NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Palads Teatret

Palads Teatret (the Palads Cinema), also known simply as the Palads, is a cinema operated by Nordisk Film in Copenhagen, Denmark. It offers a wide selection of films in its 17 auditoriums, more than any other Danish cinema. History The Palads was established in Copenhagen's former central railway station on Axeltorv which had ceased operations in 1911 following the construction of a new station. After major reconstruction work, the cinema opened on 18 October 1912. With 1780 seats and a 30-man orchestra, it was Scandinavia's largest entertainment centre. The former station building was completely demolished in 1917, providing space for today's building designed by Andreas Clemmensen and Johan Nielsen. Kai Nielsen's sculpture of Ursus and the Bull was positioned on the roof from the beginning but was not gilded until 1949. In 1955, the cinema was comprehensively renovated under the supervision of Holger Pind with new ventilation, carpeting, seating, rosewood wall panelling and the installation of a CinemaScope screen 12 m (39 ft) wide. In the mid-1970s, the cinema suffered from diminishing audiences threatening its viability. Drawing on the experience of the Marignan Concorde cinema in Paris which had been divided up into six auditoriums, the Palads was restructured into 12 auditoriums in 1978. Despite general scepticism, the alterations proved a huge success attracting 57,921 visitors in just one week. In September 1979, a further five auditoriums were opened in the basement. The interior was redecorated throughout in blue and grey with red seating. In 1989, the outside of the building was painted in vivid pastel colours by the artist Poul Gernes, livening up its appearance, especially when illuminated in the evening. Recent developments Today the cinema consists of 17 auditoriums with a total of 2,600 seats. In 2010, the foyer was completely renovated, reflecting modern trends in design and technology. The venue is also used for a variety of other events such as sports functions and ballet performances. The cinema currently offers the widest selection of films in Denmark, covering the interests of all age groups. It is fitted with the latest technical equipment including Digital 3D. In popular culture The building has been used as a location in the films Man elsker kun een gang (1945) and Olsen-banden går amok (1973). Night club At the end of The Palads Building, Axeltorv 5, has since the 70s housed various nightclubs, outstanding was the Daddy's Dance Hall, which from 1975 to 1978 was a live music venue, distinctive for their line in the music program were two concerts with the Sex Pistols in 1977. References External links Official website (in Danish)
Palads Teatret

El Palads Teatret​ también conocido simplemente como el Palads, es un cine operado por Nordisk Film en el centro de la ciudad de Copenhague, la capital del país europeo de Dinamarca. Ofrece una amplia selección de películas en sus 17 salas, más que en ningún otro cine danés. El Palads se estableció en la antigua estación de tren central de Copenhague sobre Axeltorv que había dejado de operar en 1911 tras la construcción de una nueva estación. Después de importantes obras de reconstrucción, el cine se abrió el 18 de octubre de 1912. Con cerca de 3.000 asientos y una orquesta, se convirtió en el mayor centro de ocio de Escandinavia en su momento. Véase también Sala de cine Cine Cinematografía Referencias
Åsted Kirke (Frederikshavn Kommune)

For alternative betydninger, se Åsted Kirke. (Se også artikler, som begynder med Åsted Kirke) Åsted kirke er beliggende i Åsted by, ca. 8 km vest for Frederikshavn. Kirken er den største og mest imponerende af de gamle landsbykirker i Frederikshavn Kommune. Den er indviet til Sankt Nicolaus. I kirken kan ses rester af kalkmalerier fra 1500-tallet samt en granitdøbefont som menes at stamme fra 1200-tallet. Åsted Sogn adskiller sig fra de andre sogne i kommunen ved, at gårdene er placeret i landsbyer. Eksterne kilder og henvisninger Åsted Kirke hos KortTilKirken.dk
Åsted Kirke

Die Åsted Kirke ist die Kirche der Åsted-Kirchengemeinde in der Frederikshavn Provsti im Bistum Aalborg. Sie gehört zur evangelisch-lutherischen Volkskirche Dänemarks. Die Kirche wurde Anfang des 13. Jahrhunderts aus Ziegeln auf einen Granitsockel gebaut. Mit ihrer weißen Farbe mit dem roten Dach und den Staffelgiebeln ist sie eine der größten dieser landestypischen dänischen Landkirchen. Zudem ist sie eine der ältesten Kirchen in Frederikshavn. Innen ist die Kirche durch Kalkmalereien geschmückt. Der Taufstein stammt aus dem 13., der Altar aus dem 17. und die Kanzel aus dem 19. Jahrhundert. Literatur Flemming Nielsen: Åsted Kirke. Bangsbomuseet, Frederikshavn 1988. Weblinks
Kerk van Åsted

De Kerk van Åsted (Deens: Åsted Kirke) is een van de drie lutherse kerken van de parochie Åsted in de gemeente Frederikshavn. De kerk behoort tot het bisdom Aalborg. Bouwgeschiedenis Het kerkgebouw werd in het begin van de 13e eeuw van baksteen op een granieten sokkel gebouwd. De toren werd net als het noordelijke voorportaal met de trapgevel in de jaren 1400 gebouwd. Dit noordelijke voorportaal is versierd met zeven gotische blindnissen. De noordelijke grafkapel werd in 1695 gebouwd door Otte Arenfeldt, eigenaar van het landgoed Knivholt, en heeft een barokke gevel. In de 19e eeuw werden de kisten in de kapel op het kerkhof begraven en sindsdien is het in gebruik als mortuarium. In 1868 werd de toren gerenoveerd. Uit die tijd dateren ook de vele muurankers. De initialen CMR op westelijke muur van de toren staan voor Christopher Madsen Rosborg, eigenaar van Knivholt tot 1853. Interieur Binnen heeft de kerk een balkenplafond met uitzondering van het koor, dat een stergewelf kent. Het orgel staat in de torenruimte, die zich naar het kerkschip toe met een spitsboog opent. De beide nissen aan weerszijden van de triomfboog maakten vermoedelijk voor de reformatie deel uit van zijaltaren. Voor de kerkbanken uit 1986 stonden banken uit het midden van de 19e eeuw model, die in 1953 werden vervangen. Het kruisbeeld aan de noordelijke muur stamt uit de jaren 1400. De kruisarmen eindigen met een vierpas, waarin de symbolen van de evangelisten zijn aangebracht. In de kerk zijn resten van een fresco te zien aan de noordelijke muur dat ooit deel uitmaakte van een groter fresco uit circa 1575. Verder zijn er fresco's aan de koorboog met florale motieven, waarvan de beschildering in het noordelijke deel van de koorboog het best bewaard bleef. De preekstoel is 19e-eeuws. Het vierkante klankbord is versierd met een driehoek, symbool van de Drie-eenheid, in een omgeving van wolken en een stralenkrans. In de driehoek is Gods naam in de Hebreeuwse letters יהוה aangebracht. Het doopvont dateert vermoedelijk uit de bouwperiode van de kerk. Het altaar stamt uit de 17e eeuw en kent als centraal thema de kruisiging. Het paneel wordt geflankeerd met zuilen met ionische kapitelen en werd later overschilderd, maar is in 1954 hersteld. De kap van het altaarstuk wordt gedragen door zuilen met korinthische kapitelen. De beelden van Petrus en de evangelist Johannes sieren de top van het altaar. Sinds 1978 hangt het votiefschip Ørnen in de kerk. Externe link (da) Website van de Kerk van Aasted
Ærø

Ærø és una illa de Dinamarca situada a l'entrada sud de l'estret del Petit Belt, al sud de l'illa de Fiònia i a l'est de l'illa de Langeland. Administrativament constitueix el municipi d'Ærø i forma part de la Regió de Syddanmark des del 2007, quan va ser efectiva una reforma territorial. A l'illa hi ha tres ciutats Marstal, la més gran, Ærøskøbing que és la seu municipal i Søby, 14 pobles i diverses granges. Geomorfològicament parlant l'illa és formada per drumlins, un turons allargats formats per l'acció de les glaceres. L'illa va perdre els seus boscos fa centenars d'anys, entre la flora es pot destacar la presència d'orquídies com Coeloglossum viride i gentianes com la Gentianella uliginosa. Entre la fauna es poden citar ocells com el tètol cuanegre o el batallaire, entre els insectes, als penya-segats de Voderup (Voderup Klint) es troba el Carabus auratu.
Ærø

Ærø je ostrov v Baltském moři, náležící Dánsku. Jeho rozloha je 88 km². Žije zde 5 956 obyvatel, z toho nejvíce ve městě Marstal, které je s 2 111 obyvateli největším sídlem ostrova. Další sídla jsou Ærøskøbing a Søby. Spolu s okolními ostrovy tvoří Ærø stejnojmennou komunu. Ostrov není propojen s ostatními mostem, proto jsou obyvatelé odkázáni zejména na lodní dopravu. Sousedními ostrovy jsou Als, Tåsinge a Langeland. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Ærø na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ærø na Wikimedia Commons
Ærø

Ærø es una isla de Dinamarca localizada en aguas del mar Báltico. La isla estuvo recientemente dividida en dos municipios: la parte occidental de la isla constituía el municipio de Ærøskøbing y la parte oriental, el municipio de Marstal. El 1 de enero de 2006, se fusionaron, formando el municipio de Ærø. El municipio también incluye el islote de Birkholm. Población: 6,863 (isla 2006); 6,873 (municipio) Área: 88 km² (isla); 91 km² (municipio) Extensión de la línea costera: 167 km Localidades Referencias «Departamento de Estadística de Dinamarca» (en danés). Consultado el 30 de noviembre de 2012. Véase también Islas del mar Báltico Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una galería multimedia sobre Ærø.
Ærø

Ærø je danski otok južno od otoka Fyna u regiji Južna Danska. Ime mu na danskom znači Otok javora. Reljef je brežuljkast, za razliku od ostatka Danske koji je ravničarski. Upravno središte otoka je povijesni gradić Ærøskøbing, ali je najveći grad i gospodarski centar Marstal. Značajno je da Ærø sve svoje energetske potrebe dobiva od solarne energije i smatra se najvećom svjetskom površinom koja se koristi solarnom energijom. Otok 40% energije dobiva iz obnovljivih izvora. Izvori
Ærø (isola)

Ærø (pronuncia /ˈeːˌʁøːʔ/) è un'isola della Danimarca situata nel Mar Baltico. Dal 1º gennaio 2006 l'intero territorio di Ærø costituisce un unico comune, noto come Ærø Kommune. Prima di quella data, sull'isola c'erano due comuni: Ærøskøbing Kommune a ovest e Marstal Kommune a est. Geografia Ærø misura circa 20 km da nord-ovest a sud-est e varia in larghezza da circa 4 a 8 km. Sull'isola sono presenti tre piccole città: Marstal (2.111 abitanti), Ærøskøbing (942 abitanti) e Søby (438 abitanti). Quattordici villaggi e numerose fattorie completano gli insediamenti nell'isola. Ærøskøbing, con i suoi vicoli stretti e le pittoresche case del XVIII° secolo, era storicamente il capoluogo di Ærø e rimane il porto principale per i collegamenti in traghetto. Marstal, conosciuto anche come il "villaggio dello skipper", poiché vi risiedono molti marinai, è oggi la città più grande dell'isola ed è il suo principale centro commerciale. La campagna è per la maggior parte dolcemente ondulata e c'è un tratto lungo diversi chilometri di scogliere alte 33 metri a Voderup Klint, sulla costa occidentale. Con la sua densità di traffico generalmente bassa, Ærø è una destinazione popolare per escursionisti e ciclisti. Le spiagge dell'isola attirano anche pescatori e artisti. Essendo una delle isole che compongono l'arcipelago della Fionia meridionale, Ærø è favorita da un clima particolarmente favorevole. Gode di un numero di ore di sole più elevato rispetto alla media del resto della Danimarca e anche la temperatura durante tutto l'anno è di qualche grado superiore alla media nazionale. Trasporti Ærø è l'unica tra le più grandi isole danesi del Mar Baltico a non essere collegata da un ponte alle altre isole o alla terraferma. Questa condizione fa sì che il traffico stradale sia generalmente ridotto. I collegamenti con le altre località sono quindi gestiti da traghetti per il trasporto di passeggeri e automobili. Ærø si trova anche all'interno di una zona molto frequentata dalle imbarcazioni a vela, l'arcipelago della Fionia meridionale. Vicino a Marstal si trova il piccolo aeroporto di Ærø con piste in erba. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Ærø Collegamenti esterni (EN) VisitÆrø , sito ufficiale del turismo
Ærø

Ærø is een eiland in de Deense regio Zuid-Denemarken met 5766 inwoners (2026) en een oppervlakte van 88 km². Bestuurlijk vormt Ærø sinds 1 januari 2006 één gemeente, die eveneens Ærø heet. Daarvoor bestond het eiland uit de gemeenten Marstal en Ærøskøbing. Marstal is de grootste plaats op het eiland en Ærøskøbing is de historische hoofdplaats. Ærø ligt ten zuiden van Funen en ten westen van Langeland aan de Kleine Belt. Het eiland beschikt niet over vaste oeververbindingen met andere eilanden of met het vasteland. De gemeentelijke rederij Ærøfærgerne onderhoudt veerverbindingen met Faaborg en Svendborg op Funen en Fynshav op Als. Het eiland was oorspronkelijk deel van het hertogdom Sleeswijk. Na de tweede Duits-Deense Oorlog in 1864 werd het toegevoegd aan Denemarken in ruil voor onder meer de koninklijke enclaves die van Denemarken naar Sleeswijk, en daarmee naar Pruisen, gingen. Plaatsen in de gemeente Marstal Søby Bregninge Vindeballe Ommel Ærøskøbing Galerij Externe link Website gemeente Ærø
Ærø

Ærø (duń. [ˈɛːʁœːˀ], z duńskiego Ær „klon” i Ø „wyspa”) – duńska wyspa w cieśninie Mały Bełt. Krótki opis Administracyjnie tworzy gminę Ærø (do roku 2007 wyspa należała do ówczesnego okręgu fiońskiego). powierzchnia: 88,1 km² ludność: 6168 mieszkańców (I 2017 r.) największe miasta: Marstal (2,23 tys.) i Ærøskøbing (0,94 tys.) najwyższe wzniesienie: Synneshøj, 68 m n.p.m. Demografia Wykres liczby ludności Ærø na przestrzeni ostatniego stulecia źródło: Zobacz też gmina Ærø Wielki Bełt Cieśniny Duńskie Wyspy Danii Årø Przypisy Linki zewnętrzne Ærø Turistbureau
Ærø

Ærø (do dinamarquês Ær = ácer e Ø = ilha) é uma das ilhas dinamarquesas no Mar Báltico, parte da região da Dinamarca do Sul. A ilha esteve até recentemente dividida em dois municípios: a parte ocidental da ilha constituía o município de Ærøskøbing e a parte oriental, o município de Marstal. Em 1 de Janeiro de 2006, fundiram-se, formando o município de Ærø. População: 6863 (total da ilha em 2006); 6873 (município) Área: 88 km² (ilha); 91 km² (município) Extensão da linha costeira: 167 km Na ilha há vestígios arqueológicos que provam a ocupação humana desde pelo menos 8000 a.C. Referências
Ærø

Ærø är en ö söder om Fyn i Danmark. Ön är 88 km² stor och har 6 286 invånare (2016). De största orterna på ön är Ærøskøbing och Marstal. Ön tillhör Ærø kommun. Ærøs flagga är förvillande lik Litauens, men har följande bakgrund: Flaggan härstammar från hertig Christian, som var Ærøs hertig från 1622 till 1633. Flaggan är beskriven i bouppteckningen efter honom. Flaggan var guldgul, sjögrön och rödfärgad i nio ränder. Den trefältade Ærøflaggan dök upp omkring 1960 – en modern version. På 1600-talet hade flaggor vanligtvis flera ränder. En rekonstruktion av den gamla flaggan kan ses på Søbygaard. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Ærø.
Lygten Station

Lygten Station (København L) er en stationsbygning i Københavns nordvestkvarter, der oprindeligt fungerede som endestation for Slangerupbanen fra dens opførelse i 1906 indtil 24. april 1976, hvor banen omlagdes til Svanemøllen Station i forbindelse med banens omdannelse til S-bane året efter. Den er placeret ved siden af den nuværende Nørrebro Station og blev tegnet af Statsbanernes overarkitekt Heinrich Wenck. I 1992 blev bygningen fredet. Stationsbygningen husede frem til 2013 Miljøcenter Bispebjerg, og danner nu ramme for kultur i og for København. Siden 2007 har FilmStationen hver anden uge omdannet stationen til biograf, og i sensommeren 2008 blev stationsbygningen lanceret som nyt kulturhus med navnet Lygten Station, der blandt andet arrangerer koncerter, standupcomedy og andre kulturelle arrangementer i den gamle station. Frem til 2019-06 afholdt Dansk Jernbane-Klubs lokalafdeling DJK Hovedstadsområdet medlemsmøder i stationsbygningen og bevarede derved på sin vis forbindelsen med fortiden. I løbet af sommeren 2013 blev der lagt op til, at Lygten Station skulle lukkes som kulturhus pr. 1. januar 2014 som følge af sparekrav fra Københavns Kommune. På et møde i Kultur- og Fritidsudvalget 15. august 2013 tilkendegav et flertal imidlertid, at Lygten Station skulle bevares som kultursted. Ved siden af stationen løber vejen Lygten, der forbinder Nørrebrogade/Frederikssundsvej med Tagensvej og løber forbi Nørrebro Bycenter, som ligger hvor stationens spor og perron i sin tid var. Lygten er opkaldte efter Lygteåen – en del af Ladegårdsåen – der nu løber i rør under asfalten. På den modsatte side af Lygten er der oprettet en lovlig graffitivæg. Se også Løgten Station ligger i Skødstrup Sogn på Grenaabanen. Eksterne henvisninger Filmstationen – Lygtens Biograf Arkiveret 23. september 2020 hos Wayback Machine Ekstern side om København-Slangerup Banen Noter
Lygten Station

Lygten Station is a former railway station in the Nordvest district of Copenhagen, Denmark. Located at the far end of Nørrebrogade, immediately after it becomes Frederikssundsvej, next to Nørrebro station, on the border with Nørrebro, the building is now used as a local cultural centre. History Lygten Station (København L) is the former terminus of the private Copenhagen–Slangerup Railway which opened on 19 April 1906, connecting Copenhagen to the small town of Slangerup to the northwest of the city. The National Romantic station building was designed by Heinrich Wenck, head architect of the Danish State Railways, and got its name from Lygteåen, a local stream. With its location in open surroundings on the outskirts of Nørrebro, the station was quite a bit from the city center, but it was supposed to be temporary until the exact routing of the various new railways near Copenhagen that were in planning at the time had been finalized. The railway crossed Nørrebrogade and continued through Nørrebro to the old Nørrebro station which was located where Nørrebro Park is today. In 1948, DSB took over the rail line. In 1954, its outer portion, from Farum to Slangerup, was closed down. Lygten station was decommissioned on 25 April 1976 when the Farum railway was converted into an S-train line and connected to the rest of the S-train network at Svanemøllen station. Nørrebro Bycenter, a minor shopping centre, was later built at the site on the former tracks and platforms. The station building was listed in 1982. Current use The station building has been used as a cinema (under the name Filmstationen) since 2007 and as a culture house since 2008. The activities include concerts, stand-up comedy, film screenings, art exhibitions and literary events. It is also being let out to associations and for special events. The Copenhagen Railway Club meets in the building once a month. References External links Official website
Station Lygten

Station Lygten was een station in Kopenhagen, Denemarken. Het station is geopend op 20 april 1906 en was het begin van de lijn naar Slangerup. Na het aanleggen van de verbindingsboog tussen station Emdrup en station Ryparken en het opnemen van de lijn in het S-tog netwerk werd het station gesloten.
Trekroner Langdysse

Der Trekroner Langdysse liegt nahe dem Waldrand des Store Haresskov, in Hareskovby in der Furesø Kommune auf der dänischen Insel Seeland. Die Anlage entstand zwischen 3500 und 2800 v. Chr. als Megalithanlage der Trichterbecherkultur (TBK). Beschreibung Der etwa 21,0 × 9,0 m große Langdysse hat eine Höhe von etwa 1,0 Meter und zwei Kammern. Am westlichen Ende liegt eine rechteckige Kammer mit einem kurzen Gang im Süden als Querlieger im Hünenbett. Der erhaltene Teil der Kammer besteht aus den zwei großen Seitensteinen und einem Endstein eines Dolmens und misst etwa 2,5 × 1,75 Meter. Die Innenhöhe beträgt 1,2 Meter. Die andere Kammer misst etwa 1,5 × 1,5 Meter und wird durch zwei Seitensteine im Westen, einen Seitenstein im Osten und einen Endstein im Süden begrenzt. Von den Randsteinen des Hügels sind insgesamt 15 Steine erhalten, die sich als Reste an allen vier Seiten befinden. Der größte Teil ist jedoch ausgegangen. In einer Kammer wurden erhaltene aber unvollständige Knochen von fünf Erwachsenen und fünf Kindern gefunden, die auf 3280 v. Chr. datiert wurden. Siehe auch Nordische Megalitharchitektur Großsteingräber in Dänemark Literatur Ingrid Falktoft Anderson: Vejviser til Danmarks oldtid. Wormianum, Højbjerg 1994, ISBN 87-89531-10-8, S. 283. Weblinks Beschreibung dän. und Bilder Einzelnachweise
Povls Bro

Povls Bro er enkeltbuet stenbro, som fører Hærvejen over Bjerndrup Mølleå syd for Urnehoved, nordvest for Kliplev i Sønderjylland. Broen har sit navn efter den tidligere hærvejskro Povls Kro nord for broen. Kroen blev af de handlende brugt som overnatning, mens okserne kunne græsse nede på markerne omkring Povls Bro. Bygningerne ligger stadig ud til Hærvejen, men indgår nu i en gård, med et herberg for vandreturister. Broen er opført i 1844 som erstatning for en tidligere egetræsbro, oprindeligt opført i 1744. Egetræsbroen blev i 1780 erstattet af en ny træbro som også måtte repareres og udskiftes adskillige gange. Den 3,75 m lange og 5,00 m brede bro er en hvælvet selvbærende granitstensbro opført af råt tilhuggede granitkvadrer af forskellige størrelser. 1970 blev den restaureret og forstærket og fremstår nu helt som ved opførelsen i 1844. Broen er stadig i brug og fuld farbar - også for personbiler. Se også Immervad Bro Gejlå Bro Eksterne henvisninger og kilder www.graenseforeningen.dk www.dengang.dk
Povls Bro

Povls Bro (deutsch Povls-Brücke) ist eine der wenigen noch erhaltenen Steinbrücken entlang des alten Ochsenweges (dänisch Hærvejen) in Sønderjylland, Dänemark. Lage und Name Die Brücke liegt nordöstlich des Ortes Bjerndrup in der Kommune Aabenraa (deutsch Apenrade) und überquert als Teil der Straße Alter Ochsenweg (dänisch Gamle Oksevej) die Bjerndrup Mølleå (deutsch Bjerndruper Mühlenbach). Der Name der Brücke leitet sich von dem damaligen Povls Kro (deutsch Povls Krug) ab, der nördlich der Brücke gelegen war. In dieser Gastwirtschaft konnten die Viehtreiber, die den Ochsenweg nach Süden zu den Märkten nutzen sich stärken und übernachten, während die Ochsen und anderes Vieh auf den Feldern rund um den Povls Kro grasen konnten. Heute hat der damalige Heerwegskrug seine Funktion als Gastwirtschaft verloren und ist Teil des dortigen Hofes geworden. Konstruktion Die im Jahr 1844 errichtete Brücke ersetzte eine Eichen-Holzbrücke aus dem Jahr 1780. Die erste Eichen-Holzbrücke stammte aus dem Jahr 1744 und wurde finanziert von Gut Søgård. Beide Holzbrücken mussten ständig ausgebessert und repariert werden. Die Povls Bro ist eine Einbogen-Brücke aus Granitsteinen. Wie die Immervad Bro ist sie konstruktiv eine Steinbalkenbrücke, aber bei der Povls Bro sind die Steinbalken nicht in Längsrichtung, sondern quer und in Form eines Rundbogens angeordnet. Das verleiht ihr eine größere Stabilität, zumal zusätzlich Mörtel verwendet wurde und so eine zusätzliche Stabilität erreicht wird. An den Steinbalken findet man heute noch die Meißelspuren der Steinmetze. Die 3,75 m lange und 5,00 m breite Steinbrücke ist eine gewölbte, selbsttragende Granitsteinbrücke aus roh gehauenen Granitblöcken verschiedener Größen. Die Seiten der Brücke wurden um die Granitblöcke herum gebaut und der Raum wurde mit Felsbrocken gefüllt, wonach die befestigte Straße verlegt wurde. Dann wurde der Zugangsdamm auf beiden Brückenseiten gebaut und gepflastert. Der Eigentümer von Årstoft, Josias Wilhelm Mylord, war für die Arbeiten verantwortlich, der 137 Reichsbanktaler für den Bau der Brücke erhielt. 1970 wurde die Povls Bro restauriert und verstärkt und sieht heute genauso aus wie sie 1844 gebaut wurde. Die Brücke ist heute in ständigem Gebrauch und ist auch von Fahrzeugen einschließlich Personenkraftwagen nutzbar. Siehe auch Immervad Bro Gejlå Bro Weblinks www.graenseforeningen.dk (dänisch) www.dengang.dk Einzelnachweise