NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Smedje fra Ørbæk, Fyn (Frilandsmuseet)

Smedjen fra Ørbæk er en smedje der havde hjemsted i Ørbæk ved Nyborg på Fyn før den blev ehvervet af Frilandsmuseet i 1934 og åbnet dér i 1936. Præsten i Ørbæk lod smedjen opføre i 1847 for at kunne udleje den til en landsbysmed. Smeden betjente områdets bønder med reparationer af deres redskaber. Desuden lavede han diverse beslag til døre, vinduer og inventar. Man kunne også få slebet knive og sakse hos smeden. Der hørte ikke et jordstykke til smedjen beregnet til egentlig til landbrug, men man har kunnet holde nogle få dyr som høns og måske et par grise. Derudover var der plads til en køkkenhave. Galleri Noter Se også Frilandsmuseets bygninger Eksterne henvisninger "Smedje fra Ørbæk" Arkiveret 2. oktober 2016 hos Wayback Machine
Tødsø

Tødsø er en landsby på det østlige Mors i Limfjorden med 249 indbyggere (2026), beliggende 26 kilometer syd for Thisted og 5 kilometer nord for Nykøbing. Byen ligger i Region Nordjylland og hører til Morsø Kommune. Tødsø er beliggende i Tødsø Sogn. Lidt vest for Tødsø ligger Morsø Flyveplads og sydvest for landsbyen ligger et industrikvarter, hvor blandt andre KPK Døre og Vinduer holder til. Kilder
Tødsø

Tødsø es una localidad situada en el municipio de Mors, en la región de Jutlandia Septentrional (Dinamarca), con una población en 2012 de unos 255 habitantes.​ Se encuentra ubicada en la isla de Mors, en el estrecho de Limfjord, el cual separa la isla de Vendsyssel-Thy del resto de la península de Jutlandia. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Tødsø.
Rudbøl Sø

Rudbøl Sø ( tysk: Ruttebüller See ) er en 55 ha stor sø på den dansk-tyske grænse sydvest for Tønder. Ved den 2 km lange søs vestlige ende ligger på den danske side af grænsen landsbyen Rudbøl og på den tyske side Rosenkrans. Vidåen løber gennem søen. Den lavvandede sø opstod ved inddigning af dele af Tøndermarsken i 1566. Referencer Eksterne henvisninger Ruttebüller See (FFH DE 1118-301) på Umweltdaten.landsh.de Detaljerede oplysninger for område 1118-301 på Umweltdaten.landsh.de
Ruttebüller See

Der Ruttebüller See (dänisch: Rudbøl Sø) ist ein Stillgewässer im äußersten Norden von Schleswig-Holstein und im äußersten Süden von Dänemark. Durch den 55 ha großen See verläuft die gemeinsame Landesgrenze von Dänemark und Deutschland. Er ist auf deutscher Seite Teil des NATURA-2000-Schutzgebietes FFH-Gebiet Ruttebüller See und auf dänischer Seite des Nationalparks Wattenmeer. Am südwestlichen Ufer des Sees (auf deutscher Seite) liegt Rosenkranz, ein Ortsteil der Gemeinde Aventoft im Kreis Nordfriesland; am nordwestlichen Ufer des Sees (auf dänischer Seite) liegt Rudbøl (deutsch Ruttebüll), ein Dorf im Højer Sogn von Tønder Kommune in der Region Syddanmark. Die Vidå (deutsch Wiedau), ein 69 km langer Fluss im äußersten Süden Dänemarks, durchfließt den See. Siehe auch Liste der Gewässer in Schleswig-Holstein Liste der FFH-Gebiete in Schleswig-Holstein Weblinks Ruttebüller See (FFH DE 1118-301). (PDF; 15,5 KB) In: umweltdaten.landsh.de. Abgerufen am 16. Juli 2022 Detailinformationen für Gebiet 1118-301. (PDF; 63,5 KB) Standard-Datenbogen. In: umweltdaten.landsh.de. Abgerufen am 16. Juli 2022
Rudbøl Sø

Rudbøl Sø (tyska: Ruttebüller See), är en 55 hektar stor sjö på gränsen mellan Danmark och Tyskland som bildades vid invallning av omkringliggande våtmarker 1566. Sjön har ett medeldjup på 0,8 meter och ett maximalt djup på 3 meter Se även Rudbøl Kog – en polder i anslutning till Rudbøl Sø Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från tyskspråkiga Wikipedia, tidigare version.
Aalborg Universitetshospital

Das Universitätskrankenhaus Aalborg ist ein Krankenhaus in der Region Nordjütland, Dänemark. Es ist der größte Arbeitgeber Nordjütlands mit ca. 6.500 Mitarbeitern. Zum Universitätsklinikum gehören Abteilungen in Farsø, Hobro, Frederikshavn, Hjørring und Thisted. Es übernimmt spezielle Behandlungen für die Region und Teile der Region Midtjylland (insgesamt rund 640.000 Einwohner), regionale Gesundheitsversorgung für ca. 490.000 Einwohner sowie Aufgaben als Ortskrankenhaus für etwa 250.000 Einwohner. Als größtes Krankenhaus der Region spielt das Universitätskrankenhaus eine zentrale Rolle im Zusammenspiel mit den beiden kommunalen Krankenhäusern Sygehus Vendsyssel und Sygehus Thy Mors sowie den Privatkliniken in Nordjütland. Es profiliert sich aber auch auf nationaler Ebene. Fertilitätsklinikum (Kinderwunschambulanz) und Radiologische Abteilung am Standort Dronninglund werden 2015 geschlossen. Weblinks Website des Krankenhauses (dänisch) Einzelnachweise
Aarhus Badmintonklub

Aarhus Badmintonklub (AB) er en dansk badmintonklub beliggende i Aarhus. Den blev grundlagt i 1935, og har hjemsted i Aarhus Badmintonhal. Historie Efter at Alfa Tofft havde studeret sprog og spillet badminton på universitetet i Montreal, vendte hun hjem til Danmark, og bosatte sig i Aarhus. Her stiftede hun i 1935 Aarhus Badmintonklub, som dermed blev den første rene badmintonklub i Jylland. Tofft brugte samme år en arv på at opføre Aarhus Badmintonhal på Dyrehavevej med C.F. Møller som arkitekt. Siden har klubben haft hjemsted i hallen. I 2010 besluttede klubben at satse på at komme med i toppen af dansk badminton og ansatte i den forbindelse den tidligere topspiller Morten Frost som sportschef. Han forblev på denne post, til han i 2014 blev sportschef i Malaysia. Satsningen på at nå toppen af dansk badminton blev allerede indfriet året efter Frosts tiltræden, idet AB rykkede op i Badmintonligaen, hvor klubben siden er forblevet. Fremtrædende spillere Mads Conrad-Petersen Line Kjærsfeldt Anders Antonsen Referencer Eksterne henvisninger Aarhus Badmintonklubs officielle websted
Tiset Kirke

Tiset Kirke ligger i Tiset Sogn i Ning Herred (Århus Stift), cirka 13 km syd for centrum af Aarhus. Tiset Kirke har et skib og kor i romansk stil, mens tårnet og våbenhuset er i gotisk stil. Historie Skibet og koret er opført i slutningen af det 12. århundrede, mens tårnet og våbenhuset kom til omkring år 1500. Ved reformationen kom kirken i 1536 under kongen, og under Torstenson-krigen (1643-45) blev kirken hærget af svenske soldater, der ribbede den for værdier og havde dyrehold på kirkegården. og derfra blev det i 1687 overgivet til godset Constantinsborg. Herfra blev det solgt til præsten og fire gårdejere i 1799, og disse overgav det senere til sognets beboere i almindelighed. I 1961 blev kirken selvejende, og nytårsnat 1966-67 blev den offer for en stor brand. Efterfølgende blev kirken restaureret til sit nuværende udseende, og kirken, præstegården og de tilhørende jorder administreres nu af menighedsrådet. Referencer Eksterne henvisninger Tiset Kirke hos KortTilKirken.dk
Vind Kirke

Vind Kirke ligger i Vind Sogn i Herning Kommune (Viborg Stift). Bygningen Vind Kirke er en kullet kirke (uden tårn) og bygget af rå granit- og munkesten udhugget i kvadre. Den er blevet ombygget flere gange, hvilket ydersiden bærer præg af. Skønt den ikke har et tårn, er der tegn på bygningen af, at der kan have været et tårn på et tidspunkt. Således er der en blændet rundbue i gavlen mod vest, lige som placeringen af døren mod nord tyder på, at der tidligere har været et tårn mod vest. Der er imidlertid ingen skriftlige kilder, der understøtter denne teori. Kirkens oprindelige klokke var fra anden halvdel af det 12. århundrede, men blev i 1992 erstattet af den nuværende. Den gamle klokke opbevares nu i en niche i kirkens kor. Interiør Det ældste element i kirken er døbefonten, der er i romansk stil. Dåbsfadet er fra omkring 1575 og viser Mariæ bebudelse; den er i sydtysk stil. Prædikestolen er fra 1639 i renæssancestil; den blev sat i stand i 1974. Historie Skriftlig dokumentation om Vind Kirke findes første gang i Ribe Oldemoder fra 1325, men det menes, at kirken er fra omkring år 1200. Efter en periode, hvor den lå forfalden hen i forbindelse med urolighederne i første halvdel af det 14. århundrede blev den genopbygget omkring 1520 under ledelse af præsten Ib Jensen, idet våbenhuset dog blev bygget til i 1863. På kirkegården finder man en åben grav. Heri står kisterne med det lokale ægtepar Hanne og Anders Kjær, og disse kister kan beses gennem en gitterlåge. Da Hanne Kjær døde i 1940, ønskede hendes mand at begrave hende i haven ved deres hjem, men tilladelsen hertil kunne ikke uden videre gives. Derfor blev hendes kiste af zink sat i et gravkammer på kirkegården, mens Anders Kjær ventede på en tilladelse til at flytte hende. Denne var endnu ikke kommet, da han selv døde i 1945, og der blev ikke gjort mere ved sagen. I stedet blev hans kiste sat ind ved siden af hustruens, hvorved begge kister nu er synlige ved kirkens vestgavl. Kirken blev senest restaureret i 1974, hvor der blev anlagt nyt gulv og opsat et nyt orgel. Referencer Eksterne henvisninger Vind Kirke hos KortTilKirken.dk
Ørnhøj Kirke

Ørnhøj Kirke ligger i Ørnhøj Sogn i Herning Kommune (Viborg Stift). Udseende og interiør Kirken er opført af sten, som er pudset hvide med kalk, og det har rødt tegltag. Der er indgang til kirken via tårnet i vestgavlen; på tårnet er opsat et ur. I kirken finder man et alterbillede i form af en kopi af Carl Blochs Kristus i Getsemane. I forbindelse med seneste renovering er der opsat et nyt alterbillede, udført af kunstneren Erik Winchler. I 2011 blev der ophængt et krucifiks udført af Pascal Mounkoro fra Bamako, Mali, anskaffet gennem Mission Afrika. Historie Ørnhøj er en ret ung by, og inden den fandtes, hørte området til Nørre Omme Sogn med Nørre Omme Kirke som kirke for området. I begyndelsen af det 20. århundrede, hvor befolkningstallet i den nordlige del af sognet efterhånden øgedes, erkendte man i sognet, at der herfra var relativt langt til Nørre Omme Kirke, der lå ret sydligt i sognet. På et sognemøde i 1906 kom der to forslag på banen: At flytte kirken til et mere centralt sted i sognet, eller at opføre en ekstra kirke i den nordlige ende af sognet. Der var klart stemning for den sidstnævnte løsning, og arbejdet gik i gang med at få tegnet kirken samt søge om bevilling til at opføre den nye kirke. Sidstnævnte proces trak ud, og først i 1914 blev der bevilget størstedelen af beløbet til opførelsen på finansloven. Bevillingen lød på 18.500 kr, hvilket ikke helt dækkede omkostningerne på 20.350 kr, hvorfor restbeløbet måtte indsamles blandt sognets beboere. Restbeløbet blev ret hurtigt skaffet, og grundstenen til kirken blev sat 7. oktober samme år. Kirken kom til at ligge på en lille høj, der kaldtes Ørnhøj, der kom til at lægge navn til såvel kirke som den by, der kom til at vokse op om kirken og den jernbanestation, der omtrent samtidig blev anlagt tæt på kirken. Knap et år senere, 8. september 1915, stod kirken færdig, og den blev indviet 7. november samme år. Det originale orgel blev udskiftet ved en donation i 1962, og i 1992 blev kirkens område udvidet, og der blev opført et kirkecenter. I 2007-08 gennemgik kirken en større restaurering, og den fik blandt andet nyt tag. Referencer Eksterne henvisninger Ørnhøj Kirke hos KortTilKirken.dk
Nørre Omme Kirke

Nørre Omme Kirke ligger 1 km fra Grønbjerg i Nørre Omme Sogn i Ringkøbing-Skjern Kommune (Viborg Stift). Udseende og interiør Kirken er opført af kvadre af granitsten i romansk stil med en kassemur på en simpel skråkantsokkel. Tårnet mod vest har i bunden samme type granitsten som resten af kirken, mens den øverste del er hvidkalket. Kirken har blytag. På nordsiden er der indgang via våbenhuset. Det oprindelige stenalter anvendes fortsat i kirken, idet det dog siden 1622 har været beklædt med træ på siderne og bordet. Altertavlen er hentet fra Hee Kirke i 1641. Den ottesidede prædikestol kom til efter reformationen i 1620'erne. Orglet i kirken er et pibeorgel med seks stemmer. Historie Første skriftlige vidnesbyrd om kirken er fra Ribe Oldemoder fra omkring 1330, hvor den omtales som Om Kirke, men den er givetvis ældre, idet arkæologiske udgravninger har vist ganske stor aktivitet i området fra før-kristen tid, og et bud på opførelsestidspunkt er omkring år 1100. Årsagen til, at man ved dette, er, at kirken er bygget med natursten, og at langt de fleste kirker, der er opført efter 1160, er bygget med mursten, idet teglfremstilling blev almindelig kendt på dette tidspunkt. Placeringen af kirken er af flere grunde usædvanlig: For det første ligger den ikke som de fleste andre kirker centralt i sognet, men ret tæt på sognets sydlige grænse; dette kan skyldes, at den største del af sognets befolkning boede i denne del, mens den nordlige del var meget sparsomt beboet. For det andet blev den ikke som mange andre kirker bygget på et højt punkt i landskabet, men tværtimod i en lavning omgivet af mose og sump. Kirken havde oprindeligt hverken våbenhus eller tårn. Tårnet er kommet til i den sene middelalder, antageligt kort før reformationen. Da tårnets trækonstruktion i midten af det 19. århundrede var i dårlig stand, lod ejeren afskære de rådne bjælkeender, hvilket gjorde tårnet 2 alen (ca. 1,25 m) lavere. I tidens løb er der sket flere større og mindre restaureringer af kirken, oprindeligt betalt ved hjælp af den tiende, der blev indkrævet. Blandt andet har kirkens blytag ofte krævet vedligehold, men som privatejet bygning blev kirkens vedligehold ofte udsat. Dette ændrede sig først for alvor, da den i 1914 blev købt af sognets menighed. I første omgang blev omgivelserne forbedret, lige som der i 1919 blev installeret et orgel. I 1947 og igen i 1972 blev prædikestolen repareret. I 1961 gennemgik bygningen en gennemgribende renovering, hvor den var lukket i en længere periode. Blandt de problemer, der blev løst, var, at murene var ved at skride, lige som gulvet blev udskiftet. Ligeledes blev et ellers tilmuret vindue i nordenden gjort fri, og der blev indsat en glasmosaik. Året efter blev ligkapellet opført, og senere har man tilkøbt jord fra nabogrunde. Orglet blev udskiftet i 1977. Referencer Eksterne henvisninger Nørre Omme Kirke hos KortTilKirken.dk
Vildbjerg Kirke

Vildbjerg Kirke ligger i Vildbjerg, Vildbjerg Sogn i Herning Kommune (Viborg Stift). Bygningen Kirken er i stor udstrækning bygget af materialer fra en tidligere romansk kirke i kvadersten. Det 28 m høje tårn har et ottekantet spir. Historie Vildbjerg Kirke blev i sin nuværende udformning opført i 1905, hvor den erstattede en ældre kirke, der med stigende befolkningsgrundlag var blevet for lille. Den oprindelige kirke, der lå på samme sted, stammede fra 1100-tallet. Fra den gamle kirke har man genbrugt mange af byggematerialerne, lige som man har beholdt alterbordet i form af en granitplade på en stensokkel. Af andet inventar fra den gamle kirke kan nævnes døbefonten, prædikestolen fra 1603 og to bronzestager fra 1637. Kirken er løbende restaureret, men gennemgik en større forbedringsproces i 1995 med blandt andet anlæggelse af nyt gulv og gulvvarme samt renovering af prædikestolen og alteret. Orglet er fra 1997 og har 17 stemmer. Referencer Eksterne henvisninger Vildbjerg Kirke hos KortTilKirken.dk
Tiphede Kirke

Tiphede Kirke ligger i Tiphede Sogn i Herning Kommune (Viborg Stift), mellem Abildå og Trehøje Bakker. Bygningen Kirken er bygget i rødt tegl som en korskirke med tårnet i korsskæringen. Kirkeklokken hænger i et træskelet ved indgangen i kampestenshegnet om kirkegården. Historie Oprindeligt dominerede heden store dele af Vestjylland, og det gjaldt også for området, hvor Tiphede Kirke nu ligger. Det var et meget sparsomt befolket område, og i århundreder lå der bare en enkelt gård, Tep Hedegaard, inden for et meget stort areal. Dette ændrede sig så småt i begyndelsen af det 19. århundrede, hvor der efterhånden blev udskiftet flere ejendomme fra Tep Hedegaard, senere kendt som Tiphede Skovgaard og nu Nørgaard. Der blev opdyrket større og større dele af heden, og flere folk flyttede hertil. Samtidig fandt en religiøs vækkelse sted over hele landet, så der opstod et behov for flere kirker i hedeegnene. I 1882 blev der indsendt en ansøgning fra en gruppe beboere om at opføre en kirke i området ved Tiphede. Kirkekommissionen fra Ribe Stift besøgte stedet det følgende år, og ejeren af en af de udskiftede gårde, Søndergaard, skænkede et stykke jord til opførelsen. Størstedelen af beløbet til opførelsen skulle bevilges fra staten, så kirke skulle på finansloven. Dette trak ud til 1899, hvor bevillingen til selve kirkebygningen blev givet (præsteembedet blev først bevilget året efter). Tiphede Kirke blev nu bygget i løbet af 1900, og den blev indviet 27. januar 1901. Der er foretaget betydelige restaureringer af kirken i hvert fald to gange: I 1972 blev gulvet sænket, koret forandret og døbefonten og prædikestolen udskiftet, og i 2000 blev den oprindelige døbefont genindsat, ligesom den oprindelige prædikestol fik en plads i kirkens kor. Referencer Eksterne henvisninger Tiphede Kirke hos KortTilKirken.dk
Uggelhuse

Uggelhuse er en by i Østjylland med 411 indbyggere (2026), beliggende 8 km vest for Allingåbro og 14 km øst for Randers. Byen hører til Randers Kommune og ligger i Region Midtjylland. Uggelhuse hører til Virring Sogn og er sognets største by. Virring Kirke ligger i landsbyen Virring 5 km mod syd. Geografi Uggelhuse ligger på sydsiden af Randers Fjord, hvor den forgrener sig med forbindelsen mod Randers og Gudenåen mod vest, Grund Fjord mod øst og forbindelsen med Kattegat mod nord. Landskabet ud mod Randers Fjord er helt fladt, hvorimod byen rejser sig mod syd. Et nyere parcelhusområde op ad bakkerne mod sydøst adskiller sig tydeligt fra den oprindelige bebyggelse, der hovedsageligt ligger i to rækker langs den næsten 2 km lange bygade. Faciliteter Børnene går på Assentoftskolen, der ligger i Assentoft 6 km mod sydvest. Uggelhuse er den næststørste by i skolens distrikt – efter Assentoft. Byen har forsamlingshus, hvor der kan dækkes op til 90 personer i den store sal og 35 i den lille sal. Uggelhuse Havn er en privat lystbådehavn med 30 havnepladser. Navn Den oprindelige betydning af forstavelsen uggel har været "afsides", så Uggelhuse betyder "de afsides liggende huse". I 1479 havde bebyggelsen navnet Wgdall. I slutningen af det 17. århundrede fik den navnet Ogelhusene (1688) og senere Ulhuse. Historie Uggelhuse er opstået som et gårdsamfund på engene ved foden af Virring bakker, hvor man samtidig har levet af fiskeri i fjorden. De to erhverv har suppleret hinanden, så Uggelhuse var også en fjordfiskerlandsby, og det er det, byen tydeligst bærer præg af. I dag er der imidlertid ingen primær erhvervsdrift forbundet med fjorden. Stationsbyen Uggelhuse fik jernbanestation med posthus på Randers-Ryomgård-banen, da den blev åbnet i 1876. I 1901 beskrives Uggelhuse således: "Uggelhuse med Skole, Forsamlingshus (opf. 1895), Kro, Ladeplads, Jærnbane- og Telegrafst." Målebordsbladene fra 1800-tallet og 1900-tallet, der hhv. bruger stavemåden Ulhuse og Ugelhuse, viser også en smedje og foruden landingsstedet (den nuværende lystbådehavn) et færgested for enden af Lodsstien. Banen blev nedlagt i 1971, men skinnerne ligger der endnu på strækningen mellem Randers og Allingåbro, hvorfra man kan køre gennem Uggelhuse med skinnecykler på den 16 km lange strækning til Ørneborgvej i Kristrup. Stationsbygningen er bevaret på Stationsvej 3. Noter Eksterne kilder/henvisninger Uggelhuse, landbyregistrering, 2011, Det Digitale Randers "Høje målebordsblade 1842-1899 og lave målebordsblade 1901-1971". Geodatastyrelsen.
Danske Vadehavsøer

De danske vadehavsøer er en øgruppe i den danske del af Vadehavet, der omfatter Rømø, Mandø, Fanø og Langli. Imellem de store øer ligger sandbankerne Koresand og Jordsand. Mandø er den mindste af de beboede danske vadehavsøer, mens Rømø er den sydligste og med cirka 128 kvadratkilometer største af øerne. Siden 1948 har den været forbundet med fastlandet via den 9,2 km lange Rømødæmning. Med Rømødragt, Fanødragt og Mandødragt har hver ø deres egen folkedragt. Indtil 1900-tallet var landbruget og fiskeriet de primære erhvervsgrene på vadehavsøerne. På Fanø fandtes også fuglekøjer. I 1600-tallet tog mange beboerne hyre på nederlandske, tyske og danske hvalfangerskibe. Omkring 1720 begyndte folk på Rømø selv at udsruste skibe til hval- og sælfangst i Nordatlanten. Derom vidner endnu i dag de mange kommandørgårde på Rømø. I dag dominerer turisme som det centrale erhverv. Vadehavsøerne er flere gange blevet ramt af store stormfloder. De sidste alvorlige stormfloder fandt sted i 1962, 1976 og 1981. Både Rømø og Fanø var op til 1800-tallet stærkt plaget af sandflugt. For at standse sandflugten blev der tilplantet store klitområder. Mellem øerne ligger vaderne, priler og de større tidevandsrender/farvande Grådyb (mellem Skallingen og Fanø), Knudedyb (mellem Fanø og Mandø), Juvre Dyb (mellem Mandø og Rømø) og Listerdyb (mellem Rømø og Sild). Galleri Eksterne henvisninger
Dänische Wattenmeerinseln

Die dänischen Wattenmeerinseln (Vadehavsøer) befinden sich vor der Küste Jütlands im dänischen Wattenmeer. Die Inseln gehören zur dänischen Region Süddänemark. Die Inselgruppe besteht aus Inseln (Fanø, Mandø und Rømø), Halligen (Langli) und Hochsänden (Koresand und Jordsand). Mandø war vor der Eindeichung der Insel ebenfalls eine Hallig. In Deutschland werden die Inseln (obwohl nicht friesisch besiedelt) zum Teil schon zu den Nordfriesischen Inseln gezählt. Die Landschaft auf den beiden größeren Inseln Fanø und Rømø ist von großen Sandstränden und Küstendünen geprägt. Zeitweise hatten die Inselbewohner mit Flugsand zu kämpfen. Dies war einer der Gründe für die Anpflanzung kleinerer Inselwälder. Die Geschichte der Inseln ist stark mit der Geschichte der Seehandelsstadt Ribe auf dem Festland verknüpft. Die Insel Rømø gehörte bis zum Deutsch-Dänischen Krieg 1864 zum dänischen Herzogtum Schleswig und gehörte im Anschluss bis 1920 zu Preußen. Die Inseln sind im Sommer stark vom Tourismus geprägt. Dennoch haben sich besonders auf Fanø noch Traditionen wie die Fanødragt (die Inseltracht) halten können. Auf den Inseln werden jütische Dialekte gesprochen. Inseln Zu den Wattenmeerinseln und -sänden gehören (von Nord nach Süd): Langli (eine Hallig) Fanø (Fährverbindung von Esbjerg) Mandø (Wattenweg bei Ebbe passierbar) Koresand (frühere Hallig, heute ein Hochsand) Juvre Sand (ehemaliger Hochsand, bildet jetzt den nordwestlichen Strand von Rømø) Rømø (durch den Rømødæmningen (deutsch: Röm-Damm) mit dem Festland verbunden, Fährverbindung von Sylt) Havsand (deutsch Haffsand, ehemaliger Hochsand, bildet jetzt den südwestlichen Strand von Rømø) Jordsand (bis 1999 eine Hallig, heute ein Hochsand) Siehe auch Dänische Inseln Tourismus in Dänemark Anmerkungen Weblinks Danish Wadden Sea Islands Projekt LancewadPlan über die dänischen Wattenmeerinseln (englisch)