NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Knippelsbro

Knippelsbro [ˈknebəlsbʀoːʔ] ist eine vierspurige Straßenbrücke in Kopenhagen, die über den Inderhavnen (Innenhafen) führt und den Stadtteil Christianshavn mit der Stadtmitte Kopenhagens (Indre By) verbindet. Sie ist eine 115 Meter lange und rund 27 Meter breite Klappbrücke, die bei Bedarf vom Brückenturm aus für den Schiffsverkehr geöffnet werden kann, was jedoch selten geschieht, da sich die Hafenaktivitäten in andere Gegenden verlagert haben. Die Brücke ist das Motiv auf den neuen 200-Kronen-Banknoten, die seit Oktober 2010 im Umlauf sind. Die von der Künstlerin Karin Birgitte Lund gezeichnete Banknote ist Teil einer 2009 bis 2011 veröffentlichten Serie, die unter anderem dänische Brücken als Thema hat. Geschichte Die erste Brücke an dieser Stelle wurde von 1618 bis 1620 unter Christian IV. errichtet. Sie ist nach dem Brückenwärter Hans Knip benannt, der seinen Dienst 1648 antrat, und hieß bis ins 19. Jahrhundert Knippensbro. Nachfolgerbauten waren eine 86 Meter lange Eisenbrücke von 1869 und die Møllers bro von 1908. Weil die letztgenannte mit dem steigenden Verkehrsaufkommen Anfang der 1920er Jahre nicht Schritt halten konnte, wurde der Bau einer neuen – der heutigen – Brücke beschlossen, die nach zweijähriger Bauzeit am 17. Dezember 1937 eingeweiht wurde. Im Film Fräulein Smillas Gespür für Schnee (1997) von Bille August ist die Brücke in einer Eingangsszene der Ausgangspunkt für den Plot. Außerdem hat sie einen kurzen Auftritt im Film Der (voraussichtlich) letzte Streich der Olsenbande von 1974. Am 12. Dezember 2009 war die Brücke Plattform für einen Protest gegen den Kopenhagener Klimagipfel. Siehe auch Liste von Brücken in Dänemark Weblinks Portræt af Knippelsbro. In Highwys.dk (dänisch) Literaturliste der Knippelsbro beim Dänischen Straßen- und Brückenmuseum (dänisch) Einzelnachweise
Knippelsbro

Knippelsbro est un pont basculant pour les voitures, les vélos et les piétons situé dans le centre-ville de Copenhague. Le pont relie les îles de Slotsholmen et d'Amager (quartier de Christianshavn) à travers la partie d'Inderhavnen (le port intérieur) du port de Copenhague. L'ouvrage est représenté sur les billets de banque de 200 couronnes (TO HUNDREDE KRONER). Liens externes Ressource relative à l'architecture : Structurae Portail des ponts Portail de Copenhague
Knippelsbro

A Knippelsbro híd Koppenhágában. Christianshavn városrészt köti össze a belvárossal, pontosabban Slotsholmen szigetével a belső kikötő (Inderhavnen) felett. A város két leghíresebb belvárosi hídjának egyike a Langebro mellett. Történelem Az első hidat IV. Keresztély dán király emeltette ezen a helyen a két város között, az építkezés 1618-1620-ig tartott. 1712-ben felújították az eredeti hidat, és szobrokkal díszítették. Az 1816-os felújítás is új arculatot adott a hídnak. 1869-ben egy teljesen új, 86 méter hosszú vashidat emeltek. Ez a híd lehetővé tette, hogy a koppenhágai villamosok átjárjanak Christianshavnba és Amagerre. 1908-ban azonban ismét új hidat építettek a régi helyett. Az 1920-as évek végén ismét megoldást kellett találni a növekvő forgalom problémáira, így 1935-ben megkezdték a mai híd építését, melynek átadására 1937. december 17-én került sor. Jellemzők Mivel a híd a belső kikötő hajózóútja fölött ível át, felnyithatóra építették. Hossza 115 méter, szélessége 27,4 méter. Jegyzetek További információk Portræt af Knippelsbro, highways.dk (dán) Knippelsbro, structurae.de (angol, francia, német)
Knippelsbro

Knippelsbro är en klaffbro i Köpenhamn som tjänar som förbindelse mellan Christianshavn och Slotsholmen. Historia Sammanlagt har det funnits fem broar på platsen. Den första påbörjades 1618 och byggdes i trä på uppdrag av kung Kristian IV, den stod färdig 1620. Bron reparerades åtskilliga gånger, men ersattes av en andra bro, som invigdes 1712. En tredje bro öppnade 1869. Denna bro var av stål med två öppningsbara klaffar och konstruerades av skeppsvarvet Burmeister & Wain. 1 januari 1909 öppnades den fjärde bron för allmänheten. Denna klarade dock inte påfrestningarna från spårvägstrafiken och en temporär bro konstruerades i slutet av 1920-talet. Den nuvarande bron togs i bruk 1937 och ritades av Kaj Gottlob, som även ritade den andra av inre Köpenhamns broar, Langebro. Bron avbildas på framsidan av den nyaste versionen av den danska 200-kronorssedeln (utkommer sedan 19 oktober 2010). Namn Brons namn kommer från Hans Knip, som 1641 blev en av de tidigaste bromästarna. Hans uppgifter var att sköta bron och ta tull av förbipasserande fartyg. Hans hus blev känt som Knippenshus och bron kallades Knippensbro. Den nuvarande versionen av namnet har använts sedan 1800-talets andra hälft. Källor
Bispebjerg Bakke

Bispebjerg Bakke er et boligbyggeri i Københavns Nordvestkvarter, tæt på Bispebjerg Hospital, der er blevet skabt ved et samarbejde mellem billedhugger Bjørn Nørgaard og Haandværkerforeningen. I byggeriet, der blev opført i perioden 2004-2007, er der lagt vægt på naturmaterialer, samt det håndværksmæssige i byggeprocessen. Byggeriet er formet i organiske former. Byggeriet består af 135 lejeboliger fordelt på 11 huse. Lejeboligerne administreres af Haandværkerforeningen og udlejes for ca. 8.500,- til 17.500,- pr. md (2011). Bibliografi Signe Kierkegaard Cain:Bispebjerg Bakke – historien om slangen på Bispebjerg. 108 sider. Realdania Udgivet af Realea Ekstern henvisning Bispebjerg Bakke Dansk Arkitekturguide
Bispebjerg Bakke (building)

Bispebjerg Bakke is an apartment complex in the Bispebjerg district of Copenhagen, Denmark. It was designed by leading Danish sculptor Bjørn Nørgaard. History The idea of building Bispebjerg Bakke was conceived in 1997 by Klaus Bonde Larsen, chairman of the Copenhagen Association of Crafts, and Professor at the Royal Danish Academy of Fine Arts and sculptor Bjørn Nørgaard. Both sat on the Committee for the Protection of Traditional Craftsmanship (Udvalget til sikring af traditionelle håndværk), which had been appointed by the Minister of Culture and the Minister of the Environment. The idea was to demonstrate that good buildings, in terms of design, craftsmanship and materials, can compete with today’s industrialized construction industry. The small architectural practice Boldsen & Holm, with which Nørgaard had previously collaborated on the Copenhagen waterfront, was brought in as architects. The first models were executed in clay and Nørgaard has mentioned music as a source of inspiration for the design. Due to the unusual collaboration between artist and architect, the Realdania foundation decided to support the project. The initial ambition to prove that it was possible to construct high quality buildings with traditional craftsmen instead of contracting firms and industrial building methods had to be moderated along the way. In the end. NCC was hired and concrete sections had to be introduced. Construction started in August 2004 and the building was completed in 2006. Architecture Bjørn Nørgaard was inspired by music when he made the first model of the complex which he moulded in clay. It consists of two buildings that wind like a serpent down the sloping site. The buildings are generally three to four storeys high, in places rising to eight storeys. The complex contains a total of 135 apartments. In accord with the ethos of the project, it is generally executed in high quality materials. It is built with full-brick walls in a combination of red and yellow coal-burned bricks, a reference to the traditional apartment blocks in the Nørrebro working-class neighbourhood where red was used on the street and yellow on the courtyard side of the houses. The building has detailing in red and yellow glazed Chinese tiles on balconies and in the entrance halls leading to the staircases. Windows are made of wood and aluminium, roofs are capped with a combination of zinc or copper. Living at Bispebjerg Bakke Bispebjerg Bakke contains only rental apartments. Although the apartments were originally envisioned as likely to attract "Grey Gold", i.e. well-off older tenants, a large percentage of the tenants are families with young children, some of whom have built walls and made other minor temporary adjustments to their open-plan apartments in order to make them suitable for family living. The complex also includes two purpose-built playgrounds. See also Architecture of Denmark References External links Official website(in Danish) The Story of the Bispebjerg Snake (PDF) Bispebjerg Bakke at Copenhagen X Official website at Grontmij Carl Bro (in Danish) External links Bispebjerg
Bispegården (København)

For alternative betydninger, se Bispegården. (Se også artikler, som begynder med Bispegården) Bispegården er den officielle bolig og kontor for Københavns biskop. Den er placeret på hjørnet af Nørregade og Studiestræde overfor domkirken Vor Frue Kirke og Frue Plads i Indre By. Det lille Bispetorvet ved siden af er opkaldt efter bygningen. Historie Bispegården står, hvor Københavns andet rådhus blev opført omkring 1400. Det var en firefløjet bygning i gotisk stil. I 1479 stod et nyt rådhus færdig på det nærliggende Gammeltorv, og den gamle bygning blev overtaget af Københavns Universitet, der var blevet oprettet samme år af kong Christian 1. med pave Sixtus 4.'s godkendelse. På den tid havde den katolske Roskildes biskop sit palæ på Frue Plads på den anden side af gaden, hvor det var blevet opført efter biskop Henrik Gertsen overgav Absalons Borg på Slotsholmen til kong Valdemar Atterdag i 1350. Efter Reformationen i Danmark overtog den nye protestantiske Sjællands biskop universitets bygning, mens universitetet flyttede over i det gamle bispepalæ. Roskilde Domkirke fortsatte dog med at være stiftets hovedsæde, ligesom det havde været i den katolske tid. Først med delingen af Sjællands Stift i Roskilde Stift og Københavns Stift blev Vor Frue Kirke overfor Bispegården domkirke. Bispegården gik til under Københavns brand 1728 men blev genopbygget fra 1731 til 1732 på samme sted men i mindre form og efter tegninger af Lars Erichsen, der også arbejdede for universitetet. I 1896 gennemgik bygningen en omfattende renovering og ombygning under arkitekten Martin Nyrop, kendt for Københavns Rådhus, der stod færdig i 1905. Arkitektur og udsmykning Bispegården består af to fløje opført i røde mursten og med sort teglstenstag. Mod gården er der bindingsværk. Under renoveringen i 1896 opsatte Nyrop en karnap på facaden mod Nytorv. Under vinduet er der opsat en mindetavle udformet og skrevet af Nyrop, der sammenfatter stedets lange historie og brug: Helt rædsomt man med mig i Tiden monne raade: Som Raadhus først jeg stod vor By til Gavn og Baade. 1479. Saa var jeg Studiegaard, men blev, da her i Landet Guds rene Ord fik Løb, til Bispegaard omdannet. 1537. Det har jeg siden da igiennem Sekler været, skiønt Ild mig hærget har og Ild har paa mig tæret. 1728. Nu er i stand jeg sat, Gud lad mig længe staa og skærm i Naade dem, som Bolig i mig faa. 1896 Over porten er Peder Palladius' segl og motto opsat. Han var den første protestantiske biskop til at bo på stedet. Biskop Friedrich Münters kulturelle samling er opsat i porten og vestibulen. Noter Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside Arkiveret 19. juli 2011 hos Wayback Machine for Københavns biskop
Bispegården, Copenhagen

Bispegården (English: The Bishop's House) in Copenhagen, Denmark, is the residence and office of the Bishop of Copenhagen. It is located across the street from Copenhagen Cathedral and Frue Plads, on the corner of Nørregade and Studiestræde, in the city centre. Bispetorv, the small square next to it, is named after the building. History Pre-Reformation situation The Bishop's House stands on the site where Copenhagen's second city hall was built in about 1400. It was a four-winged building in Gothic style. In 1479, a new city hall was completed on nearby Gammeltorv and the old building was taken over by the University of Copenhagen which was founded the same year by King Christian I with the approval of Pope Sixtus IV. At that time, the Roman-Catholic Bishop of Roskilde had his bishop's palace on Vor Frue Plads on the other side of the street, where it had been built after Bishop Henrik Gertsen gave up Absalon's Castle on Slotsholmen to King Valdemar IV in 1350. After the Reformation After the Reformation, the new Lutheran Bishop of Zealand was given the university's building, while the university relocated to the dethroned Catholic bishop's palace. Still Roskilde Cathedral remained the seat of the new Lutheran diocese, as it had been for its Catholic predecessor. After the Great Fire of 1728 The Bishop's House was destroyed in the Copenhagen Fire of 1728 but rebuilt from 1731 to 1732, on the same site but smaller and to a new design by Lars Erichsen, a master builder, who also worked for the university. In 1896, the building underwent a comprehensive renovation and alteration under the architect Martin Nyrop, known for designing the new Copenhagen City Hall completed in 1905. Architecture and decorations The Bishop's House consists of two wings and is built in warm red brick with a black tile roof. The building has timberframing toward the yard. A bay window on the facade toward Studiestræde was added by Nyrop in the 1896 renovation. Below the window, there is a plaque, also designed and written by Nyrop, which commemorates the long history and former uses of the site: It reads: Helt rædsomt man med mig i Tiden monne raade:Som Raadhus først jeg stod vor By til Gavn og Baade. 1479.Saa var jeg Studiegaard, men blev, da her i Landet Guds rene Ord fik Løb, til Bispegaard omdannet. 1537.Det har jeg siden da igiennem Sekler været, skiønt Ild mig hærget har og Ild har paa mig tæret. 1728.Nu er i stand jeg sat, Gud lad mig længe staa og skærm i Naade dem, som Bolig i mig faa. 1896 The seal and motto of Peder Palladius, the first Protestant bishop to reside in the property, is placed above the gate. Bishop Friedrich Münter's collection of cultural artifacts is displayed in the gate and vestibule. See also Church of Denmark References External links Official website of the Bishop of Copenhagen Architectural renderings in the Danish National Art Library
Bispegården, Köpenhamn

Bispegården är residens och kontor för Köpenhamns biskop. Den ligger i hörnet av Nørregade och Studiestræde nära domkyrkan Vor Frue Kirke och Frue Plads i Köpenhamns Indre By. Det lilla Bispetorv tvärs över Studiestræde har sitt namn efter byggnaden. Historik Bispegården står där det andra av Köpenhamns sex rådhus i tidsordning uppfördes omkring 1400. Detta var en byggnad med fyra byggnadskroppar i gotisk stil. Ett nytt rådhus blev färdigt 1479 vid det närliggande Gammeltorv, varefter det tidigare rådhuset övertogs av det samma år inrättade Köpenhamns universitet. Vid denna tid hade den katolska biskopen för Roskilde stift sitt palats vid Frue Plads på andra sidan av gatan, där det hade uppförts efter det att biskop Henrik Gertsen hade överlämnat Absalons borg på Slotsholmen till kung Valdemar Atterdag 1350. Efter reformationen övertogs universitets byggnad av den nya protestantiska biskopen över Själlands stift, medan universitetet flyttade in i det gamla biskopspalatset. Roskilde Domkirke fortsatte dock att vara stiftssäte, liksom det hade varit under den katolska tiden. Först med delningen av Själlands stift i Roskilde stift och Köpenhamns stift blev Vor Frue Kirke domkyrka. Bispegården brann ned i Köpenhamns brand 1728, men återuppbyggdes 1731–1732 på samme ställe i mindre storlek efter ritningar av byggmästaren Lars Erichsen. År 1896 genomfördes en omfattande renovering och ombyggnad under arkitekten Martin Nyrop. Arkitektur och utsmyckning Bispegården består av två byggnadskroppar och är uppfört i röd tegelsten med tak med svart taktegel. Mot gården är väggarna i korsvirke. Vid renoveringen 1896 satte Martin Nyrop upp en karnap på den södra fasaden. På minnestavlan finns en av Nyrop författad text om platsens historia: Helt rædsomt man med mig i Tiden monne raade: Som Raadhus først jeg stod vor By til Gavn og Baade. 1479. Saa var jeg Studiegaard, men blev, da her i Landet Guds rene Ord fik Løb, til Bispegaard omdannet. 1537. Det har jeg siden da igiennem Sekler været, skiønt Ild mig hærget har og Ild har paa mig tæret. 1728. Nu er i stand jeg sat, Gud lad mig længe staa og skærm i Naade dem, som Bolig i mig faa. 1896 Över entrén finns Peder Palladius sigill och motto. Palladius var den första protestantiska biskopen som bodde i huset. Källor Bispegården på www.kulturarv.dk Bispegården på www.freewebsite-service.com, läst den 16 januari 2022 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Bispegården, Köpenhamn.
Sankt Knuds Kirke (Odense)

For alternative betydninger, se Sankt Knuds Kirke. (Se også artikler, som begynder med Sankt Knuds Kirke) Sankt Knuds Kirke (Odense Domkirke) i Odense er opkaldt efter Knud den Hellige, som blev myrdet i 1086 i Sankt Albani Kirke, der lå tæt på den nuværende kirke. Opførelsen af den nuværende kirke i gotisk stil blev påbegyndt sidst i 1200-tallet af biskop Gisico, efter at en ældre kirke var brændt. Rester af den oprindelige kirke kan ses i krypten. Kirken blev indviet 30. april 1499. Kirkens tårn blev tilføjet i forbindelse med en ombygning i 1580'erne. Det er 63 meter højt og dermed et af Odenses højeste bygningsværker. Gennem tiden har kirken gennemgået en række renoveringer, men den menes i dag at fremstå omtrent som omkring reformationen i 1536. Den må betragtes som et af de prægtigste gotiske bygningsværker i Danmark. Af kirkens interiør må særligt fremhæves Claus Bergs altertavle fra omkring 1520. Se også Biskopper i Odense Danske domkirker Eksterne kilder og henvisninger Sankt Knuds Kirke Arkiveret 6. juni 2017 hos Wayback Machine hos nordenskirker.dk Sankt Knuds Kirke i Den Store Danske på Lex.dk Sankt Knuds Kirke hos KortTilKirken.dk Sankt Knuds Kirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)
Catedral de San Canuto (Odense)

La catedral de San Canuto de Odense (en danés Odense Domkirke o Sankt Knuds Kirke) es un templo gótico de ladrillo de Dinamarca. Sus partes más antiguas datan de inicios del siglo XIV, cuando fue la iglesia del monasterio franciscano de Odense. Fue consagrada como catedral en 1499. Está dedicada al rey Canuto IV de Dinamarca, quien a causa de su impopularidad fue asesinado en 1086 en el interior de la iglesia de San Albano, un templo de madera de la ciudad. Se cree que la actual catedral se localiza sobre o en las cercanías de aquella iglesia. La catedral es una basílica de tres naves de planta de cruz latina, con una sola torre en la fachada occidental. En el exterior son reconocibles los piñones escalonados típicos del gótico danés, una influencia alemana. Su interior es sencillo, con paredes blanquedas con cal y tribunas sin iluminación. Destacan especialmente las arcadas ricamente perfiladas. Entre su inventario, las principales obras de arte son un púlpito y sobre todo, el rico tríptico del altar mayor, una magnífica obra de arte de Claus Berg, escultor de Lübeck. El tríptico representa escenas del Nuevo Testamento e incluye esculturas de la familia de Juan I de Dinamarca. Presuntamente, una escultura representa a Jacobo Daciano, fraile franciscano misionero en México y posible hijo del rey Juan I de Dinamarca. La catedral guarda el relicario de San Canuto, los restos mortales de su hermano Benito, así como las tumbas de los reyes Juan I y Cristián II de Dinamarca y de sus respectivas esposas, las reinas Cristina de Sajonia e Isabel de Austria. Las tumbas de Juan y Cristina son una excelente obra en piedra de Claus Berg, elaboradas por orden de la propia reina. Galería de imágenes Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Catedral de San Canuto. Sitio oficial de la Catedral de San Canuto (en danés, inglés y alemán)
Szent Kanut-székesegyház (Odense)

A Szent Kanut-székesegyház (dánul: Sankt Knuds Kirke, de nevezik Odensei székesegyháznak is) egy, a középkorban épült templom a dániai Odensében, a Syddanmark régióban Fyn-szigeten (korábban: Fyn megye). A templom - névadója szent mivoltával ellentétben - az evangélikus Dán Népegyházhoz tartozik, ma is evangélikus templomként működik. Története A templom névadója IV. Knut dán király volt, akit a közeli Szent Albán-templomban gyilkoltak meg 1083-ban. Először egy fatemplomot emeltek ezen a helyen, amit 1093-ban szenteltek fel. IV. Knutot 1101-ben avatta szentté II. Paszkál pápa, ekkor helyezték el az ő és testvére, Benedek maradványait a templomban. Az épület azonban a IV. Erik és testvére, Ábel közti vetélkedés áldozata lett, 1241-ben ugyanis a harcok során leégett. Az újjáépítés már a gótika időszakában zajlott, 1499-ben szentelték a kőből és téglából épült új - lényegében ma is látható - székesegyházat. A templom a protestantizmus 16. századi dániai elterjedését követően lett az evangélikus egyházé. Az 1870-es években a székesegyházat felújítása során bukkantak a kriptára, melyben megtalálták IV. Knut, és testvére maradványait. Királysírok Bár a dán uralkodók hagyományos temetkezési helye a 15. századtól a Roskildei székesegyház, a Szent Kanut-székesegyházban található, évszázadokon keresztül helyeztek el itt is uralkodókat és családtagjaikat. A királyi család itt nyugalomra helyezett tagjai: IV. Knut dán király IV. Knut testvére, Benedek III. Erik dán király II. Keresztély dán király János dán király Krisztina szász hercegnő Habsburg Izabella dán királyné Építészete A templom eredeti építőinek neve nem maradt fenn. A templomot az évszázadok alatt számos alkalommal átépítették, kiegészítették. Oltárát 1521-ben Claus Berg német származású szobrász és festőművész készítette. Jelenleg 62 méter hosszú és 22 méter széles, a középkori dán birodalom legnagyobb templomainak egyike, térhatásában talán a legmonumentálisabb egész Dániában. Egyetlen homlokzati tornya (ép.: 1586) és homlokzata vörös téglafelületekkel és tagozatokkal rendelkezik. A templom háromhajós elrendezésű, bazilikális rendszerű, az észak-európai gótika szabályai szerinti kialakítású. Csillagboltozatos mezőkkel fedett főhajója oldalfalain széles karzati nyílások találhatók. Hangulata egyszerű, puritán, amihez hozzájárulnak a meszelt falfelületek. Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Cathédrale Saint-Knud d'Odense című francia Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Források
Cattedrale di San Canuto

La cattedrale di San Canuto (in danese Odense Domkirke o Sct. Knuds Kirke) è la cattedrale luterana di Odense, in Danimarca, e sede della diocesi di Fionia. Storia La chiesa è chiamata così in onore del re danese Canuto il Santo (Danese: Knud den Hellige). Fuggendo da una forza armata in ribellione, il re si rifugiò dentro la chiesa di Sant'Albano, una chiesa di legno a Odense. Tuttavia i ribelli, che non volevano lasciarlo fuggire, lo uccisero dentro la chiesa. La leggenda dice che morì inginocchiandosi davanti all'altare, pregando, ma dall'esame delle sue ossa, che possono ancora essere viste, è possibile ricostruire una storia differente: il re Canuto fu trafitto nell'addome da una lancia mentre stava in piedi fronteggiando il suo attaccante e molto probabilmente venne ucciso da un colpo alla testa che gli fratturò il cranio. Essendo stato ucciso in una chiesa da ribelli, fu dichiarato santo nel 1101, più per ragioni politiche e contro i desideri del suo successore e fratellastro, Olaf I. La cattedrale di San Canuto venne costruita in memoria di ciò, sebbene non sorga sullo stesso posto esatto della chiesa originale. Le parti più antiche della cattedrale risalgono al Trecento. Note Altri progetti Wikiquote contiene citazioni di o su cattedrale di San Canuto Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su cattedrale di San Canuto Collegamenti esterni Cattedrale di San Canuto, su odense-domkirke.dk. URL consultato il 2 luglio 2006 (archiviato dall'url originale il 7 novembre 2012).