NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Boyes Høj

Der Boyes Høj (auch Store Vittingshøj genannt) ist ein Ganggrab (dänisch Jættestue) in einem etwa 2,0 m hohen Rundhügel von etwa 27,0 m Durchmesser, östlich von Frejlev auf der dänischen Insel Lolland. Das Denkmal aus der Vorzeit ist eine Anlage der Trichterbecherkultur (TBK). Es entstand zwischen 3500 und 2800 v. Chr. Das Ganggrab ist eine Bauform jungsteinzeitlicher Megalithanlagen, die aus einer Kammer und einem baulich abgesetzten, lateralen Gang besteht. Diese Form ist primär in Dänemark, Deutschland und Skandinavien, sowie vereinzelt in Frankreich und den Niederlanden zu finden. Beschreibung Die etwa 5,4 m lange, aus 14 Tragsteinen errichtete trapezoide Kammer ist Südwest-Nordost orientiert. Ihre Breite beträgt im Westen etwa 2,1 und im Osten 1,7 m. Ein Deckstein der Kammer ist in situ. Die Tragsteine in Kammer und Gang sind gespaltene Steine. Trockenmauerwerk befindet sich nur zwischen den Tragsteinen der Kammer. Der gegenüber der Mittelachse der Kammer leicht nach Osten versetzte Gang im Südwesten mit vier Tragsteinpaaren ist 4,2 m lang und durch einen Schwellenstein von der Kammer getrennt. In der Nähe liegen der Store und Lille Guldhøj und die Megalithanlagen im Frejlev Skov. Siehe auch Nordische Megalitharchitektur Großsteingräber in Dänemark Literatur Klaus Ebbesen: Danmarks megalitgrave. Band 2: Katalog. Attika, Kopenhagen 2008, ISBN 978-87-7528-731-4 Nr. 2224 Weblinks Beschreibung (dän.) Beschreibung (dän.) und Bilder
Bakkehuset (Vedbæk)

For alternative betydninger, se Bakkehuset. (Se også artikler, som begynder med Bakkehuset) Bakkehuset i Vedbæk blev købt af bankmand og skibsreder LauritzNicolai Hvidt i 1811. Stedet kom til at danne rammen om familiens sommerliv i over 100 år. Hvidt fik bygget en anløbsbro ved Vedbæk syd-strand, stenene i strandkanten er spor efter en anløbsbro. Her lagde landets første dampskib til, indsat på ruten i 1819 og ejet af Hvidt fra Bakkehuset. Ruten København-Helsingør eksisterede frem til 1925 og sparede gennem 1800-tallet de mange sommergæster for den støvede tur ad Strandvejen. Hvidt finansierede bl.a. Vedbæk Kirke i 1871 sammen med Grøn familien fra Rolighed. Vekselerer Johan Levin over tog i 1915 ejendommen. På stedet opførtes den nuværende villa, og der blev anlagt en storslået park. Der er kun få spor fra Levins park er tilbage. Dette er Spejldammen og søen med den kinesiske bro, som ligger mellem villahaverne. Bakkehuset er i dag aktivitetscenter og ejet af Rudersdal Kommune. Siden 1. januar 2018 er Bakkehuset blevet brugerstyret, således at aktiviteterne planlægges og styres af Foreningen Bakkehuset i Vedbæk. Litteratur og Kilder Aktivitetscenter Bakkehuset hjemmeside
Bakkehuset (Vedbæk)

Bakkehuset is a former country house in Vedbæk, Rudersdal Municipality, Denmark. History Hvidt family, 1711–1915 Bakkehuset was originally part of the Enrum estate. In 1811, Bakkehuset was acquired by Lauritz Nicolai Hvidt. Bakkehuset served as his summer residence for more than 50 years. He constructed a pier in front of the building. Denmark's first steam ship Calodonia stopped at the pier en route between Copenhagen and Helsingør. Bakkehuset was later owned by his son Edward Hvidt and grandson Lauritz Nicolai Hvidt Jr. Levin and the new building, 1915–1922 On 16 October 1915, Bakkehuset was acquired by the broker Johan Levin. He replaced the old house with a new one designed by Carl Brummer. Levin went bankrupt as a result of the Alberti scandal. Later history, 1922–present Bakkehuset had five different owners between 1922 and 1980. The last of them was Viggo Troels-Smith, who served as CEO of IBM's Danish operations. In 1980, he sold Bakkehuset to Søllerød Municipality. The building was subsequently turned into an activity centre for senior citizens. Further reading Schrøder, Margit: Bakkehuset i Vedbæk (1992) References External links Source
Vedbæk Kirke

Vedbæk Kirke blev bygget som kapel i 1870 - 1871, tegnet af arkitekt Vilhelm Tvede (1826-1891). Kapellet blev indviet 4. juni 1871. Kirke fungerede oprindeligt som annekskirke til Søllerød Kirke, men efter at Søllerød Sogn delt i to kirkesogne i 1923 - Søllerød Sogn og Vedbæk Sogn, blev Vedbæk kirke sognekirke. I 1925 blev der anlagt en kirkegård ved Vedbæk Kirke. Assurandør Eduard Julius Hvidt på Bakkehuset (Vedbæk) og Familien Grøn på Rolighed skænkede kirken til Søllerød Sogn (i dag Vedbæk Sogn). Lensgreve Christian Conrad Sophus Danneskiold-Samsøe på Enrum gav grunden kirken blev bygget på. Bygning og udsmykning Kirken er bygget i røde mursten på granitsokkel, og har skiffertag og kobberdækket spir. Glasmalerierne blev i 1946 udført af Johan Thomas Skovgaard (1888-1977) Alterkrucifikset i bronze er lavet af kunstneren Jens Urup i 1971 Kirken har 200 siddepladser og orgelet er et Frobenius orgel fra 1971 med 17 stemmer. Galleri Kilder og litteratur vedbaek-kirke.dk kirkehistorie.dk Arkiveret 28. december 2014 hos Wayback Machine korttilkirke.dk holstsvenningsen.dk Vedbæk Kirke ved Niels Peter Stilling. Udgiver: Vedbæk Menighedsråd, 1996. ISBN 8788792226
Christiansø

Christiansø er en lille dansk ø i Østersøen 18 km nordøst for Bornholm. Det er den største af øerne i øgruppen Ertholmene og den ene af øgruppens to beboede øer. Færgeforbindelsen fra Gudhjem på Bornholm anløber Christiansø, hvorfra der udgår guidede ture. Christiansøs areal er 0,22 km², og øen udgør hovedparten af Ertholmenes samlede areal på 0,38 km². Møllebakken på Christiansø er med sine 22 m o.h. Ertholmenes højeste punkt. Ertholmene ligger på 55° 19' nordlig bredde og 15° 11' østlig længde, og Danmarks østligste punkt er placeret på Østerskær ca. 300 m øst for Christiansø. Der var (pr. 1. januar 2020) 84 fastboende på Christiansø og Frederiksø (der opgøres ikke særskilte indbyggertal for de to øer), og Christiansø er Danmarks østligste beboede ø. Alle bygninger på øen er fredede. Ertholmene har en særlig status i Danmark, idet de hverken er en del af en kommune eller en region, og beboerne betaler derfor ikke kommuneskat. Øgruppen ejes og administreres af Forsvarsministeriet. Christiansø Sogn dækker Ertholmene, og Christiansø Kirke er øernes eneste. Christiansø var tidligere meget kendt for fiskeri, men i 2013 flyttede den sidste fisker derfra. 70.000 turister besøger årligt Christiansø og Frederiksø. Christiansø Museum ligger i Lille Tårn på Frederiksø og er både militærhistorisk museum for Christiansø Fæstning og lokalarkiv for Ertholmene. Ruths Kryddersild er øernes eneste produktionsvirksomhed. Fæstningen Christian 5. grundlagde fæstningen Christiansø i 1684. Der var op imod 450 mand i gang med fæstningsbyggeriet ledet af ingeniør Anthony Coucheron, som et af øens batterier er opkaldt efter. Granitten til byggeriet blev brudt på stedet, mens alle andre byggematerialer måtte fragtes over havet. Den 24. oktober 1808 bombarderede en engelsk flåde fæstningen, og flere fartøjer blev beskadiget. Syv mennesker døde, og 10 blev såret. I 1855 havde fæstningen mistet sin militære betydning og blev nedlagt. Dr. Dampe sad fængslet i Ballonen fra 1825. Galleri Referencer Eksterne henvisninger
Christiansø

Christiansø es una isla de Dinamarca, ubicada en el mar Báltico. Junto con Frederiksø, Græsholm y algunos pequeños peñones, forma un archipiélago a unos 18 km al noreste de Bornholm. A este archipiélago se le conoce también con el nombre de Ertholmene, y constituye el territorio más oriental de Dinamarca. Christiansø ocupa una superficie de 22,3 ha. Su punto más alto se encuentra a 22 m s. n. m. El faro de Christiansø es uno de los más antiguos del país.
Christiansø

Christiansø est une île danoise située à environ 18 km au nord-est de l'île de Bornholm, dans la mer Baltique. Elle fait partie de l'archipel d'Ertholmene. Jusqu'en 2003, Christiansø était une commune située dans le comté de Bornholm, lorsqu'elle entra dans la municipalité de Bornholm, en même temps que l'île de Frederiksø, seule autre île habitée de l'archipel, Græsholm et d'autres petites îles. Notes et références Portail du Danemark Portail des îles Portail de la mer Baltique
Christiansø

Christiansø je danski otok u Baltičkom moru. Nalazi se 20 km sjeveroistočno od otoka Bornholma. Zajedno s otocima Frederiksø (4 ha) i Græsholma (11 ha) čini skupinu otoka Ertholmene, sa susjednim otokom Frederiksø povezan je mostom. Prema podacima iz 2008. godine na dva naseljena otoka iz skupine Christiansø i Frederiksø živi 96 stanovnika na 39 hektara. Vanjske poveznice Informacije o otoku Ostali projekti
Christiansø

Christiansø è un'isola situata 18 km a nord-est dell'isola danese di Bornholm e fa parte dell'arcipelago delle isole Ertholmene. L'isola non appartiene ad alcun territorio comunale, ma è amministrata direttamente dal ministero della difesa danese. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Christiansø Collegamenti esterni Sito ufficiale, su christiansoe.dk. WikiMapia photo, su wikimapia.org.
Christiansø (eiland)

Christiansø is een Deens eiland en een onderdeel van de Ertholmene. De naam Christiansø wordt soms ook als pars pro toto gebruikt voor alle Ertholmene. Bestuurlijke indeling Christiansø wordt als onderdeel van de Ertholmene bestuurd door het Deense Ministerie van Defensie, dat tevens alle woningen op het eiland bezit en verhuurt. Het eiland is 0,25 km² groot en 22 meter hoog. Daarmee is het het grootste eiland van de Ertholmene. Het eiland bestaat voornamelijk uit rotsen en er wonen 96 mensen (2008). Christiansø is het meest oostelijke eiland van Denemarken dat bewoond wordt. Het eiland is verbonden met Frederiksø door een loopbrug. Voor de eilandbewoners is het ziekenhuis Bornholms Hospital op Bornholm als dichtstbijzijnde beschikbaar. Voor acute situaties wordt een helikopter ingezet. Geschiedenis Het eiland is vernoemd naar de Deense koning Christian IV. Deze liet het eiland in 1684 door de Nederlands-Noors-Deense ingenieur Anton Coucheron ombouwen tot de eerste zeevesting van Noord-Europa. Hij deed dit omdat de Zweedse koning een haven voor de oorlogsvloot in Karlskrona liet bouwen. Er kwamen militaire gebouwen, militaire eenheden en een vuurtoren. In de 18e en 19e eeuw werd het eiland gebruikt als staatsgevangenis. Onder andere dr Jacob Jacobsen Dampe zat hier gevangen, omdat hij kritiek had op de absolutistische macht van de Deense koning. In 1808 werd het eiland beschoten door de Engelsen, omdat Denemarken toen in oorlog was met Engeland. Sinds het begin van de 20e eeuw is het eiland een ontmoetingsplaats voor kunstenaars; zij komen vooral op het eiland vanwege het bijzondere licht. In 1976 is er een onderzoeksstation geopend dat trekvogels op het eiland telt. Toerisme Vanuit Bornholm zijn drie veerverbindingen naar het eiland Christiansø. Het betreft hier alleen persoonsvervoer omdat gemotoriseerde voertuigen er verboden zijn. Zie ook parochie van Christiansø Kerk van Christiansø Ertholmene
Christiansø

Christiansø – duńska wyspa położona niedaleko (około 10 Mm) od Bornholmu, wchodząca w skład małego archipelagu Ertholmene. Christiansø, z powierzchnią 0,22 km², jest największą z wysp archipelagu. Najwyższym punktem wyspy jest Møllebakken, 22 m n.p.m. Nazwa wyspy jest hołdem dla króla Chrystiana V. Nazwa „Christiansø” funkcjonuje także jako nazwa całego archipelagu Ertholmene. Zobacz też Muzeum Christiansø Linki zewnętrzne Oficjalna strona Christiansø WikiMapia aerial photo
Christiansø

Christiansø är en dansk ö i Östersjön, cirka 18 kilometer nordost om Gudhjem på Bornholm. Den hör till ögruppen Ertholmene och är Danmarks ostligaste bebodda ö. Christiansø har färjeförbindelse med Bornholm. Ön (tillsammans med Frederiksø) har 90 fastboende (2021), på en yta om 0,21 km². Christiansø är namngiven efter kung Kristian V av Danmark som grundade öns fästning. På öns högsta punkt Møllebakken, 22 meter över havet, fanns en gång i tiden en väderkvarn. Christiansø har en av Kystredningstjenestens 21 räddningsstationer, vilken disponerar en ribbåt RHIB-850. Bildgalleri Källor Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Christiansø.﻿ Officiell webbplats
Vor Frue Kirke (Kalundborg)

For alternative betydninger, se Vor Frue Kirke. (Se også artikler, som begynder med Vor Frue Kirke) Vor Frue Kirke er sognekirken i Vor Frue Sogn og ligger midt i Kalundborgs gamle bydel, Højbyen. Kirken blev så vidt vides opført af Esbern Snare omkring 1170, men færdiggjort af hans datter Ingeborg og hendes mand Peder Strangesen i 1220. Kirken er enestående i verden: Dens grundplan er et græsk kors, hvor hver af de fire korsarme afsluttes med et tårn, og det femte tårn rejser sig, hvilende på fire granitsøjler, over kirkens midtpunkt. Kirkens borgagtige udseende skyldes ikke, at den har været led i byens forsvar, men det skal lede tanken hen på "Det himmelske Jerusalem", hvor Gud og mennesker ifølge Bibelen ved tidernes ende skal bo sammen. I Middelalderen forestillede man sig nemlig Det himmelske Jerusalem som en befæstet by med fem tårne. Det midterste af de fem tårne styrtede sammen i 1827, men blev genopført ved en restaurering, der blev afsluttet i 1871 ved arkitekt Vilhelm Tvede. I kirkegårdsmurens nordvestlige hjørne ligger præsteboligen fra omkring 1400, senere anvendt til rektorbolig, fattigskole og nu til ligkapel. I populærkultur Vor Frue Kirke spillede en central rolle i den danske dramaserie Rejseholdet i afsnit 18 "Assistancemelding A-3/01", hvor klimakset i opklaringen foregår. To mordere har taget gidsler i kirken, og specialtropper bliver sendt ind for at befri dem. Afsnittet blev sendt første gang d. 6. januar 2002. Galleri Eksterne henvisninger Vor Frue Kirke hos KortTilKirken.dk Vor Frue Kirke i bogværket Danmarks Kirker, Nationalmuseet
Vor Frue Kirke (Kalundborg)

Die Frauenkirche (dän. Vor Frue Kirke) in der dänischen Stadt Kalundborg ist die evangelisch-lutherische Gemeindekirche von Vor Frue Sogn. Sie gehört zu den ungewöhnlichsten mittelalterlichen Sakralbauten Europas. Baugeschichte Der fünftürmige Backsteinbau wurde etwa 1170–1190 von Esbern Snare, dem älteren Bruder von Bischof Absalon, errichtet. 1170 ließ er über der Bucht seine Burg errichten, in deren Schutz sich die Stadt Kalundborg entwickelte. Der Zentralbau erhebt sich über einem quadratischen Kirchenschiff, von dem vier gleich lange Kreuzarme ausgehen, die jeweils von achteckigen Türmen bekrönt werden. Der 44 m hohe zentrale Marienturm ruht auf 6,2 m hohen Granitsäulen. Das griechische Kreuz des Grundrisses hat vermutlich byzantinische Vorbilder, die fünf Türme ähneln eher russischen Sakralbauten. Die Gesamtkomposition ist in Nordeuropa jedenfalls einzigartig. Einige Details verweisen allerdings auf die Bautätigkeiten der Hvide in Ringsted und Sorø. Zwar wurde die Kirche in die Wehranlagen um die Burg einbezogen, doch gibt es kaum Spuren einer eigentlichen Befestigung. Es handelt sich also nicht um eine Wehrkirche. Das burgartige Erscheinungsbild dürfte von den mittelalterlichen Vorstellungen eines himmlischen Jerusalems herrühren: eine befestigte Stadt mit fünf Türmen. Der Bibel zufolge würden Gott und die Menschen am Ende der Apokalypse dort zusammenleben. Im 15. Jahrhundert wurde am östlichen Kreuzarm eine spätgotische Sakristei angefügt, ein ebenfalls spätgotisches Waffenhaus am Südostportal wurde 1870 abgerissen. Am 7. September 1827 stürzte der Zentralturm ein, vermutlich nachdem die Fundamente durch Begräbnisse unter dem Kirchenboden geschwächt worden waren. Erst 1867–71 leitete Vilhelm Tvede einen umfangreichen Wiederaufbau. Dabei wurden die Seitentürme mit Spitzgiebeln versehen und die Turmhauben mit Kupfer eingedeckt. Innenraum 1916–21 besorgten Andreas und Mogens Clemmensen eine Renovierung des Innenraumes, wobei der ursprüngliche Zustand weitgehend wiederhergestellt werden sollte. Der Raum gewinnt durch die unverputzten Ziegelwände einen intimen Charakter, die Proportionen wirken stimmig. Inventar Der Barockaltar stammt aus der Werkstatt von Lorentz Jørgensen (1650), einem Schüler von Hans Gudewerdt dem Jüngeren und Bildschnitzer aus der Eckernförder Bildschnitzschule. Er zeigt Christi Geburt, das Letzte Abendmahl, Kreuzigung, Auferstehung, Himmelfahrt und die Evangelisten. Das vergoldete Kruzifix stammt aus dem 12. Jahrhundert, der Granittaufstein ist romanisch, die Kanzel von 1870, bemalt von Anton Dorph. Galerie Ähnliche Sakralbauten in Deutschland Die 1222 errichtete – aber 1722 abgerissene – Marienkirche in Brandenburg/Havel war ebenfalls ein Zentralbau mit gleich langen Armen und vier Ecktürmen, allerdings ohne Vierungsturm. Die um 1230 begonnene Liebfrauenkirche in Trier besitzt den Grundriss eines griechischen Kreuzes mit Eckkapellen und einen zentralen Turm, allerdings keine Ecktürme. Literatur Henning Dehn-Nielsen: Kirker og klostre i Danmark. Kopenhagen 2. Auflage 1998, S. 69–71. Weblinks Vor Frue Sogn Homepage der Kirchengemeinde
Iglesia de Nuestra Señora (Kalundborg)

La Iglesia de Nuestra Señora (en danés Vor Frue Kirke) es una iglesia parroquial románica localizada en el centro de la parte vieja de la ciudad de Kalundborg, conocida como Højbyen, en Dinamarca. Levantada sobre un montículo, aún en la actualidad domina el cielo de la ciudad. Está consagrada a la Virgen María. Fue erigida a inicios del siglo XIII por iniciativa de Ingeborg, hija de Esbern Snare, el fundador de la ciudad, y su esposo Peder Strangesen. Es una iglesia bastante original. Su planta es de cruz griega, y cada uno de sus cuatro brazos equiláteros terminan en una torre. Una quinta torre se levanta en el centro del templo, sostenida por cuatro columnas de granito. Su emplazamiento y disposición la convirtieron en un edificio que, además de funciones religiosas, también servía para la defensa de la ciudad. Sin embargo, su conformación fue relacionada también con la representación de la Jerusalén Celestial, que en la Edad Media era concebida como una ciudad fortificada de cinco torres. La torre central se derrumbó en 1827, pero volvió a ser levantada tras una reconstrucción que finalizó en 1871.
Église Notre-Dame de Kalundborg

L’église Notre-Dame de Kalundborg est une église située à Kalundborg au Danemark. Elle est rattachée au diocèse de Roskilde de l’Église du Danemark. La date précise de construction n’est pas connue avec certitude, bien que son architecture indique le début du XIIIe siècle. Avec ses cinq tours distinctives, elle se dresse sur une colline au-dessus du port, ce qui en fait le monument le plus imposant de la ville. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Church of Our Lady, Kalundborg » (voir la liste des auteurs). Liens externes Site officiel Portail du christianisme Portail du Danemark Portail de l’architecture chrétienne
Церковь Богородицы (Калуннборг)

Церковь Богородицы — укреплённая церковь в Калуннборге на северо-западе острова Зеландия (Дания). Одна из самых необычных средневековых романских церквей в Северной Европе — главная достопримечательность города и одноимённого региона. Возвышаясь на высоком холме над гаванью, церковь Богородицы издалека привлекает внимание и формирует узнаваемый силуэт Калуннборга. Точная дата основания церкви неизвестна, однако предполагается, что она возведена в 1170 — 1190 годах в честь обращения области в христианство. Основание церкви связывают с именем Ингеборги Странгессен, дочери основателя города, и её мужа Петера. Это одно из первых кирпичных сооружений в Дании; одновременно с церковью был построен укреплённый замок, позже перестроенный. Величественная церковь Богородицы выстроена из красного кирпича, имеет в плане форму греческого креста, включает центральную башню и четыре угловые. Структура сооружения акцентирована на более высокой центральной башне Девы Марии, квадратной в плане и имеющей высоту 44 метра. Эта башня поддерживается четырьмя гранитными колоннами, обеспечивающими дополнительную прочность. Восьмигранные боковые башни, каждая 34 метра в высоту, возведены над четырьмя абсидами: на западе — святой Гертруды, на юге — святой Марии Магдалины, на востоке — святой Анны, на севере — святой Екатерины. Такая пятибашенная конструкция является уникальной для Западной Европы, будучи распространённой преимущественно в православной архитектуре. Архитектура церкви Богородицы по компоновке напоминает Храм Гроба Господня в Иерусалиме. Церковь по своему виду больше похожа на крепость, однако это объясняется не только соображениями фортификации. Предположительно, пять башен церкви отсылают нас к идее Небесного Иерусалима, который в средние века представлялся как укреплённый город с пятью башнями. Первоначально интерьер церкви Богородицы был украшен настенной росписью. На окне алтаря сохранился фрагмент фрески начала XIII века. На северной и южной башнях церкви висит по два колокола. Самый старый из них 1502 года, самый молодой отлит в 1938 году. В настоящее время церковь Богородицы принадлежит государственной евангелической лютеранской церкви и является главной церковью коммуны Калуннборг. В декабре 2008 года муниципалитет Калуннборга при поддержке группы ведущих датских архитекторов предложил направить запрос о включении церкви Богородицы в Калуннборге в список Всемирного наследия ЮНЕСКО. Литература Франческа Прина, Елена Демартини. 1000 лет мировой архитектуры/Пер. с англ. — М.: Омега, 2008. — С. 68 - 69. — 432 с. — ISBN 978-5-465-01682-7.
Vor Frue Kirke, Kalundborg

Vor Frue Kirke är en romansk korskyrka och centralkyrka, med fem torn, i staden Kalundborg i Danmark. Denna stad är känd för bland annat just detta. Kyrkan ligger i det historiska Kalundborg. Denna del av Kalundborg kallas Højbyen, "högstaden". Kyrkan byggdes omkring år 1170 och är utformad som ett grekiskt kors (ett kors med lika långa armar). I korsmitten finns ett centraltorn och varje korsarm avslutas dessutom med ett varsitt torn. Mittornet rasade ner 1827, men byggdes upp igen vid en restaurering som blev klar år 1871. En romansk kyrka med denna utformning är unik i sitt slag i världen. Historiskt är den nära anknuten till tiden kring kung Valdemar den store och den kände ärkebiskop Absalon. Kyrkan sägs vara byggd av Absalons bror Esbern Snare. Galleri Referenser Noter Källor Lilla Uppslagsboken, Förlagshuset Norden AB, Malmö 1974. Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia. Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från danskspråkiga Wikipedia. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Vor Frue Kirke, Kalundborg.
Kongens Have

For alternative betydninger, se Kongens Have (flertydig). (Se også artikler, som begynder med Kongens Have) Kongens Have eller Rosenborg Slotshave er Københavns mest benyttede park. Den blev anlagt i 1606 samtidig med at Rosenborg Slot blev opført. Christian 4. beordrede et større stykke jord ryddet for huse og haver for i 1600 tallet at bygge et lysthus og anlægge en have, der skulle forsyne hoffet med blomster, frugter og grøntsager. Barokstilen var populær, og Kongens Have blev indrettet symmetrisk med lindealleer: Damegangen og Kavalergangen. I haven står der mange skulpturer. Både fra barokken og en række nyligt opsatte af sten og metal. Galleri Se også Offentlig kunst i Kongens Have Litteratur Godfred Hartmann, Kongens Have – En lystvandring gennem 350 år, Gyldendal, 1971. ISBN 87-00-44851-6. Kilder Eksterne henvisninger Slots- og Ejendomsstyrelsen Kulturarvsstyrelsen Arkiveret 8. maj 2010 hos Wayback Machine Trylletromler/Zoetropes - Pavillon MAA 1:1 i arkitekturbilleder.dk Arkiveret 19. december 2013 hos Wayback Machine Side om Pavillonerne i Kongens Have Arkiveret 3. august 2020 hos Wayback Machine