NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Jævnstrømsstation Tjele

Jævnstrømsstation Tjele er en transformatorstation til elektricitet, som en placeret lidt sydvest for landsbyen Foulum i Tjele Sogn i Viborg Kommune. Stationen drives af Energinet, og er Danmarks største transformatorstation. Den havde i 2013 ca. 14 ansatte. Stationen er det danske endepunkt for elforbindelserne mellem Danmark og Norge, som består af 4 søkabler på bunden af Skagerrak og landforbindelser på den danske side fra Bulbjerg til Tjele. Den første af forbindelserne mellem Danmark og Norge blev taget i drift i 1976, og forbindelse nummer 4 med en kapacitet på 700 MW blev indviet i 2015. Forbindelserne har en samlet kapacitet på 1700 MW. Forbindelserne Skagerrak 1, 2 og 3 føres med 250 højspændingsmaster fra Tjele til Bulbjerg. Luftledningen blev etableret i 1975, og i 2015 indledtes en renovering, som er planlagt til at ske over 5 år. Skagerrak 4 føres i et 92 km langt jordkabel fra Tjele til Bulbjerg, og derfra videre til Kristiansand i et 140 km langt søkabel. Konverterbygningen til Skagerrak 4-forbindelsen er 124 m lang, 20 m høj og op til 52 m bred. Den indeholder 3 transformere, som hver kan overføre 243 MVA. Transformerne har en højde på 4,6 m, en længde på 7,9 m, og en bredde på 3,7 m. De vejer 194 t. Jævnstrømsstationen omformer jævnstrøm til vekselstrøm og omvendt. Normalt bruges vekselstrøm i det danske elnet, men skagerrakforbindelserne er jævnstrømsforbindelser. Man bruger jævnstrøm i søkabler, fordi der ville være store energitab i kablerne, hvis man brugte vekselstrøm på grund af kapacitansen imellem ledningerne og havbunden, og i visse tilfælde også tab på grund af magnetfeltet. Omsætning mellem vekselstrøm og jævnstrøm giver også tab, men det samlede tab formindskes ved at bruge jævnstrøm. Station Tjele er et knudepunkt i det vest-danske elnet. Der er en 175 kilometer lang 400 kV-højspændingslinje fra Tjele til Kassø ved Åbenrå, som er betegnet som rygraden i det vestdanske elnet. Denne forbindelse blev udvidet til en kapacitet på 2 gange 1800 MW i 2015. Der er også stærke forbindelser til Holstebro og Aalborg. Stationen har desuden en synkronkompensator til at stabilisere elnettet. Apples Foulum datacenter er anlagt ved siden af stationen, og forbundet direkte til stationen. Referencer
Kostel našeho Spasitele (Kodaň)

Kostel našeho Spasitele (dánsky: Vor Frelsers Kirke) je barokní kostel v dánském hlavním městě Kodani. Proslavil ho zejména pozoruhodný architektonický prvek: vnější točité schodiště obepínající hlavní věž, po kterém lze vystoupat na vrchol a prohlédnout si střed Kodaně z výšky 90 metrů. Na vrchol věže vede celkem 400 schodů, posledních 150 je exteriérových. Kostel je také známý svou zvonkohrou, která hraje melodie každou hodinu od 8 hodin ráno do půlnoci. Chrám využívá luterská Dánská národní církev. Stavba kostela podle návrhu Lamberta van Havena začala v roce 1682. Kostel byl slavnostně otevřen o 14 let později, v roce 1695, ale důležité prvky interiéru, jako je oltář, měly jen provizorní charakter a chyběla také věž. Obrovské varhany s pozlaceným monogramem krále Kristiana V. postavili bratři Botzenové v letech 1698 až 1700. Mají více než 4000 píšťal. Kostel získal svůj stálý oltář až v roce 1732, je dílem Nikodéma Tessina mladšího. Plány na stavbu věže byly revitalizovány až v roce 1747 za vlády Frederika V. Novým architektem byl Lauritz de Thurah. Brzy opustil původní van Havenův návrh ve prospěch svého vlastního projektu unikátní věže obepnuté schodištěm. V roce 1752 byla věž dokončena a král na ni vyšplhal při slavnostní ceremonii 28. srpna. Kostel je postaven ve stylu holandského baroka, a to na půdorysu řeckého kříže. Věž je zakončena pozlacený glóbem, na němž stojí čtyři metry vysoká postava Krista nesoucího prapor. Má neslavnou pověst jako nejošklivější socha v Kodani, ale je záměrně vyrobena s přehnanými proporcemi, protože je určena pouze k pozorování z velké vzdálenosti. Velmi oblíbená legenda říká, že architekt se zabil skokem z vrcholu věže, když si uvědomil, že spirála schodiště se otáčí špatným směrem – proti směru hodinových ručiček. Konstruktér spirálové věže Thurah však zemřel ve své posteli sedm let po dokončení stavby, a v písemných pramenech není nic, co by naznačovalo, že by byl se svou prací nespokojený. Kostel je zmiňován i ve Vernově románu Cesta do středu Země. Věž kostela je turistickou atrakcí, každý rok na ni vyšplhá 200 tisíc lidí. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel našeho Spasitele na Wikimedia Commons Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Church of Our Saviour, Copenhagen na anglické Wikipedii.
Église de Notre-Sauveur de Copenhague

L'église de Notre-Sauveur (en danois: Vor Frelsers Kirke) est une église baroque de Copenhague, au Danemark, dans le quartier de Christianshavn, l'église est célèbre pour sa flèche en spirale et son escalier en colimaçon externe, qui offre une large vue sur le centre-ville de Copenhague. Elle est également connue pour son carillon, qui joue des mélodies toutes les heures de 8 h à minuit. L'église avec sa flèche mesure 90 mètres. Histoire Lorsque Christian IV fait construire Christianshavn à partir de 1617, le nouveau quartier a besoin d'une église. Une église provisoire est construite en 1639, sur le site actuel de l'église de Notre Sauveur, mais le bâtiment actuel conçu par Lambert van Haven (en) n'a quant à lui été construit qu'à partir de 1682, avant d'être inauguré inachevé en 1695, n'ayant, notamment, pas de flèche. Un autel définitif est construit en 1732, mais il faut attendre 1747, pour que les plans de la flèche soient dessinés par Lauritz de Thurah. Celle-ci est approuvée par le roi en 1749 et inaugurée le 28 août 1752. Architecture D'une hauteur totale de 90 mètres, l'église est construite dans une architecture baroque de style néerlandais, sur un plan représentant une croix équilatérale grecque. Les fondations des murs et des quatre colonnes intérieures sont en granit, alors que les murs sont en briques jaunes et rouges agencées de manière aléatoire. La flèche en spirale noire et or est entourée d'un escalier extérieur effectuant quatre tours autour de son axe, protégé par des grilles recouvertes d'une peinture dorée. Au sommet se trouve un globe doré d'un diamètre de 2,5 mètres, sur lequel a été construite une statue dorée du Christ, de 3 mètres de haut. Liens externes (da) Site officiel Ressource relative à la musique : MusicBrainz Portail du baroque Portail de l’architecture chrétienne Portail du protestantisme Portail de Copenhague
Vor Frelsers Kirke

A Vor Frelsers Kirke (Megváltó templom) barokk evangélikus templom Koppenhága Christianshavn nevű városrészében. Spirálos tornyának köszönhetően Dánia egyik fontos idegenforgalmi látványossága, de egy 8000 fős közösség plébániatemploma is. Történelem Dániában viszonylag ritkák a barokk építmények. Amikor 1660-ban véres háborúk után az ország elvesztette a mai Svédország déli részét, III. Frigyes dán király örökletes abszolút monarchiát vezetett be. Fia, V. Keresztély volt az első, aki abszolút uralkodóként született, és a rendszert impresszív építészeti stílussal kívánta megszilárdítani. A Vor Frelsers Kirke a nevéhez fűződő legjelentősebb építmény, és monogramja számos helyen látható a templomban. Mivel az Elefánt-rendet is ő tette a legfontosabb dán renddé, az elefántos díszítés is megtalálható a stukkókon és az orgona festésén. Hivatkozások Jegyzetek Külső hivatkozások Hivatalos honlap (dán, angol, német, francia, olasz)
Chiesa del Nostro Redentore

La chiesa del Nostro Redentore (in danese: Vor Frelsers Kirke) è una grande chiesa barocca situata nella zona di Christianshavn a Copenaghen (Danimarca). La chiesa è particolarmente famosa per la sua guglia, caratterizzata al suo esterno da una scala a spirale che porta in cima al campanile, dal quale si può godere di un allargato panorama del centro di Copenaghen. Altrettanto famoso è il carillon di questo campanile, rinomato per essere il più grande del nord Europa. Storia Quando Christian IV nel 1617 progettò l'isola artificiale di Christianshavn, l'aveva pensata come una città di mercanti indipendente ispirata alle città olandesi, e per questo motivo anche una chiesa era assolutamente necessaria. Inizialmente, nel 1639, fu inaugurata una chiesa provvisoria; i lavori dell'attuale Chiesa del Nostro Redentore iniziarono solo nel 1682, sotto il progetto dell'architetto Lambert van Haven. La chiesa fu poi inaugurata 14 anni più tardi, nel 1695, lasciando l'altare e la guglia provvisorie. L'altare fu terminato nel 1732, mentre i lavori della guglia furono sospesi fino al 1747 quando Frederik V decise di assegnare il progetto all'architetto Lauritz de Thurah. Ben presto il nuovo architetto abbandonò l'originale design di Lambert van Haven, a favore di un suo personale progetto, approvato dal re nel 1749. In tre anni la guglia, di circa 90 metri, fu terminata e venne inaugurata il 28 agosto 1752 con una solenne cerimonia durante la quale il re salì in cima alla torre. Leggenda metropolitana Una leggenda metropolitana racconta che l'architetto del campanile (Laurids de Thurah), quando si accorse che la spirale girava in senso anti-orario anziché in senso orario, si suicidò gettandosi dalla cima della guglia. Tuttavia, documenti storici riportano che l'architetto morì di morte naturale sette anni dopo la fine dei lavori. La leggenda può quindi essere considerata priva di fondamento. Architettura Lambert van Haven scelse uno stile barocco olandese, solenne e prospettico, caratterizzato dall'utilizzo di mattoni rossi su una massiccia base di granito e di modanature di arenaria sotto il tetto. La planimetria della chiesa forma una croce equilatera greca con cappelle d'angolo. La facciata è segmentata da pilastri in arenaria che continuano in tutta l'altezza dell'edificio. L'ingresso principale è nel frontone occidentale, sotto la torre e ha un portale in arenaria. Tutti gli ingressi sono sollevate quattro passi dal livello della strada. Ad ogni lato della torre, c'è un cancello a livello della strada che conduce alle due cripte della chiesa. Il tetto è a volta e coperto di piastrelle in ceramica nera. La chiesa conserva un pregevole organo monumentale a più di 4000 canne, costruito da Botzen Brothers fra il 1698 e il 1700. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sulla chiesa Nostro Redentore Collegamenti esterni (DA) Sito ufficiale, su vorfrelserskirke.dk.
Vor Frelsers Kirke, Köpenhamn

Vor Frelsers Kirke ("Vår Frälsares kyrka") är en kyrka som ligger på Christianshavn i Köpenhamn, Danmark. Den karaktäriseras av sin svarta och gyllene tornspira med utanpåliggande trappa och av de många klockorna i kyrkans klockspel. Uppförande Kyrkan uppfördes 1682–1696 under ledning av den danske arkitekten och konstnären Lambert van Haven. Han utformade den som en rödstensbyggnad i barockstil på en plan i form av ett grekiskt kors. Tornspiran, ritad av Laurids de Thurah, är i svart och guld och har hämtat inspiration från kyrkan Sant'Ivo alla Sapienza i Rom. En av kyrkklockorna är ett krigsbyte från danskarnas erövring av Vänersborg 1676. Tornspiran är öppen för allmänheten och det är möjligt för besökarna att gå uppför på utsidan av spiran, varvid man samtidigt får en fantastisk utsikt över Köpenhamn. Kyrkan omnämns i Jules Vernes Till jordens medelpunkt. Bland annat omnämns en uppåtstigning till spirans topp. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Vor Frelsers kyrka.﻿
Tarm Kirke

Tarm Kirke ligger i Tarm Sogn, Ringkøbing-Skjern Kommune (Ribe Stift). Udseende og interiør Tarm Kirke er i sit udgangspunkt et traditionel langhus med tårn i vestenden. Det er hvidkalket med rødt tegltag og er ved en ombygning i 1960'erne udvidet med blandt andet sideskibe. Flere af de centrale elementer i kirkerummet stammer fra kirkens opførelse i 1912. Det gælder blandt andet døbefonten og prædikestolen, der er af teak med forskellige symbolfelter. Prædikestolen var oprindeligt bemalet, men blev afsyret i forbindelse med ombygningen. Alterbordet er fremstillet af granit, og herpå står et krucifiks af træ samt to lysestager af messing. Altertavlen blev ved den store restaurering i 1960'erne udskiftet, og den nuværende tavle er skabt af kunstneren Sven Havsteen-Mikkelsen. Motivet er inspireret af Jesu opstandelse og forestiller to kvinder ved den åbne grav påskemorgen. Billedet er basalt set holdt i fire klare farver: Blå som en baggrundsfarve, gul i en halvcirkel i øverste højre hjørne symboliserende solen samt rød og lilla i venstre side som symbol på kvinderne. Orglet har været udskiftet flere gange, og det nuværende orgel er taget i brug i 2012. Det er skabt med udgangspunkt i orglet fra 1956, idet flere dele, heriblandt næsten alle piber, er genanvendt. Det har 22 stemmer på tre manualer. I kirken findes også som udsmykning et kirkeskib og en såkaldt lysglobe. Historie Fra middelalderen hørte Tarm under Egvad Sogn, så beboerne her benyttede Egvad Kirke 2-3 km mod øst. I begyndelsen af det 20. århundrede opstod der i Tarm et ønske om at få sin egen kirke, og der blev sat gang i en indsamling. I 1906 lå der tilsagn fra den lokale befolkning om et beløb på 12.000 kr, og arbejdet kunne gå i gang. Arkitekten på opgaven var Vilhelm Ahlmann, der fremkom med et oplæg. Projektet skulle godkendes af kirke- og kulturministeriet, men herfra blev det i første omgang et afslag med den begrundelse, at det givne oplæg savnede kunstnerisk niveau. Man anbefalede så at kontakte en respekteret arkitekt og gav en række forslag, heriblandt interessant nok Ahlmann, der havde lavet det første oplæg. Samtidig opstod der diskussion om kirkens placering, idet der var fire forskellige forslag hertil. I sidste ende blev der enighed om at placere den på det højeste punkt i området, der i det ret flade område nær Skjern Å blot er 7 m. Til slut gik ansøgningen om lån og byggetilladelse igennem i 1911, og kirken stod klar til indvielse 15. december 1912. I 1965-67 blev der foretaget en større udvidelse af kirken på grund af den store befolkningstilvækst, der var sket siden opførelsen. Der blev blandt andet tilføjet sideskibe og en korrum hævet over det normale niveau. Referencer Eksterne henvisninger Tarm Kirke hos KortTilKirken.dk
Dyresten

Der etwa 152 Tonnen wiegende Dyresten (deutsch „Tierstein“) ist ein Findling. Er liegt zwischen Kalundborg und Rørby nahe der Straße 22 auf der dänischen Insel Seeland. Der Nord-Süd orientierte Granitstein ist etwa 6,0 m lang, 4,5 bis 5,2 m breit und 1,5 Meter hoch. In Spitze im Süden hat einen tiefen Riss, der von Westen nach Osten geht. Der Stein fällt nach Osten flach ab, die übrigen Seiten sind steil. Legende Der Stein soll von dem Troll von Olsbjærg nach der Rørby Kirche geworfen worden sein. Es ist der gleiche Troll, der den schwarzen Stein ins Wasser vor dem Asnæs Forskov warf. Weblinks Bild Beschreibung dän. „Unterschutzstellung“ GEUS Beschreibung dän. und Bild
Tarp Bunkermuseum

Tarp Bunkermuseum er et privatejet non-profit dansk bunkermuseum i Tarp i Esbjerg Kommune. Museet holder til i en bunker af typen Regelbau 622, der oprindeligt var en del af den gamle tyske militære lufthavn i Esbjerg. Museet modtager ingen støtte fra Esbjerg kommune eller staten - men har modtaget flere donationer fra lokale fonde. Bunkeren er bygget i sommeren 1943 og fungerede som vagtbunker for den del af lufthavnen som hed Richthofen. Bunkeren står efter tre års renovering som da Luftwaffe forlod lufthaven i 1945 komplet med alle panserdøre, køjer, inventar og luftrensningsanlæg. Bunkeren har stadigvæk originale vægtegninger samt tyske ordsprog på flere af bunkerens vægge. (se billeder) Bunker 75665 som er det officielle tyske navn på Tarp Bunkermuseum, er beregnet til 20 mand jf. Regelbau. Ydermure er 3 meter tykke og det armerede betonloft er to meter tykt og skillevæggene i bunkeren er 1 meter tykke. Bunkeren der er støbt 11. juni 1943 er støbt af hele 928 M3 jernbeton og der er brugt ca. 33 tons armeringsjern. Organisation Todt (OT) afleverede den til værnemagten 24. august 1943. Der blev udgravet ca. 1300 M3 inden forskalling og støbning blev igangsat. Bunkeren har en længde på 12,60 M - bredde på 11,50 M og en højde på 5,10 M Bunkeren er konstrueret og placeret i terrænet af de tyske fæstningspionerer. Bygningsprocessen blev organiseret af OT (den tyske byggeorganisation), men selve byggeriet er udført af danske entreprenører og danske arbejdere. Bunkeren hører til Støttepunkt Esbjerg Flyveplads (Stützpunktgruppe Flugplatz Esbjerg). Der er opført 47 bunkere af denne type i Esbjergområdet, hvoraf de 12 ligger på flyvepladsens område – alene i Danmark er der opført ca. 500 bunkere af typen Regelbau 622. Der er i foråret 2018 ved Tarp Bunkermuseum opført en nedskaleret kopi af den tyske hovedvagt til den militære lufthavn i Esbjerg. Den oprindelige hovedvagt lå placeret ved det nuværende Lillebæltsvej. Museet afholder jævnligt arrangementer hvor der bl.a. foregår historieformidling og genopførsler af scenarier fra krigstiden. Galleri Noter Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside Facebook-tilstedeværelse Omtale på visitesbjerg.dk Arkiveret 1. maj 2019 hos Wayback Machine Omtale på forsvaret.dk Arkiveret 1. maj 2019 hos Wayback Machine Se også Bunkermuseer i Danmark Nærliggende Tirpitz-museum Panzerabwehrkanone (PAK) (på tysk Wikipedia) Der er for få eller ingen kildehenvisninger i denne artikel, hvilket er et problem. Du kan hjælpe ved at angive troværdige kilder til de påstande, som fremføres i artiklen.
Kunstmuseet i Tønder

Kunstmuseet i Tønder er en del af bygningskomplekset Museum Sønderjylland Tønder, som også omfatter Kulturhistorie Tønder og Vandtårnet. Det drives af Museum Sønderjylland og har til huse i en separat udstillingsbygning med adgang gennem portbygningen på Wegners Plads. Museet blev indviet i 1972 som Sønderjyllands Kunstmuseum, hvor det blev skilt ud fra det daværende Tønder Museum. Museet har foruden en fast samling af værker af fortrinsvis nyere danske kunstnere jævnligt specialudstillinger under forskellige temaer. Blandt de kunstnere, der er repræsenteret på museet, kan nævnes: Georg Baselitz Ejler Bille Else Fischer-Hansen Wilhelm Freddie Svend Wiig Hansen Egill Jacobsen Asger Jorn Per Kirkeby Seppo Mattinen Richard Mortensen Jais Nielsen Jeppe Madsen Ohlsen Referencer Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside Arkiveret 6. marts 2017 hos Wayback Machine
Muzeum Sztuki w Tønder

Muzeum Sztuki w Tønder jest częścią kompleksu budynków Museum Sønderjylland Tønder, który obejmuje również Historię Kultury Tønder i Wieżę Ciśnień. Znajduje się ono w mieście Tønder w Danii, w regionie Dania Południowa, w południowo-zachodniej Jutlandii. Muzeum prowadzone jest przez Muzeum Sønderjylland, mieści się w oddzielnym budynku wystawienniczym z wejściem przez budynek bramy przy placu Wegnera (Wegners Plads). Muzeum otwarto w 1972 roku jako Sønderjyllands Kunstmuseum, gdzie zostało oddzielone od ówczesnego Muzeum Tønder. Oprócz stałej kolekcji dzieł głównie nowszych artystów duńskich, muzeum regularnie organizuje specjalne wystawy o różnych tematach. Wśród artystów reprezentowanych w muzeum są: Georg Baselitz Ejler Bille Else Fischer-Hansen Wilhelm Freddie Svend Wiig Hansen Egill Jacobsena Asger Jorn Per Kirkeby Seppo Mattinen Richard Mortensen Jais Nielsen Jeppe Madsen Ohlsen Przypisy
Kunstmuseet i Tønder

Kunstmuseet i Tønder är ett danskt konstmuseum i Tønder i Tønders kommun på Jylland. Konstmuseet är inrymt i samma byggnad som Kulturhistorie Tønder med ingång genom det tidigare slottets portvaktshus på Wegners Plads. Konstmuseets byggnad ritades av Niels Fritiof Truelsen och uppfördes 1999. Museet invigdes 1972 som Sønderjyllands Kunstmuseum, då det skiljdes ut från dåvarande Tønder Museum. Det ingår sedan 2006 i Museum Sønderjylland, som också driver Kulturhistorie Tønder och Tønders vattentorn. Konstmuseet är främst inriktat på nordeuropeisk konst från 1900 och framåt. Det har en samling av dansk surrealism med verk av bland andra Wilhelm Freddie, Vilhelm Bjerke-Petersen och Rita Kernn-Larsen samt av tidiga danska modernister som Vilhelm Lundstrøm, Jais Nielsen och Harald Giersing. Andra representerade konstnärer är Asger Jorn, Emil Nolde, Per Kirkeby, Kain Tapper, Svend Wiig Hansen, Ian McKeever och Georg Baselitz. Källor Arkiverad 6 mars 2017, arkiverad hemsida från 2017 för Kunstmuseet i Tønder Noter Externa länkar Webbplats för Kunstmuseet i Tønder
Бръггеброен

Бръггеброен (на датски: Bryggebroen, Мостът на кея) е най-новият мост в Копенхаген, в самото пристанище на града и с дължина 190 м. Построен за пешеходен и велосипеден трафик, мостът е разположен в посока изток-запад, като свързва Kalvebod Brygge (запад) и Islands Brygge (изток). Мостът става популярно място за заключване на любовни катинари. Бръггеброен, който е отворен на 14 септември 2006 г., е с широчина 5,5 м., разделен на две, като една част е пешеходна ивица, а другата вело алея. Мостът е подвижен и позволява преминаването на малки и големи ветроходни кораби. Името на моста е предложение от конкурс, организиран от датския всекидневник Политикен, в който са получени повече от 200 предложения. Името Бръггеброен (Bryggebroen) е избрано от вестника като победител, защото функционално мостът свързва два кея. Комитетът по наименоване на улиците в Копенхаген приема предложението и то става новото официално име на моста. Когато мостът е завършен, околностите му са в продължаващо строителство, което създава нуждата от временен дървен мост от западната страна на Бръггеброен. Също така е задължително създаването на временна пътека, южно от търговския комплекс Фискеторв. Двата проекта добавят към цената на моста около 8 милиона датски крони (приблизително 2 милиона лева) Източници
Bryggebroen

Bryggebroen er en bro i Københavns sydhavn og er en 190 meter lang kombineret cykel- og gangbro gående øst-vest. Broen går mellem Havneholmen (vest) og Islands Brygge (øst) og forbinder sammen med Cykelslangen Vesterbro på Sjælland og Amager. Broen, der åbnede 14. september 2006, er 5,5 meter bred og virker som svingbro for, at større sejlende fartøjer kan passere igennem. Navnet på broen blev fundet efter en konkurrence i Politiken, hvor mere end 200 forslag blev indsendt. Navnet Bryggebroen blev valgt, fordi broen forbinder Kalvebod Brygge med Islands Brygge. Ved broens indvielse var Havneholmen stadig en byggeplads, og for at sikre adgangen til broen var det nødvendigt at bygge en kort træbrygge mod syd. Ligeledes skulle brugere syd om Fisketorvet. Det ekstra byggeri medførte en ekstraudgift på ca. 8 mio. kr. men sikrede til gengæld, at åbningen af broen ikke skulle udskydes i 2 år. Broen, der var den første nye bro i 50 år i Københavns Havn, er i dag desuden blevet et populært sted at ophænge de såkaldte "elskovslåse". Referencer Ekstern henvisning Se mere på Copenhagen X Arkiveret 30. april 2010 hos Wayback Machine
Bryggebroen

Bryggebroen ist eine Drehbrücke für Fußgänger und Radfahrer in Kopenhagen, die den Stadtteil Sydhavn (deutsch Südhafen) über das Hafenbecken bei der Gemini Residence mit der Insel Amager verbindet. Geschichte Die 2006 eröffnete Brücke war seit über 50 Jahren die erste im Hafen der Stadt gebaute Brücke. Sie ist 190 m lang und 5,5 m breit und wird besonders von den Studenten genutzt, die zum Campus Amager der Universität Kopenhagen gelangen wollen. Die Brücke ist als Drehbrücke ausgeführt. Es kann ein ungefähr 80 m langer Teil in der Nähe des östlichen Ufers ausgeschwenkt werden, um große Schiffe passieren zu lassen. 2016 wurde der Radweg über die Brücke auf der Westseite um eine weitere imposante Brücke, Cykelslangen, deutsch „die Fahrradschlange“, ergänzt. Weblinks Einzelnachweise