NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Købmagergade

Købmagergade er en gågade i centrum af København, der strækker sig fra Strøget til Kultorvet. På gaden ligger blandt andet Rundetårn, stormagasinet Illum, kollegiet Regensen og hatteforretningen Petitgas. Også Købmagergades Postkontor, som man tidligere mente havde givet bogstavet K til postdistriktet København K (K'et står i stedet for 'København'), ligger her. Det var dette postkontor, som i 1988 blev udsat for det postrøveri, der var centralt i Blekingegade-sagen. Historie Købmagergades historie kan følges tilbage til vikingetiden, hvor den udgjorde en del af vejen fra Roskilde til overfartsstedet til Amager og Skåne ved nutidens Højbro. I jordebogen fra 1380 står Købmagergade med navnet Bjørnebrogade, der kan vise til en "bjørn" (= dæmning over voldgraven) eller til en bro over byens rende (= åbne kloak), der under navn af Rosenåen netop gik gennem Købmagergade. I 1400-tallet flyttede Københavns slagtere til gaden og solgte kød fra åbne boder. Slagterne hed den gang "kjødmangere", og gaden blev derfor kaldt Kjødmangergade. Navnet blev stavet på forskelligt vis: Køtmanger Bodher i 1432 Køthmangerstrede i 1475 Kjødmangher Gaadhen i 1504 I 1451 forbød Christian 1. andre at bruge kødmanger-embedet "end de, der boede i de kjødmangerboder, som af Arilds tid har været kødmangerboder", ligesom en lavsskrå fra middelalderen fastslog, at "den, der vil være kødmanger, skal bo i Kødmangergaden i den gård, som kødmangere har boet i". I 1530'erne blev slagterboderne flyttet til Skindergade. Af hygiejniske grunde blev slagterne i 1583 af Frederik 2. forvist til den østlige side af Rosenåen, der løb fra Sankt Jørgens Sø gennem nutidens Købmagergade på sin vej mod Kalvebod Strand. Slagterne tømte blod og slagteaffald ud i åen. Med tiden udviklede de mange slagtninger inde i byen sig til et sundhedsmæssigt problem. I 1577 forbød man slagtning inden for voldene, og slagterne flyttede i stedet ud på Vesterbro. Efterhånden glemte københavnerne de gamle slagterboder, og "Kjødmangergade" blev efterhånden til "Købmagergade" (folkeetymologi). Første gang man støder på navnet "Købmagergade" er omkring 1660, men først på 1800-tallet er navnet almindelig udbredt. I ældre skrifter kan man finde gadenavnene Lille Kjøbmagergade og Store Kjøbmagergade. Det dækker over, at man kaldte strækningen fra Krystalgade til Kultorvet for Lille Kjøbmagergade og den resterende rute Store Kjøbmagergade. Bygninger Den kongelige Porcelainsfabrik blev grundlagt 1775 i Købmagergade i en tidligere gæstgivergård. Den lå her indtil 1882. I nummer 52, som sikkert er bygget i 1729, men senere moderniseret, havde Studenterforeningen sit første hjem 1820-1824. Købmagergade blev, sammen med Store Kannikestræde og Rosengården, taget i brug som gågade 23. maj 1973. Noter Litteratur Jan Møller, Købmagergade, Nyt Nordisk Forlag, 1996. ISBN 978-87-17-06651-9.
Købmagergade

Die Købmagergade ist eine Fußgängerstraße in der Innenstadt der dänischen Hauptstadt Kopenhagen. An der Straße liegen verschiedene Sehenswürdigkeiten der Stadt, zum Beispiel der Rundetårn (Nr. 52A) und im Anbau des historischen Postamtgebäudes (Nr. 33). Das ehemalige Post & Tele Museum (Nr. 37) wurde Ende 2016 geschlossen und als Museum Enigma in der Øster Allé 1 (im Stadtteil Østerbro) neu eröffnet. In der Købmagergade finden sich ferner das Studentenwohnheim Regensen, der Flagshipstore der Buchhandelskette Arnold Busck A/S (Købmagergade Nr. 49) sowie deren Kinderbuchhandlung im Gebäude schräg gegenüber (Nr. 50). An der Ecke Købmagergade und Silkegade liegt das Købmagerhus, das 1898 erbaut worden ist. Seit dem 15. Jahrhundert bis zu den 1530er Jahren waren an der Straße Schlachter ansässig, weshalb sie Kjødmangergade (Fleischhändlerstraße) genannt wurde. Der Name Købmagergade findet sich bereits 1660, doch wird er erst seit dem 19. Jahrhundert regulär verwendet. Im 18. Jahrhundert befand sich in der Straße die Königliche Porzellanmanufaktur. 1780 richtete das staatliche Post- und Telegrafiewesen, Vorläufer von Post Danmark und Tele Danmark, in der Nr. 33 seinen Hauptsitz ein, bis die Verwaltung 1912 ins Centralpostbygning zog. Auf das danach nur noch als einfaches Postamt genutzte Gebäude verübte die Blekingegade-Bande 1988 einen schweren Raubüberfall, bei der ein Polizist ums Leben kam. Von 1845 bis 2009 befand sich in der Købmagergade 67–69 eine Wienerbageri (Wiener Bäckerei). Sie wurde von Niels Christian Albeck nach einer Studienreise nach Wien gegründet, von der er auch drei Bäcker mitbrachte, die typisch österreichische Kuchen und Brote backten. Diese wurden auch an das Königshaus geliefert. Aus dieser Mode entwickelten sich später eigenständige Rezepte, die gesammelt als Wienerbrød bezeichnet werden. In Nr. 5 ist seit 1857 das Hutmachergeschäft Petitgas zu finden. Weblinks Einzelnachweise
Købmagergade

Købmagergade is a pedestrian shopping street in the Old Town of Copenhagen, Denmark. It connects Amagertorv on Strøget to Nørreport station, although the last section, north of Kultorvet, is part of Frederiksborggade, which continues on the other side of the railway station. History The history of the street dates back to about 1200 when it was part of the main route between Roskilde and the small settlement Havn, which was a hub for crossings to Amager and Scania. Between 1380 and 1463, documents refer to the street as Bjørnebrogade. It later became known as Kiødmangergade after the butchers who had their stalls along the street. Kjødmanger ("meatmonger") is an old Danish word for butcher. The meat market later moved to Skindergade but the name stuck with to the street, although it later changed to Kjøbmagergade and then Købmagergade. The form Kjødmagergade is first known from 1595 although the old form Kjødmagergade is still seen in documents from 1656. The North Gate was moved to the northern end of the street in 1671. The Royal Porcelain Manufactury was founded in the street in 1775. The company left the street after being taken over by Aluminia, joining the new owners at their site in Frederiksberg (now Porcelænshaven) in 1884. Købmagergade was pedestrianised in 1973 following the successful pedestrianisation of Strøget in the early 1960s. Notable buildings and residents Buildings in the street include the Round Tower, Regensen and the Møinichen Mansion, now Købmagergade Post Office with the Post & Tele Museum. No. 42 is the former Varehuset Messen department store which opened in 1895. The building was designed by Emil Blichfeldt and is topped by a Hermes statue by Julius Schultz. It is now used by Niels Brock Copenhagen Business College whose main building is on Kultorvet. Public art, monuments and memorials Next to the Round Tower stands a monument to the two 18th-century poets Peter Herman Wessel and Johannes Ewald. The monument was designed by Otto Evens and installed in 1879. It features reliefs in bronze of the two poets. Shopping The Illum Department Store is located on the corner of Købmagergade and Strøget. The Arnold Busch chain of book stores has a two-storey flagship store at the Round Tower. International brands and chains with flagship stores in the street include Esprit, Abercrombie & Fitch, Vans and Diesel. Cultural references The opening scene of Herman Bang's impressionist 1887 novel Stucco is set on Købmagergade just before the shops close. Image gallery See also H. H. Thiele Vilhelm Prior Cornelius Knudsen References External links Source Source 1840 census Sources
Købmagergade

Købmagergade es una calle comercial peatonal en el casco antiguo de Copenhague, Dinamarca . Conecta Amagertorv en Strøget con la estación de Nørreport, aunque el último tramo, al norte de Kultorvet, forma parte de Frederiksborggade, que continúa al otro lado de la estación de tren. Historia La historia de esta vía se remonta aproximadamente al año 1200, cuando formaba parte de la ruta principal entre Roskilde y el pequeño asentamiento de Havn, que constituía un importante nudo de comunicaciones para los desplazamientos hacia Amager y Escania. Entre 1380 y 1463, los documentos se refieren a esta calle como Bjørnebrogade. Más tarde se la conoció como Kiødmangergade, ya que los carniceros tenían sus puestos a lo largo de la calle. Kjødmanger («carnicero») es una palabra antigua danesa para referirse a este oficio. El mercado de carne se trasladó más tarde a Skindergade, pero el nombre se mantuvo en la calle, aunque evolucionó a Kjøbmagergade y, finalmente, a Købmagergade. La forma Kjødmagergade aparece por primera vez en 1595, aunque la forma antigua Kjødmagergade todavía aparece en documentos de 1656. ​ La Puerta Norte se trasladó al extremo norte de la calle en 1671.​ La Real Fábrica de Porcelana se fundó en esta calle en 1775. La empresa abandonó el lugar tras ser adquirida por Aluminia y se trasladó con los nuevos propietarios a sus instalaciones de Frederiksberg (actualmente Porcelænshaven) en 1884. ​ Købmagergade se convirtió en zona peatonal en 1973, tras el éxito de la peatonalización de Strøget a principios de la década de 1960. ​ Edificios y residentes notables Los edificios de la calle incluyen la Torre Redonda, Regensen y la Mansión Møinichen, actualmente la Oficina de Correos de Købmagergade, con el Museo Postal y Telefónico. El número 42 alberga los antiguos grandes almacenes Varehuset Messen, inaugurados en 1895. El edificio fue diseñado por Emil Blichfeldt y está coronado por una estatua de Hermes de Julius Schultz.​ Actualmente, lo utiliza la Escuela de Negocios Niels Brock de Copenhague, cuyo edificio principal se encuentra en Kultorvet. Arte público, monumentos y memoriales Junto a la Torre Redonda se encuentra un monumento dedicado a los dos poetas del siglo XVIII Peter Herman Wessel y Johannes Ewald. El monumento fue diseñado por Otto Evens e instalado en 1879. Presenta relieves en bronce de los dos poetas.​ Zona comercial Los grandes almacenes Illum se encuentran en la esquina de las calles Købmagergade y Strøget. La cadena de librerías Arnold Busch tiene una tienda insignia de dos plantas en la Torre Redonda. Entre las marcas y cadenas internacionales que tienen tiendas insignia en esta calle se encuentran Esprit, Abercrombie & Fitch, Vans y Diesel.​ Referencias culturales La escena inicial de la novela impresionista Stucco, escrita por Herman Bang en 1887, tiene lugar en Købmagergade, justo antes del cierre de las tiendas.​ Galería de imágenes Referencias Enlaces externos Fuente Fuente censo de 1840 Fuentes
Ringsted Flyveplads

Ringsted Flyveplads (ICAO-lufthavnskode EKRS) er en flyveplads cirka 2 kilometer sydøst for Ringsted by. Den bruges om dagen under visuelflyvereglerne og drives af Midtsjællands Motorflyveklub. Startbane Flyvepladsens 733 meter lange startbane er af græs, og har banenumrene 05 i den sydvestlige ende, og 23 i den nordøstlige ende. Tærsklen på bane 23 er forskudt og landdistancen er derfor 643 meter. Startbanen er omgivet af en sikkerhedszone, der også bruges som rullevej. I det nordlige hjørne af flyvepladsen ud mod Haslevvej, er der etableret en heliport til brug for Region Sjællands ambulancehelikopter. Her er der etableret en selvstændig landingsplads udført i beton for helikopteren, mandskabsfaciliter i en ny bygning, samt parkeringsplads for kørende hertil. Radioflyveplads Til flyvepladsen er knyttet en bestemt radiokanal, som primært bruges af de fly, der flyver til og fra flyvepladsen til at orientere hinanden om deres tilstedeværelse og hensigter. Der kan lejlighedsvis sidde en person ved en radio på samme frekvens nede på selve flyvepladsen, men vedkommende er ikke flyveleder, og har ikke autoritet til at give flyene klareringer ("ordrer"). Af hensyn til sikkerheden omkring starter og landinger, meddeles ambulancehelikopterens udrykninger over denne kanal. Fly på og omkring flyvepladsen, skal i disse tilfælde i videst muligt omfang give plads til helikopteren. Eksterne henvisninger Ringsted Flyveplads
Mariendal Church

Mariendal Church (Danish: Mariendals Kirke) is a church in the Frederiksberg district of Copenhagen, Denmark. History Mariendal parish was disjoined from that of St. Thomas' in 1905 when the owners of the Mariendal estate, Niels and Thora Josephsen, donated the building site and most of the funds needed for constructing the church and the parish hall. The street name Nitivej is a concentration of the couple's initials, "NJTJ". The Copenhagen Church Foundation erected a temporary church in coconut coir, a mixture of fibers from coconut and plaster, which was moved to a new church project in 1908. Architecture The present Mariendal Church is built to a Historicist design. It stands on a granite plinth and a rose window and a loggia dominate the facade. Interior The barrel vaulted church room has a carved choir pulpit and wooden galleries in Art Nouveau style on three sides. In a crypt under the choir rest the remains of Niels and Thora Josephsen. Knud Larsen's original altarpiece has been integrated in a new decoration of the church's choir which was carried out in 1988 by artist Mogens Jørgensen. The font by Siegfried Wagner is in granite with bronze-plate. The altar silver is endowed with jewels from Thora Josephsen's personal jewellery. References
Mariendalkerk

De Mariendal Kerk (Deens: Mariendals Kirke) is een kerk in Frederiksberg, een gemeente bij de Deense hoofdstad Kopenhagen. Geschiedenis De parochie werd in 1905 uit een opsplitsing van de Sint-Thomasgemeente gesticht, toen de eigenaren van het landgoed Mariendal, Niels en Thora Josephsen, een stuk bouwgrond schonken en een groot deel van de bouwkosten ter beschikking stelden voor de oprichting van een nieuwe kerk en pastorie. De straatnaam Nitivej is een samenvoeging van de initialen van het echtpaar NJTJ. Aan de bouw van de nieuwe kerk in 1908 ging een tijdelijk kerkgebouw vooraf. Interieur Het interieur wordt overdekt door een tongewelf. De preekstoel en galerijen werd in Art-Nouveaustijl vormgegeven. Knud Larsens oorspronkelijke altaarstuk werd geïntegreerd in een nieuwe herinrichting van het koor, dat in 1988 werd uitgevoerd door de kunstenaar Mogens Jørgensen. Het doopvont van Siegfried Wagner is van graniet met bronzen beslag. Het altaarzilver is versierd met edelstenen van Thora Josephsens persoonlijke sieraden. In een gewelf onder het koor bevindt zich de laatste rustplaats van Niels en Thora Josephsen. Architectuur De Mariendal Kerk betreft een historiserend ontwerp van Thorvald Jørgensen. Het kerkgebouw staat op een granieten buitenplint. De gevel wordt door een roosvenster en een loggia gedomineerd. Externe links (da) Website van Mariendal's Kerk (da) De kerk op Korttilkirken.dk
Ørnehøj Golfklub

Ørnehøj Golfklub har hjemme på et højt kuperet areal ved Lundegårde, et par kilometer sydvest for Gistrup og ca. 10 km sydøst for Aalborg. Klubbens bane har 27 huller. På banen ligger syv gravhøje, her i blandt Ørnehøje, som har givet navn til klubben. Klubben har 1.459 medlemmer pr. 31. juli 2019. Klubbens faciliteter findes i en af de tre gamle gårde og omfatter bl.a. en café. Klubben blev stiftet i 1991 af en række medlemmer af Aalborg Golf Klub, som her oplevede kapacitetsproblemer. Jorden blev købt af et driftsselskab; allerede i 1992 kunne banen indvies og i 1993 havde banen 18 huller. Konstruktionen med et driftsselskab blev fravalgt i 1995, hvor klubben besluttede selv at overtage jorden. I perioden 2002 - 2006 tilkøbtes en naboejendom, og banen blev udvidet med 9 huller. Referencer Eksterne henvisninger "Klubbens hjemmeside". Aalborg Kommune (december 1991). "Lokalplan 03-022" (PDF). Decker, Richard; m.fl. (2014). GISTRUP - en parcelhusby bliver til. Lokalhistorisk Forening for Gistrup, Nøvling og Visse. ISBN 978-87-994907-2-1.
Julianehøj

Julianehøj er en ombygget jættestue ved Jægerspris Slot på Sjælland mellem Isefjord og Roskilde Fjord. Den ligger lige uden for Slotshegnet og indgår i monumentparken Mindelunden. Jættestuen, som stammer fra ca. 3000 f.Kr., hed oprindelig Monses høj og Væverhøj og blev udgravet og stærkt ombygget i slutningen af 1700-tallet på foranledning af Arveprins Frederik og Ove Høegh-Guldberg. Man fandt menneskeknogler, en kobber- eller bronzedolk samt flintredskaber. Frederik navngav det nye monument efter sin mor enkedronning Juliane Marie. Billedhuggeren Johannes Wiedewelt omdannede 1776-89 jættestuen til Julianehøj med mindesten for hedenske danske konger og udførte 54 monumenter for berømte nordmænd og danskere til den tilstødende mindelund. De skulle forvandle "den Tavse Lund ved Jægerspris til et nordisk Pantheon" Mindelunden skulle være et "peripatetisk" anlæg: man skulle ved vandring fra monument til monument ihukomme de afdøde fra dobbeltmonatkiet Norge-Danmark; det skulle være en opdragende mindepark. Den magtfulde tyske læge og politiker Struensee var blevet henrettet 1772, og man begyndte blandt andet med dette anlæg at interessere sig for den nordiske fortid. Wiedewelt tegnede en ny indgangsportal, den tidligere østvendte indgang blev lukket, og der blev opsat en tavle i norsk marmor over den nye portal med indskriften: JULIANE-HØJ – TIL DEN BEDSTE MODERS MINDE HELLIGES DETTE ÆLDGAMLE MINDESMÆRKE FUNDET I AARET MDCCLXXVI AF ARVE-PRINDS FRIDERICH. På selve jættestuen blev der opsat syv mindestøtter i norsk Gjellebækmarmor med navne på de tidlige sagnkonger: Skjold, Frode Fredegod, Dan Mykillati, Harald Hildetand, Wittekind (fra Sachsen og som tidligere med bestemthed blev anset som stamfar til Den Oldenborgske Slægt), Harald Hårfager (der samlede Norge) og Gorm den Gamle. I 1782 blev en norsk runesten monteret på toppen, den såkaldte Igijos sten, fundet i 1781 i en grav ved gården Stenstad i Telemark. Den arkæologiinteresserede kronprins Frederik undersøgte også gravhøjen i april 1834. Hele monumentet blev restaureret i 1984. Mindelunden i parken og skoven, Slotshegnet, udgør et nationalt kulturhistorisk monument. Anlægget omfatter jættestuen, Julianehøj og 54 mindestøtter. Scavenius kalder anlægget et hovedværk i præromantisk havekunst. Se også Gravhøje i Nordøstsjælland Frimurerhave Johannes Wiedewelt Jægerspris Slot Referencer Litteratur Karin Kryger: Mindelunden ved Jægerspris Slot, 2012, ISBN 978-87-995501-0-4 - Om mindeparkens historie og Johannes Wiedewelts 54 mindesmærker opsat 1776-1789 Erik Westengaard: Tankefulde haver, 2001, ISBN 8772419903. - Bogen er en tolkning af de tre romantiske haveanlæg ved Sanderumgaard, Jægerspris Slot og Louisenlund i Slesvig ud fra frimurernes symbol- og tankeverden. Bente Scavenius: Danmarks dejligste haver, 2008, side 223ff med mange billeder af Wiedewelts mindestøtter Sven Thorsen: Julianehøj - Lidt om den arkæologiske undersøgelse af et politisk monument i græstørv og marmor, Særtryk af Antikvariske Studier 8, 1986 Eksterne henvisninger Julianehøj hos Kulturarv.dk "Mindelunden" hos KongFrederik.dk Om Mindeparken Arkiveret 4. marts 2016 hos Wayback Machine hos VisitNordsjelland.dk
Monseshøj

Der Monseshøj (auch Julianehøj genannt) ist ein jungsteinzeitliches Ganggrab, dessen Fassade im 18. Jahrhundert im französischen Stil umgestaltet wurde. Der Julianehøj liegt in der Jægerspris Mark auf dem Gelände des Schlosses Jægerspris auf der dänischen Insel Seeland. Die Megalithanlage der Trichterbecherkultur (TBK), entstand zwischen 3500 und 2800 v. Chr. Der Hügel ist etwa 3,5 m hoch und hat 35,0 m Durchmesser. Die am Südende offene, ovale, etwa 8,0 m lange, 1,9 m breite und 1,75 m hohe Kammer besteht aus 15 Tragsteinen und fünf Decksteinen. Das Ganggrab wurde restauriert und etwas verändert. Der Gang wurde nicht ausgegraben. Im Jahr 1776 wurde der Monseshøj von Erbprinz Friedrich und seinem Kabinettssekretär Ove Høegh-Guldberg ausgegraben. Da man annahm, dass es sich um ein altes Königsgrab handelte, wurde beschlossen, den Hügel zum Nationaldenkmal zu machen. Der Bildhauer Johannes Wiedewelt löste die Aufgabe der Gestaltung, indem er den Hügel in eine terrassierte Anlage mit geschnittenen Hecken, Bäumen und sieben Marmorsäulen zum Gedenken an die sagenhaften „heidnischen Könige“ verwandelte. Der Eingang zum Grabmal wurde mit einem pompösen Marmorportal markiert. Das Ganze wurde von einem hohen Zaun umgeben. Der Name Julianehøj war eine Hommage an die Königswitwe Juliane Marie (1729–1796). Später legte man den Runenstein N KJ81 oder NIæR 9 (auch Igijon‘s Hallar genannt) aus dem 5. Jahrhundert, aus Quarzit auf den Julianehøj. Er stammt von Stenstad in der Fylke Telemark in Norwegen und trägt eine urnordische Inschrift. In der Nähe liegt das Ganggrab im Jægerspris Skove. Siehe auch Nordische Megalitharchitektur Großsteingräber in Dänemark Literatur Ingrid Falktoft Anderson: Vejviser til Danmarks oldtid. Wormianum, Højbjerg 1994, ISBN 87-89531-10-8, S. 270. Klaus Ebbesen: Danmarks megalitgrave. Band 2: Katalog. Attika, Kopenhagen 2008, ISBN 978-87-7528-731-4, Nr. 74. Karsten Kjer Michaelsen: Politikens bog om Danmarks oldtid. Politiken, Kopenhagen 2002, ISBN 87-567-6458-8, S. 201. Weblinks Beschreibung und Bilder (dänisch) Beschreibung und Bilder (englisch)
Meilgaard

Meilgaard er en gammel hovedgård, som nævnes første gang i 1345. Gården ligger i Glesborg Sogn i Norddjurs Kommune. Hovedbygningen er opført i 1573, men er øget med en etage i 1888-1891. Bygningen blev 26. februar 2003 raseret af en brand, men er genopført 2004-2006. Meilgård Gods er på 2073 hektar med Østergaard og Birkelund. Ejere af Meilgård (1340-1345) Niels Griis (1345-1370) Vogn Pedersen (1370-1390) Peder Markvardsen Skjernov (1390-1440) Markvard Pedersen Skjernov (1440-1461) Markvard Markvardsen Skjernov (1461-1476) Enke Fru Skjernov (1476-1480) Iver Andersen Skjernov (1480-1499) Markvard Iversen Skjernov (1499-1540) Niels Markvardsen Skjernov (1540) Niels Nielsen Skjernov (1540-1560) Niels Markvardsen Skjernov (1560-1565) Dorte Nielsdatter Tornekrands gift Skjernov (1565-1577) Axel Sørensen Juul (1577-1589) Absalon Axelsen Juul (1589-1604) Ove Axelsen Juul (1604-1613) Frands Ovesen Juul (1613-1619) Jørgen Kaas (1619-1634) Dorte Frandsdatter Juul gift Kaas (1634-1663) Christoffer Bille / Steen Bille (1663-1681) Erik Høg Banner (1681-1689) Iver Juul Eriksen Høg Banner (1689) Helle Trolle gift (1) Høg Banner (2) Krag (1689-1694) Palle Krag (1694-1703) Adam Ernst von Pentz (1703-1708) Henrik Bille (1708-1711) Ingeborg Christine Adamsdatter von Pentz gift (1) Bille (2) Sehested (1711-1719) Kjeld Krag Sehested (1719-1720) Slægten Sehested (1720-1737) Poul Rosenørn (1737-1747) Johan Nicolaj Poulsen Rosenørn (1747-1752) Sophie Amalie Dyre gift (1) Rosenørn (2) von der Osten (1752-1769) Otto Christopher von Osten (1769-1783) Christian Kallager (1783-1800) Hans Friedrich von Brüggermann (1800-1804) Charlotte Dorothea Gotholdine von Körbitz gift von Brüggermann (1804) Peter Andreas Kolderup-Rosenvinge / P. Schandorff (1804-1810) Adam Christoffer von Knuth (1810-1823) Lars Lassen (1823-1839) Den Danske Stat (1839-1840) H.P. Hansen (1840-1845) Peter Carl Ferdinand de Neergaard (1845-1868) Christian Frederik Olsen (1868-1888) Christian Frederik Theophilus Alexander baron Juel-Brockdorff (1888-1931) Niels Joachim Christian Gregers Iuel (1931-1941) Christian Frederik Nielsen Iuel (1941-1959) Kate Harriet Ryan Treschow gift Iuel (1959-1986) Niels Christiansen Iuel (1986-) Michael Frederik Nielsen Iuel Eksterne henvisninger Meilgård Gods Kilder J.P. Trap: Danmark 5.ugave, Kraks Landbrug
Meilgaard

Meilgaard est un château du Danemark situé sur la paroisse de Glesborg (da) dans la commune de Norddjurs. Il s'étend sur 20,73 km2. Histoire Il est mentionné pour la première fois en 1345. Le bâtiment principal a été construit en 1573 et a été rénové et agrandi de 1888 à 1891. En 1848, le musée national du Danemark y organise des fouilles archéologiques sous la direction de Jens Jacob Asmussen Worsaae qui conclut que les coquilles d'huîtres qui y sont découvertes sont des résidus de repas d'un établissement de l'âge de pierre. Le lieu est reconnu comme un des sites archéologiques majeurs du Danemark. Le 26 février 2003, un incendie ravage le château qui est reconstruit de 2004 à 2006. Liste des propriétaires Notes et références Lien externe Site officiel Portail des châteaux Portail du Danemark Portail de l’archéologie