NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bornholms Brand Park

Bornholms Brand Park är en travbana i Åkirkeby på ön Bornholm, som tillhör Danmark. Den ligger mitt på Bornholm, sex kilometer norr om tätorten. Banan invigdes 1960, och är sedan 2014 känd som världens minsta travbana. Om banan Tävlingsbanans längd är endast 580 meter, något som kan sättas i perspektiv, då de flesta banor i Europa oftast är 1 000 meter eller längre. Tidigare var Hipodrom Sant Rafel på Ibiza världens kortaste travbana, men då banan byggdes om 2014 tog Bornholms Brand Park över titeln som världens minsta travbana. Historia Travlopp hade tidigare körts sporadiskt på Bornholm, där hästar främst användes som transportmedel. Redan 1831 kördes det travlopp i Åkirkeby, och även året efter. Hästavel var förekommande på ön och 1832 inrättades en förening för att främja en förbättrad hästavel. För att främja travsport på ön arrangerades det 1905 en tävlingsdag i Rønne på västra delen av Bornholm. Tävlingarna besöktes av Københavns Travselskabs ordförande I. C. Tvede och generalsekreteraren Marks-Jørgensen, samt ca 3 000 lokala invånare. Det dröjde sedan till 1930 innan intresset för travsport ökade, och det inrättades en kommitté för travsport på Bornholm, då det arrangerades tävlingar på Galløkken vid Rønne i maj 1932. Det dröjde ända till 1951 innan man åter arrangerade tävlingar. Banan invigdes söndagen den 19 juni 1960, och på banan huserar tre proffstränare, samt ett flertal amatörtränare. Sedan banans invigning arrangeras travtävlingar frekvent på Bornholm. Referenser Externa länkar Officiell webbplats﻿
Humlemagasinet

Humlemagasinet er en kulturhistorisk attraktion beliggende på Rugårdsvej 51 i Harndrup på Nordvestfyn, i Middelfart Kommune. Stedet er opkaldt efter det historiske humlemagasin, der i slutningen af 1800-tallet fungerede som opbevarings- og salgscenter for lokalt dyrket humle. I dag rummer stedet fire museer, over 20 temahaver samt café og butik. Det drives af Humlemagasinet, Humlemagasinets Venner og Sigfred Pedersen Museets Fond. Historie Humlemagasinets stifter, Johannes Kristensen, blev født i Harndrup den 21. oktober 1878 som søn af lærer Jørgen Kristensen. Han skulle være præst, men moderen døde da Johannes var kun 15 år gammel. Herefter besluttede Johannes at følge sin drøm om en fremtid indenfor landbrug, og han kom i lære på Langeland. Af helbredsmæssige årsager vendte han siden hen tilbage til Harndrup, og fik idéen om at sælge humle til private. Humleproduktion var på dette tidspunkt en vigtig del af den lokale økonomi på Fyn. Humle blev anvendt i ølbrygning og var en værdifuld afgrøde. Det originale magasin blev opført som opbevaringssted for humle fra det omkringliggende område og fungerede som distributionsled til bryggerier i regionen. Over tid udviklede stedet sig fra et landbrugsrelateret lager til en kulturhistorisk seværdighed med haver og museer. Museer Humlemuseet – fortæller stedets mere end 100-årige historie og humledyrkningens betydning for lokalområdet i Harndrup. Sigfred Pedersen Museet – viet til den lokalfødte visedigter og forfatter Sigfred Pedersen (1903–1967), kendt for sange som "Katinka, Katinka, luk vinduet op" og "Nu går våren gennem Nyhavn". Historisk Dukkemuseum – rummer en unik samling på 137 porcelænsfigurer af kongelige og historiske personer i "originale" kostumer. Prinsesse Marie af Orléans Museet – dedikeret til den franske prinsesse, der blev dronning af Danmark (1906–1912). Haver Humlemagasinet råder over flere temahaver fordelt på et areal på over 50.000 m² (ca. 10 tønder land). Arrangementer og udstillinger Ud over de faste museer præsenterer Humlemagasinet hvert år en ny skiftende udstilling. Hvert efterår, fra slutningen af oktober, åbner en juleudstilling i de historiske bygninger. Dagmarsalen anvendes til musikalske arrangementer og foredrag. I 2012 besøgte Dronning Margrethe II under sit sommertogt Humlemagasinet og oplevede bl.a. Dukkemuseet og den historiske udstilling om Christian X samt Dronning Ingrid Haven. Café Caféen er kun åben for betalende gæster. Stedets specialitet er “Prinsesse Marie lagkage”. Lagkagen opstod ved en tilfældighed ifm. et kongeligt besøg. Køkkenet var gået tør for kakao til lagkagebundene, så lagkagen blev en kombination af hvide og brune bunde, og sådan har det været siden da. Udover lagkagen, kan der købes boller med ost, kaffe med mere. Kaffen bliver serveret på Kgl. Porcelæn “Blå Blomst” af de frivillige, der arbejder i caféen. Referencer Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside VisitMiddelfart – Humlemagasinet i Harndrup VisitMiddelfart - juleudstilling Discover Denmark – Humlemagasinets Haver TripAdvisor – Humlemagasinet 55.464992°N 10.023948°Ø﻿ / 55.464992; 10.023948, Humlemagasinets placering i Harndrup
Inderø Skov

Inderø Skov er en ca. 1 km² stor skovklædt halvø der fra vestbredden af Hald Sø neden for Dollerup Bakker, går mod nordøst ud i søen. Der er en sti langs søbredden, anlagt af ungarske flygtninge i slutningen af 1950'erne. På halvøen er der rester af en gammel skov, bl.a. en del 200 år gammel knortet bøgeskov. Tidligere gik Hald Hovedgårds svin på olden her. I skoven yngler både ravn og sortspætte. Med baggrund i Naturpakken 2016 blev dele af Stanghede og hele Inderø Skov, i alt 68 hektar i 2018 udpeget til urørt løvskov. Skoven er en del af Natura 2000-område nr. 35 Hald Ege, Stanghede og Dollerup Bakker og naturfredningen Hald Sø og Dollerup Bakker. Referencer
Skælskør gamle rådhus

Skælskør gamle rådhus er et tidligere rådhus, der ligger i Skælskør på Vestsjælland. Det er også blevet brugt som både politistation ting- og arresthus. Bygningen blev fredet i 2001. Historie Rådhuset er tegnet af arkitekten Frederik Carl Christian Hansen, og det blev bygget i 1896 på Gammeltorv ved siden af byens kirke. Det er byens fjerde rådshus; det første rådhus blev revet ned i 1682, og i 1736 blev der bygget et nyt rådhus som fortsat står, men det blev afløst af endnu en ny bygning i 1829, som dog blev revet ned efter det nuværende gamle rådhus blev bygget. Rådhuset rummede både anklagemyndighed, dommer og borgmester, der var den samme person frem til retsplejeloven blev vedtaget i 1916. Justitsministeriet erhvervede ejendommen i 1938, da det kommunale politi blev lagt ind under ministeriet, og den blev herefter udlejet som byrådssal. Det fungerede som arrest frem til 1955, og i 1980 købte Skælskør Kommune bygningen af Justitsministeriet. Bygningen bruges i dag til skiftende udstillinger. Beskrivelse Bygningen er opført i nygotisk historicismehar et vinkelformet grundplan med rådhus og politi i hovedlængen og arrest i sidelængen. Hovedindgangen er ud mod torvet, mens der på bagsiden er et trappetårn ud til en lille gård. Vinduerne i stueetagen har rundbuer og førstesalens vinduer har spidsbuer. Gavlene har kamtakker. I midten af bygningen ud mod torvet er en skulptur af Justitia med vægt. Taget er i skifer På torvet foran rådhuset står springvandet Pomona brønden, der er udført af Johannes Bjerg. Referencer Eksterne henvisninger
Haldor Topsoe

Haldor Topsoe est une firme d'ingénierie danoise spécialisée dans les catalyseurs. En 2009, elle est surtout active dans la pétrochimie et la synthèse de l'ammoniac. Histoire La société a été fondée en 1940 par le Dr. Haldor Topsøe. En 2009, Perdaman Chemicals and Fertilisers a retenu ses services pour concevoir et construire un site de synthèse d'ammoniac capable de produire jusqu'à 3 500 tonnes d'ammoniac synthétique par jour. Le site sera construit en Australie. Une partie de ses activités (production de calalyseurs) ont été acquises par le groupe belge Umicore en décembre 2017 Activités Haldor Topsoe offre des services de conception, de construction et de démarrage de sites industriels. Elle se spécialise dans les catalyseurs hétérogènes et dans la conception et la construction de sites industriels faisant appel à la catalyse hétérogène (par exemple, la synthèse industrielle de l'ammoniac). Son siège social est situé à Lyngby, une banlieue au nord de Copenhague, Danemark. Elle possède des filiales en Chine, en Inde, au Japon, en Russie et aux États-Unis. La fabrication des catalyseurs est réalisée à Frederikssund, Danemark et à Houston, Texas, États-Unis. Notes et références Liens externes Site officiel Ressource relative aux organisations : Registre de transparence de l'UE Portail du Danemark Portail des entreprises
Topsoe

Topsoe A/S är ett företag som tillverkar katalysatorer. Företaget har sitt säte i Ravnholm, norr om Köpenhamn i Danmark. Det grundades 1940 av ingenjör Haldor Topsøe, som ledde företag fram till sin död 2013. Det hade 2022 en omsättning på 6,8 miljarder danska kronor och 2 800 anställda. Referenser Externa länkar Webbplats (engelska)
Ulvshale Skov

Denne artikel bør gennemlæses af en person med fagkendskab for at sikre den faglige korrekthed. Ulvshale Skov er en naturskov på halvøen Ulvshale på Møn. Den har et areal på ca. 130 ha, hvoraf Naturstyrelsen ejer og forvalter de ca. 109 ha. Det meste er fredet fredet; den ældste fredning var allerede i 1929. Ulvshale Skov er også en del af Natura 2000 -område nr. 168 Havet og kysten mellem Præstø Fjord og Grønsund, og en del af den bliver oprettet som Naturnationalpark Ulvshale Skov. Den vestlige del er domineret af skovfyr. Urørt skov En del af den østlige del af skoven er udlagt som urørt skov (skovudviklingstype 94), selvom der også bliver afgræsset i de områder der er udlagt til græsningsskov. I skovens vestlige del er der omkring 15 hektar græsningsskov. Dette område vil blive udvidet til 45 hektar, og gøres samtidig med at der ryddes og tyndes mindre områder af skoven, for at understøtte Natura 2000 naturtyperne i området. Det er en varieret løvskov med især eg, avnbøg, bøg og skovfyr og sjælnde arter som tarmvridrøn og vintereg. Skoven har Danmarks største bestand af småbladet lind. Der findes også truede arter som grøngul pastelporesvamp og brungrøn bægerlav Eksterne henvisninger Ulvshale Skov hos www.sydkystdanmark.dk
Bøtøskoven

Bøtøskoven er et 153 hektar stort skovområde i ved Marielyst i Guldborgsund Kommune ved østkysten af det sydlige Falster. I 2017 erhvervede Den Danske Naturfond Bøtøskoven for sammen med Guldborgsund Kommune gennemføre en naturgenopretning af området. Bøtøskoven der er den nordlige del af Bøtø Plantage, er en vigtig lokalitet for mange forskellige arter af insekter, flagermus, og fugle, og er især kendt som en spændende sommerfuglelokalitet. I den nordlige ende grænser skoven op til det fredede Bøtø Nor der er et ca. 200 ha stort område med lavvandet sø, enge og rørskov, som tidligere er blevet naturgenoprettet. Der skabes dermed over 350 hektar sammenhængende natur, med mange arter. Hele Bøtøskoven er fredskov. En mindre del indgår i det store Natura 2000 nr. 173 Smålandsfarvandet nord for Lolland, Guldborgsund, Bøtø Nor og Hyllekrog-Rødsand. Hovedparten af plantagen blev plantet i slutningen af 1800-tallet og begyndelsen af 1900-tallet, for bl.a. at beskytte de inddæmmede områder i Bøtø Nor mod sandflugt. Den østlige del af skoven ligger svagt hævet på den gamle landtange. Den vestlige del af del af skoven ligger hvor der tidligere var kystlagune. Hele skoven, men især den vestlige del, er intensivt drænet med mange grøfter. Mod øst ligger diget mod Østersøen, og der er der i næsten hele skovens længde digegrave, hvor materialet til diget er gravet op. Fauna I skoven kan ses op til 40 arter af sommerfugle, bl.a. yngler Sort ildfugl her som det eneste sted i Danmark. Den sjældne Spejlbredpande findes også. I skoven yngler bl.a. havørn, rødtoppet fuglekonge og sortstrubet bynkefugl. I august 2018 fandt man en ny billeart for Danmark – Rugilus angustatus, og i foråret 2020 en for Danmark ny løbebille på omkring 8-10 mm. med det latinske navn Amara kulti. Naturgenopretning Formålet med projektet er at udvikle Bøtøskoven fra en plantageskov til en varieret, lysåben græsningsskov med urørt skov, løvskov, områder med gammel fyrreskov, sumpskov, vådområder og lysåbne naturarealer med enge og overdrev. Mange af de oprindelige nåletræer er fældet for at skabe flere åbne områder og lysninger i skoven, men man har bevaret de gamle fyrre- og birketræer i området. De gamle træer er gode levesteder for flagermus, svampe, insekter og fugle, der har brug for hule rum i træer til at lægge æg eller overnatte i. Planen er at skabe et naturområde med åbne overdrevsarealer, lysåben græsningsskov, urørt skov. Der er udsat vildheste og kvæg som skal pleje naturen. Ved begyndelsen af 2020 var flokken af konikheste, der går ude hele året, på 15 dyr. De spiser skud af buske og træer så arealerne ikke gror til igen, og sørger for balancen mellem åbne græsarealer og områder med skov. Kilder og henvisninger
Duebrødre Kloster

Duebrødre Kloster er en historisk bygning, der ligger på hjørne af Bredegade og Allehelgensgade i centrum af Roskilde. Bygningen blev opført i nyklassicistisk stil i 1841 efter tegninger af arkitekt Jørgen Hansen Koch. Duebrødre Kloster er også navnet på den velgørenhedsorganisation, som oprindeligt fik opført bygningen til nødlidende enker. Organisationen ejer ikke længere bygningen, men har stadig 108 værelsre på tre forskellige adresse i Roskilde. Dueubrødre Klosters gamle hovedkvarter på Stændertorvet fra 1880 blev overtaget af Roskilde Rådhus i 1878. Siden er rådhuset flyttet til en nyere bygning. Bygningen blev fredet i 1964. Referencer
Duebrødre Kloster

Duebrødre Kloster is a historical building located at the corner of Bredegade and Allehelgensgade in central Roskilde, Denmark. It was built in 1841 to a design by Jørgen Hansen Koch. Duebrødre Kloster is also the name of the charitable organisation for which the building was originally constructed as a home for needy widows. It is no longer the owner of the building but is still active and owns 108 residences at three different sites in Roskilde. Duebrødre Kloster's old headquarters on Stændertorvet from 1880 was taken over by Roskilde City Hall in 1878. The city hall has now been moved to new premises. History The Order of the Holy Ghost was active in Roskilde from the 14th century, operating hospitals and other facilities for the weak and poor. Their first building was located outside the city. It was later used as a prebend for one of the canons at Roskilde Cathedral. After the Reformation Duebrødrene was converted into a charitable society. It was one of three charitable institutions in the city, the others being St. John's House (Sankt Jørgensgård) and the House of the Holy Ghost (Helligåndshuset). In 1570 it was decided by royal decree that the two latter should be dissolved and that their assets should be transferred to Duebrødre Kloster. In the middle of the 17th century Duebrødre Kloster was moved into the city. Its new home was a medieval building located to the south of Roskilde Cathedral and west of Fondens Bro. This building was demolished in 1742 after a new Duebrødre Hospital had inaugurated at Stændertorvet in 1741. The building on Stændertorvet was replaced by a new building by Johan Daniel Herholdt at the same site in 1880. It became part of Roskilde Town Hall in 1967. The building in Bredegade was built by royal master builder Jørgen Hansen Koch as a branch of the hospital in 1841. It contained housing for 12 elderly middle class women, four widows and eight spinsters. Duebrødre Kloster was later merged with two more institutions, Søren Olsens Hospital (founded in 1600) and Meyercrones Stiftelse (founded in 1838). Architecture Duebrødre Kloster is a two-storey brick building built to a sober, Neoclassical design. To the rear of the building is a courtyard with a washhouse and a residence for the gatekeeper. Today Duebrødre Kloster is still active and has a total of 108 residences at three sites: Sct. Agnesvej – 56 units Provstestræde – 21 units Kong Valdemarsvej – 31 units Further reading Duebrødrestiftelsen i Roskilde References External links Official website of Duebrødre Kloster Duebrødre Kloster
Drøhses Hus

Drøhses Hus är en byggnad vid Store Gade i Tønder i Åbenrå kommun på Jylland i Danmark, som idag visas som ett museum. Drøhses Hus byggdes 1672 i barockstil av länsskrivaren Friedrich Jürgensen. Gavelhuset byggdes mitt på huvudgatan i Tønder. Det har sitt namn efter F.W.E. Drøhse, som köpte det 1859. Drøhses Hus inrymmer Rømø-Tønder turistbyrå. Det inrymmer också ett museum, som drivs av Museum Sønderjylland. Interiören följer västslesvigska byggseder med en hall, ett öppet rum som löper genom hela huset på bottenvåningen, samt en förstavåning med ett burspråksrum, som vetter mot huvudgatan, och ett vardagsrum, som vetter mot trädgården. Det gamla köket med öppen spis har bevarats. I Dröhska huset visas en utställning om spetsar. Spets har tillverkats i Tøndertrakten sedan början av 1600-talet och hade sin högsta nivå under 1700-talet. Tusentals spetsmakare tillverkade då spetsen av tunn linnetråd, på den tiden för överklassen. Under 1800-talet förändrades spetsarnas karaktär, när den efter industrialismens ankomst kunde tillverkas maskinellt. Därmed var spetsmakarna tvungna att arbeta snabbare för att kunna försörja sig, en tjockare bomullstråd introducerades och spetsen blev grövre. Efter 1864 började spetstraditionen i trakten dö ut, men intresset för spetsar ökade efter återföreningen 1920, eftersom spetsen ansågs vara en särskilt dansk tradition i Sydjylland. Huset fick 1985, efter en omfattande restaurering, Europa Nostra-priset. Husets trädgård är utformad efter en form av ett spetsmönster från 1700-talet i museets samling. Bildgalleri Källor Drøhses hus - Tunn spets och bygga kultur på /msj.dk/droehses-hus Noter
Løgum Abbey

Løgum Abbey (Danish: Løgum kloster; German: Kloster Lügum) was a Cistercian monastery in the present town of Løgumkloster in North Schleswig, Denmark. In 1548, the monastery was closed down. The site is now occupied by Løgumkloster Church. History Løgum Abbey was founded in 1173 by Bishop Stefan of Ribe who had previously been at Herrevad Abbey in Skåne, the first Cistercian foundation in Denmark (now in Sweden). Løgum was in a sense a daughter house to Herrevad. The abbey was called "Locus Dei" in Latin (Guds sted in Danish), meaning "God's place" and dedicated to the Virgin Mary. The new wooden monastery was destroyed by a fire in 1190. Bishop Omer of Ribe encouraged monks from other monasteries to go to Løgum to rebuild the abbey and its church. King Valdemar II gave it several farms to provide it with a steady income. The surviving four-sided abbey complex was constructed of red bricks apparently manufactured on the site in the Gothic style. It was completed during the first decades of the 14th century and consisted of the church and at least two wings, one for the monks and one for guests and the hospital. After the Reformation, the monks were allowed to remain in the monastery until after the death of the abbot in 1548. Løgumkloster Church When the abbey was dissolved during the Reformation, the church became the parish church of Løgumkloster. Løgumkloster Church (Løgumkloster Kirke) and one wing of the conventual buildings has survived to modern times. The church was built as the north range of the abbey precinct in the form of a Latin cross with a nave and two side aisles. Chapels were added down the sides of the nave over time. The present church building shows a mix of Romanesque and Gothic styles: some arches are rounded Romanesque arches, and others are the characteristic pointed arches of the Gothic style. The tower over the transept contains three bells. The oldest, preserved from the original abbey, dates from 1442 and was cast by an unknown bell maker. The other two bells were relatively recently cast, by De Smithske in 1924 and 1925. References Other sources Wissing, Jürgen, 1972: Kloster Lögum, in Schriften der Heimatkundlichen Arbeitsgemeinschaft für Nordschleswig, Heft 26, 1972 (in German) Bartholdy, Olga (2006) Munkeliv i Løgum Kloster (Foreningen Klostermærken) ISBN 8788684016 External links Løgumkloster Kirke og Sogn website (in Danish)
Abadía de Løgum

La abadía de Løgum (en danés: Løgum kloster; en alemán: Kloster Lügum) fue un monasterio cisterciense en el territorio de la actual ciudad de Løgumkloster en el norte de Schleswig en Dinamarca. Historia La abadía de Løgum fue fundada en 1173 por el obispo Stefan de Ribe, quien anteriormente había estado en la abadía de Herrevad en Skåne, la primera fundación cisterciense en Dinamarca.​ Løgum era en cierto sentido una casa hija de Herrevad. La abadía se llamaba "Locus Dei" en latín (Guds sted en danés), que significa "el lugar de Dios" y está dedicada a la Virgen María. El nuevo monasterio de madera fue destruido por un incendio en 1190. El obispo Omer de Ribe animó a los monjes de otros monasterios a ir a Løgum para reconstruir la abadía y su iglesia. El rey Valdemar II le dio varias granjas para proporcionarle un ingreso estable. El complejo de la abadía de cuatro lados que sobrevivió se construyó con ladrillos rojos aparentemente fabricados en el sitio en estilo gótico. Se completó durante las primeras décadas del siglo XIV y consistió en la iglesia, y al menos dos alas, una para los monjes y una para los huéspedes y el hospital. La iglesia y un ala de los edificios conventuales han sobrevivido a los tiempos modernos. La iglesia fue construida como la parte norte del recinto de la abadía en forma de una cruz latina con una nave y dos pasillos laterales. Las capillas fueron agregadas a los lados de la nave a lo largo del tiempo. El edificio muestra la mezcla de estilos románico y gótico: algunos arcos son arcos románicos redondeados, y otros son los arcos apuntados característicos del estilo gótico. Cuando la abadía se disolvió durante la Reforma, la iglesia se convirtió en la iglesia parroquial de Løgumkloster y, por lo tanto, sobrevivió. La torre sobre el crucero contiene tres campanas, la más antigua, preservada de la abadía original, que data de 1442, fundida por un desconocido fabricante de campanas. Las otras dos campanas fueron fundidas relativamente recientemente por De Smithske en 1924 y 1925. Notas Enlaces externos Sitio web de la parroquia de Løgumkloster (en danés) Información sobre parroquias e iglesias en North Schleswig (en alemán) Løgumkloster - en: CISTOPEDIA - Encyclopædia Cisterciensis [1] Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Abadía de Løgum. Referencias Wissing, Jürgen, 1972: Kloster Lögum , en Schriften der Heimatkundlichen Arbeitsgemeinschaft für Nordschleswig , Heft 26, 1972 (en alemán)
Jegindø

Jegindø (lokalt udtalt Jenø) er en ø i den vestlige del af Limfjorden. Jegindø er forbundet med halvøen Thyholm via en dæmning. Hovedbyen er Jegind. I starten af 2007 blev der lavet et 1,8 meter højt hul i dæmningen, fordi vandgennemstrømning skulle formindske lugtgenerne ved Tambosund. Indtil kommunalreformen i 2007 var øen en del af Thyholm Kommune, og nu er den en del af Struer Kommune. Selve øen er cirka 6 km lang og 3 km bred. Den har ingen skove, vandløb eller søer. Areal: 7,91 km². Indbyggere: 507 (1. januar 2005). Højeste punkt: 13 m over havets overflade. Øen har en kirke (Jegindø Kirke), en havn og et missionshus. Erhvervsmæssigt drives der herudover fiskeri, forarbejdning og salg af fisk og muslinger og landbrug. Referencer Eksterne henvisninger Jegindø Havn Arkiveret 10. maj 2010 hos Wayback Machine på 1001 fortællinger om Danmark Jegindøs hjemmeside Arkiveret 26. januar 2019 hos Wayback Machine