NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Jarmers Tower

Jarmer's Tower (Danish: Jarmers Tårn) is an old ruined tower in Copenhagen, Denmark. It was once part of the Copenhagen moat. Jarmers Tower represents the remains of the original eleven towers which were once joined together as a part of the city’s medieval fortification. History The tower was built in the beginning of the 16th century. The tower is named after Jaromar II of Rügen (ca. 1218-1260), Fürst of the Wends, who in 1259 had attacked and penetrated the wooden palisades which had formed the fortification surrounding Copenhagen. Jaromar acted in support of Jakob Erlandsen, Archbishop of Lund, in his conflict with Danish King Christoffer I. King Christoffer had strongly resisted the archbishop’s efforts of adjusting the legislation and juridical right of the Danish church with canonical law. After an incarceration of the Bishop, Jaromar ravaged Zealand during 1259 and broke through Copenhagen's fortifications in the place where Jarmers Tower was later built. Wends warriors destroyed the city by burning down most of the houses and ended up by demolishing the castle of Bishop Absalon on Slotsholmen. Modern usage The tower was built of large, red monk bricks and ornamented with a reticular pattern of dark burned bricks. Between 1880-1885 the rampart area around Jarmers Tower was excavated and the moat leveled in connection with the Nordic Exhibition of 1888. Jarmers Tower was subsequently restored and preserved as a ruin. The plaza built around the excavation where Nørre Voldgade becomes H.C. Andersens Boulevard has been named Jarmers Plads. See also Fortifications of Copenhagen (17th century) References External links Jarmers Plads (in Danish)
Tour Jarmers

La tour Jarmers (en danois : Jarmers Tårn, aussi appelée tour Jaromar) est l'unique vestige des tours qui s'élevaient au Moyen Âge au-dessus des remparts de Copenhague. Descriptifs La tour Jarmers est un vestige d'une des onze tours qui renforçaient les fortifications de la capitale du Danemark. Elle est située au sud de l'entrée méridionale de l'Ørstedsparken, parc aménagé sur les anciens remparts et leurs douves réaménagées en étangs, dans le centre-ville historique du quartier de Indre By. La tour Jarmers s'élève au milieu d'une petite place, dénommée Jarmers Plads, située au centre d'un carrefour important où se croisent deux grandes artères passantes de Copenhague, la Nørre Voldgade et le boulevard H.C. Andersens. Histoire La tour Jarmers fut construite en même temps que les remparts et les autres tours, au XVIe siècle. Elle reçut le nom de Jarmers en l'honneur de Jaromar II de Rügen, prince de Rügen au XIIIe siècle et noble Fürst du peuple germanique des Wendes. En 1259, il affronta le roi du Danemark, Christophe Ier de Danemark, détruisit les premiers remparts en bois de Copenhague, pilla la ville ainsi que l'ensemble de l'île de Seeland. La tour a été construite avec de grandes briques rouges et orné d'un motif réticulaire en briques de couleurs sombres à l'aspect noir brûlé. Liens externes (en) Jarmers Square and Tower Ressource relative à l'architecture : Fund og Fortidsminder Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de Copenhague
Torre Jarmers

La Torre Jarmers, (in danese: Jarmers Tårn) conosciuta anche come la torre Jaromar, è l'unico residuo delle torri che sorgevano nel Medioevo sopra i bastioni di Copenaghen. Descrizione La Torre Jaamerss o Jaromar è un residuo di una delle undici torri che hanno rafforzato le fortificazioni della capitale della Danimarca. Si trova a sud dell'ingresso meridionale del parco Ørstedsparken, che è stato costruito su vecchi bastioni e i loro fossati si riqualificarono in stagni, nel centro storico del distretto di Indre By. La Torre Jramers si trova al centro di una piccola piazza, chiamata Jarmers Plads, situata al centro di un importante incrocio in cui si incontrano due strade trafficate di Copenaghen, la Nørre Voldgade e H.C. Andersens Boulevard. Storia La Torre Jarmers fu costruita contemporaneamente ai bastioni e alle altre torri nel corso del XVI secolo. Ha ricevuto il nome di Jarmers in onore di Jaromar II di Rügen, principe di Rügen nel XIII secolo e nobile Fürst del popolo germanico dei Venedi. Nel 1259, combatté contro il re danese, Cristoforo I di Danimarca, distrusse i primi bastioni di legno di Copenaghen, saccheggiò la città e l'intera isola della Selandia. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Torre Jarmers Collegamenti esterni (EN) La piazza e la torre Jamers, su copenhagenet.dk.
Jarmers torn

Jarmers torn är ett tidigare försvarstorn från omkring 1500 i Köpenhamn. Tornet inlemmades senare som kasematt i kung Kristian IV:s befästningsvallar i början av 1600-talet. Tornet hade ursprungligen två våningar och en 1,5 meter tjock yttre mur av tegel, son var elva meter i diameter. Det står på Jarmers Plads. Medeltidsbefästningen Medeltidsstaden i dåvarande Havn låg från 1100-talet innanför en jordvall. Under 1300- och 1400-talen ersattes de tidigare palissaderna av en mur i tegelsten. Under sen medeltid skedde en ytterligare förstärkning med torn, bland annat Jarmers torn. Under Köpenhamns belägring 1523 hade framkommit brister i det dåvarande försvarsverket. Efter kung Fredrik I:s trontillträde vidtogs därför förstärkningsåtgärder. Det nuvarande tornet uppfördes 1528. På den äldsta kartan över Köpenhamn från omkring 1600 markeras flera torn, men endast Jarmers torn har kunnat lokaliseras vid arkeologiska utgrävningar eller genom skriftliga källor. Helmers Bastion Från 1607 höjdes vallarna, varvid tornet täcktes av jord. Som skans låg det ganska högt, och där placerades en kanon. Den gamla muren vid sidan av tornet bröts upp fram till 1618, då man också tog ned tornets övre del. Helmers Bastion anlades 1623-1624 med nya jordmassor och kom att innefatta Jarmers Tårn, vilket användes som magasin. På 1660-talet förstärktes vallen ytterligare. Senare, troligen på 1720-talet, anlades också en låg vall framför huvudvallen, en så kallad faussebrai. Fram till in på 1600-talet fungerade tornet som ett fängelse ("stokhus"), men med mer och mer jord uppkastad på den, täcktes tornet över mer och mer, och på 1670-talet var det helt täckt. Stokhuset flyttades därför till ett hus på nuvarande Stokhusgade. År 1651 fick en kvarnägare tillåtelse att uppföra en stubbkvarn på bastionen. Den ersattes senare av en holländare, som benämndes Sankt Peders Mølle efter Sankt Peders Stræde. Väderkvarnen användes också efter det att kommunen övertagit befästningsverken 1870 och den monterades ned först 1885. Den flyttades till Sønder Jernløse, där den finns kvar än idag. Jarmers torn var mer eller mindre bortglömt fram till slutet av 1800-talet. Vallanläggningen började rivas 1874 och ruinen påträffades då. År 1885 grävdes vall, bastion och torn ut helt och hållet och efter diskussioner beslöts att tornruinen skulle bevaras. Bildgalleri Källor Jarmers Square and Tower på www.copenhagenet.dk/, läst den 9 februari 2022 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Jarmers torn.﻿
Nakkehoved fyr

Nakkehoved fyr är en fyrplats belägen vid Nakkehoved på den 30 m höga klippan Fyrbakkerne. Fyrbakkerne ligger ca 2 km öst om Gilleleje på norra Själland i Danmark. På platsen ligger två fyrar, varav endast den ena (den västliga) är aktiv. Historik Fyrplatsen etablerades år 1772. Båda fyrarna byggdes då, och arkitekt var G.D. Anton. Ljuskällan var från början öppen koleld. Redan första året uppstod dispyt om hur driften skulle finansieras. Fyrarna släcktes därför, och kunde tändas igen först 28 år senare, år 1800. Då hade Poul de Løwenørn försett fyrarna med varsin lanternin, och ljuskällan var nu sluten koleld. År 1833 försågs fyrarna med paraboliska spegelapparater, och ljuskällan blev olja, ändrat till fotogen år 1875. År 1898 släcktes den östliga fyren för gott. Samma år förhöjdes det västra fyrtornet från 9 till 21 meter, och försågs med en roterande linsapparat. Ljuskällan var från början fotogen. År 1955 elektrifierades fyren, och ljuskällan var från början en kvicksilverlampa. Den västliga fyren Den västliga fyren är 21 m hög. Ljuskällan är idag en natriumlampa, på 400 Watt. Optiken är första ordningens Fresnel-lins. Fyren kan i klart väder ses 25 sjömil (ca 46 km). Vid fyren finns idag Fyrhistorisk Museum. Fyren var bemannad till 2003, då den sista fyrvaktaren gick i pension. Nakkehoveds fyr är en angöringsfyr, och markerar tillsammans med den svenska Kullens fyr på Kullen inseglingen till Öresund från Kattegatt. Öresunds gräns till Kattegatt går mellan Gilbjerg hoved (något väster om Gilleleje), och Kullens spets på den skånska sidan. Den östliga fyren Det östliga fyren släcktes år 1898. Den fick förfalla under många år, men restaurerades under åren 1978-82, och har idag återställts till utseendet från år 1800. Den ingår i det Fyrhistoriska museet. Se även Gilbjerg hoved Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från danskspråkiga Wikipedia. Externa länkar Fyrhistorisk Museum Information om Nakkehoved fyr på fyrtaarne.dk
Frihedsstøtten

Frihedsstøtten på Vesterbrogade ved Københavns Hovedbanegård er en 20 meter høj obelisk rejst uden for Københavns volde til minde om stavnsbåndets ophævelse ved landboreformerne fra 1788. Grundstenen nedlagdes af kronprins Frederik (senere Frederik VI) 31. juli 1792, og monumentet stod færdigt i september 1797. Det står i dag på omtrent samme sted. De fire statuer, der står rundt om obelisken, symboliserer troskab, bondeflid, tapperhed og borgerdyd. På støtten står en inskription, forfattet af Thomas Thaarup: Et retfærdigt styre, der giver borgeren frihed, kan forvente at borgeren vil være tro mod sit fædreland, arbejde til gavn for medborgeren, være ansporet til flid, en flid, der vil give landet velstand, og at borgeren er villig til at forsvare sit fædreland. På støtten står på østsiden: På vestsiden: Arkitekten og maleren Nikolaj Abildgaard har tegnet støtten, Johannes Wiedewelt har udført statuen Troskab og medaljonen Retfærdighedens Genius. Nicolai Dajon har udført statuerne Borgerdyd og Tapperhed. Andreas Weidenhaupt har udført medaljonen Trældom afskaffes og figuren Agerdyrkningsfliden. Frihedsstøtten blev renoveret første gang i 1850-1851. I forbindelse med byggeriet af Hovedbanegården og Boulevardbanen blev monumentet i 1909-10 nedtaget og genopført 5,3 m øst for sin oprindelige placering i en kopi udført af billedhuggeren Jens Lund i 1911. I 1999 blev monumentet genindviet efter en gennemgribende renovering, der blev iværksat efter en indsamling i anledning af 200-året for stavnsbåndets ophævelse. Her blev obelisken med relieffer og de fire statuer erstattet af nøjagtige kopier. Obelisken er af Nexøsandsten (sv). De to nærliggende gader, Bernstorffsgade og Reventlowsgade, der løber på hver side af Hovedbanegården, samt Colbjørnsensgade, der løber en karré vest herfor, er navngivet efter Andreas Peter Bernstorff, Christian Ditlev Frederik Reventlow og Christian Colbjørnsen, der var hovedkræfterne bag stavnsbåndets ophævelse. Litteratur Karin Kryger, Frihedsstøtten, Landbohistorisk Selskab, 1986. ISBN 87-7526-058-1. Eksterne henvisninger Thaarups indskrift i Kalliope Arkiveret 11. marts 2007 hos Wayback Machine
Colonne de la liberté (Copenhague)

La colonne de la liberté (en danois : Frihedsstøtten) est un monument de la ville de Copenhague au Danemark, installé sur la rue de Vesterbrogade à Copenhague près de la gare centrale de Copenhague. Il s'agit d'un obelisque de vingt mètres de haut, posé sur un piédestal, qui est érigé en 1797 pour commémorer l'abolition du servage au Danemark en 1788. Descriptif Le monument se compose d'un obélisque de vingt mètres de haut de grès de Nexø sur l'ìle de Bornholm. Il est posé sur un piédestal de marbre norvégien, et entouré de quatre statues allégoriques, symbolisant fidélité, diligence agricole, bravoure et vertu civique. Sur le côté l'est de l'obélisque est écrit : « Le roi savait que les libertés civiles déterminées par la loi juste donnent amour à la Patrie courage à sa garde désir de connaissance ambition de diligence espoir de chance » Sur le côté l'ouest de l'obélisque est écrit : « Le roi ordonna à la servage de cesser Les lois agricoles reçoivent ordre et pouvoir que le Paysan libre devienne beau et éclairé assidu et bon honorable citoyen heureux » Une planche de cuivre gravée est posée sur le piédestal, portant l'inscription : « POUR CHRISTIAN SEPTIÈME, LE ROI DES DANOIS ET DES NORVÉGIENS, DES CITOYENS UNIS ET RECONNAISSANTS » Historique La première pierre a été posée par le prince héritier Frédéric (le futur roi Frédéric VI) le 31 juillet 1792, et le monument a été achevé en septembre 1797. Se trouvant aujourd'hui dans un environnement urbain très dense, il est établi hors de la ville, à l'extérieur de la porte de ville de Vesterport (en français : Porte de l'Ouest) des fortifications de la ville. La colonne de la liberté a été rénovée pour la première fois en 1850-1851. Dans le cadre de la construction de la gare centrale de Copenhague et de la ligne du boulevard, le monument a été démoli en 1909-1910 et reconstruit à 5,3 m à l'est de son emplacement d'origine dans une copie réalisée par le sculpteur Jens Lund en 1911. En 1999, le monument a été reconsacré, après une rénovation en profondeur, qui a été initiée après une collecte à l'occasion du 200e anniversaire de l'abolition de la servage. À l'occasion de la rénovation, l'obélisque, les reliefs et les quatre statues ont été remplacés par des copies exactes. L'artistes L'architecte et peintre Nicolai Abraham Abildgaard a conçu l'obélisque, Johannes Wiedewelt a réalisé la statue Fidélité et le médaillon Genié de la justice. Nicolai Dajon a réalisé les statues Vertu civique et Bravoure. Andreas Weidenhaupt a réalisé le médaillon Esclavage aboli et la statue Diligence agricole. Références Liens externes Portail de la sculpture Portail de Copenhague
Frihedsstøtten

Frihedsstøtten på Vesterbrogade vid Hovedbanegården i Köpenhamn är en 20 meter hög obelisk, rest utanför Köpenhamns dåvarande vallar till minne av avskaffandet av stavnsbåndet vid jordbruksreformen 1788. Bakgrund Grundstenen lades av kronprins Frederik (senare kung Frederik VI) den 31 juli 1792. Minnesmärket stod färdigt i september 1797. Det står idag kvar på ungefär samma plats som den ursprungliga. De fyra statyer som är placerade runt obelisken symboliserar trohet, bondeflit, tapperhet och medborgardygd. Arkitekten och målaren Nicolai Abildgaard ritade obelisken, Johannes Wiedewelt har utfört statyn Troskab och medaljongen Retfærdighedens Genius. Nicolai Dajon har utfört statyerna Borgerdyd och Tapperhed. Andreas Weidenhaupt har utfört medaljongen Trældom afskaffes och statyn Agerdyrkningsfliden. Frihedsstøtten renoverades första gången 1850–51. I samband med bygget av Hovedbanegården och Boulevardbanen blev monumentet 1909–10 nedmonterat och återuppfört 5,3 meter öster om den ursprungliga platsen i en kopia utförd av skulpturen Jens Lund 1911. 1999 återinvigdes monumentet efter en omfattande renovering, som tillkommit efter en insamling med anledning av 200-årsminnet för stavnsbåndets upphävande. Då blev obelisken med reliefer och de fyra statyerna ersatta av exakta kopior. Obelisken är av nexösandsten. De närliggande gatorna Bernstorffsgade, Reventlowsgade och Colbjørnsensgade är namngivna efter Andreas Peter Bernstorff, Christian Ditlev Frederik Reventlow och Christian Colbjørnsen, vilka var huvudkrafterna bakom avskaffandet av stavnsbåndet. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från danskspråkiga Wikipedia, Frihedsstøtten, 28 april 2018. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Frihedsstøtten.﻿
Sinatur Hotel Storebælt

Sinatur Hotel Storebælt er et hotel, der ligger i Nyborg, placeret helt ud til vandkanten. Hotellet har ligget på sin nuværende placering ved Storebælt siden 1965. I 2013 gennemgik bygningen renovering og en større tilbygning. Forinden flytningen i 1965 lå Hotel Storebælt ved Enghavevej i Nyborg, overfor banegården i en ejendom opført i 1900. Hotellet blev grundlagt som Turisthotellet, og opnåede i Nyborg et ry som stedet, hvor unge mennesker kunne more sig og holde baller. Inden flytningen til den nye beliggenhed skiftede hotellet navn til Hotel Storebælt. Referencer Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside Nyborg Lokalhistoriske Arkiv om Hotel Storebælt
Immanuelskirken (Kolding)

For alternative betydninger, se Immanuelskirken. (Se også artikler, som begynder med Immanuelskirken) Immanuelskirken er en kirke i Kristkirkens Sogn, som ligger i et villakvarter 1 km syd for Koldings centrum. Kirken består af et kor, skib og et kirketårn, og er tegnet af arkitekt Ernst Petersen. Historie Nogle år før Første Verdenskrig opstod der blandt beboerne på Sdr. Vang (som indtil 1930 beliggende syd for Kolding bygrænse). et ønske om, at de kunne få deres egen kirke. En lille menighed blev dannet, og der afholdtes gudstjenester i dagligstuen i Math. Liins villa “Havebo” på Sdr. Landevej (nu Haderslevvej). I 1928 var der 35.000 kr til rådighed for byggeri af en kirke. Den 27. november 1930 gav Kirkeministeriet tilladelse til kirkebyggeriet efter forinden at have oprettet et embede som kaldskappelan i Kristkirkens Sogn, som den nye kirke kom til at tilhøre. Kirken fik navnet Immanuelskirken - Immanuel betyder “Gud med os”. Kirkens tvillingetårne, er inspireret af Fjenneslev Kirke og Tveje Merløse Kirke på Sjælland. Galleri Referencer Eksterne henvisninger/kilder Immanuelskirken hos KortTilKirken Immanuelskirkens historie
Kościół św. Brygidy w Maribo

Kościół św. Brygidy w Maribo – katolicki kościół stojący przy Maria Gade w Maribo na wyspie Lolland w Danii. Został zbudowany dla Polaków i w przeciągu całej swojej historii był centrum religijnego życia Polonii. Geneza Polacy w drugiej połowie XIX wieku, z przyczyn ekonomicznych, chętnie wyjeżdżali do pracy do Danii. Trudnili się tam pracami sezonowymi, głównie zbiorem buraków cukrowych. Znali najczęściej wyłącznie język polski, w związku z czym potrzebowali organizacji, do której mogliby się zwracać z różnorodnymi problemami. Kościół katolicki nie zawsze był w stanie pełnić taką rolę, gdyż po okresie Reformacji w Danii przetrwały nieliczne grupy katolików, sieć parafii była bardzo słaba, a duszpasterzami byli najczęściej nie zawsze przychylnie usposobieni do Polaków Austriacy, Niemcy, Holendrzy i Belgowie. Znający sytuację katolicki biskup Danii w 1894 roku oddelegował do Maribo księdza Edwarda Ortveda. W 1895 roku powstał pomysł utworzenia stacji misyjnej w miejscowości. Ksiądz Ortved kwestował na budowę na terenach Polski i Rosji. W roku 1897, po zebraniu odpowiedniej liczby funduszy, budowa została zainaugurowana. Historia 15 sierpnia 1897 roku świątynia została poświęcona pod dwoma wezwaniami: św. Brygidy i św. Stanisława Biskupa. Projektował ją architekt Glahn z Nykøbing. Forma zewnętrzna odpowiadała wiejskim kościołom duńskim, ale wystrój wnętrza inspirowany był architekturą sakralną z południa Polski (np. strop kasetonowy). Witraże na tylnej ścianie w prezbiterium wyobrażają Chrystusa Dobrego Pasterza, a po jego bokach: św. Brygidę i św. Stanisława Biskupa. W roku 1900 oddano do użytku plebanię zbudowaną za dodatkowo zebrane fundusze. W 1922 roku proboszczem w Maribo mianowano J. Klessensa, który wraz ze swoimi wikariuszami nauczył się języka polskiego. W 1933 roku zbudował on salę parafialną przy kościele, nazywaną Salą św. Brygidy. Miała ona scenę, kuchnię oraz toaletę. Kościół obsługiwał liczne polskie chrzciny, komunie, bierzmowania i śluby (także mieszane z Duńczykami). W 1936 roku otwarto, w budynku nabytym przez Związek Polaków w Danii przy Museums Gade 28, Dom Polski. Świątynia działała nieprzerwanie w czasie II wojny światowej dając wsparcie lokalnej Polonii, a także będąc ośrodkiem formowania polskiego ruchu oporu. W 1966 roku uroczystym nabożeństwem uczczono 1000-lecie chrześcijaństwa w Polsce. W 1985 roku naprawiono część kościoła z powodu pęknięć (zakrystia oraz łuk pomiędzy nawą i prezbiterium). Później pomalowano wnętrze. 7 maja 1993 roku odbyła się uroczystość setnej rocznicy przyjazdu pierwszych polskich emigrantek do Danii. W sierpniu 1997 roku obchodzono stulecie kościoła. Obecnie większość parafian to Polacy, ale na nabożeństwa uczęszczają też Duńczycy. W miejscowości, w lokalnym Stiftsmuseum, znajduje się kolekcja przedmiotów związanych z polskim osadnictwem. Zobacz też Polonia w Danii kościół Świętego Krzyża w Nykøbing Falster katedra w Maribo Przypisy
Skanderup Valgmenighedskirke

For alternative betydninger, se Skanderup Kirke. (Se også artikler, som begynder med Skanderup Kirke) Skanderup Valgmenighedskirke er en grundtvigsk valgmenighedskirke i landsbyen Skanderup. Line Louise Peters er præst i kirken. Historie Kirken er opført i 1922 efter tegning af arkitekten Jens Theodor Rolver. Bygningen var oprindeligt et andelsmejeri og siden fabrik, men efter den blev lukket lavede man den om til en kirke. Kirkebygningen og inventar Den hvidpudsede bygning, med gråmalet sålbænk og sokkel, består af et langhus med korte tværskibe og et smallere kor. Tårnet, med indgang i vest, rummer våbenhuset, og glasmalerier fra 1958 af kunstneren Johan Thomas Skovgaard. Inde i kirken er en døbefont fra 1932 og et trækors fra 1958. Ældre inventar er blandt andet alterbordet, altersølvet, kirkebænke og prædikestolen. Referencer Eksterne henvisninger Skanderup Valgmenighedskirke hos KortTilKirken Skanderup Valgmenighedskirke hos KoldingWiki
Superkilen

Der Superkilen ist eine öffentliche Anlage im Stadtteil Nørrebro der dänischen Hauptstadt Kopenhagen. Der drei Hektar große Park entstand bis 2012. Superkilen besteht aus drei Teilen: ein roter Platz zum Entspannen mit Cafés und Musik, im schwarzen Hof trifft man sich zum Plaudern und zum Grillen und der natürlich gehaltene grüne Park. Superkilen kommt den Bedürfnissen von 62 unterschiedlichen Nationen, die in diesem Teil Kopenhagens leben, entgegen. Zur Verwirklichung dieses Konzepts wurden planerisch spezifische Objekte wie Bänke, Mülleimer, Bäume, Spielplätze, Gullydeckel und Beschilderung aus anderen Ländern integriert. Zum Beispiel waren an der Planung Landschaftsarchitekten des Berliner Büros TOPOTEK 1 beteiligt und es wurden Landi-Bänke aus der Schweiz aufgestellt. Auszeichnungen Aga Khan Award for Architecture Red Dot Design Award IOC/IAKS Award AIA-Honor Award – Regional & Urban Design Weblinks Öffentlicher Stadtraum „Superkilen“ Bilder auf topotek1.de Henrik Reeh: Der Superkeil. Neue Haymat. In: bauwelt. 1. Dezember 2012, abgerufen am 26. August 2023. Einzelnachweise
Superkilen

Superkilen est une place et un parc urbain linéaire de Copenhague dans le quartier de Nørrebro. Historique En 1930, la ligne ferroviaire entre Frederiksberg et Nørrebro est déclassée à l'occasion de l'ouverture d'une autre ligne en rocade. Les chemins de fer danois louent dans un premier temps l'ancienne zone de fret à la commune de Copenhague. Cette zone, achetée ensuite par la municipalité, est alors transformée en un parc urbain de 5 hectares qui ouvre en 1940. Au début du XXIe siècle la création d'une nouvelle ligne de métro libère encore du foncier ferroviaire et une concertation citoyenne aboutit à la création d'une voie verte, la Nørrebrorutten. En 2012, l'espace est aménagé par Superflex, Bjarke Ingels Group et Topotek1 en trois secteurs : le parc Superkilen, l'ensemble sportif et culturel Nørrebrohallen et l'ensemble immobilier Miner. Notes et références Liens externes Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de Copenhague