Tabăra de refugiați Oksbøl

Tabăra de refugiați Oksbøl a fost cea mai mare tabără de refugiați germani din Danemarca după al Doilea Război Mondial. La începutul anului 1945, Armata Roșie a început ofensivele Prusiei Orientale și Pomerania Orientală, întrerupând în scurt timp ruta terestră către zonele de vest ale Germaniei. Până la 900.000 de civili, în principal din Prusia Orientală, Pomerania Externă și statele baltice, și 350.000 de soldați germani au fost evacuați pe parcursul Operațiunii Hannibal peste Marea Baltică. Aproximativ 250.000 de civili au fost transportați în Danemarca ocupată de germani între 11 februarie și 5 mai 1945. Populația de refugiați germani din Danemarca, majoritatea femei, vârstnici și copii, o treime cu vârsta sub cincisprezece ani, reprezenta 5% din populația daneză totală. Numai în 1945, peste 13.000 de refugiați, printre care 7.000 de copii sub vârsta de cinci ani, au murit în Danemarca. Potrivit istoricului danez Kirsten Lylloff, Asociația Medicilor Danezi și Crucea Roșie Daneză au decis să acorde îngrijiri medicale doar acelor refugiați ale căror boli ar amenința populația daneză, iar majoritatea copiilor au murit din cauza unor boli „perfect vindecabile”. Refugiații au fost cazați provizoriu în școli, cămine sătești și alte locuri similare în 1.100 de locuri din toată țara și ulterior s-au adunat în tabere mai mari (465 în octombrie 1945), dintre care Oksbøl era cea mai mare. Tabăra Oksbøl este un oraș situat la 20 km nord-vest de Esbjerg, pe coasta daneză a Mării Nordului. Amplasamentul taberei a fost folosit inițial ca zonă de antrenament militar de către armata daneză și, după ocupația germană a Danemarcei, de către Wehrmacht-ul german. Acesta era situat la vest de Oksbøl, în pădurea „Aal Plantage”. Tabăra de refugiați a fost înființată în februarie 1945 și a găzduit 10.500 de persoane în mai 1945. Ulterior, până la 37.000 de refugiați au fost plasați aici. Au fost folosite cazărmile și grajdurile existente și a fost construit un oraș de barăci, împrejmuit cu sârmă ghimpată și păzit de trupe daneze. Contactul cu populația daneză din afara taberei era rar, iar refugiaților li s-a interzis să învețe daneza. La acea vreme, Oksbøl era al șaselea oraș ca mărime din Danemarca. Pe lângă un comandant danez, lagărul avea propriul primar și propriul consiliu orășenesc aleși. Administrația era organizată de deținuți și existau un tribunal, un cinematograf, o serie de biserici, spitale și școli. Teatrul era condus de Walter Warndorf, fostul director al Teatrului de Stat din Danziger, și de soția sa, Eva Just. O filatură angaja 150 de refugiați în fiecare zi și existau tot felul de întreprinderi meșteșugărești. Deținuților nu li se permitea însă să lucreze în afara lagărului. Aproximativ 300 de refugiați au format o forță de poliție pentru a menține ordinea în lagăr. Aproape 900 de copii s-au născut în tabără, iar peste 12.000 dintre locuitori erau copii sub paisprezece ani. Ulterior, tabăra a fost desființată, iar ultimul transport de refugiați a plecat spre Germania pe 15 decembrie 1948. Zona a fost din nou folosită ca tabără militară a armatei daneze până în 1983. Fostul spital este astăzi folosit ca hostel pentru tineret , doar câteva rămășițe ale taberei mai existând. Cimitirul de război Oksbøl Aproximativ 1.400 de persoane, multe dintre ele copii mici, au murit în custodie, dintre care 1.247 au fost înmormântate în cimitirul lagărului. Ulterior, au fost făcute alte înmormântări ale refugiaților care au murit în alte lagăre, iar astăzi 1.675 de refugiați și 121 de soldați germani sunt înmormântați în cimitirul de război din Oksbøl. Note Legături externe imagine din cimitir imagine din cimitir