NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Møn Fyr

Møn Fyr er et anduvningfyr, beliggende på Møns syd-østlige-pynt. Fyret blev bygget i 1845 og det var fra starten forsynet med fast linseapparat. Det blev senere ombyttet med et større og senere igen med et roterende apparat. Bygningen med fyrtårnet var også bolig for fyrmesteren med udhus over gården, og blev bygget af Farvandsvæsenet i 1845. Maskinhuset øst for disse to bygninger og det vinkelbyggede hus vest for med boliger for fyrpasser og maskinmester kom til senere. Bygninger er bygget i en traditionel, klassicistisk inspireret byggeskik. I 1960-70'erne blev der bygget et kystudkigshuset længst mod øst, hvorfra man kunne observere skibe, der sejlede til og fra Østersøen under den kolde krig. Her sad gamle fyrmestre, kaptajner og officerer fra flåden, der havde kendskab til Warszawapagtens skibe og fly. De observerede og sendte oplysninger om skibe der havde kurs mod og fra indsejlingen til Kadetrenden. I 1963 kom de første oplysninger, om de skibe der siden hen var meget tæt på, at starte den 3. verdenskrig, herfra den vestlige del af Østersøen. I 1999 blev fyret renoveret. Bebyggelsen omkring fyret ligger på lejet grund, ejet af Klintholm Gods. I dag bruges fyret til udlejning af Camping Møns Klint. Galleri Eksterne henvisninger moens-guide.dk Arkiveret 16. februar 2015 hos Wayback Machine moen-atlas.dk Arkiveret 4. marts 2016 hos Wayback Machine fyrtaarne.dk Fyrlisten Arkiveret 3. december 2013 hos Wayback Machine
Møn Fyr

Møn Fyr ist ein nach der Insel Møn benannter Leuchtturm in Dänemark. Das Bauwerk befindet sich östlich von Klintholm Havn am Ende des Fyrvej unmittelbar am südöstlichsten Ufer der Insel. Geschichte Das Seefeuer ist seit 1845 in Betrieb, anfangs mit Öl für ein Festfeuer. Seit 1910 wurde mit Petroleum ein rotierendes Licht erzeugt. Mit der Elektrifizierung um 1947 wurde auch eine neue Fresnel-Optik 3. Ordnung eingesetzt. Seit 1958 wurde das Festfeuer geändert auf den heutigen Lichtcharakter. Bauwerkshöhe: 13 m Feuerhöhe: 25 m Tragweite: 21 sm Der Leuchtturm (dänisch fyrtårn) wurde 1845 errichtet und ist einer der ältesten noch in Betrieb befindlichen Leuchttürme. Seit 1980 betreute Bent Preben-Hansen als letzter Leuchtturmwärter das Feuer. Der Leuchtturm wurde 1999 umfänglich restauriert aber nicht mehr für den Publikumsverkehr geöffnet. Bilder-Galerie Philatelistische Würdigung Im Jahr 1996 gab die dänische Post den ersten Briefmarkenblock anlässlich des Tags der Briefmarke einer neuen Serie mit Leuchttürmen der dänischen Küste heraus. Eine der vier Briefmarken zeigt den Leuchtturm Møn, Wert 8.75 kr. Siehe auch Leuchtfeuertypen Liste von Leuchttürmen in Dänemark Literatur Ove Hermansen: Danmarks fyrtårne og fyrskibe. Verlag Billesø & Baltzer, ISBN 978-87-7842-286-6. Knud Peder Jensen, Knud Nielsen: Lys langs kysten – Danske fyrtårne – fra Skagen til Gedser. Hovedland, Gjern 2009, ISBN 978-87-7070-174-7. Weblinks Dansk Fyrliste 2020. (PDF; Seite 245 von 354) Søfartsstyrelsen; abgerufen am 15. November 2022 (dänisch). Danish Maritime Authority. Søfartsstyrelsen; abgerufen am 15. November 2022 (dänisch). Møn Fyr. Danske fyrtårne.dk; abgerufen am 20. November 2022 (dänisch). } Einzelnachweise
Svanholm

Svanholm is a country estate and former manor 55 kilometres (34 mi) west of Copenhagen, Denmark. In 1978 an association of over 100 persons bought the estate to create Denmark's largest intentional community. The Svanholm collective grows its own food and was one of the pioneers of organic farming in Denmark. As of January 2006, membership consisted of 70 adults and 35 children aged 0 to 80, jointly owning around 400 hectares (990 acres) of farmland, park, and woodlands. The name comes from svan meaning "swan" and holm meaning "islet"; ie. Svanholm means "Swan-isle". Geography The Svanholm estate is place within the north regions of the village of Skibby in Krogstrup parish, on the Hornsherred peninsula between Roskilde Fjord and Ise Fjord on the north coast of Zealand. It consists of a main building (the former manor house) plus 12 other dwellings and utility buildings nearby or elsewhere on the grounds. History The earliest mention of Svanholm in historical documents is in 1346. Its owner at the time was the knight Niels Knudsen Manderup. The building was completely renovated and extended in 1744. Open to visitors The community offers guided tours throughout the year on Sundays from 11 a.m. or upon request See also Twin Oaks Community, Virginia References External links Media related to Svanholm Gods at Wikimedia Commons The Svanholm Collective's website in English Intentional Communities directory entry
Svanholm

Svanholm es un antiguo palacete y su feudo ubicado unos 55 km al oeste de Copenhague en Dinamarca; la peculiaridad es que ha sido reconvertido en una especie de ecoaldea. En 1978 una asociación de más de cien personas compró el terreno con sus edificios para crear la más extensa comunidad internacional ubicada en Dinamarca. El colectivo de Svanholm cultiva sus propios alimentos y en Dinamarca ha sido pionero en la práctica de la agricultura orgánica. En julio de 2006 esta comunidad estaba compuesta por 70 adultos y 35 niños con edades comprehendidas entre los 0 a 80 años; estos miembros posee colectivamente aproximadamente 400 ha de tierras agrícolas, parques y bosques. Toponimia El nombre Svanholm proviene de las palabras danesas svan (cisne) y holm (islote), esto es, Svanholm significa «Islote del cisne». Geografía El territorio de Svanholm se ubica al norte de la localidad de Skibby sobre la costa septentrional de la isla de Selandia. Consiste en un área llana de suelos arenosos recubiertos por una ligera capa de humus y con arbolados de hayas, alisos, abedules, hayas, robles y abetos. La capacidad agrícola natural se presta principalmente a la patata y al centeno, existiendo una pequeña cabaña ganadera para vacas lecheras. Existe un edificio principal (el antiguo palacete de estilo renacentista) al que se han añadido otras doce construcciones (bastante próximas entre sí) que cumplen funciones residenciales y utilitarias. Historia Aparte de la ya reseñada historia reciente, la más antigua mención de Svanholm en un documento histórico data de 1346, en esa época el propietario feudal era el «caballero» Knudsen Manderup. Enlaces externos (en inglés) Sitio oficial de Svanholm (en inglés) Resumen referente a Svanholm en el sitio de las comunidades internacionales Archivado el 20 de octubre de 2007 en Wayback Machine. Wikimedia Commons alberga una galería multimedia sobre Svanholm.
Svanholm

Svanholm est un ancien manoir et ses terres, situé à 55 km à l'ouest de Copenhague au Danemark, qui a été reconverti en écovillage. En 1978, une association de plus de cent personnes a acheté le domaine pour créer la plus vaste communauté intentionnelle du Danemark. Le collectif de Svanholm cultive sa propre nourriture et il fut l'un des pionniers de l'agriculture biologique au Danemark. En juillet 2006, la communauté était composée de 70 adultes et 35 enfants âgés de 0 à 18 ans. Ces membres possèdent collectivement près de 400 hectares composés de terres agricoles, de parcs et de bois. Le nom "Svanholm" provient des mots danois "svan" et "holm" qui signifient respectivement "cygne" et "îlot". "Svanholm" peut donc se traduire par "l'îlot du cygne". Géographie Le domaine de Svanholm est localisé au nord du village de Skibby sur la côte nord du Seeland danois. Il consiste en un bâtiment principal (l'ancien manoir) auquel s'ajoutent douze autres constructions, résidences ou bâtiments utilitaires, plus ou moins proches. Histoire La plus ancienne mention de Svanholm dans un document historique date de 1346. Le propriétaire de l'époque était le chevalier Niels Knudsen Manderup. Liens externes (en) Site officiel de Svanholm (en) Résumé sur Svanholm sur le site des communautés intentionnelles Portail du Danemark
LiteraturHaus

LiteraturHaus er et litterært kulturhus og et mødested for etablerede og spirende forfattere, kunstnere og litterært interesserede, beliggende i en tidligere kirkebygning på Møllegade 7 på Nørrebro i København. Huset åbnede i april 2005 som det første af sin art i Danmark. Bygningens historie Bygningen opførtes som metodistkirke, Bethania Kirke, i 1892 Litteraturhus-ideen har rødder i Tyskland, hvor man i dag har godt 20 veletablerede litteraturhuse. Kirkens grundsten blev nedlagt 26. maj, indviet 11. december 1892 efter tegning af arkitekterne Henrik Hagemann og Knud Arne Petersen for 28.000 kr. (1900-kroner, grunden desuden 11.000 kr.) Den er bygget af røde mursten med et gavlparti i midten ud til gaden. Det tidligere kirkerum, over 49 fod langt og 34 fod bredt, 21 fod højt har fladt kasseteret loft og lyse vægge med paneler. Foran alterknæfaldet stod prædikestolen og ved siden af døbefonten. Ved den modsatte væg er der pulpitur med orgel. Kirken har i alt ca. 300 siddepladser. Under kirken en krypt med lokaler til menighedsmøder, kirkebetjentbolig mm. Kilder vedr. bygningen V.A. Falbe-Hansen, Harald Westergaard og Harald Weitemeyer, J.P. Trap: Kongeriget Danmark, bd. I. Indledende beskrivelse af Danmark, Kjøbenhavn og Frederiksberg, København: G.E.C. Gad 1906, s. 92. Online Eksterne henvisninger LiteraturHaus i København
Livø

Livø is een Deens eiland in de Limfjord in het noorden van Jutland ten noordoosten van het eiland Fur en behoort tot de gemeente Vesthimmerland. Het eiland heeft een oppervlakte van 3,31 km² en telt 7 inwoners. Livø beschikt over een haventje, en is daarom ook bereikbaar per boot vanaf Rønbjerg Havn. Op Livø werden tussen 1911 en 1961, circa 700 mannen gehuisvest over de jaren heen in een Keller-gesticht, een instituut voor psychiatrische patiënten. Vergelijkbaar met het eiland Sprogø waar vrouwen werden gehuisvest, waar castratie werd ingezet om te voorkomen dat de bewoners zich konden voortplanten.
Livø

Livø – duńska wyspa, znajdująca się w Limfjorden. Administracyjnie należy do regionu Jutlandia Północna. Krótki opis Ma powierzchnię 331 ha i jest na stałe zamieszkana przez 10 osób (2017 r.). Od 1977 roku wyspa stanowi obszar chroniony – nie można się po niej poruszać samochodem, niedozwolone jest również przebywanie psów. W sezonie letnim dostępne są liczne połączenia promowe pomiędzy wyspą a Rønbjerg. Historia Wyspa zamieszkana była od epoki kamienia. W średniowieczu stanowiła własność opactwa Vitskøl. Od 1911 roku służyła za miejsce odosobnienia dla przestępców. Obecnie stanowi głównie cel wycieczkowy ze względu na walory przyrodnicze. Odbywa się na niej również Livo Jazz Festival. Linki zewnętrzne Strona wyspy Przypisy
Livø

Livø är en dansk ö, belägen i Limfjorden, med en areal på omkring 320 hektar. Den har 10 invånare (2020). Det har bott människor på Livø redan under stenåldern vilket en del fynd av bland annat flintredskap vittnar om. De första reguljära anteckningar som finns om ön dateras till 1200-talet där ön nämns under lite olika namn som Ligh och Lygh, senare omskrivningar har varit Leuff, Lif, Lifland och Liv. Den danska kungen Valdemar skänkte året 1157 en by vid namn "Vitskowel" med tillhörande jordegods till cistercienserordenen. Redan året därpå grundade orden i denna by ett kloster vid namn ”Vitae Scholae” (livets skola), vilket så småningom fördanskades till "Vitskøl kloster". Området ligger strax söder om Limfjorden och Livø ingick troligen i denna gåva. Ön var i klostrets ägo till 1563 då den dåvarande kungen indrog såväl klostret som jordegodset under kronan. Härifrån såldes ön ganska snabbt vidare och blev en herrgård med namnet Bjørnsholm. Det har bedrivits uppfödning av bland annat kor, svin och får samt senare lantbruk på ön. Under 1800-talet gjordes även ett försök att starta tegelbränning. Ön skildes från herrgården 1850 och köptes 1911 av läkaren Christian Keller som öppnade "Den Kellerska Institutionen", en anstalt för mentalt retarderade kriminella män på Livø, en verksamhet som präglade ön fram till nedläggningen 1961. Ön som då var att betrakta som ett fängelse, beboddes utöver internerna (cirka 100) enbart av institutionens personal med deras familjer (omkring 100) och allmänheten var förbjuden tillträde. Institutionens interner sysselsattes med drift av ett stort lantbruk (knappt halva öns yta), djurskötsel, skogsbruk, mejeri samt i olika verkstäder. Ön var under denna period i det närmaste självförsörjande. Ön, som är naturskyddad sedan 1977, är känd för sitt rika djurliv och är idag ett uppskattat turistmål. Det finns möjligheter att övernatta, antingen genom att campa eller att hyra in sig på det vandrarhem som inrättats i de befintliga byggnader. I naturen på Livø finns dovhjort, rådjur, räv, hare, mård samt en stor sälkoloni.. Den östliga och sydliga delen av ön är lågland med en bred strandvall som fortsätter söderöver och övergår i den cirka 3 km långa trådsmala udden Liv Tap. Källhänvisningar
Jens Langknivs Hule

Jens Langknivs Hule er en langdysse i Ulvedal Plantage, den er 36 meter lang og 7,5 meter bred og med to stengrave såkaldte hellekister beliggende i dyssens nordøstlige side. Navnet Jens Langknivs Hule stammer fra sagnene om Jens Langkniv, der omkring år 1600 holdt til i Midtjylland, ifølge overleveringen skjulte han sig i gravhøjen. Det er især Jeppe Aakjær og Steen Steensen Blicher, som i 1800-tallet har været med til at forme de historier, som endnu i dag fortælles om Jens Langkniv. Røverhistorierne om Jens Langkniv blev også viderefortalt mand og mand imellem på Den Jyske Alhede. Galleri Eksterne henvisninger og kilder Jens Langknivs Hule i Slots- og Kulturstyrelsens database Jens Langknivs hule Jens Langknivs Hule: Kulturstyrelsen
Jens Langknivs Hule

Jens Langknivs Hule (deutsch Jens Langmessers Höhle – auch Langdysse in der Ulvedal Plantage genannt) ist eine Megalithanlage, südlich des Aarestrupvej in der Ulvedalplantage. Sie liegt zwischen Karup und Kjellerup, südwestlich von Viborg in Jütland, in Dänemark. Sie stammt aus der Jungsteinzeit und wurde zwischen 3500 und 2800 v. Chr. von den Leuten der Trichterbecherkultur (TBK) errichtet. Neolithische Monumente sind Ausdruck der Kultur und Ideologie neolithischer Gesellschaften. Ihre Entstehung und Funktion gelten als Kennzeichen der sozialen Entwicklung. Beschreibung Das Dänische Nationalmuseum erfasste das etwa 32,0 m lange Hünenbett erstmals in den 1870er Jahren. 1930 wurden eine umfassende Restaurierung in Angriff genommen, bei der die 7,5 m breite, Nordwest–Südost orientierte Anlage mit 66 Randsteinen ihre heutige Form erhielt. Sie schließt zwei Dolmen ein, von denen 14 Steine erhalten sind. Die beiden Dolmen liegen quer im Hünenbett und Schwellensteine trennen den Gang von der Umgebung und die Kammer vom Gang ab. Eine Kammer ist 2,3 m lang, 1,1 m breit und 1,2 m hoch. Sie besteht aus fünf Seitensteinen und dem Endstein. Die andere Kammer ist 2,4 m lang, 1,3 m breit und 1,2 m hoch. Sie besteht aus fünf Seitensteinen und dem Endstein. Von den Decksteinen ist nur noch einer übrig, der Rest ist vermutlich beim Straßen- oder Brückenbau verwendet worden. Die Einfassungssteine des Erdhügels haben unterschiedliche Höhen. Ungewöhnlich ist auch, dass die Zugänge der Kammern nach Norden weisen. Bei der Ausgrabung wurden ein Feuersteindolch, ein paar Abschläge, Scherben und ein Bronzearmring gefunden. Legende von Jens Langkniv Der Name geht auf Jens Langkniv („Langmesser“), einen sagenhaften jütischen Robin Hood zurück, der sich während des Dreißigjährigen Krieges im Gebiet um Viborg verbergen musste, weil er in Acht getan worden war. Er soll mit einem Wurfmesser bewaffnet gewesen sein, das vermittels einer Schnur nach dem Wurf zurückgezogen werden konnte. In den Dolmen hatte Jens vorübergehend Unterschlupf gefunden, weiß die Legende zu berichten. Auch eine Höhle im 20 km entfernten Kalksteinbruch Daugbjerg trgt den Namen Jens Langknivs Hule. Siehe auch Nordische Megalitharchitektur Mor Gribs Hule Svend Gønges Hule Literatur Ingrid Falktoft Andersen: Vejviser til Danmarks oldtid. Wormianum, Højbjerg 1994, ISBN 87-89531-10-8, S. 125. Karsten Kjer Michaelsen: Politikens bog om Danmarks oldtid (= Politikens håndbøger.) Politiken, Kopenhagen 2002, ISBN 87-567-6458-8, S. 83 Klaus Ebbesen: Danmarks megalitgrave. Band 2: Katalog. Attika, Kopenhagen 2008, ISBN 978-87-7528-731-4 Nr. 3446 Einzelnachweise Weblinks Beschreibung (dänisch) mit Bildern karup-by.dk Ausgrabungen des Archäologen Hans Kjær (dänisch) Kulturstyrelsen Bild
Fjaltring Kirke

Fjaltring Kirke er en kirke lidt vest for den vestjyske landsby Fjaltring. Byggeriet blev påbegyndt i 1100-tallet, tårnet (der tidligere havde et skråt tag) blev dog først bygget i ca. 1500. I slutningen af 1600-tallet blev spir og korsarm tilføjet. Dåbsfadet (med motiver af Mariæ Bebudelse) stammer fra slutningen af 1500-tallet. Prædikestolen blev udsmykket omkring 1600, mens alteret er fra 1450. Referencer Eksterne henvisninger Fjaltring Kirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet). Fjaltring Kirke hos KortTilKirken.dk
Bækmarksbro

Bækmarksbro er en lille by i det nordlige Vestjylland med 500 indbyggere (2026), beliggende i Flynder Sogn (en del dog i Møborg Sogn). Den ligger i Lemvig Kommune og hører under Region Midtjylland. Bækmarksbro og området er også kendt for Tangsø og Flynder Kirke. Flynder Å løber umiddelbart øst og syd om byen. I byen findes en række forskellige aktiviteter. I udkanten finder man Tangsø Idrætscenter, som bl.a. indeholder motionscenter, sportshal, svømmehal og selskabslokaler. Byens skole (Tangsø Skole) og plejehjem blev renoveret i 2007. I umiddelbar tilknytning til skolen findes ligeledes en ungdomsklub. Siden udsættelsen af bævere i området, kaldes Bækmarksbro af nogle for "Bævernes By". Afstande: Bøvlingbjerg 7 kilometer, Vemb 8 kilometer, Lemvig 14 kilometer, Holstebro 23 kilometer, Struer 25 kilometer og Herning 64 kilometer. I foråret 2019 har et par storke slået sig ned i Bækmarksbro. Det er første gang siden 2004 at der har været et tredje ynglepar i Danmark, og det har skabt et betydeligt tilløb af interesserede til byen. Eftersom storkereden kun befinder sig omkring 100 meter fra en befærdet vej, har Lemvig Kommune af hensyn til storkenes sikkerhed på opfordring af foreningen Storkene.dk sikret området med skiltning. Teksten 'Lavtgående Fly' på skiltene, som typisk bliver benyttet til at sikre ved lufthavne, er erstattet med 'Lavtflyvende Storke'. Eksterne henvisninger Tangsø Idrætscenters hjemmeside Tangsø Ungdomsklubs hjemmeside Bækmarksbro Borgerforening Arkiveret 29. maj 2013 hos Wayback Machine Kilder
Bækmarksbro

Bækmarksbro es una localidad situada en el municipio de Lemvig, en la región de Jutlandia Central (Dinamarca), con una población estimada a principios de 2012 de unos 531 habitantes.​ Se encuentra ubicada al oeste de la península de Jutlandia, cerca de la costa del mar del Norte y de la albufera o laguna litoral Nissum Bredning. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Bækmarksbro.
Bækmarksbro

Bækmarksbro är en dansk ort i Holstebro kommun i Vestjylland. Den ligger i Flynder socken i Region Mittjylland. Den hade 518 invånare 2022. Flynder kirke ligger tre kilometer norr om byn. Socknen ville 1937 flytta kyrkan till Bækmarksbro, men denna begäran avslogs av Nationalmuseet. Kyrkan började uppföras omkring år 1100. Kyrkan har ett romanskt kor och ett skepp, vartill senare har tillagts på senmedeltiden ett vapenhus åt norr och 1940 ett torn i väst. Kyrkan är uppförd av kvadersten ovanpå en enkelt profilerad sockel på en djup lagd grund av fältsten. Det nuvarande tornet, som byggdes vid renovering av kyrkan 1940, är murat av tegel och vitkalkat. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från danskspråkiga Wikipedia, Bækmarksbro, 21 januari 2022. Noter
Bornholms Hospital

Bornholms Hospital er akuthospital i Region Hovedstaden for indbyggerne i Bornholms Regionskommune og på Ertholmene, samt for ca. 600.000 turister, som hvert år besøger øerne. Hospitalet dækker befolkningen på Bornholm og Ertholmene og om sommeren lige så mange turister. Det er et basishospital, men har grundet de særlige geografiske forhold også akut modtagefunktion. Hospitalet samarbejder med Region Hovedstadens øvrige hospitaler om de lægespecialer, som de ikke selv tilbyder. Tidligere blev hospitalet drevet af Bornholms Regionskommune og før det af Bornholms Amt. Referencer Eksterne henvisninger Bornholms Hospitals hjemmeside
Bornholms Hospital

Bornholms Hospital (English: Hospital of Bornholm) is a hospital in the city of Rønne on the Danish island of Bornholm. Administratively, it falls under the domain of the Capital Region of Denmark along with hospitals in the greater Copenhagen area and northern Zealand. It serves a population of under 40,000 (2017) on Bornholm and Ertholmene. The hospital also physically hosts a mental health centre, which however falls administratively under the psychiatric hospital of Region Hovedstadens Psykiatri. Even before it became a part of the Capital Region of Denmark, some patients from the hospital were flown by helicopter to Rigshospitalet in Copenhagen Municipality. The hospital is a teaching hospital for medical students from Copenhagen University. Notes
Varminghuset

Varminghuset är ett enfamiljshus från 1952 på Skovvej i Gentofte norr om Köpenhamn. Huset ritades av Eva och Nils Koppel för paret Birgitte och Jørgen Varming. Jørgen Varming ansvarade själv för den ingenjörsmässiga projekteringen. Huset hade bland annat ett avancerat system för uppvärmning med varmluft och en stor uppskjutbar glasvägg mot söder. Huset är på 130 kvadratmeter för att ligga inom rådande maximala mått för statliga byggnadslån och ligger på en sluttningstomt. Huset är långsmalt i öst-västlig riktning och byggt med öppen planlösning. Köket är öppet kök, men kan avskärmas genom en vikvägg. Det är delvis i två våningar och delvis i en, med ytterväggar i gult tegel, varav den norra, långa, väggen är fönsterlös. Huset blev byggnadsminne 2005. Paret Birgitte och Jørgen Varming bodde i huset nästan 50 år, till 2001. Det beboddes senare av ett arkitektpar och köptes 2014 av Realdania Byg A/S. Källor Varmings eget hus på www.realdaniabyg.dk Noter
Avnede Kirke

Avnede Kirke eller Aunede Kirke er en kirke i Store Avnede, Avnede Sogn på Lolland. På kirkegården ligger Victor Cornelins begravet. Eksterne henvisninger Avnede Kirkes hjemmeside Arkiveret 27. februar 2015 hos Wayback Machine Avnede Kirke på KortTilKirken.dk
Avnede Church

Avnede Church is a Gothic church located some 7 km (4.3 mi) southeast of Nakskov on the Danish island of Lolland. Frescos discovered on the chancel arch during repairs in 2009 are now being restored by the National Museum. History Avnede Church was originally a wooden structure, probably one of the first to be built on Lolland in the early 11th century. It was located near a spring known in pre-Christian times and later Christianized as St Lawrence's spring. It was well known for the powerful effects of its waters. The church itself was also originally dedicated to St Lawrence. Today's stone building dates from the end of the 14th century. Apart from a short period in the 16th century, it was annexed to Halsted Church. Together with Halsted, in 1719 it was transferred to the Juellinge barony, created in honor of Jens Juel, and was subsequently owned by members of the Juel-Vind family. The church gained its independence in 1957. Architecture The church was built in the Gothic style with a nave and a chancel with a three-sided east wall. The tower was added slightly later. The pyramidal spire is from c. 1770. The pulpit from 1580 is decorated with the 10 virtues which were restored in c. 1950 after being painted over for centuries. See also List of churches on Lolland References
Egen Kirke

Egen Kirke er en kirke i Egen Sogn i landsbyen Egen umiddelbart syd for den tidligere stationsby Guderup på Als i Sønderborg Kommune. Indtil Kommunalreformen i 1970 lå kirke og sogn i Als Nørre Herred (Sønderborg Amt). Sydøst for kirken står et senmiddelalderligt klokkehus af eg. Eksterne henvisninger Egen Kirke Arkiveret 9. april 2018 hos Wayback Machine hos KortTilKirken.dk Om kirken udvendigt Arkiveret 18. januar 2015 hos Wayback Machine og indvendigt Arkiveret 18. januar 2015 hos Wayback Machine fra Egenkirke.dk - med tekst og billeder