NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Holme Parkvej

Der er for få eller ingen kildehenvisninger i denne artikel, hvilket er et problem. Du kan hjælpe ved at angive troværdige kilder til de påstande, som fremføres i artiklen. Holme parkvej er et villakvarter i det sydlige Aarhus, som ligger cirka 7-8 kilometer fra Aarhus centrum. Historie Holme er en tidligere landsby beliggende syd for Aarhus. Frem til kommunalreformen i 1970 blev kun området nord for den gamle landsby inddraget i den fremadskridende forstadsudvikling i tilknytning til Aarhus. Området syd for landsbyen forblev landligt med tre gårde: Kalkærgård, Søndergård og Marienlyst. I perioden mellem 1970 og 2000 skete der en gradvis udvidelse af bebyggelsen især vest for Holme Parkvej boligområde. Som led i byplanlægningen blev anlagt en ny ringvej kaldet Ringvej Syd sønden om landsbyens område. Efter anlæggelsen af ringvejen blev også det område, der omfatter Holme Parkvej bebyggelsen inddraget til bebyggelsesudvikling. Første etape blev opført omkring 2002-3. Senere, omkring 2005 blev stamvejen forlænget sydpå. Bebyggelsen Bebyggelsen er opført i flere omgange. Hele bebyggelsen er opført som murstensbyggeri, fortrinsvis rækkehuse i et plan. De enkelte boliger har 2-4 værelser, og alle har en egen have. I boligarealet forekommer fælleshuse. Vejnet Bebyggelsen har nominelt kun een vej: Holme Parkvej. Reelt består denne vej af flere bestanddele. Fra Ringvej Syd mod nordøst fører en stamvej ind i bebyggelsen. Den slår et sving og fortsætter mod vest, hvor den slår et nyt sving og fortsætter mod syd. En nyere tilføjelse er tilføjet i syd i øst-vestlig retning. For enden af vejen findes en vendeplads. Stamvejen er betjent med lokalbusser. På grund af bebyggelsens størrelse er der flere busstoppesteder i bebyggelsen. Fra stamvejen udgår flere boligveje. Nogle af disse er udformet som lukkede ("blinde") veje, andre som sluttede ringveje. Disse veje er markerede med skiltning for "legende børn". Lokalplaner Området er omfattet af flere lokalplaner: Lokalplan 112 for et blandet bolig- og erhvervsområde (sydlige del) Lokalplan 180 for et blandet bolig- og erhvervsområde (vestlige del) Lokalplan 242 for et boligområde (nordlige del) Referencer
Aalborg Rådhus

Aalborg Rådhus, opført i 1762 i senbarokstil, dannede indtil 1912 rammen om Aalborg Kommunes administration, men anvendes i dag udelukkende til vielser og repræsentative formål. Over indgangsdøren ses Frederik den 5.'s valgsprog "Forsigtig og Bestandig". Rådhuset ligger på Gammeltorv i Aalborg Centrum. Opførelse Det tidligere rådhus, som lå på samme plads, var blevet "brøstfærdigt", og i 1751 anmodede byens ledelse om lov til at afholde lotteri til finansiering af et nyt rådhus. Det skaffede dog ikke tilstrækkelige midler, og i stedet fik man lov at låne 4.000 rigsdaler. Det tidligere rådhus blev nedrevet 1757-1758 og det nye stod færdigt i 1762. Rådstue Rådhuset kaldes ofte gamle rådhus, men har stadig status af rådhus for Aalborg. Der findes ikke et nyt rådhus. Da Nørre Tranders i 1950 blev indlemmet i Aalborg, steg antallet af byrådsmedlemmer fra 21 til 25. Det lod sig gøre at klemme de ekstra stole ind i byrådsstuen. Kommunalreformen 1970 gjorde byrådet så stort, at det ikke kunne huses i bygningen, og siden da har har byrådsmøderne været afholdt andre steder Noter og henvisninger Gert Poulsen; Per Bo Christensen (1990). Aalborgs Historie 3 - Aalborg fra politisk skandale mod økonomisk katastrofe fra 1680 til 1814. Aalborg Kommune. ISBN 87-982530-4-2. Wikidata Q137799744. Jens Topholm (2017). Aalborg Borgmestre 1919-1970. Selskabet for Aalborgs Historie. ISBN 978-87-87409-37-7. Wikidata Q137017121.
Old City Hall (Aalborg)

The Old City Hall at Gammeltorv Aalborg, Denmark, was built in 1762 and served as city hall until 1912. It is located at Gammeltorv and is now only used for ceremonial and representative purposes. Building The city hall was built by master builder Daniel Popp, who had moved to Aalborg from Copenhagen, and was modelled on Johan Conrad Ernst's City Hall there, which was later completely destroyed in the Copenhagen Fire of 1795. This was a specific requirement from Iver Holck, the county governor (amtmand) at Aalborghus. Designed in the Late Baroque style, the building consists of two storeys and a cellar under a black-glazed tile roof. The yellow-washed facade is decorated with white pilasters and a frontispiece featuring the Danish coat of arms and a bust of King Frederick V. His motto, Prudentia et Constantia, is also seen above the main entrance. The well-preserved door is a local example of the Rococo style. The building was listed by the Danish Heritage Agency in 1918. Current use The Old City Hall is today only used for wedding ceremonies and representative purposes. References External links
Our Lady's Priory, Aarhus

Our Lady's Priory, Aarhus (Danish: Vor Frue Kloster) was an early Dominican foundation just outside the original walls of Aarhus, Denmark. The buildings are part of the Church of Our Lady (Vor Frue Kirke) complex, now part of the inner city of Aarhus, but they have been repurposed. Early history The exact date of the founding of Our Lady's Priory is unknown. Estimate the time have been between 1221 and 1246. Certainly by 1240 a Dominican priory was established just outside the walls of Aarhus, Jutland's largest town. The recently rediscovered crypt church beneath the choir of Vor Frue Kirke is perhaps the oldest surviving stone church in Scandinavia, dating from the reign of King Sven Estridsen (c. 1019–1076). The placement of the priory was in conjunction with the still-extant Church of Our Lady (Vor Frue Kirke) which had been built in 1080 on the site of the chapel of St Nicholas' Spring, and served as the cathedral church in Aarhus from 1180. The earlier chapel had been constructed in about 1060 when Bishop Christian arrived to organize the Diocese of Aarhus.When Aarhus Cathedral was built, the Dominicans were given the use of the old church, to which they added a new choir and sacristy; by 1250 it had become the south range of the priory. The church's Gothic nave was added in 1350 and a side aisle in 1450. The tower was added in 1500. A new altar piece was carved by Claus Berg about 1530 and may still be seen in the church today. Reformation in Denmark By the time of the Reformation the four-storey priory complex had grown extensively. Denmark became officially Lutheran in 1536 with the enthusiastic support of Christian III. All religious houses and their properties became crown property. The monks were expelled from the priory and either became local residents or travelled south into countries where monks could continue their way of life. The premises stood vacant for a time until Christian III directed that the church should be administered separately from the priory, and ordered the rest of the buildings to be converted into a "common hospital for the sick and the poor" in 1541. Vor Frue Kirke became a parish church, which it remains. The buildings of the priory thus became a public hospital and a poor house, beginning a use as accommodation for the vulnerable and needy that continues into modern times. In 1888 the priory's former old chapter hall was turned into a chapel for the residents of the priory buildings, which had been turned into apartments for the elderly. In the years after World War II it was decided to restore the Vor Frue Kirke and the comprehensive work was completed in the 1950s. During the course of the restoration the crypt church was rediscovered after centuries of oblivion. The medieval crucifix, thought to have been carved in 1400, which had survived the Reformation was rehung. References Sources Zwergius, Ole, nd. Århus Vor Frue Kloster 1239-1541. (in Danish) "Church and Priory of Our Lady". danmarkshistorien.dk. Aarhus University. 24 May 2017. Retrieved 27 June 2017. External links Vor Frue Kloster i Aarhus websitre
Sognefogedgården

Sognefogedgården, også kendt som Museet Sognefogedgården i Frederikshavn er en gammel parallelgård fra 1400-tallet, der med sikkerhed kan dateres tilbage til 1713. Den var oprindelig en fæstegård under Knivholt Hovedgård, og en af de få rester af det gamle Vester-Flade i det der før udgjorde Fladstrand. Jorden under stuehuset er aldrig blevet dyrket, og det menes derfor at gården, med stor sandsynlighed, godt kan have eksisteret helt tilbage i middelalderen. Museet er det eneste sted i Frederikshavn, hvor kan se hvordan befolkningen i området boede omkring 1900-1940. Det er drevet af frivillige på en levende og autentisk måde. Gårdens sidste ejer var Peter Munk, som døde i 1990 uden at blive gift og uden arvinger. Gården står som da Peter Munk ejede den. Et besøg værd, hvor man får et indblik i livet i området i starten af 1900-tallet. Her fortælles ved guidede rundvisninger sjove anekdoter om gårdens sidste ejer som var millionær. Museet giver de besøgende en oplevelse af, at dem som boede her, lige er gået en tur. Her fortælles den almindelige frederikshavners historie. På gårdspladsen kan man sidde og nyde sin medbragte mad eller kaffe, alt imens høns og ænder render rundt om bordene. Det er ganske gratis at sidde på gårdspladsen, og opleve det hyggelige gårdmiljø, som emmer af historie og idyl. Kildehenvisning Sognefogedgården
Pedersker Kirkemølle

Pedersker Kirkemølle er en tårnmølle i Pedersker på Bornholm. Den er opført i 1861 og arbejdede indtil 1969. Den helmurede, runde mølle i Pedersker er med jordomgang og erstattede en mere end 150 år gammel stubmølle, der blev nedrevet samme år. Kirkemøllen, der er navngivet pga. dens beliggenhed tæt ved Pedersker kirke, blev forøget i højden i 1908, hvorved den opnåede det udseende, som den har 2026. Kirkemøllen, som er bygget af den lokale sandsten, er den ældste af de seks bevarede tårnmøller på Bornholm, ligesom den er den eneste af disse, der er cirkulær af form. Familien Marker ejede Kirkemøllen fra 1867 til 1959, og i hele perioden blev møllen løbende moderniseret. I 1899 blev vingerne selvsvikkende med jalousier. Der blev installeret en motor i 1903, og i forbindelse med at man forhøjede møllen i 1908, blev det oprindelige krøjeværk erstatet med en vindrose. I 1800-tallet og begyndelsen af 1900-tallet var der både bageri og kro med udskænkning i møllegården. Derfor kaldte lokale beboere den ”Kromøllen”. Pedersker Lokalforening købte møllen i 1982 og har siden da stået for vedligeholdelse og restaurering. Der er bl.a. monteret en ny hat og nye vinger, og det tilknyttede magasin er blevet istandsat. Noter Litteratur Munk, Povl Erik: Kirkemøllen i Pedersker. 1996. Pedersker Lokalforening. ISBN 9788790257101 Referencer "Kirkemøllen" 'Bornholms Museum om kirkemøllen Arkiveret 12. maj 2012 hos Wayback Machine Pedersker Kirkemølle på Worldpress.com
Pedersker Kirkemølle

Pedersker Kirkemølle is a Dutch windmill located in the little village of Pedersker on the Danish island of Bornholm. It functioned until 1969. Description The Kirkemølle is the island's oldest standing stone mill. It dates from 1861 when it replaced a 150-year-old post mill on the same site. The cylindrical tower mill measured 9.5 metres (31 ft) to the cap. Built of sandstone masonry, it had a wooden cap and four floors. Originally it had common cloth sails but in 1899 they were replaced with self-regulating patent sails. Until 1908, the mill was rotated manually but after being heightened a further 1.9 metres (6 ft 3 in), it was equipped with a fantail. In 1932, a 34 hp Ruston & Hornsby diesel engine was installed. The mill was closed in 1969 but from 1969 it functioned using the diesel engine rather than from wind power. After buying the mill in 1982, Pedersker Lokalforening undertook substantial restoration work including the replacement of the cap (1979) and the wings (2002). The adjoining warehouse also received a new roof. In the 19th and early 20th century, there was both a bakery and an inn at the mill. The bakery later moved into the village. See also List of windmills on Bornholm References Further reading Povl Erik Munk: Kirkemøllen i Pedersker. 1996. Pedersker Localforening. 61 pages. ISBN 9788790257101. (in Danish)
Hjøllund ammunitionsdepot

Hjøllund ammunitionsdepot (tyskerne benævnte det som ”Feldluftmunitionslager Christianshede” og 4”Feldluftmunitionslager 6/XI”) er et depot tyskerne oprettede under 2. Verdenskrig ved Hjøllund i Midtjylland. Depotet bestod over 100 ammunitionsdepoter, samt to baraklejre en syd for selve depotet til mandskabet og barakker lige indenfor hovedindgangen en til vagten og en til administrationen. Depotet blev påbegyndt i sommeren 1942 og er på 700 tønder land, det tages i brug 30. december 1942. I alt var der 121 ammunitionsbunker i området de var forbundet med et netværk med smalle grusveje. Ammunitionsdepoter var barakker opført på betonfundamenter. 22. november 1942 ibrugtages sidesporet til Brande-Funder-banen ind i depotet, hvor der er etableret to modtagepunkter, sporet betegnes Sebstrup sidespor. der var også midlertidigt trinbræt udfor depotet på Brande-Funder-banen, som der kunne afsættes arbejdere til området. Depotet var depot for Luftwaffe, der anvendte Einsatzhafen Grove i dag Flyvestation Karup, årsagen til denne placering af depotet var sandsynlig vis pga. faren for talrige detonationer ved et allieret luftangreb på Grove og mulighed for jernbaneforbindelse til depotet, samt at skoven skjulte ammunitionsdepotet. 3 officerer og 141 underofficerer og menige soldater arbejdede der fra oprettelsen til krigens slutning, hvor englænderne overtog depotet og destruerede al ammunition ved sprængning. Englænderne sagde: "at det er det største depot i Europa". Derefter rykkede tyske flygtninge ind i bygningerne og fra 1948 blev stedet brugt fængsel for de mange danskere, der havde gjort tysk krigstjeneste. Nu er området et militært område med adgang forbudt for uvedkommende. Referencer Eksterne henvisninger Det tyske ammunitionsdepot i Hjøllund / Martin Holm / Okt. 2015/ Aug. 2018 | Hjøllund under besættelse og retsopgør. Gefechtstand Silkeborg Bad
Gammel Havn

Gammel Havn er en tilsandet havn på Fur i Limfjorden, hvor der i et restaureret bundgarnshus er indrettet et museum med en udstilling, der fortæller om havnens historie og Limfjordsfiskeriets afvikling. I 1911 byggede fiskerne på Fur en havn på øens sydvestkyst. Men på grund af tilsanding opgav man havnen og flyttede i 1956 til en nybygget havn ved færgestedet. Havnen sandede til Da fiskerne byggede molen ved Gammel Havn for at skabe læ for fiskerbådene, havde de ikke taget højde for de lokale vind og strømforhold. Furs vestkyst er delvist beskyttet af Knuden, men den fremherskende vind fra nordvest skaber bølger og strøm, der transporterer sand langs kysten. Samtidig med at molen ved Gammel Havn skabte læ for fiskerbådene, skabte den også læ for sandtransporten. Sandet blev aflejret både nord og syd for molen. Vind og bølger fra sydvest omlejrede sandet syd for molen og pressede det ind i havneindløbet. Disse forhold skabte et klassisk vinkelforland. Udbygning af molen i 1923 løste ikke problemet, idet vinkelforlandet blot blev større og havnen måtte til sidst opgives i 1956. Ejerskab I 1994 overtog Fur Museum et areal på 5.234 m² af det gamle havneområde, inklusive havnebassin, bolværk og det gamle bundgarnshus. I bundgarnshuset er der siden lavet en udstilling, der fortæller om havnens historie og Limfjordsfiskeriets afvikling. Fur Museum er i dag en del af Museum Salling. I området er der etableret en natursti, så man kan gå fra bundgarnshuset hen over havnens tilsandede indsejling og ned til stranden. Eksterne henvisninger
Katrinebjergskolen

Katrinebjergskolen er en folkeskole, der ligger på Katrinebjergvej i Aarhus N. Skolen blev opført 1952-57 og indviet 14. september 1957. Stadsarkitektens Kontor projekterede og var ansvarlig arkitekt for byggeriet på samme måde som med Vorrevangskolen og den senere atter nedlagte Frydenlundskole. De tre skoler er alle opført i samme epoke (1950'erne og 1960'erne) og er arkitektonisk i familie med hinanden. Inden opførelsen var der betydelig debat i byrådet om de pædagogiske principper, der skulle danne grundlag for den arkitektoniske udførelse. Moderne ideer om grupperum, større klasselokaler med "løse" borde mv. vandt frem, og alle tre skoler fik parallelt beliggende fløje med klasselokaler omkring en centralt placeret aula. Fra klasselokalerne var der direkte udgang til grønne områder, der var opdelt i små haver. Referencer
Hanstholm Fyr

Hanstholm Fyr (med fyrmesterbolig) blev bygget på Hanstholmknuden i 1843 som Danmarks største og kraftigste fyr. På den tid havde Jørgen Hansen Koch som hofbygmester det overordnede ansvar for byggeriet af fyrtårne, og Georg Holgreen fik som konduktør til opgave at forestå opførelsen af fyr ved bl.a. Fornæs og Hanstholm. Den oprindelige konstruktion, som stod færdig i 1842, var imidlertid for svag til at bære optikken og slog revner. Kontrakten var ikke præcis nok til at placere ansvaret, men murermester Sibbern rev, for egen regning, tårnet ned og byggede et nyt og stærkere. Sibbern indrømmede, at han havde misforstået anvisningerne vedrørende murenes tykkelse, men fastholdt, at de oprindelige tegninger fra Holgreen ikke havde været gode nok. Denne kritik gik Holgreen på i en sådan grad at han hængte sig i fyrets kælder. Herefter blev Jens Poulsen Jacobsen ny konduktør. Fyret stod færdig 6. november 1843 og gik i drift 15. december. I 1889 blev Hanstholm Fyr som det første danske fyr monteret med elektrisk lys og fik desuden en 1.ordens fresnel-linse, hvad der gjorde det til det kraftigste fyr i verden i en periode. Kilder Naturstyrelsens vandretursfolder nr. 118, Hanstholmen Søfartsstyrelsen: Dansk Fyrliste 2013 Arkiveret 3. december 2013 hos Wayback Machine nordlandscape.de: Hanstholm Fyr hanstholmfyr.dk: historien Arkiveret 16. marts 2016 hos Wayback Machine denstoredanske.dk: Hanstholm Fyr
Hanstholm Fyr

p4 Hanstholm Fyr ist der älteste dänische Leuchtturm an der Westküste Jütlands. Der 23 Meter hohe, achteckige Leuchtturm wurde 1843 auf dem höchsten Punkt von Hanstholm erbaut und ist mit einer Feuerhöhe von 65 Metern das höchste Leuchtfeuer Dänemarks. Geschichte Ein erster Leuchtturm wurde 1842 vom Stadtratsmitglied, Maurermeister und Kapitän G. N. Sibbern und dem Architekten Georg Nielsen Holgreen errichtet. Nach der Installation des Leuchtfeuers stellte man im Oktober 1842 fest, dass der Turm die schwere Optik nicht tragen konnte. Ursache war eine zu geringe Wandstärke, für die Sibbern den nicht eindeutigen Bauauftrag als Erklärung nannte. Der mitverantwortliche Architekt Holgreen kam mit der Fehlleistung nicht zurecht und nahm sich am 12. April 1843 das Leben. Obwohl Sibbern jegliche Verantwortung von sich wies, erklärte er sich bereit, den Turm abzutragen und auf eigene Kosten einen neuen Leuchtturm zu bauen. In Zusammenarbeit mit dem Architekten Jens Poulsen Jacobsen entstand an gleicher Stelle ein 20 Meter hoher, achteckiger Turm, der am 15. Dezember 1843 als erster dänischer Leuchtturm an der Nordseeküste in Betrieb ging. 1889 wurde der Turm auf 23 Meter erhöht und mit einer elektrischen Bogenlampe und zwei Nebelhörnern ausgestattet. Für den Antrieb der Generatoren kamen Dampfmaschinen zum Einsatz, die 1925 durch drei Dieselmotoren ersetzt wurden. Die Nebelhörner waren bis 1997 und ein Funkfeuer war von 1925 bis 1993 in Betrieb. Der 1970 automatisierte Leuchtturm kann ganzjährig besichtigt werden. Von der 65 Meter über dem Meeresspiegel liegenden Aussichtsplattform hat man einen phantastischen Blick auf Hanstholm und die offene See. In dem ehemaligen Leuchtturmwärterhaus wurde im Sommer 2011 eine Touristeninformation eröffnet. Der Leuchtturm steht seit 1979 unter dänischem Schutz für Denkmalgeschützte Gebäude (dänisch: Fredede Bygninger) Nr. 787-173569-1. Siehe auch Liste von Leuchttürmen in Dänemark Weblinks Dansk Fyrliste 2020. (PDF, Seite 33 von 354) Søfartsstyrelsen, abgerufen am 12. April 2023 (dänisch). Hanstholm. fyrtaarne.dk, abgerufen am 16. März 2014 (dänisch). Der Große Däne - Hanstholm Fyr. Verein lex dk, abgerufen am 12. April 2023.
Phare de Hanstholm

Le phare de Hanstholm (en danois : Hanstholm Fyr) est un phare au Danemark. Il a été construit (avec la résidence du gardien de phare) sur Hanstholmknuden en 1843. Il était alors le phare le plus grand et le plus puissant du Danemark. À cette époque, Jørgen Hansen Koch, en tant que constructeur de cours, avait la responsabilité globale de la construction des phares, et Georg Holgreen a été chargé de superviser la construction des phares à Fornæs et Hanstholm, entre autres. Cependant, la construction d’origine, qui a été achevée en 1842, était trop faible pour supporter les optiques et s’est fissurée. Le contrat n’était pas assez précis pour en attribuer la responsabilité à quelqu’un, mais le maître maçon Sibbern a démoli la tour et en a construit une nouvelle, plus solide, à ses propres frais. Sibbern admit qu’il avait mal compris les instructions concernant l’épaisseur des murs, mais maintint que les plans originaux de Holgreen n’avaient pas été assez précis. Holgreen était si dépité par ces critiques qu’il s’est pendu dans le sous-sol du phare. Après cela, Jens Poulsen Jacobsen est devenu le nouveau chef de chantier. Le phare a été achevé le 6 novembre 1843 et a été mis en service le 15 décembre. En 1889, le phare de Hanstholm a été le premier phare danois à être équipé d’une lumière électrique et a également reçu une lentille de Fresnel de 1er ordre, ce qui en a fait le phare le plus puissant du monde pendant une période. Voir aussi Liste des phares et de bateaux-phares du Danemark Notes et références (da) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en danois intitulé « Hanstholm Fyr » (voir la liste des auteurs). Liens externes « Dansk Fyrliste 2013 » [archive], sur Søfartsstyrelsen, 3 décembre 2013 (consulté le 6 décembre 2024). (de) « Hanstholm Fyr », sur Nordlandscape (consulté le 6 décembre 2024). (da) « historien » [archive], sur hanstholmfyr.dk, 16 mars 2016 (consulté le 6 décembre 2024). (da) Ove Hermansen, « Hanstholm Fyr », sur Lex (consulté le 6 décembre 2024). Portail des phares Portail du Danemark Portail du XIXe siècle
Hanstholm fyr

Hanstholm fyr är en angöringsfyr på en klint ovanför Hanstholm hamn i Thisteds kommun i Danmark. Fyren, som en gång var Danmarks största och mest ljusstarka, byggdes år 1842–1843 efter ritningar av Georg Holgreen. Det första tornet fick rivas då det fick sprickor av den tunga lysapparaten. Byggmästaren hävdade att ritningarna var felaktiga men bekostade själv byggandet av ett nytt starkare torn som var färdigt den 6 november 1943. Holgreen tog illa vid sig av kritiken och begick självmord i fyrens källare. Den åttakantiga fyren av murtegel med en lanternin högst upp tändes första gången den 15 december 1843. År 1889 byggdes fyren om och elektrifierades som den första fyr i Danmark. Elektriciteten kom från en generator som drevs av en ångpanna och en kompoundångmaskin. Strömmen leddes till lanterninen som var utrustad med en Fresnel-lins av första ordningen och en bågljusapparat. I en period var den världens ljusstarkaste fyr. Lysvidden är 26 sjömil. Två mistlurar byggdes en bit från fyren. De drevs av tryckluft från var sin eldriven kompressor. Vid dålig sikt kunde fyrens ljusstyrka ökas med grövre kolstavar. Fyren kan besökas. Den ägs av kommunen och är k-märkt. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Hanstholm fyr. Officiell webbplats