NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gyllingnæs (gods)

For alternative betydninger, se Gyllingnæs (flertydig). (Se også artikler, som begynder med Gyllingnæs) Gyllingnæs er en herregård der ligger på halvøen Gyllingnæs i Gylling Sogn, Hads Herred, Odder Kommune. Gyllingnæs er udskilt fra Åkær Gods i 1801 af greve Friedrich Otto von Dernath. Gyllingnæs blev købt af den engelskfødte købmand John Smith. Hovedbygningen på Gyllingnæs er opført i 1865 og ombygget i 1997-1998. Gyllingnæs Gods er på 906 hektar. Ejere af Gyllingnæs (1801-1813) John Smith (1813-1817) John Smiths dødsbo (1817-1824) Georg Smith (1824) John Thornton (1824-1834) Georg Smith (1834) Georgia Georgsdatter Smith gift St. Aubin (1834-1842) Robert Stableton St. Aubin (1842-1848) Wilhelm Henrik Frederik Mylord (1848-1851) Ane Marie Margrethe Brumming gift Mylord (1851-1853) Poul Ernst Constantin Brun (1853-1870) Anotn Peter Vilhelm Krohn (1870) Marie Augusta Petersen gift Krohn (1870-1885) Frederik Christian Berg (1885-1924) Christian Frederik Holten Grevenkop-Castenskiold (1924-1936) Ludvig Helmuth Frederik Holger Castenskiold-Benzon (1936-1946) Niels Baner (1946-1966) Enke Fru Eva E. Baner (1966-1994) Hermann Zobel (1994-1996) Peter Hermann Zobel (1996-) Troels Holch Povlsen Eksterne henvisninger Ejerhistorie Arkiveret 1. oktober 2015 hos Wayback Machine på danskeherregaarde.dk De 5 Gaarde
Odeon (Odense)

For alternative betydninger, se Odeon. (Se også artikler, som begynder med Odeon) ODEON er et musik-, teater- og konferencehus på Østerbro i Odense, med central beliggenhed i det store byomdannelsesprojekt i midtbyen, tæt på det gamle H.C. Andersen-kvarter og Odense Koncerthus 5 minutter fra Odense Banegård Center. Huset er på 32.000 m2 og har plads til 1.740 siddende publikummer i den store sal, samt 29 møde- og konferencelokaler. Derudover er huset hjemsted for Syddansk Musikkonservatorium og Skuespiluddannelsen Odense og indeholder desuden Odense Teaters ekstra teatersal. Derudover findes café og restaurant som drives sammen med Odeons nabo H.C. Andersen Hotel. Mod Hans Mules Gade findes desuden en boligblok med 42 ungdomsboliger administreret af boligselskabet Kristiansdal. Byggeriet blev opført af KPC Herning som bygherre, med C.F. Møller som arkitekt. Byggeriet er samlet 9 etager inkl. parkeringskælder i to plan. Budgetteret pris 600 mio.kr.. Byggestart juni 2014. Byggeriet blev indviet 1. marts 2017. Salene Huset indeholder fire scener; Byens scene, Store Scene, Teatersalen og Kammersalen i Syddansk Musikkonservatorium. Foyerscenen "Byens scene" Byens Scene er en lille åben rund scene, midt i stueetagen, hvor byens kunstnere kan booke sig ind og afholde små akustiske koncerter, foredrag, forestillinger eller miniudstillinger. Scenens diameter er 7 meter. Store Scene Hovedscenen er indrettet til at kunne rumme både teater-, koncert- og konferenceaktiviteter og har eget Steinway-flygel. Salen kan rumme 1.740 siddende publikummer i de karakteristiske grønne sæder, men er indrettet så stolerækkerne kan køres væk og give plads til 2.500 stående gæster i rummet på fladt gulv. Rummet er desuden fleksibelt indrettet så det kan opdeles i fire separate sale, hvis sidescenerne inddrages. Teatersalen Odense Teaters tidligere aktiviteter fra Sukkerkogeriet finder man nu i Teatersalen i Odeon, i det kvadratiske black-box teaterrum. Syddansk Musikkonservatorium og Den Danske Scenekunstskole Skuespiluddannelsen i Odense og Syddansk Musikkonservatorium(SDMK) holder til på, og deles om, hele 2. etage, som indeholder undervisnings- og øvelokaler samt kammersalen til mindre klassiske koncerter. Odeon Social og Restaurant Schiøtz Restaurant Schiøtz på 1. sal er åben for konferencefrokoster, koncertmiddage og selskaber, og benyttes bl.a. også i sammenhæng med aktiviteter i den øvrige del af øvre foyer. Restauranten med 106 siddepladser, ligger i bygningens spids, med kig til H.C. Andersen kvarteret, og er adskilt fra foyeren af en let glasvæg.I venstre side af indgangsfoyeren findes Café Odeon Social, som er åben hele dagen og byder på frokost og fælles aftenspisning for byens beboere alle ugens dage. Noter Der er for få eller ingen kildehenvisninger i denne artikel, hvilket er et problem. Du kan hjælpe ved at angive troværdige kilder til de påstande, som fremføres i artiklen.
Viking Link

Viking Link er et 525 kV HVDC-jævnstrømskabel på 1400 MW som er lagt 765 km gennem Nordsøen mellem Revsing nord for Vejen og Bicker Fen i Lincolnshire i England til en pris på 13 milliarder kr. EU støttede med €2,8 mio. Kablet er anlagt i et samarbejde mellem (og ejes ligeligt af) de to nationale transmissions-operatører Energinet og National Grid plc i henholdsvis Danmark og Storbritannien. Det blev sat i drift 29. december 2023 kl. 16, er dog i nogle perioder begrænset til 800 MW indtil den forsinkede højspændingsforbindelsen Idomlund-Grænsen færdiggøres i slutningen af 2026. Søkablet forventes at give samfundsøkonomisk overskud på 4 mia. kr., bl.a. fordi el produceres og forbruges på forskellige tidspunkter i de to lande. Transformatorstationen i Revsing blev udbygget i august 2020, og består nu af dels en 22 meter høj omformerstation og en koblingsstation på Højspændingsforbindelsen Kassø-Tjele. Den er forberedt til at kunne anvende sin overskudsvarme til at levere noget af fjernvarmen i Vejen by, hvis nye rør og varmepumper kan anlægges økonomisk. Under anlæggelsen blev flere forhistoriske landsbyer fundet. Referencer Eksterne links Cable to England - Viking Link Arkiveret 28. september 2015 hos Wayback Machine - energinet.dk
Viking Link

Viking Link ist eine Ende 2023 in Betrieb genommene Hochspannungs-Gleichstrom-Übertragung zwischen Großbritannien und Dänemark. Sie verbindet die Gebotszonen DK1 mit GB mit einer Übertragungsleistung von 1400 MW. Die aktuell übertragene Leistung ist online abrufbar. Das Unterseekabel verläuft von Revsing in Sydjylland nach Bicker Fen in Lincolnshire. Für die Leitung arbeiten das britische National Grid mit dem Energinet.dk zusammen. Nach Angaben des Betreibers ist die Anlage die längste Unterwasser-HGÜ weltweit. Geschichte Im November 2015 wurde Viking Link zusammen mit dem COBRAcable zwischen Jütland und den Niederlanden und dem Krieger-Offshore-Windturbinenkabel nach Deutschland auf die EU-Liste „Projekte von gemeinsamem Interesse“ gesetzt. Im Januar 2017 kündigte Viking Link die Ausschreibung von sieben Verträgen in der Gesamthöhe von 1,3 Milliarden an, die alle Aspekte des Baus und der späteren Wartung sowohl der Land- als auch der Seekomponenten der Verbindung umfassen. Im März 2017 gab Fugro den Abschluss seines Vertrags zur Vermessung des Meeresbodens für den Unterwasserabschnitt der Verbindungsleitung bekannt. Einige Experten, darunter der Strategiechef von National Grid, waren der Meinung, dass das Brexit-Votum die geplanten Verbindungsleitungen wie Viking Link auf Eis legen könnte. Als Reaktion auf das Brexit-Referendum erklärte Viking Link, dass die Pläne zum Bau und Betrieb der Verbindungsleitung unverändert bleiben. Im Juli 2019 gab Viking Link drei Verträge über insgesamt 1,1 Milliarden Euro bekannt, einen mit Siemens Energy für die beiden Umspannwerke an Land und zwei für die Herstellung und Verlegung der Unterseekabel, die von Prysmian Powerlink Srl und NKT HV Cables AB durchgeführt werden sollen. Im Juli 2020 begannen die Bauarbeiten. Die kommerzielle Inbetriebnahme der Anlage erfolgte am 29. Dezember 2023. Die offizielle Inbetriebnahme fand im April 2024 statt. Zu diesem Zeitpunkt hatte die Leitung bereits 1,73 TWh elektrischer Energie übertragen. Wirtschaftliche Auswirkungen Mit der Verbindung wird die Stromverbundrate von bisher sechs Prozent erhöht. Ziel sind zehn Prozent. Viking Link verschafft Großbritannien einen Zugang zum westdänischen Stromverbundnetz. Als Folge soll der Strompreis in Dänemark um 15 DKK pro MWh steigen und in England fallen. So sollen die Stromkosten in Großbritannien binnen 10 Jahren um mehr als 500 Millionen Pfund sinken. Zudem gehen die Betreiber davon aus, dass die Leitung die Kohlenstoffdioxid-Emissionen alleine im ersten Jahr um 600.000 Tonnen senkt. Systembeschreibung Die Gesamtlänge soll 740 km betragen. Hiervon sollen 650 km durch dänische, deutsche, niederländische und britische Gewässer verlaufen. In seinem Verlauf wird es die NorNed-Verbindung kreuzen. Die Leitung soll bei 525 kV 1400 MW übertragen. Somit wird die Leitung jährlich bis zu 12,3 TWh übertragen können. Der Anschluss der beiden Konverterstationen erfolgt jeweils über das 400-kV-Höchstspannungsnetz. Einzelnachweise
Viking Link

De Viking Link is een geplande gelijkstroom-hoogspanningskabel over de bodem van de Noordzee tussen Denemarken en Engeland. De kabel krijgt een capaciteit van 1400 megawatt (MW). Ligging De kabel krijgt een lengte van 760 kilometer en wordt gelegd in het Deens, Duitse, Nederlandse en Britse deel van de Noordzee. De kabel wordt langer dan de NorNed-kabel (580 km) en verdringt deze van de eerste plaats als langste onderzeekabel ter wereld. De kabel komt te liggen tussen zuid Jutland en Bicker Fen in Lincolshire in Engeland. Techniek De kabel krijgt een capaciteit van 1400 MW bij 400 kV en zal omstreeks 2022 in gebruik komen. De verbinding wordt tot stand gebracht met de hoogspanningsgelijkstroomtechniek (HVDC) waardoor de energieverliezen bij transport veel kleiner zijn dan wanneer van wisselstroom gebruik zou worden gemaakt. Aan de beide uiteinden van de kabel bevinden zich omvormers die de wisselstroom vanuit de nationale netten gelijkrichten, en inverters die de gelijkstroom omvormen naar wisselstroom, waarmee de nationale netten weer gevoed worden. Het is een project van het Britse National Grid en het Deens Energinet.dk en vergt een investering van ruim 13 miljard Deense kronen. Vergelijkbare kabels Vergelijkbare kabels liggen al tussen Noorwegen, Denemarken, Zweden en Duitsland. Tussen Noorwegen en Denemarken is dit de Cross-Skagerrak. Tussen Zweden en Duitsland is dit de Baltic Cable. Een soortgelijke verbinding tussen Nederland en Groot-Brittannië, de zogenaamde BritNed-kabel werd op 1 april 2011 in gebruik genomen. Tussen België en Groot-Brittannië ligt de Nemo Link, in gebruik sinds 31 januari 2019. Externe link (en) Website VikingLink
Viking Link

Viking Link är en 765 kilometer lång likströmskabel under Nordsjön som går mellan Revsing, norr om Vejen i Danmark, och Bicker Fen i Lincolnshire i Storbritannien. Sjökabeln, som är världens längsta, togs i drift den 29 december 2023. Den består av 625 km kabel under Nordsjön, 76 km kabel från den danska kusten till Revsing och 67 km kabel från den engelska kusten till Bicker Fen. Transformatorstationen i Revsing är förberedd för leverans av fjärrvärme. Kablarna, som ägs av Energinet och National Grid plc, har en överföringskapacitet på 1 400 MW. Byggkostnaden uppgick till 13 miljarder danska kronor, varav 2,8 miljoner euro i EU-bidrag. Källor Externa länkar
Nørre Bjert Kirke

Nørre Bjert Kirke er en kirke fra 1887 i Koldingbydelen Nørre Bjert. Den blev opført efter tegninger af J.C. Fussing og har siden 1924 fungeret som sognekirke i Nørre Bjert Sogn. Altertavlen fra 1930 er malet af J. Th. Skovgaard. Kirken ligger omkring 4 km nordøst for Kolding. Referencer Eksterne henvisninger Nørre Bjert Kirke hos KortTilKirken.dk Kirkens hjemmeside
Radisson Blu Scandinavia Hotel (København)

For alternative betydninger, se Radisson Blu Scandinavia Hotel. (Se også artikler, som begynder med Radisson Blu Scandinavia Hotel) Radisson Blu Scandinavia Hotel, København er et hotel i København. Hotellet ligger på Islands Brygge på Ny Tøjhusgrunden lige uden for Københavns volde først på Amager. Det er med sine 86 meter og 26 etager Danmarks næsthøjeste hotel efter Aarhus City Tower. Med sine 542 værelser var det Danmarks største hotel indtil 2009, men er nu det fjerdestørste efter Bella Sky og CABINN Metro i Ørestaden og Tivoli Hotel ved Kalvebod Brygge. Hotellet er en del af den internationale kæde Radisson Hotels. Hotellet er bygget i 1973, designet af arkitekterne Ejner Graae og Bent Severin. I komplekset findes desuden Casino Copenhagen. Indtil 1994 var hotellet ejet af SAS, derefter delvist, og i 2006 solgte SAS sine sidste aktier i moderselskabet Rezidor Hotel Group. Faciliteter Hotellet har to restauranter: Blue Elephant (thailandsk) og Filini (italiensk). På hotellet findes et fitnesscenter drevet af Sporting Health Club. Se også Radisson Blu Royal Hotel Københavns hoteller Referencer Eksterne henvisninger Hjemmeside for Radisson Blu Scandinavia Hotel Copenhagen
Radisson Blu Scandinavia Hotel

Das Radisson Blu Scandinavia Hotel in Kopenhagen war bis 2009 das größte Hotel in Dänemark und beherbergt das größte Casino Skandinaviens. Es liegt im Stadtteil Vestamager am Amager Boulevard. Das dritte Hotel der Radisson SAS-Kette in Kopenhagen wurde 1973 in Stahlbetonbauweise errichtet und hat auf 26 Etagen insgesamt 540 Zimmer. Das Hochhaus ist 86 Meter hoch. Die Architekten waren Einar Graae und Bent Severin. Die Radisson Blu-Kette (bis 2009 Radisson SAS) unterhält in Kopenhagen noch das Radisson SAS Royal Hotel am Hauptbahnhof. Weblinks Webseite des Hotels
Regnershøj

Der Regnershøj (auch Regnshøj Bjerre genannt) liegt am Urhøjvej südlich vom Dorf Svallerup, nahe der Straße zwischen Kalundborg und Korsør, auf der dänischen Insel Seeland. Das Ganggrab (dänisch Jættestue) wurde um 1850 ausgegraben und in den Jahren 1910, 1989 und 2004 restauriert. Der Regnershøj ist eine Megalithanlage der Trichterbecherkultur (TBK), die zwischen 3500 und 2800 v. Chr. entstand. Das Ganggrab ist eine Bauform jungsteinzeitlicher Megalithanlagen, die aus einer Kammer und einem baulich abgesetzten, lateralen Gang besteht. Diese Form ist primär in Dänemark, Deutschland und Skandinavien, sowie vereinzelt in Frankreich und den Niederlanden zu finden. Neolithische Monumente sind Ausdruck der Kultur und Ideologie neolithischer Gesellschaften. Ihre Entstehung und Funktion gelten als Kennzeichen der sozialen Entwicklung. Beschreibung Die ovale Kammer besteht aus 13 Tragsteinen und drei Decksteinen. Der Gang hat noch fünf Tragsteinpaare und vier erhaltene Decksteine. Der ovale Hügel misst etwa 30,0 × 20,0 m und ist vier Meter hoch. Der Wandaufbau ist zwei-, partiell sogar dreireihig. Damit reiht sich die Anlage in eine Gruppe extrahoher Kammern ein, die in dem nahegelegenen Rævehøj von Dalby mit etwa 2,5 m Innenhöhe ihre höchste Gestaltung erfährt. Im Jahre 1989 wurde festgestellt, dass es sich beim Regnershøj ursprünglich um ein Doppelganggrab (dänisch Dobbeltjætte- oder Tvillingejættestuer) handelt. Das Hauptverbreitungsgebiet dieser Unterart des Ganggrabes ist die Insel Seeland und der Norden von Jütland. Welche Bedeutung die bipolare Konzeption hat, die gleichzeitig mit anderen baulichen Lösungen entstand, bleibt unklar. Die beiden Hälften einer Doppelanlage haben auf Seeland eine gemeinsame Zwischenwand (z. B. im etwa fünf Kilometer entfernten Korshøj in Ubby). Die Achsen der Kammern bilden meist einen überstumpfen Winkel und passen sich mit ihren langen Gängen den Rundhügeln an. Beim Regnershøj ist eine der beiden Anlagen bereits vor langer Zeit abgerissen worden, während die andere völlig intakt erhalten ist. Während der Ausgrabung im Jahre 1850 fand man im Zugang der intakten Anlage einige menschliche Knochen. Interessant war ein Beinknochen, der gebrochen und wieder zusammengewachsen war. Ein Beinbruch bedeutete in der Jungsteinzeit also nicht den sicheren Tod. Es wurde auch festgestellt, dass der Schädel in der östlichen Ecke lag, während die Arm- und Beinknochen im westlichen Teil der Kammer gefunden wurden. Ähnliche Merkmale sind aus anderen europäischen Großsteingräbern bekannt. Im Jahr 2004 wurde entdeckt, dass der Zugang die Spuren eines Ard (vorzeitlicher Pflug) zeigt. Spuren rituellen Pflügens auf dem Bauplatz von Großsteingräbern sind bereits häufiger entdeckt worden. Südlicher, auf der anderen Seite der Straße 22 liegt der Uhrhøj bei Gørlev. Siehe auch Nordische Megalitharchitektur Großsteingräber in Dänemark Literatur Ingrid Falktoft Anderson: Vejviser til Danmarks oldtid. Wormianum, Højbjerg 1994, ISBN 87-89531-10-8, S. 246. Klaus Ebbesen: Danmarks megalitgrave. Band 2: Katalog. Attika, Kopenhagen 2008, ISBN 978-87-7528-731-4, Nr. 677. Weblinks Beschreibung dän. und Bilder Einzelnachweise
Munkebjergskolen

Munkebjergskolen er en folkeskole beliggende i kvarteret Munkebjerg i Odense. Skolen udmærker sig bl.a. ved at lægge hus til Munkebjergskolens Observatorium, der er Odenses eneste observatorium. Munkebjergskolens Observatorium Munkebjergskolens Observatorium er en indbygget del af Munkebjergskolen. Det blev indviet d. 6. december 1934 et halvt år efter indvielsen af selve Munkebjergskolen d. 14. april samme år. Observatoriet fik et kommunalt driftstilskud indtil april 2014, hvor det derfor måtte lukke, men grundet fortsat interesse gik driften over til Foreningen Munkebjergskolens Observatorium, der blev oprettet d. 18. juni 2014. Observatoriet genåbnede d. 6. december 2014. Kildehenvisninger Eksterne henvisninger Munkebjergskolens hjemmeside Arkiveret 4. marts 2016 hos Wayback Machine Munkebjergskolens Observatorium Anmeldelse af observatoriet i This is Odense Arkiveret 20. april 2019 hos Wayback Machine
Neroport

Neroport er en moderne kontorejendom tegnet af Henning Larsen Architects beliggende i Ørestad. Bygningen er ejet af det svenske ejendomsselskab Norrporten. Byggeriet var resultatet af en arkitektkonkurrence i 2007. Udseende Med hensyn til udseende og materialer er tilstræbt sammenpasning med den såkaldte Ferring-bygning. Neroport fremstår som to tårne tilføjet dette bygningskompleks. Bygningen kendetegnes af såkaldte lamelfacader. Indretning Ejendommen har et areal på 13.300 m². Bygningens øvrige etager er indrettede til udlejningskontorer. Kontorerne har størrelser på ca. 850-1.025 m2. I bygningens stueetage er indrettet en café. Bygningen rummer desuden to store tagterrasser, fælles parkeringskælder i tre etager med plads til cirka 135 biler, kantine og storkøkken samt et auditorium med plads til 150 personer og forsynet med AV-udstyr. Huset er endvidere forsynet med fuld indeklimastyring, herunder blandt andet køling og ventilation. Fra atrium er der via elevatorer og trapper adgang til kontoretagerne. Pris Ejendommens opførelsespris var på 250 millioner kroner. Trafikal beliggenhed Bygningen ligger nær motorvejsnettet på Amager med korte afstande til udfletningerne mod øst i retning af Malmø, mod syd i retning af Køge, mod vest i retning af Roskilde og mod nord (Motorringvej 3 som fører til motorvejene mod Hillerød og Helsingør). Der er kort afstand til metro, regional- og fjerntog, desuden S-busser, om aftenen E-busser og 4 bybuslinier. Bygningen ligger i forholdsvis kort afstand fra Kastrup lufthavn. Desuden er der indrettet overdækket cykelparkering. Eksterne henvisninger Stensballe, Olliver Sequiera (marts 2010). "Neroport". byggeplads.dk. Arkiveret fra originalen 27. april 2016. Hentet 2016-04-16. "Neroport. Ørestads skyline har fået to nye tårne" (Byggeri+arkitektur) Arkiveret 24. april 2016 hos Wayback Machine
Tvis

Tvis er en by i det nordlige Vestjylland med 1.380 indbyggere (2026), beliggende i Tvis Sogn ca. 7 kilometer øst for Holstebro. Byen ligger i Region Midtjylland og hører til Holstebro Kommune. I byen er der en skole, en kirke, en købmand og en nedlagt station, som ligger på Vejle-Holstebro-banen. Tvis er blandt andet kendt for virksomhederne Actona og Tvis Køkkener samt idrætsforeningen Tvis KFUM, hvis håndboldafdeling i år 2000 blev en del af holdfællesskabet Team Tvis Holstebro. Kilder
Tvis, Denmark

Tvis is a small town, with a population of 1,380 (1 January 2026), in Holstebro Municipality, Central Denmark Region in Denmark. It is located 7 km southeast of Holstebro. Tvis Church is located in the town. The furniture developer and manufacturer Actona Group and the kitchen manufacturer TCM Group, with one of its brands Tvis Køkkener named after the town, are headquartered in Tvis. The local handball club Tvis KFUM has participated in the elite team Team Tvis Holstebro, that has played in the top Danish division on both the men's and women's side. The club has won the Danish Men's Handball Cup twice. References
Bramming Station

Bramming Station (tidligere: Bramminge Station) er en dansk jernbanestation i stationsbyen Bramming i Sydvestjylland. Bramming Station er et jernbaneknudepunkt, der er mellemstation på jernbanestrækningen Lunderskov–Esbjerg og den nordlige endestation på jernbanestrækningen Bramming-Tønder. I Bramming kan man således skifte mellem InterCitytog og lokalbanetog Esbjerg–Ribe-Tønder. Stationen åbnede i 1874. Den betjenes i dag af tog fra jernbaneselskaberne DSB og GoCollective. Historie Åbning Bramming Station åbnede den 3. oktober 1874 som en af de oprindelige mellemstationer på jernbanestrækningen Lunderskov-Esbjerg. Stationen blev placeret placeret på bar mark ca. 3 kilometer syd for Bramming Hovedgård og Sankt Knuds Kirke, hvor jernbanen krydsede landevejen fra Ribe og Gredstedbro til Varde. Eneste bebyggelse i nærheden var Kikkenborg Kro ca. ½ kilometer mod vest, og stationen var derfor indledningsvis kendt under navnet Kikkenborg.. Efter åbningen af jernbanen voksede der imidlertid en stationsby op omkring stationen. Tønderbanen Allerede året efter åbningen blev Bramming Station et jernbaneknudepunkt, da man indviede jernbanestrækningen fra Bramming til Ribe den 1. maj 1875. Den 15. november 1887 blev Bramming-Ribe-banen forlænget sydpå over den daværende dansk-tyske grænse ved Vester Vedsted, hvorved der blev skabt forbindelse til den tyske marskbane gennem det vestlige Slesvig-Holsten. Bramminge-ulykken Den 26. juli 1913 skete en alvorlig jernbaneulykke – Bramminge-ulykken – vest for Bramming, hvor toget 1029 (kaldet Emigranten) afsporedes på vej mod Esbjerg kort efter at have passeret Bramming (dengang:Bramminge) Station. Ved ulykken omkom 15 personer, 20 personer blev hårdt såret, og 60-70 personer fik lettere kvæstelser. Diagonalbanen 1. december 1916 åbnedes strækningen Bramming-Grindsted, en etape af Diagonalbanen, som i 1920 blev fuldt udbygget mellem Randers og Esbjerg. Diagonalbanen blev nedlagt 23. maj 1971, men godstrafikken fortsatte fra Bramming til Grindsted indtil maj 2012 - indtil 1977 helt til Filskov. Godsbanens formål var primært at betjene Grindstedværket. Veterantog Vest under Dansk Jernbane-Klub kørte veterantog Bramming-Grindsted indtil 2012, hvor sporet blev lukket. Skinnerne ligger der endnu. Arkitektur Bramming Stations oprindelige og stadigt eksisterende stationsbygning fra 1874 blev opført efter tegninger af jernbanearkitekten Niels Peder Christian Holsøe, der er kendt for de talrige stationsbygninger, han tegnede over hele Danmark som chefarkitekt for DSB. Galleri Referencer Der er for få eller ingen kildehenvisninger i denne artikel, hvilket er et problem. Du kan hjælpe ved at angive troværdige kilder til de påstande, som fremføres i artiklen. Eksterne henvisninger Bramming Banegård – hjemmeside for støtteforeningen Banegårdens Venner Bramming Station på dsb.dk Bramming Station på gocollective.dk
Station Bramming

Station Bramming is een spoorwegstation in het Deense Bramming. Het station ligt aan de spoorlijn Lunderskov - Esbjerg die in 1874 in bedrijf werd genomen. Vanaf Bramming takt de lijn naar Tønder af. Tot 1971 was het station tevens het eindpunt van de zogenaamde diagonaalbaan die van het zuidwesten naar het noordoosten van Jutland liep. Externe links (da) DSB Arriva[dode link]
Bramming (stacja kolejowa)

Bramming (duń. Bramming Station) – stacja kolejowa w miejscowości Bramming, w regionie Dania Południowa, w Danii. Stacja znajduje się na linii Esbjerg – Fredericia. Odcinek Lunderskov – Esbjerg został otwarty w 1874 roku, a 1875 roku otwarto odcinek Bramming – Ribe. W 1913 roku miała miejsce katastrofa kolejowa w pobliżu Bramming. Linie kolejowe Lunderskov – Esbjerg Bramming – Tønder Linki zewnętrzne DSB