NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Konventum

Konventum, also known as LO-skolen (English: The LO School), is a conference centre associated with the Danish Confederation of Trade Unions (LO), located in the western outskirts of Helsingør, Denmark. The buildings, a village-like, Modernist complex in a parkland setting, are listed. With a total area of 20,000 square metres, it is the largest conference centre in North Zealand. History The Danish Confederation of Trade Unions (LO) opened Esbjerg Højskole in 1910 and Roskilde Højskole in 1920. In the late 1950s, it was decided to build a new school as a replacement for the school in Roskilde but the number of members was growing fast and it was therefore decided to keep all three schools. An architectural competition was launched in 1958. 76 proposals were submitted and the competition was won by Jørn Utzon with a 16-storey highrise proposal and he also took the 3rd prize with a proposal with lower buildings. He withdrew from the project when he won the Sydney Opera House. The project was put on hold for a few years but a building committee was established in 1961 and Jarl Heger and Ebbe and Karen Clemmensen, who had won the 2nd prize in the competition, were assigned to the project in Utzon's place. A study trip to Herning Folk High School convinced the project committee that neither Utzon's highrise design nor Heger and Clemmesen's lowrise proposal would promote social interactions. Jarl Heger and Karen & Ebbe Clemmensen therefore created a new village-like design. The school was inaugurated on 28 May 1969. It was extended in 1974, 1976, 1977, 1978 and 1980 and 1984–1987. The school's first headmaster was Erling Jensen but he was appointed to Minister of Trade in 1971. He was succeeded by Flemming Skov Jensen who replaced Poul Nyrup Rasmussen as CEO of Lønmodtagernes Dyrtidfond in 1988 and was replaced by Frode Møller Nicolaisen. In 2009 the folk high school was closed and the complex was converted into a conference venue and educational centre. Architecture Konventum is built to a village-like design with many smaller buildings, alleys and "squares". Communal facilities are centred around the largest open space Atriumgården while residential quarters are located to the west, south and east. The architecture of the oldest part of the complex is inspired by traditional Japanese architecture while the buildings from the 1980s show inspiration from Arabian architecture. Facilities Facilities include four auditoria, 45 meeting rooms, restaurant and 222 hotel rooms. Image gallery References External links Official website
Ladby (Fyn)

For alternative betydninger, se Ladby. (Se også artikler, som begynder med Ladby) Ladby er en landsby på Østfyn, beliggende 17 km øst for Odense og 5 km sydvest for Kerteminde. Landsbyen hører til Kerteminde Kommune og ligger i Region Syddanmark. Ladby hører til Kølstrup Sogn. Kølstrup Kirke ligger i Kølstrup 3 km vest for Ladby. Faciliteter Nymarksskolen blev i 1961-63 opført af Rynkeby og Kølstrup sogne på bar mark 3 km sydvest for Ladby. Siden 2011 har skole, SFO og børnehave været én institution under navnet Nymarken Skole og Børnehus. Skolen har 367 elever, fordelt på 0.-9. klassetrin, og er også overbygningsskole for Marslev Skole. Børnehaven er normeret til 70 børn. Ved skolen ligger også Nymarkshallen, hvor områdets idrætsforeninger holder til. Historie Landsbyen Arkæologiske udgravninger har vist, at den ældste bosættelse stammer fra vikingetiden. I Vikingemuseet Ladby godt 1 km nord for Ladby er Ladbyskibet udstillet under en betonhvælving i den gravhøj, hvor det blev fundet i 1935. Det er den eneste bevarede skibsbegravelse og stammer fra første halvdel af 900-tallet. I 1682 havde Ladby 14 gårde med i alt 459,2 tdr. land dyrket jord, skyldsat til 95,49 tdr. hartkorn. Dyrkningsformen var trevangsbrug. Ladby hørte under Ulriksholm gods, men blev i 1790'erne solgt til Lundsgård gods. Endnu i 1844 bestod landsbyen overvejende af fæstegårde. Stationsbyen I 1899 beskrives Ladby således: "Ladby, ved Landevejen, med Jærnbanestation og Andelsmejeri;" Mejeriet lå ½ km sydøst for Ladby og blev senere fabrik. Ladby havde station på Odense-Kerteminde-Dalby Jernbane, der blev åbnet i 1900. I 1914 blev den forlænget til Martofte og kom til at hedde Odense-Kerteminde-Martofte Jernbane. Ladby Station lå 1½ km syd for Ladby og havde et langt krydsningsspor med perron og et læssespor, der blev flyttet hertil fra Dræby Station i 1917. Læssesporet fik siderampe og stikspor, og stationen havde et troljeskur. Banen blev nedlagt i 1966. Stationsbygningen er bevaret på Odensevej 481. Noter Eksterne kilder/henvisninger "Høje målebordsblade 1842-1899 og lave målebordsblade 1901-1971". Geodatastyrelsen. Litteratur Karl-Erik Frandsen: Vang og tægt. Studier over dyrkningssystemer og agrarstrukturer i Danmarks landsbyer 1682-83 (Bygd 1983); ISBN 87-87293-25-0 Torben Grøngaard Jeppesen: "Landsbyens alder" (Skalk 1980, nr. 2; s. 10-15) Torben Grøngaard Jeppesen: "Middelalderlandsbyens opståen" (Fynske Studier XI, Odense bys museer 1981; ISBN 87-87162-11-3) Henrik Pedersen: De danske Landbrug fremstillet paa Grundlag af Forarbejderne til Christian V.s Matrikel 1688. Udgivet efter hans Død paa Bekostning af Carlsbergfondet (København MCMXXVIII; Reprotryk for Landbohistorisk Selskab, København 1975); ISBN 87-7526-056-5 Erland Porsmose: "De fynske landsbyers historie - i dyrkningsfællesskabets tid" (Odense University Studies in History and Social Sciences, vol. 109; Odense Universitetsforlag 1987; ISBN 87-7492-650-0)
Ladby

Ladby – wieś w Danii, we wschodniej Fionii, w gminie Kerteminde, w regionie Dania Południowa. Stanowisko archeologiczne W 1935 roku w pobliżu Ladby znaleziono jedyny pochówek łodziowy w Danii znany jako Łódź z Ladby. Łódź jest wystawiona w Muzeum Wikingów Ladby w kurhanie, gdzie została znaleziona, ale wzmocnionym betonowym sklepieniem wykonanym w 1937 roku. Oryginalne wyposażenie łodzi i pozostałości darów grobowych znajdują się w Muzeum Narodowym w Kopenhadze . Przypisy Bibliografia Andrew Stone, Carolyn Bain, Michael Booth, Fran Parnell: Lonely Planet Denmark. Wyd. 5. Londyn: Lonely Planet, 2008. ISBN 978-1741046694. (ang.). Ladbyskibet. Frommer’s. [dostęp 2021-02-26]. (ang.).
Ladegård (Kværs Sogn)

For alternative betydninger, se Ladegård (flertydig). (Se også artikler, som begynder med Ladegård) Ladegård i Kværs Sogn, tidligere Lundtoft Herred, Aabenraa Amt er en ladegård, der omkring 1550 oprettedes som en ladegård under Søgård af Franz Ahlefeldt. Ladegården fik sin jord ved hel eller delvis nedlæggelse af de otte gårde i landsbyen Vårbjerg. I 1764 frikøbte bønderne i Kværs sig for fæstebindingen til Ladegård, og 1771 begyndte udflytningen fra landsbyen.
Lading Kirke

Lading Kirke ligger i landsbyen Lading, knap otte kilometer sydøst for Hammel. Kirken er opført i romansk stil, men er stærkt ændret efter en ombygning i 1861-62. Eksterne kilder og henvisninger Lading Kirke hos KortTilKirken.dk Lading Kirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)
Lammehave (Ringe Sogn)

For alternative betydninger, se Lammehave. (Se også artikler, som begynder med Lammehave) Lammehave er en lille herregård, som nævnes i 1419. Gården deles 1560 i Gammel Lammehave og Ny Lammehave. Gården blev samlet igen i 1679. Lammehave ligger i Ringe Sogn, Gudme Herred, Faaborg-Midtfyn Kommune. Hovedbygningen er opført i 1734 og ombygget i 1795-1920. Lammehave Gods er på 200 hektar Ejere af Lammehave Det originale Lammehave (1419-1450) Niels Skinkel / Claus Schinkel (samme Person: på dansk / på nedertysk) (1450-1483) Borkvard Skinkel (1483-1536) Otto Skinkel (1536-1560) Jørgen Skinkel Gammel Lammehave (1560-1596) Laurids Straale (1596-1600) Mette Bille gift (1) Straale (2) Skinkel (1600-1617) Niels Skinkel (1617-1624) Peder Straale (1624-1636) Laurids Straale / Mette Bille gift (1) Straale (2) Skinkel (1636-1651) Claus Ucke (1651-1654) Anne Quitzow gift Ucke (1654-1663) Peder Brockenhuus (1663-1679) Peder Vinding Ny Lammehave (1560-1590) Christoffer Valkendorf (1590-1638) Slægten Valkendorf (1638-1646) Claus Brockenhuus (1646-1679) Morten Skinkel Lammehave (1679-1684) Peder Vinding (1684-1686) Susanne Hahn gift (1) Vinding (2) Becker (1686-1696) Jacob Gottfrid Becker (1696-1697) Hans von Løwenhielm (1697-1701) Mathias von Pogrell (1701-1702) Mathias von Pogrells dødsbo (1702-1726) Georg Wilhelm von Pogrell (1726-1734) Hedevig von Ahnen gift von Pogrell (1734) Marie Elisabeth Mathiasdatter von Pogrell gift Beenfeldt (1734-1761) Herman Frederik Beenfeldt (1761) Eleonora Elisabeth Hermansdatter Beenfeldt gift von Körbitz (1761-1789) Johan Christopher von Körbitz (1789-1795) Eleonora Elisabeth Hermansdatter Beenfeldt gift von Körbitz (1795-1808) Herman Frederik von Körbitz (1808-1810) Herman Frederik von Körbitzs dødsbo (1810-1826) Erik Christian Tommerup (1826-1870) Andreas Bruun Lunn (1870-1895) Alexander Bruun Lunn (1895-1911) Enke Fru Bruun Lunn (1911-1947) L. Hansen (1947-1979) Hans Albert Hansen (1979-2004) Dalum Landbrugsskoles Legat (2004-) Per Nordtorp
Landskabstræet

Landskabstræet er en lille samling af ca. 50 forskellige slags træer, som alle bruges i Danmark. Området har sit navn, fordi det tilplantede areal set fra luften har form som et træ med 52 blade. Samlingen er startet af organisationen Plant et Træ i 1995. Samlingen er omtalt på Skov- og Naturstyrelsens folder om Kongelunden, der kan hentes på deres hjemmeside http://www.skovognatur.dk
Langelandsfort

Das Langelandsfort war eine dänische Küstenfestung. Sie wurde 1953 an der Südspitze der Insel Langeland im Gebiet der Gemeinde Bagenkop erbaut. Geschichte Langelandsfort war eine bis 1993 besetzte Festung der dänischen Marine und ist heute ein Museum. Von hier überwachte die dänische Marine während des Kalten Krieges die Aktivitäten des Warschauer Pakts im westlichen Teil der Ostsee. Es diente dazu, die Passage von Kriegsschiffen durch den Langelangsbelt zu überwachen und im Kriegsfall zu verhindern. Die Bewaffnung bestand aus vier 150-mm-Geschützen. Die Rohre dieser Geschütze stammten aus aufgelösten Geschützstellungen des deutschen Atlantikwalls. Zum Schutz gab es zwölf Bunker. Langelandsfort war von 1961 bis 1986 das Hauptquartier des Langelands Marinedistrikt (LAM). Bis zu 400 Marinesoldaten waren in der Holmegård-Kaserne bei der Festung stationiert. In den 1960er-Jahren wurde der Personalbestand reduziert, da die Festung nach dem Ausbau der westdeutschen Bundesmarine an Bedeutung verlor. Eine vergleichbare Aufgabe hatte das Stevnsfort. Museum Heute ist Langelandsfort ein Museum mit der Aufgabe, die Geschichte des Kalten Krieges zu erklären. Zahlreiche Objekte wie eines der letzten U-Boote der dänischen Marine, die 1964 gebaute und bis 1989 eingesetzte Springeren, eine MiG-23 oder ein Stück der Berliner Mauer sind ausgestellt. Eine der ehemaligen Geschützstellungen ist für die Besucher zu besichtigen. Im Falle eines Krieges hätte das dänische Staatsfernsehen Danmarks Radio aus einem noch vollständig eingerichteten Bunker gesendet. In einem Notkrankenhaus ist die Geschichte des dänischen Zivilschutzes dargestellt. In einer Abteilung, die der Geschichte der DDR gewidmet ist, sind die Schicksale der Sportler im Bezug auf Doping beschrieben. Ferner ist ein Exemplar des Blücher-Ordens – der nicht vergebenen Kriegsauszeichnung der DDR – ausgestellt. Literatur Christop Nübel: Festungsbau im Kalten Krieg – das Fort auf Langeland, Dänemark. In Newsletter Arbeitskreis Militärgeschichte 2/2011. Weblinks Langelandsfort. Koldkrigsmuseum. Abgerufen am 29. Mai 2019 (dänisch). Langelandsfortet – Lågen, der lukkede Store Bælt. In: krigsturist.dk. Abgerufen am 29. Mai 2019 (dänisch). Danmark under den kolde krig. Langelandsfortet. In: koldkrig-online.dk. Abgerufen am 29. Mai 2019 (dänisch).
Langelinie Lystbådehavn

Langelinie Lystbådehavn (Langelinie Marina) blev anlagt i 1890erne i forbindelse med etableringen af Frihavnen og anlæggelsen af Langeliniekajen. Bag Langelinie Lystbådehavn, ses det renoverede mindesmærke Søfartsmonumentet for faldne søfolk under 1. verdenskrig, englen overvåger konstant indsejlingen til Københavns Havn. Formålet med den lille havn var at, arbejdere fra B&W, DFDS og ØK havde en roklub. Lystbådehavnen har haft besøg af fisken den tyklæbede multe. Se også Information om Langelinie Lystbådehavn Arkiveret 26. oktober 2011 hos Wayback Machine
Langenæs

Langenæs is a small neighborhood in the city of Aarhus, Denmark with about 6,500 residents, as of 2014. The neighborhood is part of the district Midtbyen (the town center) and borders the neighborhoods of Frederiksbjerg and Marselisborg to the East and the district of Viby to the South. Langenæs is delimited by the streets Søndre Ringgade, Skanderborgvej, Marselis Boulevard and the valley of Brabrand Ådal. The neighborhood is predominantly 2-5 bedroom apartments in blocks of 5 to 7 floors. The area is characterized by the apartment towers Langenæshus, Langenæsbo and Højhus Langenæs, a 55 meters tall reddish aluminium clad tower which is the tallest brick structure in the country. History Langenæs was built in the 1950s as a planned neighborhood of apartment complexes with the intention of testing new architectural ideals and methodologies. The neighborhood is characteristic for its time when the ideal was open city blocks with adjacent green spaces. The oldest parts of Langenæs lies along the edges as traditional and mixed early to mid 20th century developments. Archaeological excavations have shown the area was settled as far back as the Stone Age and Bronze Age. Langenæs was later part of the Havreballegaard and Marselisborg estate in Viby parish for 700 years, before it was bought and annexed by Aarhus City Council in 1899. In 1966 Langenæs got its own church, Langenæskirken, and today belongs to Langenæs Parish, sectioned off from Skt. Lukas Parish. Gallery References Sources Lars Bech; Mikkel Andreas Beck; Marie Frank (2001). Langenæs, Aarhus, Danmark i hjertet. Forlaget Ajour. Aarhus Kommunes Beretning. Aarhus Municipality. 1952. pp. 133–35. External links
Langenæsbo

Langenæsbo er det sidste og bagerste af tre højhuse på Augustenborggade på Langenæs i Aarhus. Langenæsbo er tegnet af arkitekterne J.K. Schmidt og Kaj Schmidt og opført af Foreningen til Fremskaffelse af Boliger for Ældre og Enlige, der også stod bag Langenæshus. Højhuset blev indviet i 1965 og tager udgangspunkt i de samme tegninger som de to første blokke. Langenæsbo adskiller sig dog på mindre punkter. Det har f.eks. kun 12 et-værelses lejligheder – placeret på 1-4. sal – og har en samlet boligmasse på 96 lejligheder. Huset deler administration og visse faciliteter med Langenæshus, men kører ellers som en selvstændig ejendom med egen bestyrelse. Plejehjemmet Langenæsbo Plejehjemmet Langenæsbo ligger i tilknytning til højhuset Langenæsbo. Det var oprindeligt et selvejende plejehjem, men blev i 1998 overtaget af Aarhus Kommune. Kommunen overtog plejehjemmet uden vederlag, men pådrog sig dog forpligtelserne for de lån, der på daværende tidspunkt var optaget i ejendommen. Plejehjemmet er i dag en del af lokalcentret Sundheds- og Kulturcenter Frederiksbjerg og Langenæs i Ankersgade 21. Kommunen påbegyndte en større ombygning af plejehjemmet i september 2004. Efter en længerevarende ombygning åbnede plejehjemmet i efteråret 2006 med nyt personale og nye beboere. Ombygningen af plejehjemmet overskred budgettet med knap 4 mio kr, fordi der bl.a. blev konstateret en del asbest, gulvene var ude af niveau, kælderen var i ringere stand end forventet og fordi der viste sig et behov for supplerende brandsikring. Plejehjemmet har i dag 31 plejeboliger. I tilknytning til huset findes Plejehjemmet Langenæsbo. Eksterne henvisninger
Langenæs Kirke

Langenæs Kirke eller Langenæskirken er en nyere bykirke tegnet af arkitekten Arne Gravers og Johan Richter. Kirken er opført i røde mursten og ligger sammen med sognegården midt i boligkvarteret Langenæs i Aarhus. Langenæs Sogn er udskilt fra Sankt Lukas sogn. Langenæskirken er tegnet af arkitekterne Richter og Gravers. Richter har tegnet tre markante bygninger i Århus: Århus Statsgymnasium (1958), Langenæskirken (indviet i 1966) og Musikhuset i Århus (indviet i 1982): et hus for uddannelse og lærdom, et hus for mennesker og tro, samt et hus for musik og kultur. Konceptet ”Himlen ind – lyset ned – blikket ud” er formuleret af billedkunstner Elle-Mie Ejdrup Hansen og angiver, hvordan hun i sin aflæsning af kirkerummet har tilstræbt at folde kirkerummet ud og forløse Richters ideer med rummet og skabe en sammenhæng, Hvor lys og lyd understøtter liturgi og arkitektur. Samtidig med at kirken opdateres til det 21. århundrede, bevares dens tydelige træk fra 1960’erne. Udsmykningen består i hovedtræk af gult malet glas mod syd og blåt mod nord, en lysspalte mellem kor og skib og et 42 kvm2. sandblæst glasparti, som viser himlen over Langenæs (fotograferet den 2. oktober 2012). Dertil kommer farvesætningen af kor, skib og våbenhus, såvel i form af malede flader som ved LED lys/armatur til loftet og bag Alteret. Kirkens facader genetableres med de karakteristiske ribber, og således integrerer hele renoveringen både kirkens ydre og indre. Langenæs-kvarteret opstod i 1950’erne og den overordnede grundtanke var, at alle beboere skal have lys og luft med udsigt til himmel og horisont. Denne tankegang er grundlag for idéen om det store glasparti, hvor himlen over Langenæs føres i kunstnerisk form ind i kirkerummet. Eksterne kilder og henvisninger Langenæs Kirke hos KortTilKirken.dk Langenæs Kirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)
Langenæs Church

Langenæs Church (Danish: Langenæskirken) is a church in Aarhus, Denmark. The church is situated in the southern Langenæs neighbourhood on Langenæs Alle. Langenæs Church is a parish church, and the only church in Langenæs Parish, under the Diocese of Aarhus and within the Church of Denmark, the Danish state church. The church serves some 6.000 parishioners in Langenæs Parish and holds weekly sermons along with weddings, burials and baptisms. Langenæs Church is a Green Church (Grøn Kirke), a network of Danish churches dedicated to implement and further an environmentally friendly operation and climate actions in relation to the current climate crisis. The network agenda was launched by the National Council of Churches in Denmark (NCCD) in 2011. History Langenæs Church was built in response to sustained population growth in St. Lukas Parish prior to the Second World War. As the Langenæs neighbourhood was under development, the population was projected to exceed 30.000 people, so a splitting of the parish was planned, just as St. Lukas Parish had previously been split from St. Pauls Parish. This plan was halted by the Second World War and subsequent occupation of Denmark. From 1946, until construction began, fundraising campaigns were held every year on the last day of January in the adjacent Frederiksbjerg neighbourhood until sufficient funds had finally been collected. An architectural contest were held in 1957 which was won by Arne Gravers and Johan Richter who later designed the listed Århus Statsgymnasium and Aarhus Concert Hall. Building permits were obtained in 1962, construction began in 1964, and in 1966, the church stood completed. The church is built in red brick and concrete. It underwent repair and restoration in 2013, led by Cubo Architects. In the process, visual artist Elle-Mie Ejdrup Hansen installed new glasswork in the nave, for which she was awarded Farveprisen (The Colour Prize). See also List of churches in Aarhus References Sources Anne Ehlers, Elle-Mie Ejdrup Hansen, ed. (2015). Himlen ind – Lyset ned – Blikket ud [Heaven in - Light down - Look out] (in Danish). Forlaget Wunderbuch. External links Website of Langenæs Church Church of Denmark's site for Langenæs Parish
Langeskov (Hundstrup Sogn)

Der er flere lokaliteter med dette navn, se Langeskov (flertydig). Langeskov er en herregård der er udskilt fra Løjtved Gods i 1782. Gården ligger i Hundstrup Sogn, Sallinge Herred, Egebjerg Kommune. Hovedbygningen er opført i 1862. Langeskov Gods er på 265 hektar Ejere af Langeskov (1782-1787) Jens Lange (1787-1790) Johan Jensen Lange (1790-1795) Stig Tønsberg Schøller von Krogh (1795-1809) Forskellige Ejere (1809-1856) Peder Lollesgaard (1856-1874) Rasmus Pedersen Lollesgaard (1874-1905) Peter Rasmussen Lollesgaard (1905-1914) Erik Schall Holberg (1914-1915) Seyer Hansen (1915-1918) Jacob de Neergaard (1918-1919) Jacobine Adamine Jeanina Estrup gift de Neergaard (1919-1922) Hans Jacob Blichfeldt (1922-1923) Enke Fru Blichfeldt (1923-1955) Alexander Oxholm (1955-1956) Alexander Oxholms dødsbo (1956-1958) Kirsten Marie Ewald gift Oxholm (1958-1970) Otto Christian Frederik greve von Knuth (1970-1993) Carl Juul Johansen (1993-) Mogens Saugmann
Langesø (Nordborg)

For alternative betydninger, se Langesø. (Se også artikler, som begynder med Langesø) Langesø er en del af det sammenhængende byområde fra Nordborg til Havnbjerg på Als. Langesø ligger mellem sydsiden af Nordborg Sø og landevejen. Området kaldtes tidligere for Søby, men dette bynavn er flertydigt, så da området blev udbygget i midten af 1950'erne blev der udskrevet en konkurrence som et nyt navn, og "Langesø" blev valgt. Byen udvikledes sig en del i anden halvdel af 1950'erne og første del af 1960'erne. Der blev oprettet tennisklub, en afdeling af spejderbevægelsen, samt revy. Den voldsomme ekspansion på Danfoss, gav et øget behov for boliger på Nordals. Langesø fik også en skole og en række butikker. Skolen er dog siden nedlagt og ombygget til ældreboliger. Syd for landevejen ligger Nordborg Golfklubs 18-hullers bane. I den vestlige ende af Langesø ligger Nordborg Tennisklubs baner. Nord/Als Boldklub(NB), deres "stadion" ligger også I Langesø. Stadionet hedder "Langesø Stadion"
Langholms Trille

Langholms Trille er en lille, forholdsvis nydannet, ubeboet ø i det Sydfynske Øhav på det flade vand mellem Ristinge på Langeland og Marstal på Ærø. Øen ligger umiddelbart nord for den sydøstligste del af Langholm. Den kan nås ved vadning fra Langholm men er endnu ubevokset, og kun få ynglefugle har rede på den. Ekstern henvisning www.sydforfyn.dk – Langholm
Langholmshoved

Langholmshoved er en 450 m. lang og 1,1 ha. stor holm øst for Marstal, der består af to bevoksede holme forbundet med et langt ubevokset sten og sandrev. Øen er en marin dannelse med krumodder i øst og vest. Kysten er dels sandstrand men har også strækninger med rullesten. Mod øst er den smal og det er kun strandvolden og krumodden der er bevokset. På den vestlige del er øen bredere og med flere lavninger. Langholmshoved er nærmest formet som et segl og nord for øen ligger et stort fladvandet område der ofte er tørlagt og tiltrækker en del vadefugle. Øen er en del af Ærø Kommune, Ærø. Natur Der er store forekomster af klyder og stormåger og en lille havternekoloni. Holmen har en stor botanisk værdi med bl.a. forskellige sivarter og strandplanter som f.eks kveller og strandmalurt. Der er adgang til øen året rundt, men fra 1.3. til 1.7. bør den undgås. Øens natur er truet af at øen om sommeren besøges af mange badegæster. Der er muligt at vade gennem vandet fra halvøen Ristinge Hale, Langeland over til Storeholm og videre til holmene Lindholm, Langholmshoved og Langholm. Kun de få hundrede meter fra Marstal Havn, hvor en gravet strømrende umuliggør vadning. Eksterne henvisninger www.sydforfyn kilde Kort Foto af øen og artikel om øhavet