widow, Spåhie Tesdorpf, née Tutein, sold the estate to Knud Højgaard (1878 –1968), a civil engineer, who completely redesigned the building in the style of an English country home. His son, Erik Højgaard who administered the estate from 1954, was among the first to fully mechanize farm production in the area. The owner today is Thomas Højgaard. Architecture The manor house is built in "English style". It has plastered walls and a mansard roof. Grounds A stand of chestnut trees is situated north of the manor house. A stable wing, a dairy building and a carriage house are all of yellow stone. Brændte Ege ("the burnt oak") riding center was created in 1905 after the merger of three farms. One of these, Nøjsomhed, originally belonged under the manor of Gjedsergaard, while the other two were tenant farms under Orupgaard, named Kaaregaarden and Griggegaarden. The merged farm received its name ("burnt oak") after a nearby forest, so called because Swedes burnt it in 1658. Cultural references Orupgaard is used as a location in the 1959 comedy Charles tante. List of owners (1230–1766) The Crown (1766–1793) Christian Hincheldey (1793–1809) Laurentia Hofgaard, gift Hincheldey (1809–1823) Charles de Selby (1823–1840) Charles Borre de Selby (1840–1889) Edward Tesdorpf (1889–1937) Frederik Tesdorpf (1937–1939) Sophie Tesdorpf, née Tutein (1939–1954) Knud Højgaard (1954–1977) Erik Højgaard (1977–2005) Knud Højgaard * (1999–present) Thomas Højgaard References External links Official site (Danish language)
Torbenfeldt

Torbenfeldt er en herregård i Frydendal Sogn i Holbæk Kommune, Region Sjælland. Herregården ligger i det tidligere Tuse Herred, Tornved Kommune, Holbæk Amt. Torbenfeldt nævnes første gang i 1377 og blev kaldt Frydendal fra 1654 til 1906. Hovedbygningen er opført i 1577 og ombygget i 1750-1767, af Charles Abrahams i 1880'erne (påbygning af kamtakker) og igen i 1906. Det gule Palæ, opført 1906-07 af Ivar Bentsen som supplement til hovedbygningen, blev nedrevet august 1976. Torbenfeldt / Orelund Godser er på 1842 ha. Ejere af Torbenfeldt (1377-1405) Evert Moltke (1405-1436) Gertrud Grubendal (1436-1443) Herman von Oertzen (1443-1492) Engelbrecht Albrechtsen Bydelsbak (1492-1500) Laurids Engelbrecht Bydelsbak (1500-1525) Mette Lauridsdatter Bydelsbak gift Gjøe (1525-1558) Albrecht Gjøe (1558-1589) Anne Ottosdatter Rosenkrantz gift Gjøe (1589-1616) Dorte Albrechtsdatter Gjøe (1616-1642) Otte Pedersen Brahe (1642-1666) Manderup Ottesen Brahe (1666-1668) Birgitte Trolle gift Brahe (1668-1670) Frederik 3. (1670-1671) Christian 5. (1671) Christoffer Parsberg (1671-1684) Anne Cathrine Parsberg gift Pogwisch (1684) Rasmus Vinding (1684-1687) Poul Vinding (1687-1707) Johan Rantzau (1707-1710) Christian Rantzau-Friis (1710-1713) Erik Steensen (1713-1714) Vibeke Urne gift Steensen (1714-1717) Vincents Lerche (1717-1731) Albrecht Philip von Eynden (1731-1762) Vibeke Krag gift von Eynden (1762-1765) Bartholomæus Bertelsen de Cederfeld (1765-1770) Stephen Hansen (1770-1773) Dorothea Sophie Ravn gift Hansen (1773-1774) Slægten Ravn-Hansen (1774-1796) Vilhelm August Hansen (1796-1801) Inger Charlotte Graah gift Ravn-Hansen (1801-1851) Jacob Frederik van Deurs (1851-1852) Slægten van Deurs (1852-1873) Carl Eduard van Deurs (1873-1906) Christian Rosenkilde Treschow (1906-1948) Frederik Treschow (1952-1985) Kammerherre Fritz Treschow gift med Lise Trock-Jansen 1985- Kammerherre, Hofjægermester Peter Treschow, til Torbenfeldt gift med Christina Treschow, født Falster. Kilder J.P. Trap: Danmark 5.udgave, Kraks Landbrug Eksterne henvisninger
Kanhavekanalen

Kanhavekanalen var en gravet kanal, der i germansk jernalder blev anlagt på tværs af den smalle landtange der forbinder nordøen og sydøen på Samsø på langtangens (og øens) smalleste sted fra Mårup Vig i vest til Stavns Fjord i øst. Kanalen, der er ca. 500 meter lang og 11 meter bred, er et fremragende stykke ingeniørarbejde, og kanalen kunne besejles af fartøjer med op til ca. 1 meters dybgang. Brinkerne var i dele af kanalen beklædt med et bolværk af to til fire vandrette træplanker, der er dendrokronologisk dateret til år 726. Projekt Danmarks Oldtid i Landskabet satte i 2016 en cortenståls-model af Ladbyskibet til kaj i den gamle kanal, sammen med en rekonstruktion af kanalens bolværk så man kan forestille sig, hvordan den militære flådehavn så ud, da man benyttede den menneskeskabte kanal for over 1000 år siden. Funktion og udgravninger i nutiden Man formoder, at den har været en del af Vikingetidens omfattende forsvarssystemer og har formentligt stået i forbindelse med en naturhavn i Stavns Fjord. En flådestyrke placeret i den velbeskyttede Stavns Fjord har med udkig fra Hjortholm eller Vorbjerg kunnet kontrollere den nord-sydgående sejlads langs den jyske østkyst og sejladsen mellem Jylland (nord og midt) i vest og Sjælland og Skåne i øst. Undersøgelser foretaget af forskere ved Moesgård Museum, tyder på, at kanalen skal ses som et led i en flådebase i Stavns Fjord eventuelt som bidrag til søforsvaret af vikingetidens vigtigste danske by, Århus. Kanhavekanalen blev første gang undersøgt i 1960 hvor en udgravningsgrøft viste, at kanalen var fra vikingetiden. 1977 blev et nyt tværsnit i kanalen udgravet, og i 1979 daterede man, på baggrund af det meget velbevarede træ fra bolværket som flankerede kanalen, til at være opført i år 726. Bolværket med ca. 4 svære planker på indtil 4 m længde var fastgjort med træpløkker til den bagvedliggende undergrund. Kanalen er i nutiden på grund af tilsanding og landhævning tørlagt. Kanalens vandybde for ca. 1.300 år siden har formodentlig været lidt under 1 meter. Det lavtliggende område omkring Stavns Fjord var i stenalderen dækket af vand, men i vikingetiden var landhævningen sandsynligvis så fremskredet, at man var nødt til at etablere kanalen. Det opgravede sand blev anbragt på området langs kanalens sider. I ca. en meters afstand fra kanalen sider blev der anlagt lave tørvevolde som sandsynligvis blev brugt til en gang- eller træksti langs kanalens sider. Se også Dannevirke Helgenæs Trelleborge Århus Referencer Eksterne henvisninger og kilder Kanhavekanalen over Samsø Arkiveret 26. maj 2018 hos Wayback Machine – flere oplysninger og mange billeder Kanhave - kanal Arkiveret 26. oktober 2018 hos Wayback Machine
Kanhave-Kanal

Der Kanhave-Kanal (dänisch Kanhavekanalen) ist ein in die Vorwikingerzeit datierter, etwa 500 Meter langer Durchstich durch die dänische Insel Samsø im Kattegat. Er war 11 m breit und so flach, dass ihn nur Schiffe mit geringem Tiefgang passieren konnten. Der heute verlandete Kanal lag etwa einen Kilometer nördlich von Stavns und verband den Stavns Fjord und die Mårup Vig. Er ist noch im Gelände als kräftige Eintiefung erkennbar. Die Inselbewohner stellten die ursprüngliche Trennung der Insel, die durch die Landhebung (vielleicht nicht vollständig) verschwunden war, wieder her. Der Bau des Kanals konnte anhand der an einigen Stellen verbauten Planken dendrochronologisch auf das Jahr 726 also in die Vorwikingerzeit datiert werden. Der Berater Karls des Großen, Alkuin nennt in der Vita des Heiligen Willibrord für diese Zeit einen dänischen Herrscher Ungendus. Es handelt sich nicht um einen Namen, sondern um ein lateinisches Gerundiv: Ungendus bedeutet: Ein zu Salbender. Alkuin deutet damit an, dass der Herrscher königliche Gewalt gehabt habe, dem die christliche Königssalbung aber fehle. Der Kanal kann dazu gedient haben, im Fjord stationierten Wikingerschiffen ein Auslaufen nach Westen zu ermöglichen und die Einfahrt in Großen und Kleinen Belt zu kontrollieren. Literatur Anne Nørgård Jørgensen: Nye undersøgelser af Kanhavekanalen på Samsø. Marinarkæologisk Nyhedsbrev 5. Roskilde 1995. Karsten Kjer Michaelsen: Politikens bog om Danmarks oldtid. Politiken, Kopenhagen 2002, ISBN 87-567-6458-8 (Politikens håndbøger) S. 102 Weblinks Foto (Memento vom 10. Oktober 2016 im Internet Archive) Einzelnachweise