NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
COBRA-kabel

De COBRA-kabel is een elektriciteitsverbinding tussen Nederland en Denemarken. De kabel is in september 2019 in gebruik genomen. Plannen TenneT en de Deense Energinet.dk ondertekenden in april 2009 een samenwerkingsovereenkomst voor de aanleg van een mogelijke nieuwe onderzeese verbinding met hoogspanningsgelijkstroom om de elektriciteitsnetten van Nederland en Denemarken rechtstreeks met elkaar te verbinden: het COBRA-kabel project. COBRA is een afkorting van COpenhagen BRussels Amsterdam. De Europese Commissie ondersteunde het COBRA-project met 86,5 miljoen euro uit het 'Europese energieprogramma voor herstel'. Het project maakte de integratie van de Nederlandse en Deense elektriciteitsvoorziening mogelijk. Denemarken kent reeds een hoge bijdrage van windenergie aan de totale elektriciteitsproductie. Dit aandeel zal de komende jaren verder groeien, de Deense regering streeft naar een aandeel van 50% in de totale elektriciteitsproductie in 2025. Denemarken kan dan elektriciteit exporteren naar Nederland wanneer er veel windenergie wordt geproduceerd en elektriciteit importeren vanuit Nederland wanneer er te weinig wind is. Denemarken heeft al internationale netwerkverbindingen met omliggende landen als Noorwegen, Zweden en Duitsland. Aanleg en onderhoud Het besluit de kabel aan te leggen viel in september 2014. De kabel werd een nieuwe 325 kilometer lange verbinding tussen Endrup in Denemarken en Eemshaven in Nederland met een capaciteit van 700 MW. De verbinding werd aan het begin van 2019 voltooid. Het wordt een kabel met hoogspanningsgelijkstroom, omdat er bij gelijkstroom geen skineffect optreedt en dit toelaat om twee niet-gesynchroniseerde netten te koppelen. Bij de Eemshaven en te Endrup komen omzettingsstations waar de gelijkstroom in wisselstroom wordt omgezet of omgekeerd. Het werk werd begin 2016 aanbesteed. Siemens AG zal voor beide zijden van de verbinding de omzettingsstations leveren. De gelijkstroomkabel wordt geleverd door het Italiaanse Prysmian, een van de grootste kabelleveranciers ter wereld, die de kabel ook zal leggen. De aanleg van de verbinding begon in januari 2017 met het slaan van de eerste paal voor het Nederlandse omzettingsstation in de Eemshaven. De kabel kwam in november 2018 in Nederland aan land. Tegelijk is er ook een glasvezelkabel gelegd, wat de positie van de Eemshaven als hub voor datacenters versterkt. De verbinding is in het weekend van 28-29 september 2020 uitgevallen waardoor er geen elektriciteit meer tussen beide landen stroomde. TenneT vermoedde ergens op zee een defect van de kabel, maar die kon op 7 januari 2021 worden gerepareerd en kwam daardoor de volgende dag weer in bedrijf. Transport De kabel is sinds september 2019 in gebruik en 2020 was het eerste volledige jaar dat de kabel beschikbaar was. In 2019 had Nederland een klein exportoverschot, maar dat sloeg om in een flink tekorten in latere jaren. Overzicht overzeese kabels in de Noordzee
COBRAcable

COBRAcable (COpenhagen-BRussels-Amsterdam cable) är en 325 kilometer lång likströmskabel som går under Tyska bukten i Nordsjön. Sjökabeln går mellan Endrup, i närheten av Esbjerg i Danmark, och Eemshaven i Nederländerna. Den består av två parallella kablar för likström och en fiberkabel för kommunikation, och är förberedd för anslutning till en havsbaserad vindkraftspark. Kablarna, som ägs av Energinet och Tennet, har en överföringskapacitet på 700 MW. Fiberkabeln används för övervakning av sjökabeln och överskottskapaciteten hyrs ut. Källor Externa länkar
Katedrala u Roskildeu

Katedrala u Roskildeu (danski: Roskilde Domkirke) je luteranska prvostolnica u gradu Roskilde na otoku Zeland u istočnoj Danskoj. Izgrađena je u 12. i 13. stoljeću s romaničkim i gotičkim odlikama i pročeljem s dva tornja koji dominiraju gradom. To je prva gotička katedrala koja je bila izgrađena od opeke, te je snažno utjecala na razvoj ovog stila u sjevernoj Europi, gdje je postao dominantan stoljećima. Zbog toga je 1995. godine upisana na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine u Europi. Bila je jedinom katedralom na Zelandu sve do 20. stoljeća, a danas je jedna od vodećih danskih turističkih atrakcija koja privlači oko 125.000 posjetitelja svake godine. od 1987. u katedrali djeluje vodeći danski dječji hor, Roskildski dječaci, a u katedrali se redovito izvode glazbeni koncerti tijekom cijele godine. Povijest i odlike Prema kroničaru Adamu Bremenskom, Katedralu u Roskildeu je osnovao Harald I. Danski, kralj Danske i Norveške, 985. godine izgradivši prvu drvenu crkvu na brdu iznad Roskildea koji je načinio svojom prijestolnicom. On je navodno i sahranjen u njoj, premda za to nema dokaza. U 11. stoljeću je na mjestu drvene crkve Estrid, sestra kralja Knuta Velikog i majka Svena Estridssona, dala izgraditi kamenu crkvu. God. 1170. je započeta izgradnja današnje katedrale od opeke u romaničkom stilu, a dovršena je 1280. godine izgradnjom gotičkog kora. Roskildska katedrala je bila krunidbenom crkvom i glavnim mauzolejom danskih kraljeva od 15. stoljeća, te je zbog toga više puta proširivana i dodane su joj mnoge grobne kapele posvećene brojnim svecima. Nakon protestantske reformacije 1536. godine, biskupski dvor se preselio u Kopenhagen gdje se od tada izvodile kraljevske krunidbe u Gospinoj crkvi (Vor Frue Kirke), ili u kapeli dvorca Frederiksborg. Roskildska katedrala je izbjegla sudbinu drugih crkvi koje su uništene u ikonoklastičkom pohodu luterana, samo zbog toga što je bila kraljevskim mauzolejom. God. 1690. kralj Kristijan V. je dio kora pretvorio u grobnicu za sebe, svog sina, Fridrika IV. i njegove žene. Odlike Glavni oltar je djelo antwerpenskih majstora iz 1560. godine i za protestantski oltar iznimno je bogato ukrašen reljefima s prizorima Isusova djetinjstva i pasije. U crkvi je sahranjen 21 danski kralj, 17 kraljica i brojni drugi dostojanstvenici. Znamenit je i tzv. "Kraljevski stup" na kojemu je zabilježena visina nekoliko europskih vladara od kojih su najviši bili Kristijan I. (219 cm) i Petar I. Veliki (208 cm). Kraljevske grobnice Vanjske poveznice Kolekcija fotografija katedrale i kraljevskih grobnica Roskildska katedrala Posjećeno 22. prosinca 2010.
Roskildei székesegyház

A roskildei székesegyház (dánul: Roskilde Domkirke, ejtsd: roszkille) a sjællandi Roskilde városában található, és a világ első téglából épült gótikus székesegyháza; hatására terjedt el a téglagótika Észak-Európában. A 12. és 13. században épült; román és gótikus jegyeket egyaránt magán hordoz. A 20. századig ez volt az egyetlen székesegyház Sjællandon. Két tornya uralja Roskilde városképét. A 15. század óta ez a dán uralkodók fő temetkezési helye, ennek megfelelően az évszázadok folyamán több uralkodó is bővítette, új temetőkápolnákat építve hozzá. 1536-ban, a reformációt követően a püspök székhelye Koppenhágába került, és innentől fogva viseli a Sjælland püspöke címet. A székesegyház jelentős idegenforgalmi látványosság: évente több mint 115 000 látogatót vonz. 1995 óta a világörökség része. 1987 óta itt működik Dánia egyik legjobb fiúkórusa, a Roskildei Székesegyház Fiúkórusa. A katedrális koncerteknek is rendszeresen helyet ad. Temetkezési hely A dán királyi család alábbi tagjait helyezték itt végső nyugalomra: I. (Kékfogú) Harald (valószínűleg, de nem bizonyosan) (986) I. (Villásszakállú) Svend (1014) II. Svend Estridsson (1076) I. Margit (1412) III. (Bajor) Kristóf (1448) és Brandenburgi Dorottya királyné (1495) I. Keresztély (1481) III. Keresztély (1559) és Szász-Lauenburgi Dorottya királyné (1571) II. Frigyes (1588) és Mecklenburg-Schwerini Zsófia királyné (1631) IV. Keresztély (1648) és Brandenburgi Anna Katalin királyné (1612) III. Frigyes (1670) és Braunschweig-Lüneburgi Zsófia Amália királyné (1685) V. Keresztély (1699) és Hessen-Kasseli Sarolta Amália királyné (1714) IV. Frigyes (1730) és Mecklenburg-Rüstowi Lujza (1721) és Rewentlow Anna Zsófia (1743) királynék VI. Keresztély (1746) és Brandenburg-Kulmbachi Anna Zsófia királyné (1770) V. Frigyes (1766) és Nagy-Britanniai Lujza (1751) és Braunschweig-Wolfenbütteli Julianna Mária (1791) királynék VII. Keresztély (1808) VI. Frigyes (1839) és Hessen-Kasseli Mária királyné (1852) VIII. Keresztély (1848) és Schleswig-Holsteini Karolina Amália királyné (1881) VII. Frigyes (1863) IX. Keresztély (1906) és Hessen–kasseli Lujza királyné (1898) VIII. Frigyes (1912) és Bernadotte Lujza királyné (1926) X. Keresztély (1947) és Alexandrina királyné (1952) IX. Frigyes (1972) és Ingrid királyné (2000) Itt volt eltemetve 2006. szeptember 23-ig a dán származású Marija Fjodorovna, III. Sándor orosz cár felesége is, ekkor azonban a Dánia és Oroszország közötti megegyezés szerint koporsóját visszaszállították Oroszországba, hogy Szentpéterváron temessék el. Hivatkozások Irodalom A világ természeti csodái és kultúrkincsei – Észak- és Közép-Európa. Az UNESCO világöröksége sorozat 2., [Pécs], Alexandra, [1997], ISBN 963-367-272-4 Jegyzetek További információk Roskilde Cathedral – UNESCO Világörökség Központ (angol, francia) A tanácsadó testület értékelése – UNESCO Világörökség Központ (angol, francia) Roskilde Cathedral (1995) – Nordic World Heritage Foundation (angol) A Roskildei székesegyház hivatalos honlapja (angol, dán) Fotóalbum a dómról és a királyi sírokról (angol)
Catedral de Roskilde

A Catedral de Roskilde (em dinamarquês: Roskilde Domkirke; PRONÚNCIA), na cidade de Roskilde na ilha de Zelândia no leste da Dinamarca é uma catedral da Igreja Evangélica Luterana da Dinamarca. Foi a primeira catedral gótica construída em tijolo, e a sua edificação encorajou a expansão deste estilo Gótico de Tijolo por todo o Norte da Europa. Foi construída durante os séculos XII e XIII, e incorpora conceitos arquitectónicos tanto góticos como românicos. Foi a única catedral na Zelândia até ao século XX. As espiras gémeas da catedral a silhueta da cidade. A Catedral de Roskilde tem sido desde o século XV o principal mausoléu dos monarcas da Dinamarca, o que levou a diversos acrescentos e alterações, sobretudo de capelas fúnebres. Desde a Reforma Protestante em 1536 que a residência do bispo foi transferida para Copenhaga, que detém desde então o título de Bispo da Zelândia. É uma das maiores atracções turísticas da Dinamarca, contando anualmente com mais de 125.000 visitantes. Ainda em funções como igreja, é igualmente palco de diversos concertos durante o ano. Sepultamentos Ana Sofia Reventlow Érico da Dinamarca Carlota Amália da Dinamarca Cristiano I da Dinamarca e Doroteia de Brandemburgo Cristóvão da Baviera Cristiano III da Dinamarca e Doroteia de Saxe-Lauemburgo Cristiano IV da Dinamarca e Ana Catarina de Brandemburgo Cristiano V da Dinamarca e Carlota Amália de Hesse-Cassel Cristiano VI da Dinamarca e Sofia Madalena de Brandemburgo-Kulmbach Cristiano VII da Dinamarca Cristiano VIII da Dinamarca e Carolina Amália de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg Cristiano IX da Dinamarca e Luísa de Hesse-Cassel Cristiano X da Dinamarca e Alexandrina de Mecklemburgo-Schwerin Cristiano, Príncipe Eleito da Dinamarca Frederico II da Dinamarca e Sofia de Mecklemburgo-Güstrow Frederico III da Dinamarca e Sofia Amália de Brunsvique-Luneburgo Frederico IV da Dinamarca e Luísa de Mecklemburgo-Güstrow Frederico V da Dinamarca, Luísa da Grã-Bretanha e Juliana Maria de Brunsvique-Volfembutel Frederico VI da Dinamarca e Maria Sofia de Hesse-Cassel Frederico VII da Dinamarca Frederico VIII da Dinamarca e Luísa da Suécia Frederico IX da Dinamarca e Ingrid da Suécia Haroldo I da Dinamarca Margarida da Dinamarca Margarida I da Dinamarca Maria Feodorovna (Dagmar da Dinamarca) (até 2006) Sueno II da Dinamarca Valdemar da Dinamarca Vigo da Dinamarca Ulrico da Dinamarca Referências Ligações externas «Colecção de fotos da catedral e túmulos reais». (em inglês)
Роскілльський собор

Ро́скілльський кафедра́льний собо́р — головний кафедральний собор Данії в місті Роскілле, усипальниця данських королів, зразок цегляної готики. 1995 року внесений ЮНЕСКО у список світової спадщини. Історія Уже на початку доби Середньовіччя собор був однією з найвідоміших церков Данії та слугував катедральним собором єпархії острова Зеландія, а від 1923 року — Роскілльської єпархії. Сучасному собору передували принаймні дві церкви. Перша з них, зведена Гаральдом Синьозубим, була дерев'яна, однак в XI столітті її послідовно замінено однією чи двома кам'яними з травертину. Близько 1080 року єпископ Свен Нурдман звів тринавну базиліку. 1170 року єпископ Абсалон розпочав будівництво цегляної церкви в романському стилі з довгим і широким поперечним нефом, однак згодом єпископ Петер Сунесон змінив конструкцію собору в стилі французької готики. Будівництво нинішньої церкви завершено 1280 року, але відтоді кожне століття вносило зміни до її вигляду і внутрішнього оздоблення. До Реформації, що почалась у Данії 1536 року, собор був католицьким, який окрім головного вівтаря мав кілька інших, в тому числі й у прибудованих капелах. Після Реформації бічні вівтарі усунено. Відтоді всі данські королі й майже всі данські королеви були поховані в соборі та прибудованих до нього королівських капелах. У соборі є кілька поховань, що належать до періоду Середньовіччя. Найшанованішим з них є саркофаг королеви Марґрете Данської. Разом у соборі розміщено 39 гробниць. За волею останнього короля Фредеріка IX і його дружини Інгрід для них зведено мавзолей за стінами собору. Королі й королеви, поховані у меморіальному комплексі собору Гаральд I Синьозубий бл. 950 — бл. 985 (D1) (гробниця пуста) Свейн II Данський 1047—1074 (D3) Маргрета I 1375—1412 (С2) Хрістофер Баварський пом. 1363 (D5) Кристіан I 1448—1481 та Доротея Бранденбурзька (D2) Кристіан III 1534—1559 (E3) та Доротея Саксен-Лауенбурзька Фредерік II 1559—1588 (E4) та Софія Мекленбург-Ґюстровська Кристіан IV 1588—1648 (M1) та Анна-Катерина Бранденбурзька (M2) Фредерік III 1648—1670 (M4) та Софія Амалія Брауншвейг-Люнебурзька (M5) Кристіан V 1670—1699 (D6) та Шарлотта Амалія Гессен-Кассельська (D7) Фредерік IV 1699—1730 (D8) та Луїза Мекленбург-Ґюстровська (D9) й Анна Софія Ревентлов Кристіан VI 1730—1746 (F1) та Софія Магдалена Бранденбург-Кульмбахська (F2) Фредерік V 1746—1766 (F3) Луїза Великобританська (F4) та Юліана-Марія Брауншвейг-Вольфенбюттельська (F5) Кристіан VII 1766—1808 (F6) Фредерік VI 1808—1839 (F7) та Марія Гессен-Кассельська (F8) Кристіан VIII 1839—1848 (F9) та Кароліна Амалія Августенбурзька (F10) Фредерік VII 1848—1863 (F11) та Луїза Расмуссен (F12) Кристіан IX 1863—1906 та Луїза Гессен-Кассельська (P1) Фредерік VIII 1906—1912 та Луїза Шведська (P2) Кристіан X 1912—1947 та Александріна Мекленбург-Шверінська (P3) Фредерік IX 1947—1972 та Інгрід Шведська (S1) Примітки Література Henning Dehn-Nielsen, Kings and Queens of Denemark, Rosenborg Castle. Copenhagen 2007. ISBN 978-87-89542-71-3 Roskilde Domkirkes Salgfond und Anette Kruse. Der Dom von Roskilde. 2005. ISBN 87-980270-7. Посилання Історія та культура Данії (рос.)
Skælskør Bymuseum

Skælskør Bymuseum er et kulturhistorisk museum, der udstiller om Skælskørs udvikling som handels- og søfartsby, og det er en del af Museum Vestsjælland. Museet er indrettet i den fredede Peder Reedtz' Gård, der stammer fra 1588. Udstillingen rummer bl.a. skibsmodeller, effekter, som sømænd har bragt hjem fra udlandet og udstyr til fiskeri. Museet laver også undervisning for skoleklasser i Den gamle Latinskole ved siden af byens kirke. Bygningen stammer fra første halvdel af 1500-tallet. Referencer Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside
Skælskør Bymuseum

A Skælskør Bymuseum Skælskør dán város helyi múzeuma, a város központjában, a régi főutca, az Algade 2. számú házban. Leírása A múzeum faszerkezetes reneszánsz stílusú épülete az 1500-as években már fennállott. Első ismert tulajdonosa 1580-ban Peder Reedtz német származású dán főnemes volt. A város legeredetibb faszerkezetes épületének tartják. Eredetileg egy kereskedő nagyobb házkomplexumának a része volt. Kora és az idők során változó tulajdonosai, használati módjai ellenére számos érdekes, eredeti részlete maradt fenn, például az ablakok felett kerub-fejek láthatók. Az épületet 1986-ban vásárolta meg egy műemlékvédelmi alap és gondos restauráción esett át. Ezután került ide a városi múzeum, ami a város lakóinak, lakásainak, foglalkozásainak az emlékeit gyűjti a középkortól a 20. századig. Aranykincs-lelet 2015 nyarán ebben a múzeumban állították ki néhány órára, több ezer látogató számára, a közeli Boeslunde faluban feltárt lelőhelyen frissen talált mintegy 2000 darab, egyenként 3 cm hosszú aranyspirált. A 2-300 gramm összsúlyú, az i. e. 9. századra datálható bronzkori leletet ezután biztonsági okok miatt továbbszállították a koppenhágai Dán Nemzeti Múzeumba. Jegyzetek Források ↑ Kok: Jorgen Kok – Paul Erik Bruun Nielsen: Skaelskor: From the old square to the new square. Skaelskor: Museumforeningen for Skalelskor Bymuseum. 2013. A múzeum feliratai, tablói, tájékoztató anyagai
Villa Kampen

Villa Kampen er en fredet bygning i Aarhus, der er blevet opført af arkitekten Hack Kampmann mellem 1901 og 1902, mens han arbejdede som kongelig bygningsinspektør i Nordjylland. Villaen ligger i kvarteret omkring Strandvejen nord for Marselisborg Slot. Den ligger ved siden af Havreballe Skov mod vest og med udsigt over Tangkrogen og Aarhus Bugt mod øst. Bygningen og grunden blev fredet den 2. marts 1983. Den er opført i nationalromantisk stil. Se også Fredede bygninger i Aarhus Kommune Referencer Eksterne henvisninger Villa Kampen: En konge værdig - Dansk Arkitektur Center - DAC Arkiveret 7. oktober 2024 hos Wayback Machine
Villa Kampen

Villa Kampen is a listed building in Aarhus, Denmark, constructed by architect Hack Kampmann between 1901 and 1902, during his tenure as the Royal Building Inspector for Northern Jutland. Villa Kampen is a villa situated in Midtbyen in central Aarhus, in the affluent neighbourhood around Strandvejen south of the neighbourhood Marselisborg. It lies next to Havreballe Forest behind it and to the west, with an east-facing view of Tangkrogen and the Bay of Aarhus in front of it and the Marselisborg Forests visible on the hills to the south. The building and the surrounding estate was listed on 2 March 1983 by the precursor to the Danish Heritage Agency. History Hack Danish architect in the late 19th and early 20th centuries who made many public and private works across Denmark during his career. Kampmann was originally trained as bricklayer but in 1873 he went to study at the Royal Danish Academy of Fine Arts where he graduated in 1878. In 1887 he began his career as an architect and in 1892 he was appointed the Royal Building Inspector of Northern Jutland and he moved his family to Aarhus. Architecturally Kampmann have had a significant impact on Aarhus. Between 1898 and 1902 he built the National Business Archives and Marselisborg Palace and later went on to build the Custom House and Aarhus Theatre. He was a proponent of the National Romantic style which most of his buildings in Aarhus bear witness to. In 1901 he commenced construction on a private home for him and his family on a hill by the coast, south of the city centre. Architecture Villa Kampen was originally situated next to an identical building, built by Kampmann for a bank president, which has since been torn down. The villa is strongly inspired by British architecture of the time and in particular the works of Charles Voysey. The building appears symmetrical from the outside but on the inside the layout of rooms and walls are highly asymmetrical, a typical component of villas in England during this period. Villa Kampen was constructed on a small hill between forests and the ocean and it was designed in cooperation with the landscape architect Edvard Glæsel. The overall design seeks to incorporate and complement the surroundings in an unobtrusive way; the hilly terrain has been preserved and used to make it seem as if the building rises out of the bedrock, shapes are irregular with oriels and arched windows and the estate is enclosed by a wall of small boulders. Villa Kampen is in two floors with large, bright rooms. It is roofed in red glazed tile and the outer walls are bricks of lime and sandstone, plastered and originally painted white (grey today) with espalier. It sits on a foundation of granite and boulders and is topped with a hip roof. The roof has a cornice consisting of a canopy with visible rafters. There are two arched oriel windows in the front with a balcony between them and another, larger balcony in the back. The buildings is adorned with columns and many minor details in the brick-work testifying to Kampmanns background as a bricklayer. See also Listed buildings in Aarhus Municipality References
Langdolmen von Abterp

Die Langdolmen von Abterp lagen auf der Steneng (deutsch „Steinwiese“) genannten niedrigen Marschenwiese nördlich des Dorfes Abterp etwa 3,0 km nordwestlich von Bredebro in der Tønder Kommune in Südjütland in Dänemark. Sie entstanden zwischen 3500 und 2800 v. Chr. als Megalithanlagen der Trichterbecherkultur (TBK). Hier wurden im Jahre 1962 zwei zuvor unbekannte Langdolmen (dänisch Langdysse) aus der Jungsteinzeit (etwa 2400 v. Chr.) untersucht, die von Torf und Lehm bedeckt waren. Große Steine, die man während letzten Jahrhunderte in dieser ansonsten steinlosen Gegend fand, wurden als Pfosten (dänisch ledpæle) aufgearbeitet oder vor Ort vergraben. Als in den späten 1950er Jahren im Zusammenhang mit der Begradigung des Flusses Brede Å die Wiese abgehoben wurde, stieß man auf die Steine. Bei den Ausgrabungen zeigte sich, dass die Steine zu zwei etwa 4500 Jahre alten Langdolmen von etwa 14,0 und 42,0 m Länge gehörten. Das kürzere Hünenbett barg eine Dolmenkammer, das lange deren drei. Letzteres war ursprünglich auch ein kurzes Hünenbett mit nur einem Dolmen, wurde aber später im Zusammenhang mit dem Bau der neuen Kammern nach beiden Enden hin erweitert. Obwohl die Dolmen in der Vergangenheit durch Steinschläger gestört wurden, wurden Funde gemacht, einschließlich zweier Äxte und einem Keulenkopf. Als die Langdolmen errichtet wurden, lagen sie auf einer sandigen Landzunge mit Blick auf die Brede Å. Die Grabhügel sind ursprünglich nicht an einem derart niedrigen Ort errichtet worden. Die aktuelle Lage ist die Folge der Bodensenkung die seit der Jungsteinzeit in der Region erfolgte, bisher 4–6 Meter beträgt, und sich mit etwa 1 mm pro Jahr immer noch fortsetzt. Hinzu kommt der Meeresspiegelanstieg. Später wurde das Gelände überschwemmt. In der Spätbronzezeit setzte durch die Sumpfbildung ein Prozess ein, bei dem die beiden Langdolmen überwuchert bzw. von Lehm und Torf überdeckt wurden. Die Kammer- und Randsteine liegen lediglich 0,25 bis 0,5 m über dem Meeresspiegel und mehr als 0,5 unter dem Grundwasserspiegel, so dass während der gesamten Ausgrabung Pumpen liefen die etwa 40 Millionen Liter Wasser abpumpten. Siehe auch Nordische Megalitharchitektur Großsteingräber in Dänemark Literatur Klaus Ebbesen: Danmarks megalitgrave. Band 2: Katalog. Attika, Kopenhagen 2008, ISBN 978-87-7528-731-4 Nr. 4525, 4526 Einzelnachweise Weblinks Beschreibung dän. Beschreibung dän.
Langdysse von Ormstrup

Der Langdysse von Ormstrup (auch Tryggelev Mark genannt) auf der dänischen Insel Langeland. Der Dolmen im Hünenbett (dänisch Langdysse) stammt aus der Jungsteinzeit etwa 3500–2800 v. Chr. und ist eine Megalithanlage der Trichterbecherkultur (TBK). Beschreibung Ormstrup ist eine 1957 modellhaft, restaurierte Megalithanlage. Der ungewöhnlich hohe Hügel ist mit Randsteinen eingefasst. Eine Kammer liegt mittig und im rechten Winkel (Querlieger). Das Hünenbett ist etwa 20,0 m lang und 7,5 m breit. Die Kammer ist 2,2 Meter lang und 1,2 Meter breit. Der Hügel ist fast Ost-West orientiert, während die Kammer Nord-Süd orientiert ist. Während der Ausgrabung wurde Bernstein, Feuerstein, Knochen und Tonscherben aus der mittleren Jungsteinzeit entdeckt, zusammen mit einer spätbronzezeitlichen Urne, die man im Hügel platziert hatte. Etwa 600 m entfernt liegt der Runddysse von Ormstrup, etwas weiter und westlich liegt das Ganggrab von Ormstrup. Siehe auch Nordische Megalitharchitektur Großsteingräber in Dänemark Literatur Jens Bech: Denkmäler auf Langeland (= Tryk fra Langelands Museum. Bd. 4, ZDB-ID 2370563-2). 2. Ausgabe. Langelands Centraltrykkeri, Rudkøbing 1981. Einzelnachweise Weblinks Beschreibung (engl.) und Bilder Tryggelevgaard, Fund og Fortidsminder (dän.)