NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Planétarium Tycho Brahe

Le planétarium Tycho Brahe est situé à Copenhague, au Danemark, à la pointe sud de Skt. Jørgens Sø. Le planétarium a été construit à l'emplacement où était situé précédemment le théâtre Saltlageret. La première pierre fut posée le 22 février 1988 et le planétarium ouvrit ses portes le 1er novembre 1989. Les fonds pour la construction proviennent d'une donation de 50 millions de couronnes danoises de Bodil and Helge Petersen à la fondation Urania, laquelle gérait la construction du planétarium. La planétarium possède un écran IMAX demi-sphérique (technologie Omnimax identique à celle de La Géode à la Cité des sciences et de l'industrie de la Villette à Paris) lequel permet la projection de 4 000 étoiles, du soleil et des planètes. Il propose également une petite exposition d'outils astronomiques anciens dont quelques antiques télescopes. Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Tycho Brahe Planetarium » (voir la liste des auteurs). Liens externes Site officiel Ressource relative à la recherche : Horizon 2020 Ressource relative à l'architecture : Structurae Portail de l’astronomie Portail de Copenhague
Skovbrynet Skole

Skovbrynet Skole (tidligere Værebro Skole) er en kommunal grundskole i Gladsaxe Kommune. Skolen er en international og digital profilskole (Go Global), der er certificeret af Cambridge International Examinations. Fra 1968 - 2012 hed skolen Værebro Skole. Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside Referencer
Kino Den Blå Engel

Kino Den Blå Engel er en biograf i Kalundborg på Vestsjælland. Den blev grundlagt i 1958 under navnet Ny Kino. Historie Ny Kino blev etableret af Ejvind Nielsen i 1958 med en sal med plads til 370 personer. Efter amerikansk forbillede åbnede han også grillbaren Kinogrillen i forbindelse hermed. I 1982 udvidede man med yderligere en sal, hvor der var plads til 50 personer. Nielsen overdrog biografen til sin datter, Birte Berggreen Jensen, i 1988, og hun lukkede grillen, for at lave den om til en foyeområde for biografens gæster. Økonomiske vanskeligheder gjorde i 1990, at Jensen tilbød Kalundborg Kommune at købe biografen, og lade hende leje sig ind. I stedet gav kommunen et stort tilskud til en gennemgribende renovering, der var færdig i 1993. Jensen solgte i 2003 til de nuværende ejere, der omdøbte den til Den Blå Engel. Ved deres 10-års jubilæum i 2013 blev der samlet penge ind til at få nye stole i salen. Under coronaviruspandemien i 2020 mistede biografen omkring 1 mio. kr. i billetindtægter. Ejerne åbnede derfor et ishus ved siden af biografen, for at få nye indtægter til stedet henover sommeren. Referencer
Kalundborg gamle Rådhus

Kalundborg gamle Rådhus, også omtalt som Kalundborgs ældste Rådhus er et middelalderligt rådhus, der ligger i Adelgade i Højbyen, der er den ældste bykerne i Kalundborg på Vestsjælland. Bygningen blev sandsynligvis opført i første halvdel af 1400-tallet, og den fungerede som byens rådhus fra 1539-1854. den var oprindelige en del af naboejendommen i Adelgade 6, kaldet Bispegården. I 1850 lejede man det ud som byens gældsfængsel. Bygningen blev fredet i 1918. I dag bruges den som byrådssal. Beskrivelse Det gamle Rådhus er opført i munkesten med et sadeltag af røde teglsten. Gavlen ud mod Adelgade har kamtakker. Døren til bygningen er halvt i kælderplan. To vinduer med romanske spidsbuer sidder i gavlen. Se også Fredede bygninger i Kalundborg Kommune Bispegården - bygning ved siden af Højbyen - den middelalderlige bydel hvor rådhuset ligger Referencer Litteratur Kalundborgs Historie, Bind 3, ”Byens Huse”. Kalundborg Kommune Eksterne henvisninger
Nørrejyllands Tøjhus

Nørrejyllands Tøjhus er en fredet bygning på Udbyhøjvej i Randers opført i begyndelsen af 1800-tallet umiddelbart efter krigen med England (Slaget på Reden). General Adam Ludvig Moltke tog initiativet, og arkitekt var Anders Kruuse Tøjhuset ligger lige over for Østre Kirkegård og består af en bygning i to stokværk med en hovedfløj og to sidefløje, desuden en kasernebygning, flere mindre bygninger, et vagthus og i nogen afstand et krudttårn. Hovedbygningen blev opført 1801-1802, enkelte af de mindre bygninger 1805. Opførelsen kostede i datidens mønt ca. 34.000 rigsdaler, hvoraf de 20.000 var indsamlet af befolkningen. Over indgangen under frontonen står blandt andet en medaljon af kronprins Frederik og: "Den bedste Regering helliget af den reneste Patriotisme“. Fra bygningen blev der 1802 anlagt en vej gennem Dronningens Have, og fra enden af den gravet en kanal ud til Randers Fjord, for at kanoner og ammunition kunne fragtes op til Tøjhuset. Kanalen blev endnu benyttet i 1851, men er senere tilgroet og opfyldt. Tøjhuset, der var ejet af staten, blev senere i nogle år benyttet som lejrlasaret. Fra 1995 var Tøjhuset ikke længere i brug som depot, i år 2000 blev det solgt til en privat ejer, og dele af Tøjhusets bygninger er efterfølgende indrettet som lejligheder. Tøjhushaven I tilknytning til Tøjhuset blev der anlagt et anlæg i romantisk stil, "Tøjhushaven" – oprindelig Dronningens Have eller Marielund – på omtrent seks tønder land som angives at være landets første offentlige lysthave. Den blev for det mestes vedkommende anlagt 1802-1805 ved medvirken af general Moltke, amtmanden for Randers Amt Peter Severin Fønss til Løvenholm og justitsråd L. Holberg, senere fortsat af plantør V.F. Schaldemose. I haven står to fredlyste granitsøjler, der siges at stamme fra Essenbæk Kloster, hvorfra de efter klosterets nedlæggelse blev ført til Stenalt af Anne Krabbe (på søjlerne står der AFK og årstallet 1589), samt en mindestøtte for Jyllands forsvar i krigen med England, med en portrætmedaljon af general Moltke, oprindelig rejst på en høj ved krudttårnet, senere flyttet og fornyet i 1852. Galleri Se også Fredede bygninger i Randers Kommune Noter Eksterne henvisninger Wikimedia Commons har flere filer relaterede til Tøjhushavekvarteret i Randers og arkitekten Anders Kruuse "Nørrejyllands Tøjhus" Arkiveret 2. maj 2016 hos Wayback Machine hos Kulturarv.dk "Tøjhushavekvarterets historie" hos Remisen-randers.dk med flere billeder 'plansch', et senere kort (1915-1930) vist i Salmonsens konversationsleksikon, bind 19, efter side 912 "Arsenalbygning ved Tøjhuset", Randers. Juni 2015. Vedrørende restaurering af bygningen med tekst og billeder
Vestborgen

Vestborgen eller Kalundborgs Vestborg var en borg, der blev opført omkring år 1167 af Esbern Snare i Kalundborg på Vestsjælland. Vestborgen blev grundlaget for byen Kalundborg, som opstod omkring den. Den ældste bydel, kaldet Højbyen, ligger umiddelbart øst for Vestborgen. Kalundborg blev befæstet i flere faser i 1200- og 1300-tallet med flere fæstningsmure. I den forbindelse blev også Kalundborg Slot, der ligger øst for Højbyen, opført. Dette skete i 1300-tallet, og sandsynligvis med Valdemar Atterdag som bygherre. Ny forskning og arkæologiske fund har dog fået Kalundborg Museum til at komme med en teori om, at Kalundborg Slot allerede blev opført i sidste halvdel af 1100-tallet, hvilket vil have betydet, at de to borge har eksisteret samtidig allerede fra byens tidlige historie. Det nyere Kalundborg Slot har dog haft størst betydning og allerede omkring år 1600 var Vestborgen forsvundet. I dag er kun ruinerne fra borgen bevaret, og disse består af borgbanken samt fundamentet fra flere bygninger. Området kaldes Ruinparken. Ruinerne er blevet udgravet fra 1907-1953, hvor man har fundet spor af flere bygninger, tårne, en stald og to porte. Arkæologiske undersøgelser I april 1907 stødte man i forbindelse med udstykningen af Lindevænget på de første ruinrester af Kalundborgs Vestborg. Nationalmuseet blev tilkaldt, og under ledelse af arkitekt C.M. Smidt blev der foretaget udgravninger, som hurtigt viste, at murværket var middelalderligt. I perioden 1907-1935 foretog Nationalmuseet med jævne mellemrum arkæologiske undersøgelser på Kalundborgs Vestborg, som afdækkede borgens grundplan, og der foregik restaureringer og supplerende undersøgelser helt frem til 1935. Undersøgelser i 1980'erne gav indblik i borgbankens tilblivelse, oprindelige udseende og udvikling. Se også Højbyen Kalundborg Slot Referencer Eksterne henvisninger
Vind Hede

Vind Hede er et hedeområde, der ligger vest for landsbyen Vind og sydvest for Holstebro i Vestjylland. Vind Hede er udgør den østligste del af Stråsø Plantage og dækker et areal på cirka 3,7 km². Lilleåen bugter sig langs hedens sydvestlige side. Vind Hede er kendt for at være et af de sidste steder, hvor urfuglen levede naturligt i Danmark. Vind Hede var derfor fredet som urfuglereservat. Den fandtes på heden indtil 1996, og få år senere blev urfuglen officielt erklæret for uddød i landet. Den østligste del af heden kendes som Kaj Munks Hede, idet digterpræsten, der var en ivrig jæger, ejede dette stykke af heden og ofte gik på jagt der. Heden er sammen med Stråsø Plantage statsejet og administreres fra Klosterhede Statsskovdistrikt. Natur Vind Hede er i lighed med andre heder i området præget af lav bevoksning med arter som hedelyng, klokkelyng, mosebølle, tyttebær, revling og den eneste naturlige højere plante, ene. Blandt de knap så almindelige arter finder man fx guldblomme, tormentil og kattefod. Desuden finder man sjældne arter som vårkobjælde samt forskellige former for gøgeurter samt ulvefod. Efter urfuglens forsvinden er det nu stor regnspove, der er den mest markante fugleart, der yngler i området. En stor del af heden er beskyttet som vildtreservat, hvilket vil sige, at der ikke er adgang om foråret i yngleperioden, ligesom der resten af tiden kun er begrænset adgang. Blandt pattedyr er det kronhjorten særligt markant, og bestanden er i de senere år vokset til over tusind dyr. Heden plejes med mellemrum for at undgå, at større planter får fodfæste. Plejen foregår ved fx nedskæring eller kontrolleret afbrænding. Referencer
Vesterport (Faaborg)

For alternative betydninger, se Vesterport. (Se også artikler, som begynder med Vesterport) Vesterport er en middelalderlig byport i Faaborg på det sydvestlige Fyn. Den er det eneste, som er tilbage af byens gamle befæstning og byporte. Det er desuden den ene af de to tilbageværende byporte i Danmark, som er bevaret fra middelalderen. Den anden er Mølleporten i Stege på Møn. Bygningen fungerede som byport op i 1800-tallet, hvor der skulle betales afgifter for varer. Den er i dag fredet. Historie Vesterport er opført i slutningen af 1400-tallet, sandsynligvis omkring 1470, hvor den var en del af byens bymur og fæstningsanlæg. Der var omkring seks porte i byen på dette tidspunkt, men kun Vesterport var af sten, da denne var hovedvejen ind i byen, mens de andre var opført i træ. I 1670 indførte Christian 5. accise på varer, der blev taget ind i byen til salg, hvorved den blev gjort til toldbod. Flere gange var bygningen været truet af nedrivning, men da der manglede finansiering til processen er det aldrig blevet realiseret. I 1745 anbefalde byfogeden, at man skulle rive porten ned, og i stedet bruge stenene til andre byggerier i byen. Igen i 1806 tilbød købmanden Simon Hempel Ploug, der var nabo til bygningen, 100 rigsdaler til kommunekassen, for at få den revet ned, men dette lykkedes heller ikke. I 1839 blev bygningen ombygget lidt. Porten blev låst af om natten frem til 1851 for at regulere handlen der foregik i byen, og helt frem til 1857 skulle der betales afgift for de varer, som man medbragte ind i byen. I 1879 blev Vesterport restaureret, hvor man erstattede et lag puds med cement. I samme omgang blev porten udvidet, så det var muligt at føre større vogne igennem. I 1917 blev bygningen atter renoveret, hvorved den fik det udseende den har i dag. Beskrivelse Bygningen er opført i munkesten med et sadeltag i røde tegl. Begge gavle er kamtakkede. Stueetagen domineres af rundbuede port, der går hele vejen igennem bygningen, og gennemgangen dækker det meste af bredden. Første sal har ét rundbuet vindue på den ene side og to på den anden, mens anden sal har to vinduer på begge sider. Se også Fredede bygninger i Faaborg-Midtfyn Kommune Mølleporten - den eneste anden middelalderlige byport i Danmark Referencer Eksterne henvisninger
Hotel d’Angleterre (Kopenhagen)

Das Hotel d’Angleterre oder auch nur Angleterre ist ein Luxushotel am Kongens Nytorv in Kopenhagen, der Hauptstadt Dänemarks. Geschichte Die Ursprünge des Hotels liegen in einer an der Ecke Laxegade und Vingårdstræde am 5. Mai 1755 gegründeten Ausflugsstätte. Der Lothringer Jean Maréchal (1732–1776) erhielt fünf Jahre später das königliche Privileg der „Herbergerer“. Nach seinem Tod führte seine Witwe Anna Marghrete elf Jahre lang das Geschäft, ehe 1787 es von Gottfried Raue (1748–1810) übernommen wurde. Dieser baute die Unterkunft aus und benannte sie „Hotel d’Angleterre“. Bei einem großen Brand in Kopenhagen im Juni 1795 brannte das Hotel vollständig ab, woraufhin Raue den ursprünglich von Storkansler Friedrich von Ahlefeldt gebauten „Gramske Gård“ an der Ecke Kongens Nytorv und Østergade kaufte und diesen zum Hotel ausbaute. Nach Raues Tod übernahm dessen langjähriger Kompagnon und Schwiegersohn die Hotelleitung. Er ging jedoch nach dem Staatsbankrott 1813 ebenfalls bankrott. Nach einer Zwangsauktion 1817 wechselte das Hotel mehrfach den Besitzer, bis es am 23. Dezember 1872 von „Det Kjøbenhavnske Bygge-Selskab“ gekauft wurde. Hiernach erfolgte ein Umbau des Hotels, das am 29. April 1875 wiedereröffnet wurde. Seitdem fanden weitere Verkäufe statt; so war zwischen 1898 und 1909 Carl Jacobsen sein Besitzer. Nach einem Brand am 4. März 1915 und nachfolgendem Umbau wurde das Hotel 1917 an eine eigene Betreibergesellschaft verkauft, die A/S Hotel d’Angleterre. 1965 diente das Hotel als Drehort für den Film Der zerrissene Vorhang. Von 2011 bis 2013 wurde das Hotel renoviert. Heute gehört das Hotel zu dem Hotelleriemarketingverband The Leading Hotels of the World Ltd. Restaurant Marchal Ronny Emborg ist Chefkoch des Marchal, welches sich im Hotel befindet. Das Restaurant, dessen Gerichte eine Mischung der klassischen französischen und der neuen nordischen Küche sind, ist 2014 im MICHELIN Guide Main Cities of Europe mit einem Stern bewertet worden. Weblinks Offizielle Website Einzelnachweise
Hotel d'Angleterre

The Hôtel d'Angleterre or Angleterre is one of the first deluxe hotels in the world. Situated in the heart of Copenhagen, Denmark, it is located on Kongens Nytorv opposite Charlottenborg, the Royal Theatre and Nyhavn. While its history dates back to 1755, it has been in its current building since a fire, in 1795, damaged the previous building beyond repair. From 1872 to 1875, the building was significantly extended and refurbished by the architects, Vilhelm Dahlerup and Georg E. W. Møller The hotel has long been considered the most prestigious and elegant hotel in the city. Its name is French and means the "England Hotel". The Hotel d'Angleterre re-opened in May 2013 following extensive restorations. The new d'Angleterre has 30 rooms and 60 suites. It also has a 1-star Michelin restaurant, "Marchal", led by executive chef, Jakob de Neergaard, a cocktail and champagne bar as well as a spa and health club. Awards Condé Nast Traveler has included the Hotel D'Angleterre on its Gold List 2015 of the best hotels in the world. Cultural references The kitchen of Hotel D'Angleterre is used as the location for the fictional restaurant Maxim at 0:35:23 in the 1978 Olsen-banden film The Olsen Gang Sees Red. The protagonist (played by Paul Newman) stays at Hotel d'Angleterre on his way to the GDR in the 1966 Alfred Hitchcock spy film Torn Curtain and Hitchcock is in one of the scenes seen sitting in the lobby with a baby in his arms. Notable guests References External links Hotel web site [1] Source Source
Hôtel d'Angleterre (Copenhague)

L'Hôtel d'Angleterre est un hôtel 5 étoiles danois situé dans la ville de Copenhague. Il se trouve sur Kongens Nytorv, face à Charlottenborg, Nyhavn et l'ambassade de France. Le bâtiment actuel a été bâti entre 1873 et 1875 en suivant les idées d'un enfant du pays, l'architecte danois Vilhelm Dahlerup. L'hôtel fut un temps considéré comme le plus prestigieux de la ville. L'hôtel d'Angleterre comporte 123 chambres, 19 suites, un restaurant, un bar et un club de remise en forme. Visiteurs notables Au cinéma L'hôtel a servi de décor à quelques scènes du film Le Rideau déchiré d'Alfred Hitchcock (1966). Références Liens externes (en) Site officiel Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du tourisme Portail de Copenhague
Hôtel d'Angleterre

O Hotel d’Angleterre - literalmente Hotel da Inglaterra - fica situado no quai du Mont-Blanc em Genebra, Suíça. História Uma obra do arquitecto Anthony Krafft, foi construído em 1872, e é reconhecido como um dos hotéis que fazem parte da 'herança' da cidade de Genebra. A sua situado permite que a maioria dos aposentos estejam virados para a Rade de Genebra e como painel de fundo o Jet d'Eau em frente ao Monte Branco. Em 1910 o hotel foi aumentado pelo que a entrada principal se faz pela Rue de Monthoux. 1955 encerra por um ano para as grandes obras que só deixaram ficar as fachadas, as escadas e os pavimentos da entrada foram conservados. Em 2001 o hotel faz parte da Red Carnation Hotel Collection. Direcção Hotel d'Angleterre Quai du Mont-Blanc, 17 1201 Geneva Documentação e Referências «Página oficial» Referências «Hôtel d'Angleterre: History» (em francês). Visitado:Mar. 2014
Hotel d’Angleterre

Hotel d’Angleterre är ett exklusivt hotell i Köpenhamn i Danmark, beläget vid Kongens Nytorv. Hotellet har tidigare ägts av bland andra fastighetsinvesteraren Sven-Olof Johansson och den sedermera försvunne finansmannen Carl-Eric Björkegren. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Hotel d’Angleterre.﻿ Officiell webbplats
Museum Jorn

Das Museum Jorn ist ein Museum für moderne und zeitgenössische Kunst in der dänischen Stadt Silkeborg. Sammlung Die Sammlung umfasst ca. 2.000 Arbeiten des dänischen Künstlers Asger Jorn (1914–1973), darunter zahlreiche Hauptwerke wie das Monumentalgemälde Stalingrad und der 13 Meter lange Gobelin Die lange Reise. Jorns Gemälde, Zeichnungen, Keramiken, Grafiken und textile Werke machen ein Zehntel der etwa 20.000 registrierten Sammlungsobjekte aus. Asger Jorn hatte seine Privatsammlung mit über 5.000 Werken bereits zu Lebzeiten der Stadt Silkeborg übereignet. Sie enthält Werke dänischer und internationaler Vertreter der Klassischen Moderne und der spontan–abstrakten Kunst des 20. Jahrhunderts. Seitdem wurde die Sammlung ständig erweitert. Aktuell sind über 500 Künstler repräsentiert, insbesondere mit grafischen Arbeiten. Neben Werken von Lucio Fontana, Fernand Léger, Joan Miró, Max Ernst, Jean Dubuffet, Jean Arp, Edvard Munch, Henri Michaux, Wols, Enrico Baj, Wifredo Lam, Wilhelm Freddie, Roberto Matta und Mitgliedern der Gruppen CoBrA und SPUR umfasst die Sammlung des Museum Jorn heute auch Positionen der jüngeren Kunst – darunter Arbeiten von Bjørn Nørgaard, A. R. Penck und Georg Baselitz sowie etwa 40 Gemälde und sämtliche 1.500 Radierungen des dänischen Künstlers Per Kirkeby. Das Museum Jorn besitzt zudem mit rund 100 Werken eine der größten Sammlungen an Gemälden, Holzschnitten und Zeichnungen des Malers Aksel Jørgensen, welcher Lehrer von Asger Jorn war. Geschichte und Architektur 1940 begann der Museumsverein Silkeborg mit dem Ankauf moderner Kunst, die 1951 im lokalgeschichtlichen Museum von Silkeborg ein Zuhause fand. 1961 wurden Ausstellungsräume in ein Gebäude der Th. Langs Skole (dt. Theodora-Lang-Schule) im Stadtzentrum verlegt. Dort wurde 1965 das Silkeborg Kunstmuseum als selbständige Institution begründet. 1982 zog das Museum in einen von Niels Frithiof Truelsen gestalteten Neubau am nahegelegenen Fluss Gudenå um. Der etwa 2.000 Quadratmeter Ausstellungsfläche umfassende Museumskomplex ist von Constantin Brâncușis Atelier vor dem Centre Pompidou in Paris inspiriert. 1998 wurde der Bau nach Plänen desselben Architekten um einen Flügel mit ca. 1.000 Quadratmetern Ausstellungsfläche vergrößert. Im Zuge einer Neueröffnung des Museums im Jahr 2010 wurde der Name von Silkeborg Kunstmuseum in Museum Jorn geändert. Eine Sonderausstellung zum 100. Geburtstag von Asger Jorn 2014 präsentierte Werke von Goya, Miró, Kandinsky, Picasso, de Kooning, Ernst und Pollock. Literatur Troels Andersen: Silkeborg Kunstmuseums Historie, Anagram Verlag, Silkeborg 2008 Troels Andersen: Silkeborg Kunstmuseums Samling, Silkeborg Kunstmuseums Verlag, Silkeborg 1994 Gerd Presler, Asger Jorn, Werkverzeichnis der Skizzenbücher (deutsch, dänisch, englisch), Silkeborg 2006, ISBN 87-87932-94-6 Gerd Presler, Asger Jorn, Werkverzeichnis der Druckgraphik, 2. neugeordnete Auflage, München, Silkeborg 2009, ISBN 978-87-92307-04-0 Weblinks Offizielle Website (dänisch, englisch) Einzelnachweise
Musée Jorn

Le Musée Jorn est un musée d'art moderne situé à Silkeborg dans le centre du Jutland qui est consacré au célèbre artiste danois Asger Jorn, l'un des fondateurs du mouvement CoBrA. Il a été ouvert en 1965. On trouve aussi des œuvres de Max Ernst, Francis Picabia, Fernand Léger, Man Ray, Yasse Tabuchi et Jan Meyer. Le directeur du musée est Jacob Thage. Voir aussi Articles connexes Liste de musées au Danemark La biographie du peintre Asger Jorn Le mouvement CoBrA Liens externes Site officiel Portail des musées Portail de l’art contemporain Portail du Danemark
Brorfelde-observatoriet

Brorfelde Observatorium er et astronomisk observatorium (IAU-kode 054) ved Primærrute 57 ved Brorfelde syd for Holbæk på Sjælland. Fra indvielsen i 1953 og frem til 1996 var det en gren af Københavns Universitets observatorium. I 2009 blev observatoriet frasolgt, og i 2012 blev det købt af Holbæk Kommune, som i dag driver observatoriet som et opdagelsescenter med fokus på astronomi, geologi, natur og teknik. Observatoriet indeholder i dag stadigvæk tre teleskoper, hvoraf Schmidt-teleskopet er det største professionelle teleskop i Danmark. Universitetets personale er i dag flyttet til Rockefeller Complekset i København. Meridiankredsen I 1953 blev Carlsberg Meridiankredsen, som var datidens mest nøjagtige meridiankreds, opstillet i Brorfelde. Efter 30 år blev den flyttet til kanarieøen La Palma, hvor den blev udfaset i 2013. Meridiankredsen blev brugt til at observere stjernernes positioner vha. astrometriske målinger. Teleskopet blev i sin tid brugt til at måle tæt på 100 millioner stjernepositioner i Mælkevejen. Schmidt teleskopet Brorfelde Schmidt-teleskopet, der blev bygget på værkstedet i Brorfelde og taget i brug fra 1965, havde oprindeligt en blænde på 50 cm og en spejldiameter på 75 cm. Det er dog blevet ombygget flere gange og har i dag en fri blænde på 45 cm, en spejldiameter på 77 cm og indeholder efter en omfattende renovering i 2015-2017 nu et 4500 × 3600 pixel CCD-kamera. Fredning Området er på 40 hektar land og indeholder 11 bygninger, som er fredede, også stedets nattemørke er som det eneste af sin slags i Danmark fredet. Personer med relation til observatoriet Bengt Strömgren, dansk astronom Poul Jensen, dansk astronom Karl Augustesen, dansk astronom Hans Jørn Fogh Olsen, dansk astronom Kjeld Gyldenkerne, dansk astronom Referencer Eksterne henvisninger Københavns Universitet om Schmidt-teleskopet på Brorfelde (engelsk) Det Kongelige Bibliotek om observatoriet Planetariets populærformidling om Bengt Strömgrens tilknytning til observatoriet Arkiveret 3. marts 2012 hos Wayback Machine Støtteforeningen "Brorfeldes Vennekreds" Fredningsafgørelse for stedet Arkiveret 21. januar 2022 hos Wayback Machine