NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Årup Kirke

Årup Kirke ligger i Aarup på Fyn ca. 15 km NØ for Assens (Region Syddanmark). Kirken blev bygget i 1903 og blev tegnet af arkitekten N. P. Jensen. I 1999 blev kirken renoveret af Jørgen Ganshorn og Gunhild Rudjord, som også lavede udsmykning af keramik og sammensatte udsmykningens farver. Kirken er bygget af røde mursten og har mørkegråt tårn. Den er en almindelig bykirke. Galleri Eksterne kilder og henvisninger aarupkirke.dk Byggeår for kirker Arkiveret 14. august 2009 hos Wayback Machine Årup Kirke hos KortTilKirken.dk
Kościół w Aarup

Kościół w Aarup – luterańska świątynia parafialna w duńskim mieście Aarup, na wyspie Fionia. Historia Przed budową obiektu miasto należało do parafii Skydebjerg. W 1892 roku rozpoczęto zbiórkę na budowę nowego kościoła. 23 października 1902 wmurowano kamień węgielny, a 8 listopada 1903 konsekrowano świątynię. Budowa kosztowała około 24 000 ówczesnych koron duńskich. W 1913 roku wykonano organy, obecne pochodzą jednak z 1968 roku. Architekt Jørgen Ganshorn był odpowiedzialny za renowację, która rozpoczęła się w 1997 roku. Przypisy
Åstrup Kirke (Faaborg-Midtfyn Kommune)

For alternative betydninger, se Åstrup Kirke. (Se også artikler, som begynder med Åstrup Kirke) Åstrup Kirke ligger i landsbyen Åstrup ca. 8 km ØSØ for Faaborg (Region Syddanmark). Eksterne kilder og henvisninger Åstrup Kirke Arkiveret 30. januar 2011 hos Wayback Machine på nordenskirker.dk Åstrup Kirke på KortTilKirken.dk
Øby (Viborg Kommune)

For alternative betydninger, se Øby. (Se også artikler, som begynder med Øby) Øby er en lille landsby i Midtjylland, beliggende i Viskum Sogn, ca. 15 kilometer fra Viborg. Landsbyen ligger i Viborg Kommune og tilhører Region Midtjylland. Øby er placeret på bakkedraget "Ø" (Ø Bakker el. Ø-knuden), der midt i et fredet, lyngklædt og meget kuperet terræn skyder sig op som en "ø" mellem to lavtliggende engarealer ud mod Nørreådalen. Området ligger som en naturskabt ø, midt i og omgivet af Nørreås naturlige løb. Et gammelt sagn fortæller at Kong Dan, (der formentlig også gik under navnet Halvdan den Gamle, Danmarks første konge omkring år 300-400, og ham som landet er opkaldt efter) skulle ligge begravet i Ø Bakker i fuld udrustning. Ø Bakker var i stenalderen en rigtig ø i den fjord, som udfyldte Nørreådalen, og forløb fra Randers Fjord og næsten helt ind til Viborg. Det langstrakte bakkedrag, der strækker sig gennem landskabet godt 50 meter højere end de omkringliggende lavområder, undgik af uransagelige årsager at blive borteroderet af efteristidens smeltevandsfloder. Øby er et godt udgangspunkt for vandringer i området, og markerede naturstier fører gennem det fredede område, der dækker et areal på ca. 250 ha. Vegetationen er præget af en rig variation af typiske hedeplanter, deriblandt birk, pors, enebær, blåbær, mosebølle, tyttebær, revling samt ulvefod og guldblomme. I Øby var der indtil 1959 en skole. Her voksede folkemindesamleren Evald Tang Kristensen op. Eksterne henvisninger Ø Bakker – Naturbeskrivelse fra Viborg Amt Arkiveret 4. maj 2007 hos Wayback Machine I folderen Vandkraften på Viborgegnen er området beskrevet med angivelse på kort
Øbjerggård

Øbjerggaard er en lille hovedgård, som er dannet af Niels Ryberg i 1774, og er nu en avlsgård under Rosenfeldt Gods. Gården ligger i Køng Sogn i Vordingborg Kommune. Hovedbygningen er opført i 1846 og ombygget i 1892-1933 Øbjerggaard er på 310 hektar Ejere af Øbjerggaard (1660-1670) Frederik 3. (1670-1699) Christian 5. (1699-1730) Frederik 4. (1730-1746) Christian 6. (1746-1766) Frederik 5. (1766-1774) Christian 7. (1774) Ditlev Staal (1774-1804) Niels Ryberg (1804-1820) Johan Christian Ryberg (1820-1836) Den Danske Stat (1836-1840) Christian Ludvig Klingberg (1840-1845) Enke Fru Augusta Klingberg (1845-1854) Frederik von Buchwald (1854-1887) Carl Valdemar von Buchwald (1887-1889) Enke Fru von Buchwald (1889-1913) J. W. C. Krieger (1913-1918) Aage Carl Eduard Faye (1918-1920) Knud Hansen / Valentin Hansen (1920-1925) J. Brabæk (1925) Udstykningsforeningen For Sjælland Og Fyns Stifter (1925-1931) W. Kjær (1931-1933) J. E. Nielsen (1933-1957) Hans Christian Sonne (1957-1965) Holger W. Tillisch (1965-1995) Erik Holgersen Tillisch (1995-) Oscar Peter Eriksen Oxholm Tillisch Kilder J. P. Trap: Danmark 5.udgave, Kraks Landbrug
Øjesø

Øjesø er en klarvandet ca 3 hektar stor lobeliesø i det nordvestlige Himmerland. Søen ligger i Øjesø Plantage, der blev tilplantet med nåletræer i 1890'erne. Plantagen blev omkring 1916 udstykket i store sommerhusparceller. 1 km vest for Øjesø ligger den noget større Sjørup Sø. Søen har en gennemsnitlig dybde på 1,3 m. Øjesø er en af Danmarks mest kalkfattige og uforurenede søer, men den er under stærk tilgroning med især tørvemosser, der på længere sigt vil omdanne den til en højmose. Denne udvikling kan ikke længere opleves ret mange steder i Danmark. Søen har ikke afløb og er nærmest delt i to, idet en kun 0,2 m dyb ryg går tværs over søen og ses bevokset, når vandstanden er lav. I Øjesø findes en svindende bestand af Tvepibet Lobelie og en rørskov med Tagrør, Rørgræs og Almindelig Sumpstrå. Desuden findes Blåtop, Dusk-Fredløs, Lyse-Siv, Enkelt Pindsvineknop, Liden Soldug og Rundbladet Soldug. I 1967 rejste Danmarks Naturfredningsforening en fredningssag for Øjesø og de nærmeste omgivelser, og 9 ha blev fredet i 1971, bl.a. for at forhindre udledning af spildevand fra sommerhusene. Øjesø trinbræt Himmerlandsbanerne havde fra 1933 trinbræt ½ km vest for søen, men det blev nedlagt pga. manglende brug. I 2006 blev sporet fjernet, og Himmerlandsstien blev anlagt på det nedlagte banetracé. Galleri Noter Eksterne kilder/henvisninger Danmarks Søer, Søerne i Nordjyllands og Viborg Amter, af Thorkild Høy m.fl. ISBN 87-7717-200-0 fredninger.dk med link til fredningskendelsen
Øksnehallen

Øksnehallen er en udstillingsbygning, der ligger i den Brune kødby i København med indgang fra Kvægtorvet, der støder op til Halmtorvet. Øksnehallen blev oprindeligt opført som kvægtorv, efter at Københavns Magistrat havde foreslået at bevilge 693.158 kr. til den i 1899. Hallen blev tegnet af Ludvig Fenger og blev opført af Stadsarkitektens Direktorat i 1901. Den havde plads til 1600 stykker kvæg, men efter omkring 20 års drift levede den ikke længere op til de strengere krav til hygiejnen. Så i 1934 blev den Hvide kødby opført, hvor slagtningen herefter blev foretaget. Frem til 1960'erne blev Øksnehallen så brugt til opstaldning af kvæg, hvorefter området blev benyttet af Københavns Fragtmandscentral. I 1984 blev Øksnehallen og sidestaldene fredet, men først i 1993, i forbindelse med byfornyelsen på Vesterbro begyndte en renovering Øksnehallen til den kultur-og udstillingshal, den fremtræder som i dag. Øksnehallen blev i sin nuværende form indviet i juni 1997, som en del af Kulturby 96. Renoveringen blev udført så miljøvenligt som muligt. Blandt andet blev alle sten i gulvet støbt af det gamle, ophuggede gulvmateriale. Alt regnvand der falder på bygningens 8000 m2 tag bliver opsamlet og benyttes til toiletskyl mv. DGI-byen overtog pr. september 2005 forpagtningen af Øksnehallen for en ti-årig periode. Dette skete efter en længere periode, hvor Københavns Kommune varetog driften med et betydeligt underskud. Af hallens målsætning fremgår det, at minimum 43 % af de afholdte arrangementer skal være kulturarrangementer, og de resterende 57 % kan være erhvervsrettede. Blandt de tilbagevendende arrangementer der afholdes i Øksnehallen er Copenhagen Comics og Historiske Dage. Referencer Eksterne henvisninger
Øksnehallen

Øksnehallen (dänisch für Die Ochsenhalle), einst eine Verkaufshalle für Rinder, ist heute ein multifunktionales Ausstellungszentrum im „braunen“ Abschnitt des ehemaligen Fleischereiviertels Kødbyen im Zentrum Kopenhagens. Die im Jahr 1901 errichtete Halle dient mittlerweile als Austragungsort für eine Vielzahl von Veranstaltungen, darunter jährlich stattfindende Modemessen. Ihre Geschichte spiegelt die städtische Entwicklung und den kulturellen Wandel Kopenhagens über mehr als ein Jahrhundert wider. Geschichte Øksnehallen wurde 1901 nach den Entwürfen des Architekten Ludvig Peter Fenger als Teil des Kvægtorvets, dem Viehmarkt Kopenhagens, errichtet. Der Name „Øksnehallen“ leitet sich von øksne, der alten Mehrzahlform von okse (deutsch Ochse), ab und verweist auf ihre ursprüngliche Funktion als Verkaufshalle für Rinder. Mit einer überdachten Fläche von 5250 m² bot die Halle Platz für bis zu 1600 Rinder. Mit der Verlagerung der Aktivitäten des Viehmarkts in den 1950er-Jahren in die neu errichteten Gebäude der Weißen Fleischstadt (Den Hvide Kødby) erlebte Øksnehallen verschiedene Nutzungsphasen. Im Jahr 1984 wurde das Gebäude unter Denkmalschutz gestellt, und 1993 führte die Kommune Kopenhagen eine umfassende Renovierung durch, wobei Personen in Jobtraining und Ausbildung beteiligt waren und ökotechnologische Prinzipien zur Anwendung kamen. Seit 2005 wird Øksnehallen von der ehemaligen Danske Gymnastik & Idrætsforeninger (heute DGI) betrieben und bildet zusammen mit der CPH Conference den Rahmen für deren Tagungsgeschäft in Kopenhagen. Die Entscheidung, DGI-byen als Pächter für Øksnehallen auszuwählen, stieß damals auf Kritik seitens der Modeindustrie und einiger politischer Parteien. Kritiker bemängelten, dass die Entscheidung hauptsächlich auf finanziellen Überlegungen basierte und das kreative Potenzial der Halle untergraben könnte. Während der COVID-19-Pandemie diente die Halle als Impfzentrum. Nutzung Die Halle beherbergt große Ausstellungen und Veranstaltungen, einschließlich einer zweimal jährlich stattfindenden Modemesse. Øksnehallen hat sich von einem Handelszentrum für Vieh zu einem wichtigen kulturellen Veranstaltungsort entwickelt, der eine breite Palette von Aktivitäten unterstützt. Die Halle spielt eine zentrale Rolle im städtischen Leben Kopenhagens und fördert die lokale Wirtschaft durch die Ausrichtung internationaler Ereignisse wie Modemessen. Øksnehallen steht als Beispiel für die Fähigkeit historischer Gebäude, sich neuen städtischen und kulturellen Anforderungen anzupassen. Weblinks Einzelnachweise
Øksnehallen

Øksnehallen is an exhibition space located on Halmtorvet in the Vesterbro district of Copenhagen, Denmark. The building is a former market hall, part of the Brown Meat District. History The Cattle Market opened on 28 November 1879. Øksnehallen was built in 1891 to a design by city architect Ludvig Fenger. It housed dealers' offices and had a capacity for 1600 head of cattle. The market hall remained in use until the White Meat Market was inaugurated in the 1959s. Øksnehallen was converted into an exhibition space in connection with Copenhagen's status as European Capital of Culture in 1996. It has been operated by DGI-byen since September 2005. Current use Øksnehallen is used for a wide array of events, including art exhibitions, flea markets, conferences and fashion shows. It houses the VISION event during Copenhagen Fashion Week. References External links Official website
Ørndrup

Ørndrup er en gammel hovedgård, som nævnes første gang i 1345. Gården ligger i Vester Hornum Sogn, Aars Herred, Ålborg Amt, Farsø Kommune. Hovedbygningen er opført i 1894 Ørndrup Gods er på 208 hektar med Ørndrup Vestergård Ejere af Ørndrup (1345-1360) Peder Lauridsen Panter (1360-1385) Gunde Jacobsen (1385-1408) Peder Nielsen (1408-1508) Kronen (1508-1536) Niels Clemmentsen (lensmand) (1535-1558) Christoffer Kruse (lensmand) (1558) Kronen (1558-1577) Jakob Christensen Harbou (1577-1610) Kronen (1610-1624) Mikkel Nielsen Tornekrans (1624-1650) Anders Friis (1650-1653) Slægten Harbou (1653-1656) Slægten Worm (1656-1659) Slægten Kaas (1659-1662) Slægten Krage (1662-1667) Dorte Daa (1667-1672) Christen Jacobsen / Jacob Lambertsen (1672-1679) Peder Jensen (1679-1695) Niels Hofmand (1695-1710) Christian Jensen Berregaard (1710-1713) Enke Fru Berregaard gift Kampmann (1713-1743) Hak Henriksen Kampmann (1743-1753) Jens Christiansen Berregaard (1753-1763) Jens Kjær (1763-1765) Vibeke Marie Cathrine Hagedorn gift (1) Kjær (2) Tomsgaard (1765-1771) Christian Tomsgaard (1771-1777) Mads Speitzer (1777-1783) Søren Thomsen Nysum (1783-1789) Frederik Rubeck Christian Bülow (1789-1797) Christian C. von Lüttichau (1797-1798) Slægten von Lüttichau (1798-1846) Jens Christensen (1846-1872) Mikkel Kjeldsen (1872-1876) Th. Weinschenck (1876-1880) Per Kjeldsen (1880-1905) A. H. Schjerup (1905-1916) J. H. Spliid (1916-1917) Konsortium (1917-1918) P. E. Hvolbøll (1918-1920) A. Dreyer (1920-1924) P. E. Hvolbøll (1924-1927) Christian Nielsen (1927-1928) Christensen / Jensen (1928-1967) J. J. Boesen (1967-1997) Kjeld Monk Rasmussen (1997-) Kjeld Monk Rasmussen / Jesper Monk Rasmussen Kilder J. P. Trap: Danmark 5.udgave. Kraks Landbrug
Ørsted Kirke (Norddjurs Kommune)

For alternative betydninger, se Ørsted Kirke. (Se også artikler, som begynder med Ørsted Kirke) Ørsted Kirke ligger i Ørsted i Rougsø Herred i Norddjurs Kommune. Kirken er beliggende godt 5 kilometer nord for Allingåbro. Eksterne kilder og henvisninger Ørsted Kirke Arkiveret 31. januar 2011 hos Wayback Machine hos nordenskirker.dk Ørsted Kirke hos KortTilKirken.dk
Ørum Kirke (Norddjurs Kommune)

For alternative betydninger, se Ørum Kirke. (Se også artikler, som begynder med Ørum Kirke) Ørum Kirke ligger i byen Ørum, ca. 12 kilometer vest for Grenaa. Kirken består af et romansk skib samt gotisk kor, sakristi, tårn og våbenhus. Da det gotiske kor kom til i midten af 1400-tallet fik skibet krydshvælv i lighed med koret. Kort herefter blev sakristiet føjet til mod nord, mens tårnet blev opført ca. 1510-20. I første halvdel af 1500-tallet fik kirken også kalkmalerier, men de er i dag overhvidtet. Tårnet blev delvist ombygget i 1833, hvilket er markeret med årstallet og Frederik 6.s monogram på sydsiden af tårnet, som er ommuret i små sten. I 1961-62 blev kirken hovedistandsat ved arkitekt A. Graae, i hvilken forbindelse sakristiet fik en direkte indgang udefra mod nord. Kirkens altertavle er fra 1592 og i midtfeltet ses et maleri af Constantin Hansen med kvinderne ved graven som motiv. Døbefonten er romansk med glat kumme og af den såkaldte Djurslandstype. Dåbsfadet er et sydtysk arbejde fra ca. 1575. Prædikestolen er fra 1602. På kirkegården ses sydvest for tårnet et gravmonument for birkedommer Laurits Jespersen (1763-1804) og vest for våbenhuset ligger en ældre gravsten, som i dag er svær at tyde. Nordvest for kirken findes præstegården, som er opført i 1952 til erstatning for en netop nedbrændt præstegård af betydelig ældre dato. Syd for præstegården ses en mindesten for Vilhelm Beck (1829-1901), som var præst ved kirken i årene 1866-74. Stenen er den gamle overligger fra kirkens syddør og teksten på stenen lyder: Over Kirkedør jeg laa mens ind og ud de Slægte gaa Nu staar jeg her og minder om Aandens friske Vaar som Sjæle fandt og finder fra Vækkerens første Aar Vilhelm Beck 1866 – 74 Eksterne kilder og henvisninger Trap Danmark, 5. udgave Ørum Kirke hos KortTilKirken.dk
Ørum Church (Norddjurs Municipality)

Ørum Church (Danish: Ørum Kirke) is a church in the village of Ørum Djurs in Norddjurs Municipality. The church was established in the 12th century and operates as the central church in Ørum Sogn within the Diocese of Aarhus. Ørum Sogn has approximately 1,600 members within the Church of Denmark. History The church began construction in the 12th century and consists of a romanesque nave and a gothic choir, sacristy, bell tower, and church porch. In the first half of the 16th century the church was decorated with frescos, but they were greatly damaged and have since been painted over. The tower was partially rebuilt in 1833, at which time the monogram of King Frederick VI of Denmark was embedded in the southside of the tower. The church was again renovated in 1961, mainly by the architect A. Graae. During the renovations the sacristy was given its own entrance on the church's northern side. The clergy house is northwest of the church and was built in 1952 after a considerably older clergy house burned down. South of the clergy house lies a memorial stone for Vilhelm Beck (1829-1901), who was a priest at the church from 1866 until 1874. The stone was the old lintel above the church's south door. The text on the stone reads: References External links Media related to Ørum Kirke (Norddjurs Kommune) at Wikimedia Commons
Øster Hassing Kirke

Øster Hassing Kirke er beliggende i Øster Hassing i Øster Hassing Sogn i Aalborg Stift. Kirken er opført i 1880 og tegnet af arkitekt J.E. Gnudtzmann som også har tegnet Vor Frue Kirke, Aalborg. Der er 200 siddepladser i kirken. Kirkens prædikestol menes at stamme fra ca. år 1600. Den bærer 6 billedudskæringer der forestiller 6 højdepunkter i Jesu liv og gerning: Jesu fødsel, Jesu dåb, korsfæstelsen, opstandelsen, himmelfarten og Jesus som verdens Herre. Døbefonten har tidligere stået i den gamle kirke. Øster Hassing kirke har 2 kirkeklokker. Den største og ældste, der formentlig stammer fra 1846, er overført fra den gamle kirke. Den mindre klokke er fra 1966. Ca. 1 kilometer vest for den nuværende kirke ligger den gamle kirkegård, hvor også den gamle kirke tidligere lå. Jens Jacob Jensen har været ansat som sognepræst i både Øster Hassing og Gåser sogn i mange år. Noter Eksterne henvisninger Øster Hassing Kirke hos KortTilKirken.dk aalborgstift.dk: Øster Hassing gamle kirke Arkiveret 15. marts 2016 hos Wayback Machine, hentet 15. marts 2016 Kirsten Sønderkær Brix: Om Øster Hassing Gamle Kirkegård Arkiveret 15. marts 2016 hos Wayback Machine, hentet 15. marts 2016
Øster Tørslev Kirke

Øster Tørslev Kirke er en kirke i landsbyen Øster Tørslev knap 18 kilometer nordøst for Randers. Den er opført i 1876, delvist af materialer fra en nedreven romansk kirke på samme sted, efter tegning af Frits Uldall. Kirken hørte tidligere til Gjerlev Herred, Randers Amt). Referencer Eksterne kilder og henvisninger Øster Tørslev Kirke hos KortTilKirken.dk
Østergård (Munkebo Sogn)

For alternative betydninger, se Østergård. (Se også artikler, som begynder med Østergård) Østergård også kaldet Kiil eller Kiilegaard er en lille herregård cirka 1 km vest for Kertinge Nor på Fyn. Godset blev oprettet i 1584. Navnet Østergård er fra 1598, hvor godset lå i den østlige ende af Kølstrup Sogn. 1683 nedlagdes nabo-hovedgården Trellerup og jorden lagdes ind under Østergård. Hovedbygningen er opført i 1731. Fra 1751 ligger Østergård i Munkebo Sogn, Bjerge Herred, Munkebo Kommune. Østergård Gods er på 321 hektar med Carolinelund Ejere af Østergård (1470-1584) Forskellige Ejere (1584-1599) Anders Eriksen Kaas (1599-1632) Hans Andersen Kaas (1632-1643) Jørgen Hansen Kaas / Niels Hansen Kaas (1643-1644) Christian 4. (1644-1658) Ulrik Christian greve Gyldenløve (1658-1663) Joh. Boysen (1663-1668) Jørgen Mathisens dødsbo (1668-1672) Hans Hansen (1672-1676) Abel Cathrine, enken. Hun købte 1673 Ulriksholm, som i mere end 100 år var i slægten Brügmann's eje. (1676-1687) Nicolaus von Brügmann (1687-1698) Hedvig Spend, enken (1698-1703) Daniel von Brügmann (1703-1736) Godske Hans von Brügmann (1736-1781) Caspar Hermann von Brügmann (1781-1783) Slægten von Brügmann (1783-1801) Ulrich Wilhelm de Roepstorff (1801-1803) Christian Schmidt / Johannes Schmidt (1803-1849) Johannes Schmidt (1849-1860) Christian Jacob Johan Schmidt (1860-1871) Slægten Schmidt (1871-1885) Enke Fru Anne Christine Holm gift Schmidt (1885-1891) Slægten Holm-Schmidt (1891-1895) Carl August Oldenburg (1895-1922) Otto Schr (1922-1923) Udstykningsforeningen For Sjælland Og Fyn Stifter (1923-1950) Marius Boel (1950-1980) Hans Boel (1980-2005) Mariann Fischer Boel, Hans Laurids Fischer Boel (2005-) Hanne Hansdatter Fischer Boel / Aksel Schwaner-Nielsen Eksterne henvisninger og kilder https://www.danskeherregaarde.dk/nutid/oestergaard-fyn J. P. Trap: Danmark, 5.udgave. Kraks Landbrug
Østergård (Vellev Sogn)

For alternative betydninger, se Østergård. (Se også artikler, som begynder med Østergård) Østergård er en hovedgård i Vellev Sogn i Favrskov Kommune, i det tidligere Houlbjerg Herred Viborg Amt. Gården ligger ca. 4 km. nordøst for Vellev Kirke 17 km sydvest for Randers, og lige syd for Langå og Gudenåen. Gården er kendt tilbage til omkring år 1400, hvor den blev pantsat af Niels Kragh til Niels Mandrup. I 1460 ejedes den af Eggert Vesteni, som i 1497 overdrog den til Axel Lagesen Brock. I 1501 ejedes den af rigshofmester Mogens Gøye. I slutningen af 1500-tallet ejedes den af Hans Johansen Lindenov til Fovslet og Gavnø, der i 1581 mageskiftede den til Frederik 2. Kronen mageskiftede til Henrik Thott i 1661, der samme år solgte til rentemester og senere finansminister Mogens Friis, der i 1672 gjorde den til en del af det da oprettede Grevskabet Frijsenborg. Ved opløsningen af grevskabet i 1920 som følge af lensafløsningen, blev Østergård først overtaget af Statens Jordlovsudvalg og dernæst to år senere udstykket 11 statshusmandsbrug på på en del af Østergårds jorder, mens hovedparcellen blev overtaget af forpagteren Jacob Hjort. Hjort solgte gården i 1923 til godsejer P. Lindbøg Hansen. Dennes søn, godsejer Viggo Lindbøg Hansen solgte gården i 1992 til Chr. L. Andersen som i sin ejertid forbedrede gården meget. Denne solgte i 2002 gården til Bo Hansen. Den nuværende hovedbygning er opført i årene 1839-1841 og blev fredet i 1993 som eksempel på et intakt anlæg fra senklassicismen. Eksterne kilder og henvisninger Gårdens historie J.P. Trap: Danmark, bd. 7 Viborg Amt, femte udgave 1962. Sagsbeskrivelse hos Kulturarvsstyrelsen
Østrupgård (Kirkerup Sogn)

For alternative betydninger, se Østrupgård. (Se også artikler, som begynder med Østrupgård) Østrupgård pr. Veksø er en gammel hovedgård, Store Valbyvej 276 i Kirkerup Sogn, oprindeligt i Sømme Herred, Roskilde Amt, nu i Roskilde Kommune på Sjælland. Den var i et længere tidsrum ejet af slægten Falsen. Østrupgårds hovedbygning er opført i 1819 og er restaureret og moderniseret, senest i 2001. Bygningen, der i 1959 blev fredet i klasse B (klasserne bortfaldet i 1980), ligger nord og vest for haven. Bygningen er opført i ét stokværk, over høj kælder, med gennemgående frontspids og tag dels af kobber, dels af tegl. Der hører to nyere lader til anlægget, fra henholdsvis 1987 og 2001.
Dolmen von Ellidshøj

Der Dolmen von Ellidshøj (dänisch auch Ellehøj oder Ellenhøj genannt) liegt zwischen Einfamilienhäusern in der zu Aalborg gehörenden Gemeinde Ellidshøj in Himmerland im nördlichen Jütland, 15 km südlich von Aalborg in Dänemark. Das Großsteingrab stammt aus der Jungsteinzeit (etwa 3500–2800 v. Chr.) und ist eine Megalithanlage der Trichterbecherkultur (TBK). Neolithische Monumente sind Ausdruck der Kultur und Ideologie neolithischer Gesellschaften. Ihre Entstehung und Funktion gelten als Kennzeichen der sozialen Entwicklung. Beschreibung Es ist ein großer Nordost-Südwest-orientierter Polygonaldolmen mit einer 3,2 m langen, aus acht Tragsteinen und einem Deckstein gebildeten achteckigen Kammer. Der Deckstein ragt oben und vorne aus dem seiner Einfassung beraubten Rundhügel heraus. Er ist 3,45 m lang, 2,2 m breit und 1,3 m hoch. Alle Steine des Ganges fehlen. Der Zugang zum Dolmen ist 0,6 m breit. Die Anlage wurde 1941 restauriert. Der Dolmen Stenstuen liegt östlich des Dolmen von Ellidshøj. Siehe auch Nordische Megalitharchitektur Die weißen Jungfrauen Großsteingräber in Dänemark Literatur Peter V. Glob: Vorzeitdenkmäler Dänemarks. Wachholtz, Neumünster 1968. Karsten Kjer Michaelsen: Politikens bog om Danmarks oldtid (= Politikens håndbøger.). Politiken, Kopenhagen 2002, ISBN 87-567-6458-8, S. 85 Einzelnachweise Weblinks Kurzbeschreibung und Bild