NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bryggebroen

Bryggebroen (lit. 'The Quay Bridge') is one of the new bicycle/pedestrian bridges in Copenhagen inner harbour and is a 190 metres (620 ft) combined pedestrian and bicyclist bridge directed east-west. The bridge is joined to Kalvebod Brygge and Cykelslangen bridge (west) and Islands Brygge (east) and thus connects Vesterbro on Zealand and Amager. The bridge has become a popular place for attaching love padlocks. The bridge which opened to public on 14 September 2006 is 5.5 metres (18 ft) wide, divided by a pedestrian path and cycling path and constructed as a swing bridge to allow larger sailing vessels to pass. The name of the bridge was among the suggestions in a naming project organized by the Danish daily Politiken in which more than 200 suggestions were submitted. The name Bryggebroen was elected by the newspaper as the winner because it connects the two quays (lit.: brygger) Islands Brygge and Kalvebod Brygge. The Copenhagen street name committee then accepted the name and it became official. When the bridge was opened, the area surrounding it was still a construction site which created a need for a construction of a temporary wooden bridge on the west side. Also, it was necessary to create a temporary path, south of the shopping mall Fisketorvet. Both construction resulting in additional expenses of approx. DKK 8 mio. (approx. EUR 1 mio.). Transport References
Bryggebroen

Bryggebroen est une passerelle pour les vélos et les piétons située à Copenhague. Elle a été construite en 2006. Bryggebroen relie à l'ouest Kalvebod Brygge dans le quartier de Vesterbro sur la rive de la Seeland, à Islands Brygge à l'est sur l'île d'Amager. Liens externes Portail des ponts Portail de Copenhague
Højslev

Højslev er en landsby i Midtjylland med 206 indbyggere (2026), beliggende i Højslev Sogn. Højslev ligger i Skive Kommune og hører til Region Midtjylland. I landsbyen findes Højslev Kirke bygget i romansk stil. Kirken ligger højt i terrænet med udsigt til Skive Fjord mod vest. Knap 2 kilometer i samme retning ligger herregården Stårup Hovedgård. Fra landsbyen er der 4 kilometer til den væsentligt større Højslev Stationsby, 10 km til Skive og 25 km til Viborg. Eksterne henvisninger Højslev Kirke Arkiveret 21. februar 2007 hos Wayback Machine Kilder
Højslev

Højslev är en ort i Danmark. Den ligger i Skive kommun och Region Mittjylland, 230 km väster om Köpenhamn. Antalet invånare är 224. Närmaste större samhälle är Skive, 6 km väster om Højslev. Orten har gett namn åt det större samhället Højslev Stationsby som ligger 4 km söder om Højslev. Källor
Johannes V. Jensen & Thit Jensen Museet

Johannes V. Jensen og Thit Jensen Museet er et dansk forfattermuseum om den danske forfatter og nobelprisvinder i litteratur Johannes V. Jensen samt forfatterinden og kvindesagsforkæmperen Thit Jensen. Museet har adresse på Johannes V. Jensens fødehjem, Søndergade 48 i Farsø, Himmerland. Bygningen blev oprindelig indviet som museum for Johannes V. Jensen den 7. september 1991. I 2011 blev museet udvidet med en tilbygning finansieret af tilskud fra Vesthimmerlands Kommune og EU. Tilbygningen er tegnet af arkitekt Palle Breinholm og rummer bl.a. en udstilling med ca. 100 genstande fra Johannes V. Jensens arbejdsværelse. Genstandene er udlånt af Nationalmuseet i samarbejde med Vesthimmerlands Museum og det hidtil største af sin art. i 2019 blev museet igen udvidet med det formål at udstille genstande fra Thit Jensens Mindestue og formidle hendes personlige historie og forfatterskab. Museets bygninger ejes af Vesthimmerlands Kommune. Museet drives som en selvejende institution. Udvalgte udgivelser Jensen og Kunsten. Farsø: Johannes V. Jensen & Thit Jensen Museet. 2016. ISBN 978-87-7742-061-0. Wikidata Q124048724. Johannes V. Jensen (2018), Kirken i Farsø, Farsø: Johannes V. Jensen & Thit Jensen Museet, Wikidata Q101225698 Forfatteren - og masken, Farsø: Johannes V. Jensen & Thit Jensen Museet, 2023, Wikidata Q125912193 Henvisninger
Græshave Kirke

Græshave Kirke er en kirke, beliggende i Græshave Sogn på Lolland, som er bygget i ca. år 1200 og hører derfor til en af de ældre kirker i Danmark. Kirken blev senest restaureret i 1978. Både udefra og indefra består kirken af ukalkede munkesten, der bærer mærker fra gamle dage. Der kan blandt andet findes en del ridser i de gamle vægge, som historikere har spekuleret i betydningen af. Prædikestolen er også af ældre dato, dog kun fra 1635. Billedgalleri Eksterne henvisninger Græshave Kirke hos Danmarks-kirker.dk med flere billeder Græshave kirke Arkiveret 1. april 2016 hos Wayback Machine hos Nordenskirker.dk Græshave Kirke hos KortTilKirken.dk
Funder Kirke

Funder Kirke ligger i Funder Kirkeby. Beskrivelse Kirken består af skib og kor og våbenhus mod syd. Skibet, med fladt loft, og koret, med hvælvinger, stammer fra romansk tid og er opførte af granitkvadre på sokkel med skråkant. Begge døre og flere vinduer er bevarede (norddøren og nogle af vinduerne er senere tilmurede). På sydportalens tympanon, med 2 løver, står med runeskrift: "Ase bad Wagh rist". Teksten blev afdækket i 1879. Et tårn, forneden af granitkvadre fra en nedreven romansk kirke, foroven af munkesten i munkeskifte, var oprindelig åbent mod vest har årstallet 1768 på vestmuren. Våbenhuset består, lige som tårnet, af romanske kvadre, formodentlig fra en nedbrudt kirke i Engesvang. Inventar Kirken blev restaureret omkring år 1900 og fik blandt andet en ny altertavle med gibsfigur. Nuværende altertavle udskåret i tidlig barokstil. Malmstager, skænkede 1631 af Peder Nielsen, skriver i Staxhede, til minde om hans fædre, der er begravne i kirken. Kirken har en romansk granitdøbefont. Prædikestolen er i renæssancestil, opsat 1645 af præsten Mads Andersen Bering, død 1697, og hustru, hvis ligsten er indsat i den tilmurede norddør, over hvilken et gammelt træbillede. I koret findes deres epitafium. Et par stolestader stammer fra 1654. I skibets vestende et pulpitur fra 1647. I kirken findes en Series pastorum. Kirkegården I tilknytning til kirken en kirkegård. Her findes en klokkestabel af træ med to klokker. Litteratur J.P. Trap: Kongeriget Danmark; 3. Udgave 4. Bind : Hjørring, Thisted, Aalborg, Viborg og Randers Amter; Kjøbenhavn 1901; s. 765 Arkiveret 4. marts 2016 hos Wayback Machine Eksterne henvisninger/kilder Funder Kirke hos KortTilKirken
P547 Sehested

Museumsskibet P547 Sehested er den ottende byggede enhed i Willemoes-klassen. Sehested blev bygget på Frederikshavn Værft fra december 1976 til maj 1977. Den indgik i Flådens tal fra 18. maj 1978. Willemoes-klassen var en danskproduceret torpedomissilbåd. Skibene var beregnet til at indgå i søforsvaret af Danmark under den Kolde Krig. Der var tre hovedformål med skibene: De skulle være i stand til at sejle og manøvrere meget hurtigt (de kunne sejle op til og over 40 knob. (omkring 74 km/t)). De skulle have en kraftig bevæbning. Og deres efterretningsudstyr skulle være omfattende. Ved forsvarsforliget i 2000 blev det politisk besluttet at udfase denne skibstype fra det danske forsvar. P547 Sehested udgik således af Flådens tal den 31. december 2000, 23½ år gammel. Sehested blev overdraget til Statens Forsvarshistoriske Museum og ligger nu som museumsskib på Marinestation København. Man kan besøge Sehested i skolernes sommerferie og efterårsferie og her få en idé om hvordan forholdene var om bord. Se også Danske Torpedobåde 1879 – 2000
HDMS Sehested

HDMS Sehested (P 547) is a Willemoes-class fast attack craft of the Royal Danish Navy which was in commission from 1978 until 2000. It is now docked at Holmen in Copenhagen where it serves as a museum ship, part of the Royal Danish Naval Museum. The ship is named after Christen Thomesen Sehested, a Danish vice-admiral during the Great Northern War (1709-1721). Ship history The Willemoes were a Danish-manufactured class of fast attack craft built for the naval defence of Denmark during the Cold War. The eighth of ten ships of her class, Sehested was built at Frederikshavn Shipyard. The 46-metre 264-tonne ship was laid down 22 December 1976, launched on 5 May 1977 and commissioned into the Royal Danish Navy on 19 May 1978. She was armed with a 76 mm autocannon on the foredeck, flanked by two 533 mm (21 in) torpedo tubes. Six 103 mm (4 in) rocket launchers were fitted to the superstructure, and there were eight Harpoon anti-ship missile launchers at the stern. The ship also carried sixteen mines, two Stinger surface-to-air missiles and Seagnat chaff launchers. The maximum capacity of sixteen mines could only be fitted if the two 21-in torpedo tubes were removed and replaced by mine holders. If the torpedo tubes were in place, the mine capacity was limited to four mines. If the four mine holders were removed, two additional 21-in torpedo tubes could be mounted, these tubes came preloaded, from the onshore arsenal, and could only be reloaded by dismounting them again. If four torpedo tubes were fitted, none of the tubes could be reloaded at a tender, aft tubes had to be dismounted. The vessel was powered by three Rolls-Royce Proteus gas turbine engines on the three shafts, while there were two GM 8V71 diesel engines on the outer two shafts only to provide low speed manoeuvrability. In 1999, Sehested achieved a top speed of 42.5 knots, which were the highest recorded and documented speed ever achieved for the Willemoes-class. The sharks teeth painted on the ship, were allowed by the squadron commander early 2000, due to the fate of the ship, the sister vessel Rodsten (P546), had crying eyes painted. In 2000, Rodsten won the Cannonball pennant, during the race from Kiel to Korsør Naval Base, with Sehested, thus being the last holder of the champion title. In the 2000 Danish Defense Agreement (Danish: Forsvarsforliget) it was decided to phase out the Willemoes-class, and Sehested was decommissioned on 31 December 2000. She was handed over to the Royal Danish Naval Museum and docked at the historic Holmen Naval Base in Copenhagen to serve as a museum ship. References External links Danish torpedo boats, 1979–2000 (in Danish)
HDMS Sehested (P547)

Le HDMS Sehested (P547) était un navire d'attaque rapide de classe Willemoes' de la marine royale danoise qui était en service de 1978 à 2000. Il est maintenant amarré à Holmen à Copenhague où il sert de navire musée privé avec les navires du Musée naval royal du Danemark. Le navire porte le nom de Christen Thomesen Sehested, un vice-amiral danois pendant la Grande Guerre du Nord (1709-1721). Historique Les unités de classe Willemoes étaient des navires d'attaque rapide fabriquées au Danemark et construites pour la défense navale du Danemark pendant la guerre froide. Le Sehested a été construit au chantier naval de Frederikshavn. Il était armé d'un canon automatique de calibre 76 mm sur le pont avant, flanqué de deux tubes lance-torpilles de 533 mm de diamètre. Six lance-roquettes de calibre 103 mm ont été installés sur la superstructure, et huit lanceurs de missiles antinavires Harpoon se trouvaient à l'arrière. Le navire transportait seize mines, deux missiles sol-air Stinger et des lanceurs de paillettes Seagnat. 16 mines ne pouvaient être installées que si les deux tubes lance-torpilles étaient retirés et remplacés par des supports de mines. Si les tubes lance-torpilles étaient en place, la capacité de la mine était limitée à quatre mines. Si les quatre supports de mine étaient supprimés, deux tubes lance-torpilles supplémentaires pourraient être montés (ces tubes venaient préchargés, de l'arsenal terrestre, et ne pouvaient être rechargés qu'en les démontant à nouveau). Le navire était propulsé par trois moteurs à turbine à gaz Rolls-Royce Proteus sur les trois arbres, tandis qu'il y avait deux moteurs diesels GM 8V71 sur les deux arbres extérieurs uniquement pour assurer une manœuvrabilité à basse vitesse. En 1999, le Sehested a atteint une vitesse de pointe de 42,5 nœuds, qui était la vitesse la plus élevée enregistrée et documentée. Les dents de requins peintes sur le navire ont été autorisées par le commandant de l'escadron au début de 2000, en raison du sort du navire. Préservation Dans l'accord de défense danois de 2000 (danois : Forsvarsforliget), il a été décidé de supprimer progressivement la classe Willemoes et Sehested a été mis hors service le 31 décembre 2000. Il a été remis au musée naval royal du Danemark et amarré à la base navale historique de Holmen à Copenhague pour servir de navire musée. Voir aussi Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « HDMS Sehested (P547) » (voir la liste des auteurs). Liens internes Musée naval royal du Danemark HDMS Sælen (S323) HDMS Peder Skram (F352) Liens externes Torpedo boat (Willemoes-class) - Site Danish Naval History Sehested - SiteDanish Naval History Portail du monde maritime Portail des musées Portail de l’histoire militaire Portail du Danemark
HDMS Sehested (1978)

HDMS Sehested (P547) was een snelle aanvalsboot van de Koninklijke Deense marine en behoorde tot de Willemoesklasse. Het schip was van 1978 tot 2000 in dienst. Het is verbouwd tot museumschip en ligt aan de kade bij Holmen in Kopenhagen. Het schip is vernoemd naar de Deense admiraal Christen Thomesen Sehested (1664-1736). Geschiedenis De Willemoesklasse was een Deens ontwerp. De Sehested was het achtste exemplaar uit een serie van tien. Het schip is gebouwd op een scheepswerf in Frederikshavn. De kiel van het 46 meter lange schip werd op 22 december 1976 gelegd. Op 5 mei 1977 werd ze tewatergelaten en op 19 mei 1978 kwam ze in dienst bij de Koninklijke Deense marine. Ze was bewapend met een 76mm-snelvuurkanon op het voordek, geflankeerd door twee 533mm-torpedobuizen. Zes 103mm raketwerpers werden op de bovenbouw gemonteerd en verder waren er acht Harpoon antischeepsraketten aan het achterschip. Het schip had ook plaats voor maximaal zestien zeemijnen. Tot slot had het aan boord twee Stinger grondluchtraketten en tweemaal zes Seagnat werpers om inkomende raketten te verstoren. Het schip werd aangedreven door drie Rolls-Royce Proteus gasturbines, een voor elke schroef. Er waren twee General Motors 8V71-dieselmotoren die alleen de twee buitenste schroeven aandreven. In 1999 behaalde Sehested een topsnelheid van 42,5 knopen, de hoogste geregistreerde en gedocumenteerde snelheid ooit behaald voor een schip van de Willemoesklasse. In 2000 werd besloten de Willemoesklasse geleidelijk buiten dienst te stellen en Sehested werd vanaf 31 december 2000 niet meer ingezet. Ze werd overgedragen aan het maritiemmuseum en ligt aan de kade op de historische marinebasis Holmen in Kopenhagen. Zie ook HDMS Peder Skram (1966) Externe link YouTube Inside Fast Attack Craft P547 | Copenhagen Warships (9m17s)
Hover kirke

Hover kirke je románský kostel v Ringkøbing-Skjern Kommune na západě Dánska. Spravuje ho farnost Hover Sogn Dánské národní církve. Byl postaven ze žuly v první polovině 12. století a patří tak mezi nejstarší kamenné chrámy v Dánsku. Přístavby a vnitřní výzdoba pocházejí ze 16. století, kostel musel být opraven po ničivé bouři v roce 1771. Zachovala se původní křtitelnice, varhany zhotovila v roce 1968 firma Frobenius Orgelbyggeri. Hover kirke nemá zvonici, zvon je zavěšen zvenčí na východním průčelí. V roce 2006 byla stavba zařazena ministerstvem kultury na seznam Dánský kulturní kánon. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hover kirke na Wikimedia Commons
Hover Kirke (Ringkøbing-Skjern Kommune)

For alternative betydninger, se Hover Kirke. (Se også artikler, som begynder med Hover Kirke) Hover Kirke er en kirke på nordsiden af Hover Å, ca. en kilometer vest for landsbyen Hover. Den menes at være opført i 1100-tallet. Siden er kirkens form og udseende med få undtagelser uændret, og den står som et eksempel på gammel dansk arkitektur. Bygningen Hover kirke er et godt eksempel på en landsbykirke fra 1100-tallet. Den er bygget af tilhuggede granitkvadre i romansk stil. Skibet er rektangulært og koret næsten kvadratisk, og vinduerne er små og højtsiddende. I modsætning til de fleste andre danske kirker, har Hover kirke ikke et klokketårn, men en beskeden klokke, der hænger under et halvtag på østgavlen. Ændringer og tilføjelser I 1771 blev kirkens vestgavl beskadiget af et uvejr. Den blev ommuret, og en svær stræbepille støtter muren. Våbenhuset blev bygget i 1500-tallet i sengotisk stil på sydsiden af kirken, hvor mændenes indgang var. (Kvindernes indgang var på nordsiden). Kalkmalerier Under restaureringer i 1910 blev mørke og utydelige kalkmalerier fremdraget på den nordlige del af triumfmuren, der danner indgangen til koret fra skibet. Kalkmalerierne er dateret til 1500-tallet og forestiller Isaks ofring. De er muligvis efter et træsnit i Christian 3.s bibel. Interiør Kirkens interiør er meget lig det, der findes i andre danske kirker. Den har en prædikestol, alter, døbefont, orgel og bænke, der i øjeblikket er olivengrønne. Prædikestolen Prædikestolen viser de fire evangelister, Matthæus, Markus, Lukas og Johannes. Døbefont Døbefonten er lige så gammel som kirken. Den har været fuldstændig dækket af maling, og efter den blev afsyret kan der stadig ses små stykker maling. Orglet Orglet, der er købt af Tårs Kirke, er bygget af firmaet Th. Frobenius og Sønner i 1968 og har otte stemmer fordelt på ét manual og pedal. Præster i sognet I sognet findes udover Hover Kirke Torsted Kirke). Sognepræsten har ansvaret for dem begge. Siden 1903 har syv præster haft deres tjeneste i Hover sogn. Hover kirke blev i 2006 sammen med bl.a. Københavns Domkirke, Sydney Opera House og Østbroen, Storebælt udvalgt til Kulturkanonens kategori for arkitektur. Om Hover kirke står skrevet: Referencer Eksterne henvisninger DIS-Danmark Arkiveret 27. marts 2005 hos Wayback Machine. Hover Kirke Arkiveret 7. oktober 2010 hos Wayback Machine hos nordenskirker.dk Hover Kirke hos KortTilKirken.dk Hover Kirke i J.P. Trap: Kongeriget Danmark, udarbejdet af H. Weitemeyer (3. udgave, 5. bind, 1906)
Hover Church

Hover Church (Hover kirke) is located approximately 2 kilometres (1.2 mi) west of the village of Hover in Ringkøbing-Skjern Municipality, Denmark. Built in twelfth century, it is one of Denmark's oldest stone churches. Not much has changed in its shape and appearance over the past 800 years, making it a good example of old Danish architecture. Hover Church is included within the Danish Culture Canon in the Architecture category. Location Located near Ringkøbing on the west coast of Jutland, the church stands as a landmark over the surrounding fields and heath, giving perspective and character to the landscape. History Completed in the first half of the twelfth century, it is one of the oldest churches in the country. In 1771, the church's west gable was damaged by a storm. A heavy buttress now supports one wall. The porch was built in the 1500s in late Gothic style on the south side of the church, where the men's entrance once was. The women's entrance was on the north side of the church. The frescoes are dated to the sixteenth century. Restoration work was carried out in the 1960s. Architecture and fittings Emulating the design of earlier wooden churches and standing on a sloping foundation, Hover Church is built of hewn granite in the Romanesque style. The nave is rectangular, the chancel is almost square, and the four simply-glazed windows are small and high. Unlike most other Danish churches, Hover does not have a bell tower, but instead has a small bell that hangs under an overhang on the east gable. The church interior is very similar to other Danish churches. It has a pulpit, altar, baptismal font, organ and benches. It has a flat ceiling and a rounded chancel arch. The altar is of solid granite blocks while the altarpiece (late 17th century) displays a copy of the painting Vandringen til Emmaus by Anton Dorph (original in the Emmaus Church, Frederiksberg). The pulpit (1596) shows the four Evangelists, Matthew, Mark, Luke and John. The font is as old as the church itself. It was previously painted and later acid-washed. The organ (1968) was built by Frobenius Orgelbyggeri and is equipped with 8 votes distributed between one manual and pedal. One of the chair backs in the church has a motif with a crossbow with the date 1575. Frescoes In 1907, a fresco was uncovered on the chancel arch wall depicting Isaac's sacrifice, possibly after a woodcut in Christian III's Bible. There were traces of earlier frescoes but they have now been covered with limewash. References External links Official site
Iglesia de Hover

La iglesia de Hover (Hover Kirke) se encuentra a unos dos kilómetros al oeste del pueblo de Hover, en el municipio de Ringkøbing-Skjern (Dinamarca). Construida en el siglo XII, es una de las iglesias de piedra más antiguas del país.​ Su aspecto no ha cambiado mucho en los últimos 800 años, lo que la convierte en un buen ejemplo de la arquitectura antigua danesa. La iglesia de Hover figura en el Canon Cultural Danés en la categoría de arquitectura.​ Ubicación Situada cerca de Ringkøbing, en la costa occidental de Jutlandia, la iglesia se yergue como un hito sobre los campos y brezales circundantes, dotando al paisaje de perspectiva y carácter.​ Historia Terminada en la primera mitad del siglo XII, es una de las iglesias más antiguas del país.​En 1771, una tormenta dañó el hastial oeste de la iglesia. En la actualidad, un pesado contrafuerte sostiene uno de los muros. El pórtico, de estilo gótico tardío, se construyó en el siglo XVI en el lado sur de la iglesia, donde antes estaba la entrada de los hombres. La entrada de las mujeres estaba en el lado norte. Los frescos datan de ese mismo siglo. Las obras de restauración se llevaron a cabo en la década de 1960. ​ Arquitectura y mobiliario Emulando el diseño de las primeras iglesias de madera y sobre una base inclinada, la iglesia de Hover está construida en granito labrado de estilo románico. La nave es rectangular, el presbiterio casi cuadrado y las cuatro ventanas de cristal sencillo son pequeñas y altas. A diferencia de la mayoría de las iglesias danesas, Hover no tiene campanario, sino una pequeña campana que cuelga bajo un voladizo en el hastial este.​ El interior es muy similar al de otras iglesias danesas. Cuenta con púlpito, altar, pila bautismal, órgano y bancos. El techo es plano y el arco del presbiterio redondeado. El altar está hecho de bloques macizos de granito y el retablo (finales del siglo XVII) exhibe una copia del cuadro Vandringen til Emmaus, de Anton Dorph (original en la iglesia de Emaús, Frederiksberg). El púlpito, construido en 1596, muestra a los cuatro evangelistas: Mateo, Marcos, Lucas y Juan. La pila bautismal es tan antigua como la iglesia. Anteriormente se pintó y posteriormente se lavó con ácido. El órgano (1968), construido por Frobenius Orgelbyggeri, está equipado con ocho voces distribuidas entre un teclado y un pedal. Uno de los respaldos de las sillas de la iglesia tiene un motivo con una ballesta y la fecha 1575.​ Frescos En 1907 se descubrió un fresco en la pared del arco del presbiterio que representaba el sacrificio de Isaac, posiblemente inspirado en una xilografía de la Biblia de Cristian III. Había restos de frescos anteriores, pero ahora están cubiertos con cal.​ Referencias Enlaces externos Sitio oficial
Église de Hover

L'église de Hover (en danois : Hover kirke) est une église située à environ deux kilomètres à l'ouest du village de Hover, dans la municipalité de Ringkøbing-Skjern, au Danemark. Description Construite au XIIe siècle, c'est l'une des plus anciennes églises en pierre du Danemark. Sa forme et son apparence n’ont guère changé au cours des 800 dernières années, ce qui en fait un bon exemple de l'ancienne architecture danoise. Patrimoine du Danemark L'église est reprise dans le Canon de la culture danoise dans la catégorie architecture. Vues de l'intérieur Notes et références Liens externes (da) Hover Kirke - Ringkøbing, sur le site Den Store Danske Encyklopædi (da) Kulturkanon, guide du canon de la culture danoise, sur le site Den Store Danske Encyklopædi Portail du Danemark Portail de l’architecture chrétienne