NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Christiansmøllen

Christiansmøllen, der oprindelig hed 'Møllmarks Mølle' ligger højt i landskabet på Kongebakken i næreden af broen over Svendborgsund. Det er en tårnmølle af typen hollandsk vindmølle med et galleri, som ligger en etage højere end normalt. Den nuværende mølle er bygget i 1860, efter at en mølle på samme lokalitet var nedbrændt. Den er opbygget med en firkantet hvidkalket undermølle i grundmur, og der er porte til gennemkørsel. Overmøllen er rund, hvidkalket og helmuret op til hatten, som er løgformet og beklædt med pap. Vingerne har hækværk til sejl og svikkes manuelt. Møllen krøjer med vindrose. Der er bevaret en stor samling mølleinventar, intakt, bl.a. tre kværne på kværnloftet. Den første mølle i Svendborg blev bygget på Kongebakken i begyndelsen af 1800-tallet; der er dog stor usikkerhed om 1809 er det korrekte år for opførelsen. Den blev opført på foranledning af daværende byfoged J. Uldall, der måtte indhente Rentekammerets tilladelse til at bygge den, Den nedbrændte til grunden i 1859, og den nuværende mølle blev herefter opført med navnet ’’Møllmarks Mølle’’. Den blev omdøbt til Klingenberg, men Christian 9. gav i forbindelse med et besøg tilladelse til at navngive møllen efter sig. I 1932 blev der installeret en 50 hk dieselmotor i møllen, og med denne som hjælpeforanstaltning i stille vejr fortsatte mølleri indtil 1958. Møllen er afbildet på et postkort. Den er illumineret hver aftenen året rundt. Møllen ejes af Svendborg Kommune. Der er ikke adgang til møllen for offentligheden. Referencer Eksterne henvisninger Vand- og vindmøller i Svendborg Amt Arkiveret 16. februar 2021 hos Wayback Machine Møllebygninger i Danmark, Redegørelse og status 1993 Svendborghistorier i Ugeavisen Svendborg Arkiveret 3. december 2013 hos Wayback Machine Hentet 1. december 2013 Christiansmøllen på svendborghistorie.dk hentet 4. oktober 2021
Christiansmøllen

Christiansmøllen, ursprungligen kallad Mølmarks Mølle, ligger på Kongebakken i Svendborg på Fyn i Danmark. Det är en väderkvarn av holländsk typ. Den nuvarande kvarnen byggdes 1860, efter att en tidigare kvarn på samma plats hade brunnit ner. Den är byggd med en fyrkantig vitkalkad undre del, och en övre rund del, som är rund, vitkalkad och helt murad upp till den lökformade hatten. Den första kvarnen i Svendborg byggdes på Kongebakken i början av 1800-talet. Den byggdes på initiativ av dåvarande stadsfogden J. Uldall, som för detta fick tillstånd från Rentekammeret. En senare väderkvarn brann ner till grunden 1859, och den nuvarande kvarnen byggdes då, med namnet Mølmarks Mølle. Den döptes om till Klingenberg, men Kristian IX gav tillstånd under ett besök att uppkalla kvarnen efter sig själv. År 1932 installerades en 50 hk dieselmotor i kvarnen, och med denna som hjälp i lugnt väder fortsatte malningen till 1958. Den blev byggnadsminne 1959 och övertogs av Svendborgs kommun 1960. Källor Christiansmøllen på /www.svendborghistorie.dk Externa referenser Christiansmøllen Svendborg, Christiansmøllens Laugs webbplats
Gammel Rye Mølle

Gl. Rye Mølle er en hollandsk vindmølle i byen Gammel Rye i Skanderborg Kommune. Vindmøllen er forsynet med galleri, hvorfra den krøjes manuelt. Møllen er opført i 1872 på et fundament af kampesten. Undermøllen er grundmuret og overmøllen er en ottekantet trækonstruktion, som er beklædt med spån. Hele møllekroppen er hvidmalet. Vingerne har hækværk til påsætning af sejl. Hatten er løgformet og beklædt med pap. Den er opført som kornmølle og udbygget med et savværk i 1924. I 1965 tilføjede ejeren kornsiloer og et anlæg til tørring af kornet. Virksomheden blev i 1980 solgt til et kornfirma, som udlejede den. Superfos opkøbte Hedegaards virksomhed i 1982 og lukkede den erhvervsmæssige drift af bygningerne i 1984. I 1988 købte et møllelaug, som var oprettet af nogle beboere, møllen med henblik på at etablere et museum. Museet på Gammel Rye Mølle blev åbnet den 5. maj 1990. 1991 blev Museet for træskohåndværk flyttet til Gammel Rye Mølle, som er ejet af Skanderborg Kommune. Møllens inventar blev registreret i 1960 og fremstår stadig næsten komplet bl.a. med kværn og valse samt den dieselmotor, som blev benyttet i savværket fra 1931. Træskomuseet, som er indrettet i et af møllens magasiner, er etableret for at markere, at man på egnen udnyttede træhugst i skovene ved Silkeborg til at producere træsko om dagen. Der blev i 1800-tallet eksporteret mere end 186.000 par træsko. Museet udstiller endvidere ’’ Petrine’’, der er et skelet af en kvinde, som blev levende begravet på galgebakken i 1500-tallet, fordi det ikke sømmede sig at henrette en kvinde ved hængning. Hun havde en spand over hovedet for at undgå, at hun fik sand i munden. Skelettet blev udgravet i 1944 og dateret ved kulstof 14 metoden. På Museet kan man endvidere se en udstilling om Rye Flyveplads ved Salten Langsø, som blev besat af tyskerne under besættelsen og som fra 1945 til 1948 var flygtningelejr for mere end 10.000 tyske flygtninge. Desuden vises særudstillingen ”Kunst bag pigtråd” med billeder, som to tyske krigsflygtninge malede under deres ophold i Rye-lejren. Referencer Litteratur Lebech-Sørensen, Anne Marie (2006). Vindmøller og vandmøller i Danmark. Vol. 3. Forlaget Skib. s. 71-76. Referencer Skanderborg Museum om Gammel Rye Mølle Arkiveret 7. marts 2014 hos Wayback Machine Gammel Rye Mølle på møllearkivet.dk Arkiveret 23. februar 2014 hos Wayback Machine Museet på Gammel Rye Mølle på Visit Denmark Lise Andersen: Det teknologiske gennembrud, udgivet 24. april 2013 på Mølleforum.dk Arkiveret 5. marts 2016 hos Wayback Machine
Hjørring Private Realskole

Hjørring Private Realskole er dansk privatskole i Hjørring. Der er pr. feb. 2014 759 elever i 32 klasser, 49 lærere og 11 pædagoger og i alt 73 ansatte. Historie Skolen blev grundlagt i 1875 som en ren pigeskole af Frøken Elisabeth Faye under navnet Elisabeth Fays Pigeskole, i den gamle skolebygning på Skolegade i Hjørring. I 1912 fik skolen sin egen bygning i Brinck Seidelinsgade, og blev 13 år senere omdannet til en realskole, dermed blev den åbnet for drenge og fik det nuværende navn. I 1958 blev realskoler afskaffet ved lov, men navnet blev beholdt. I slutningen af 70'erne flyttede skolen til Vendiavej, for at overtage Østre Skole i centrum af Hjørring. Undervisning Skolen arbejder også med den internationale dimension i undervisningen. Der er skolepartnerskab, venskabsskoler, udvekslingsstudenter og sprogassistenter under EU's Comenius-program samt samarbejder med en skole i Gambia. Aktiviteter HPR koordinerer det såkaldte "sommercamp", der foregår i sommerferien, hvor elever deltager i aktiviteter som gymnastik, fodbold, madlavning og almindelig undervisning. HPR koordinerer også talentcamp.dk i samarbejde med et netværk bestående af 20 DP-skoler og studerende fra Københavns Universitet. På talentcamp kan elever få undervisning på et højt niveau. I TalentWeek 2013 blev sangen "Nørder" indspillet. Eksterne kilder/henvisninger
Jenskær

Jenskær og Jenskær Sø ligger i bunden af den markante Thorsødalen, vest for Thorsø mellem Silkeborg Vesterskov og Rustrup Skov i Silkeborg Kommune. Jenskær Sø var oprindeligt et engareal, som i 1950’erne blev omdannet til den kunstige sø ved bygning af en dæmning. Den øvrige del af området er også tidligere enge, som længe har været under tilgroning med træer og buske og efterhånden har udviklet sig til mose. I de mere frodige områder opstår elleskov, mens de fattigere kærområder mest rummer dun-birk, pil og pors. Ved afløbet i østenden af Jenskær Sø blev deri 2000 etableret et omløbsstryg. Nedenfor søen blev der samtidig etableret et okkerbassin i forbindelse med store vældkilder i dalens sydside, som hører med i det samlede §3 naturområde. Området vest for dæmningen og ved Thorsø er udlagt som urørt naturskov. Området rummer endnu åbne partier, særligt i den brede tilgroningssump omkring Jenskær Sø. Dele af området er udlagt under Naturskovsstrategien, noget stævningsskov, mens andet er med plukhugst. Jenskærdalen har gode bestande af flere arter af orkideer, bl.a. står der på sydsiden af dalen en stor bestand af Hjertebladet Fliglæbe. Da området er udpeget til urørt skov, forventes det, at denne bestand vil blive skygget ihjel, hvis ikke der tyndes for dem, men dette forudsætter en ændring ved revision af naturskovsstrategien. Eksterne kilder/henvisninger Silkeborg Statsskovdistrikt Forslag til driften 2000 – 2014, Miljøministeriet 2002
Jordsands Flak

Jordsands Flak (frisisk: Joortsön's Flak) er en grund i Vadehavet. Tidligere var halligen Jordsand her, men nu er grunden kun oven vande ved ebbe. Den yderste søndre ende af flakket kaldes Knækket, fordi det danner et knæk i Højer Dyb. Johannes Mejer omtaler i 1644 Die Knocke, og hans kort fra 1652 viser en landsby ved navn Knøckum. Kilde Louis E. Grandjean, Søkortets Stednavne, 1. del, København 1945 Eksterne links Margot Jespersen og Erik Rasmussen: Jordsand — Erosion und Akkumulation einer Hallig Arkiveret 14. januar 2016 hos Wayback Machine - grundig beskrivelse af Jordsand, men på (tysk)
Skørping Posthus

Skørping Posthus eller Skørping Distributionscenter var indtil 2. februar 2014 et postdistributionscenter på Skørping Center 18 i Skørping. Tidligere var det også et Posthus. Alt postomdeling i 9520 Skørping, 9510 Arden, 9575 Terndrup og 9574 Bælum foregik tidligere med udgangspunkt fra Skørping Posthus, men nu bliver den udelt fra Støvring Posthus. Postbygningen i Skørping blev sat til salg i december 2013. I 2006 lukkede postekspeditionen i posthuset, og personalet blev virksomhedsoverdraget til en nyindrettet postbutik i Skørping Boghandel på Jyllandsgade. Det skyldtes at færre og færre benyttede posthuset, og det har givet et fald i posthusets omsætning. Posthusbygningen er bygget i røde teglsten. Byggeriet blev påbegyndt i 1985, og blev indviet i 1986. Posthuset havde indtil lunkingen distributionscenter, pakkebokse og 35 ansatte. Historie Det første posthus Byens første posthus blev bygget syd for stationen i 1927, tegnet af arkitekt Einar Packness fra Aalborg. Det andet posthus I 1995 lukkede Terndrup Posthus og de ansatte blev derefter flyttet til Skørping Posthus. I 2011 besluttede Post Danmark at lukke Arden Posthus for at spare penge, størstedelen af de ansatte blev flyttet til Skørping Posthus. Kilder
Herfølge Stadion

Herfølge Stadion er et fodboldstadion beliggende i Herfølge, og er hjemmebane for Herfølge Boldklub. Tilskuerrekorden på Herfølge Stadion faldt den 15. juli 1997, da der på et godt pakket Herfølge Stadion var ca. 8.300 tilskuere. Herfølge Stadion er ejet af Køge Kommune, efter kommunen købte selve tribunerne ud af private investorer, der i sin tid betalte for opførelsen. Eksterne henvisninger Herfølge Stadion Fodnoter
Herfølge Stadion

Das Herfølge Stadion ist ein Fußballstadion im dänischen Køge, Region Sjælland. Es war die Spielstätte des Fußballvereins HB Køge. Geschichte Im Jahr 2000 wurde das Stadion eröffnet. Bis zum 8. Juli 2009 trug es den Namen Herfølge Stadion. Der HB Køge und der Energie-Konzern SEAS-NVE vereinbarten einen mehrjährigen Sponsoringvertrag über den Stadionnamen SEAS-NVE Park. Die Anlage verfügt über 8000 Plätze (3440 Sitzplätze). Die Sitzplätze liegen auf der Energi Køge-Tribüne (1700 Sitze) hinter dem Tor und auf der überdachten West-Tribüne (1740 Sitze) längs des Spielfeldes. Auf der unüberdachten Süd-Tribüne hinter dem Tor sind die Gästefans zu Hause. Auf der unüberdachten Stehplatz-Tribüne (Ost) und der Energi Køge-Tribüne (Nord) befinden sich V.I.P.-Logen (Nordea Loungen und Spar Nord Loungen) mit 100 Plätzen. Im Mai 2016 wurde das ehemalige Herfølge Stadion in Castus Park umbenannt. Castus, ein Hersteller von Fruchtaufstrichen, sicherte sich das Sponsoringrecht am Stadion. Am 18. November 2018 fand das letzte Spiel des HB Køge im mittlerweile Capelli Sport Stadion genannten Spielort statt. Der Verein zog anschließend in den Køge Idrætspark um. Weblinks europlan-online.de: Herfølge Stadion stadionwelt.de: Bildergalerie Herfølge Stadion (Memento vom 23. Februar 2015 im Internet Archive) (dänisch) Einzelnachweise
Strynø Kalv

Der er for få eller ingen kildehenvisninger i denne artikel, hvilket er et problem. Du kan hjælpe ved at angive troværdige kilder til de påstande, som fremføres i artiklen. Strynø Kalv er en privatejet ø i Det Sydfynske Øhav vest for Strynø. Øens areal er omtrent 45 ha og højeste punkt er 3 m over havet. En del af øen er fredet for at bevare klokkefrøer der. Øen kan besøges i egen båd eller med hjælp fra Øhavets Smakkecenter på Strynø. En cementmole som indtil midt i 1960'erne blev brugt til udskibning af landbrugsvarer fra øens landbrugsejendomme er eneste anløbsbro. Fra 1969 blev de tre gårde kun anvendt som fritidshuse og markerne udlagt til fårehold. Den første gård blev bygget 1480, der i 1600-tallet blev afløst tre gårde. Det bebyggede miljø på Strynø Kalv udgør en samlet helhed, bestående af den inddigede ø med den samlede bebyggelse placeret inde midt på øen. Digerne blev forhøjede efter stormfloden i 1872. I nutiden er der anlagt en lille bro på øens østside. I 1813 sejlede skolelæreren fra Strynø hver torsdag til øen, hvis vejret tillod det for at undervise børnene. Beboerne sørgede for ophold og befordring til og fra øen. 1917 begyndte den daglige levering af mælk fra Strynø Kalv til Strynø Andelsmejeri, og dermed er skolebørnene på Strynø Kalv meget sandsynligt begyndt at gå i skole på Strynø hver anden dag som skolebørnene på Strynø. Skønt indbyggerne på Strynø er væsentlig flere end dem på Strynø Kalv, lykkedes det at etablere en elgenerator før indbyggerne på Strynø. Dermed kunne Strynøs øboere for en tid skue over på den mindre kalv og med misundelse se de elektriske lys i vinduerne I 1921 boede der 26 mennesker på øen. 1950 var der 15 og i 1968 var der kun to ældre mænd tilbage. Referencer Eksterne henvisninger og kilder Strynø Kalv www.webatlas.dk
Strynø Kalv

Strynø Kalv ist eine 45,8 Hektar große, seit Ende der 1960er Jahre unbewohnte dänische Insel in der „Dänischen Südsee“ südlich von Tåsinge, unmittelbar westlich von Strynø gelegen. Die Insel gehört zur Kirchspielsgemeinde (dän.: Sogn) Strynø Sogn, die bis zur dänischen Verwaltungsreform 1970 zur Harde Sunds Herred gehörte, danach zur damaligen Rudkøbing Kommune im Fyns Amt, die mit der Kommunalreform zum 1. Januar 2007 in der Langeland Kommune in der Region Syddanmark aufgegangen ist. Siehe auch: Liste dänischer Inseln Einzelnachweise
Strynø Kalv

Strynø Kalv is a small privately owned Danish island in the South Funen Archipelago, lying west of Strynø. Strynø Kalv covers an area of 0.458 km2. A large part of the island remains in its natural state with farm animals grazing. Strynø kalv has since 1970 been uninhabited, but in 1921 its population was 27. A part of the island is preserved for the conservation of the European fire-bellied toad. References
Strynø Kalv

Strynø Kalv är en obebodd ö i Danmark. Den ligger i Region Syddanmark, i den södra delen av landet. Arean är 0,35 kvadratkilometer. Den sträcker sig 0,7 kilometer i nord-sydlig riktning, och 0,8 kilometer i öst-västlig riktning. På ön förekommer gräsmarker och en gård. Källor
Klosterhede Plantage

Klosterhede Plantage er sammen med den mod vest liggende Kronhede Plantage, et af Danmarks største skovområder med et samlet areal på 6.400 ha. Det er gør det til det tredjestørste skovområde i Danmark efter Silkeborgskovene og Rold Skov. Plantagerne ligger i trekanten mellem Lemvig, Struer og Holstebro, med hovedparten i Lemvig Kommune, og administreres af Naturstyrelsen, Vestjylland. De to plantager adskilles af Flynder Å hvor man første gang udsatte bævere i Danmark i 1999. Bestanden der nu har spredt sig i området. Der blev udsat 18 bævere i 1999, og i 2013 var bestanden vokset til 185 individer. Heden og plantagerne er også hjemsted for en af Danmarks største bestande af kronvildt, godt 400 dyr. I 2023 vurderedes det at der var etableret et ulvepar. Skovbrand 17. juni 1968 udbrød der på en vindstille dag brand omkring den markante bronzealderhøj Fladhøj, i midten af plantagen. Ilden medførte så voldsom en varmeudvikling, at den udløste et voldsomt tordenskyl, der slukkede branden. Ilden nedbrændte et område på 200-250 hektar af skoven. Området blev ikke tilplantet igen, men har nu udviklet sig til Klosterhedens største hedeareal. Rom Flyveplads I den nordvestlige ende af Kronhede Plantage anlagde den tyske besættelsesmagt en flyveplads, dels som en del af forsvaret langs vestkysten, og dels som reserveflyveplads for Karup. I området er der mange bunkers. Blandt andet en hospitalsbunker der er flyvepladsens største. Hospitalet stod færdig i 1943, og planen var, at det skulle have været i brug ved egentlige kamphandlinger, men det kom aldrig i brug. Rom Flyveplads fungerede fra 1945 til 1948 som flygtningelejr, der, da der var flest, husede 9.000 mennesker. Flyvepladsen ejes nu af Lemvig Kommune, og er siden 1969 blevet administreret af Lemvig Svæveflyklub. Ud over svæveflyvning arrangeres der rundflyvninger, ligesom stedet bruges til kræmmermarked og dyrskueplads. Eksterne kilder/henvisninger Naturstyrelsens sider om Klosterheden Plantagens placering : 56.4636°N 8.3950°Ø﻿ / 56.4636; 8.3950 Referencer
Klosterheden

Klosterheden es una gran plantación forestal en Dinamarca que se localiza entre las ciudades de Lemvig y Struer, en el oeste de Jutlandia. Con 6400 ha de superficie, es la mayor plantación del país y la tercera área boscosa, tras los bosques de Silkeborg y el bosque de Rold. Klosterheden, cuyo nombre significa "el brezal del monasterio" —en referencia al vecino monasterio de Gudum—, era una zona de brezales en una llanura de origen glacial. A finales del siglo XIX el área fue adquirida por el Estado, que empezó a plantar coníferas. Originalmente, Klosterheden se limitaba a una plantación de 4000 ha al este del río Flynder, mientras que una segunda plantación de 2000 ha al oeste de ese río fue bautizada como Kronhede ("brezal de la corona"). Aunque aún se distingue a ambas plantaciones, es más común que el nombre Klosterheden incluya a ambas, las cuales están integradas en un mismo continuo forestal. A principios del siglo XXI, poco más de la mitad del área está plantada con pícea (Picea abies), pero se está tratando de reducir su presencia y para el futuro se busca tener una relación más equilibrada entre coníferas y árboles latifolios. Entre la fauna, destaca una gran población de ciervo común (Cervus elaphus) y una creciente población de castor europeo (Castor fiber). Los castores, desaparecidos en Dinamarca desde la Edad del Bronce, fueron introducidos en 1999. Dentro de Klosterheden hay varios túmulos funerarios de la Edad del Bronce. El mayor de ellos, el Dansehøjen, tiene un diámetro de 40 m y data de hace más de 3500 años. Referencias Den Store Danske. «Klosterhede Plantage» (en danés). Consultado el 6 de septiembre de 2013.
Klosterhede Plantage

Klosterhede Plantage är, tillsammans med den västerom liggande Kronhede Plantage, ett av Danmarks största skogsområden med en areal på cirka 63 km². Det är det tredje största skogsområdet i Danmark efter Silkeborgsskogarna och Rold Skov. Området ligger mellan Lemvig, Struer och Holstebro i Jylland, cirka 270 km nordväst om huvudstaden Köpenhamn. Större delen ligger i Lemvigs kommun. Mellan Klosterhede Plantage och Kronhede Plantage går Flynder Å där man 1999 för första gången planterade ut bäver i Danmark. Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från danskspråkiga Wikipedia, Klosterhede Plantage, tidigare version. Källor Noter
Illum (ø)

For alternative betydninger, se Illum. (Se også artikler, som begynder med Illum) Illum er en lille langstrakt ubeboet ø i Helnæs Bugt, sydvest for Fyn. Den er 3,5 km lang og har et areal på 90 ha. Øen består af små sandbakker forbundet ved lave strandenge. Der er ingen færgeforbindelse til øen. Øen blev for første gang nævnt i Valdemar Sejrs jordebog fra 1330. Siden middelalderen har der på østsiden af øen ligget to gårde, en sydlig og en nordlig, som de to småøer Vigø og Horsehoved tilhører. Siden 1500-tallet havde de to gårde været ejet af baroner og andre lokale jordbesiddere, såsom i en kort periode Fredrik von Vittinghof-Scheel som grundlagde baroniet Scheelenborg. I en kort periode, 1798-1874, var de to gårde på foranledning af grev Preben Bille-Barhe (1773-1857) ophøjet som grevskabet Brahesminde sammen med nogle andre områder på Fyn. De to gårde blev i 1874 købt fri af Ane Jørnsdatter og Hans Thor Hansen, deres efterkommere beboede øen indtil 1944. Øen er kendt for dyreforsøg med harer. Referencer
Illumø

Illumø oder Illum ist eine kleine, seit Ende der 1980er Jahre unbewohnte dänische Insel im Kleinen Belt in der Helnæs Bucht zwischen Helnæs und Fyn. Die Insel gehört zur Kirchspielsgemeinde (dän.: Sogn) Svanninge Sogn, die bis 1970 zur Harde Sallinge Herred im damaligen Svendborg Amt gehörte, seitdem zur damaligen Faaborg Kommune im Fyns Amt, die mit der Kommunalreform zum 1. Januar 2007 in der Faaborg-Midtfyn Kommune in der Region Syddanmark aufgegangen ist. Die Insel ist 3,5 km lang und 84,6 Hektar groß. Siehe auch Liste dänischer Inseln Runddysse auf Illum Einzelnachweise
Illumø

Illumø of Illum is een langgerekt Deens eilandje, gelegen in de Helnæs Bugt, tussen Helnæs en Funen. Het eiland is sinds eind jaren 80 onbewoond en maakt deel uit van een eilandengroep die ook de kleine eilandjes Horsehoved en Vigø betreft. Illumø maakt deel uit van de parochie Svanninge, behorende tot de gemeente Faaborg-Midtfyn. Het eiland is in het midden bebost, waar zich ook een dolmen bevindt.
Illum

Illum är en obebodd ö i Danmark, som var bebodd till på 1980-talet. Den ligger i Region Syddanmark, i den södra delen av landet, 170 km väster om Köpenhamn. Terrängen på Illum är varierad. Öns högsta punkt är 6 meter över havet. Klimatet i området är tempererat. Årsmedeltemperaturen i trakten är 8 °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är 16 °C, och den kallaste är januari, med 0 °C. Kommentarer Källor
Amtmandsboligen i Hjørring

Amtmandsboligen i Hjørring er den tidligere bolig for amtmanden over Hjørring Amt og har siden 2011 været ejet af Realdania Byg. Bygningen er beliggende Amtmandstoften 1 i Hjørring og opført 1910 i nybarok stil ved arkitekt og kongelig bygningsinspektør for Nørrejylland Hack Kampmann. Bygningen har været fredet siden 2010, og fredningen omfatter tillige forpladsen med to træer, fem borner og forbindende kæder, de to portpiller med tilhørende murstykker ved den østlige domestikfløj samt haven, herunder lysthus og pergola. Amtmandsboligen med de to sidefløje og domestikfløjen mod øst er opført i 1910 i røde mursten, med røde, helvalmede tegltage og hvide, småsprossede vinduer. Kort efter blev der tilbygget endnu en administrationsfløj mod vest. Den store, gamle have er formentlig anlagt i 1820'erne af amtsforvalter L.C. Brinck-Seidelin. Over hoveddøren ses inskriptionen Dominus mihi adjutor (Herren er min hjælper). Kampmanns tegninger til anlægget findes i Danmarks Kunstbibliotek. Foran amtmandsboligen er 1951 opstillet en tyrebrønd, udført af Jan Buhl og skænket af Sparekassen for Hjørring By og Omegn. Historie Amtmandsboligen blev rejst som erstatning af en tidligere amtmandsbolig, som blev nedrevet i forbindelse med gennemførelse af ny vej fra Østergade til Hjørring Banegård. Den er opført i amtmand H.V. Linnemanns embedsperiode. Ved retsreformen i 2003 blev retsafdelingerne forlagt til rets- og politibygningen i Jernbanegade (1919-20 af arkitekt Sylvius Knutzen), mens foged- og skifteret og tinglysningen blev placeret i bygningen på Amtmandstoften. Der var én retssal i Jernbanegade og to i amtmandsboligen. Siden blev Amtmandstoften efter retsreformen i 2007 helt fraflyttet og udbudt til salg af Freja ejendomme i 2009. Siden 2011 har den været ejet af Realdania Byg. Kilder Sagsbeskrivelse i FBB