Saab 35 Draken

Saab 35 Draken byl stíhací letoun vyráběný mezi roky 1955 a 1974 švédskou firmou Saab. Draken byl původně navržen, aby nahradil starší letouny Saab J 29 Tunnan a později i stíhací verzi (J 32B) letounu Saab 32 Lansen. Bylo u něho představeno inovativní dvojité delta křídlo. Za účelem otestování tohoto dosud neprobádaného aerodynamického prvku bylo vyrobeno a zalétáno menší experimentální letadlo, Saab 210. Do služby u švédského letectva byl zařazen 8. března 1960. První modely byly zamýšleny výhradně k provádění misí protivzdušné obrany a v této době byly považovány za schopného stíhače pro manévrový vzdušný souboj. Šlo o první plně nadzvukové letadlo, které bylo v západní Evropě nasazeno do služby. V 80. letech 20. století byly švédské Drakeny do značné míry nahrazovány vyspělejším stíhačem Saab 37 Viggen, zatímco zavedení výkonnějšího stíhače Saab JAS 39 Gripen se očekávalo během deseti let, i když se nakonec zpozdilo. V důsledku omezení a vysokých nákladů na údržbu se švédské letectvo rozhodlo, že v prosinci 1999 budou Drakeny vyřazeny. Díky tomu, že šlo o vysoce účinný nadzvukový stíhací letoun, došlo během studené války i k jeho vývozu. Jeden z dochovaných letounů je umístěn i v leteckém muzeu Kbely. Vývoj Prototyp SAABu 35 poprvé vzlétl 25. října 1955 poháněn motorem Rolls-Royce Avon, druhý prototyp v polovině března 1956 a třetí o čtvrt roku později. 15. února 1958 byl zalétán první předsériový stroj z celkem devadesáti vyrobených J-35A (sériová čísla 35 001-35 090) s výkonnějším motorem Rolls-Royce Avon 200 o 67 kN tahu. První sériové J-35A se dostaly do výzbroje švédského letectva roku 1960. První let následné varianty J-35B (35 201-35 289) s prodlouženou komorou přídavného spalování připadl na 29. listopadu 1959, dvoumístná cvičná bojová varianta Sk-35C (35 801-35 822) pak 30. prosince 1959. Instalací výkonnějšího licenčního motoru RM-6B o tahu 78 kN s přídavným spalováním do draku verze J-35B pokračoval vývoj Drakenů typem J-35D se zvětšenou kapacitou vnitřních nádrží. Prototyp vzlétl 27. prosince 1960 a celkem bylo vyprodukováno 91 letounů sériových čísel 35 301-35 391. Vzrostla stoupavost i maximální rychlost na dvojnásobek rychlosti zvuku. Fotoprůzkumný S-35E dostal nové vystřelovací sedadlo SAAB S-73E umožňující katapultáž v nulové výšce a rychlosti, kryt kabiny z jednoho kusu organického skla a rekonstruovanou přetlakovou příď s kamerami OMERA SKa-16B a SKa-24. První "éčko" vzlétlo 27. června 1963 a bylo dodáno celkem šedesát letounů výrobních čísel 35 901-35 960. J-35F dostal modernizovaný střelecký systém pro vypouštění střel s radiolokačním naváděním Rb-27 a infračerveným naváděním Rb-28. Zvýšená hmotnost stroje byla kompenzována odstraněním jednoho kanónu ADEN M-55. Celkem bylo vyrobeno 208 kusů (35 401-35 608) a první z nich zahájily službu v roce 1965. Během operačního nasazení pak postupně procházely modernizacemi na verze J-35F-1 a J-35F-2 s moderní avionikou, novým překrytem kabiny a radarem Ericson PS-011/A. Pohon zajišťoval motor Svenska Flygmotor RM6C Model 67 s přídavným spalováním. Po ověřování dalších úprav na J-35F Mod a J-35Ny bylo na nový standard J-35J přestavěno v letech 1987 až 1991 66 kusů J-35F. Prvním švédským útvarem, vyzbrojeným Drakeny, se v březnu 1960 stala 13. Flygflottilj v Norrkopingu, naopak poslední švédskou jednotkou užívající J-35J byl stíhací wing F10 v Angelholmu. Uživatelé 29. ledna 1970 byla zalétána exportní varianta Saab 35XD pro Dánsko vyvinutá z typu F se zvýšenou nosností a doletem. Do roku 1971 obdržela Kongelige Danske Flyvevaben 20 stíhacích bombardovacích F-35 (351001-351020), 20 průzkumných RF-35 (351101-351120) s kamerami Vinten a 6 cvičných dvoumístných TF-35. Saab 35XH (350 11) byla exportní varianta pro švýcarské vzdušné síly, které však nakonec objednalo letouny Mirage III, proto zůstalo pouze u jednoho exempláře. 12 finských Saab 35XS Draken (351301-351312), (J-35B, Sk-35C a J-35F) bylo dodáno v dílech, které letecká továrna Valmet v letech 1974-75 smontovala. Dodávce předcházel pronájem šesti švédských upravených letounů na variantu J-35BS v roce 1972 pro seznámení a přeškolení s novým typem. Posledním zahraničním uživatelem se stalo Rakousko s letouny J-35OE. Rakousko Rakousko Rakouské letectvo, 24 letadel: Fliegerregiment 2 Staffel 1 Staffel 2 Dánsko Dánsko Dánské královské letectvo, 51 letounů: Eskadrona č. 725 Eskadrona č. 729 Finsko Finsko Finské letectvo, 50 letadel: Eskadrona č. 11 Eskadrona č. 21 Švédsko Švédsko Švédské letectvo Specifikace (J 35F Draken) Technické údaje Osádka: 1 Délka: 15,34 m Rozpětí: 9,42 m Výška: 3,89 m Nosná plocha : 49,22 m² Hmotnost (prázdný): 7 865 kg Hmotnost (naložen): 11 400 kg Maximální vzletová hmotnost: 16 000 kg Pohonná jednotka: 1 × proudový motor Volvo Flygmotor RM 6C s přídavným spalováním Suchý tah: 56,5 kN Tah s forsáží: 78,4 kN Výkony Maximální rychlost: 2 120 km/h v 11 000 m Dolet: 3 250 km s příd. nádržemi Plošné zatížení: 231,6 kg/m² Dostup: 20 000 m Stoupavost: 175 m/s Tah/Hmotnost: 0,70 Výzbroj 1× 30mm kanón M-55 ADEN se 100 střelami (u prvních modelů 2× 30mm kanón M-55 ADEN s 90 střelami) čtyři závěsy na přídavné nádrže nebo střely vzduch-vzduch střely vzduch-vzduch Rb 24, Rb 27 a Rb 28, Rb-305, AIM-9, AIM-4D, AIM-26B 2× 75 mm závěsy na střely vzduch-vzduch na spodu letounu místo dvou nádrží nebo raket 12× raketa Bofors ráže 135mm na šesti pylonech pod křídlem 55, 220, 500, a 1 000 librové pumy Maximální náklad 2 900 kg Odkazy Poznámky Reference Literatura ANDERSSON, Hans G., 1989. Saab Aircraft since 1937. Washington D.C.: Smithsonian Institution Press. 190 s. Dostupné online. ISBN 0-87474-314-1. Kapitola Saab 35 Draken, s. 125–136. (anglicky) DORR, Robert F.; FRANCILLON, René; MILLER, Jay, 1987. Saab J35 Draken. Arlington, Texas: Aerofax. 48 s. (Aerofax Minigraph; sv. 12). ISBN 0-942548-17-5. (anglicky) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Saab 35 Draken na Wikimedia Commons Galerie Saab 35 Draken na Wikimedia Commons Rozsáhlejší informace Draken Found And Explained: How Sweden made the best fighter jet - Saab 35 Draken na YouTube (anglicky)