NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Knabrostræde 21

Knabrostræde 21 is a Neoclassical property in the Old Town of Copenhagen, Denmark. The building is one of the many residential buildings constructed by the industrious master builder Johan Martin Quist in the years after the Copenhagen Fire of 1795. It was listed on the Danish registry of protected buildings and places in 1945 and unlisted in 2019. History 18th century The property was in Copenhagen's first cadastre of 1689 listed as No. 79. It was at that time owned by tailor Lars Eriksen. It was listed as No. 73 and was then owned by the widow of Arent Johansen Krej. The property was destroyed in the Copenhagen Fire of 1795, together with most of the other buildings in the area. The fire sites No. 73 and the adjacent corner property at No. 49 (now Knabrostræde 19) were after the fire acquired by the master builder Johan Martin Quist (1755–1818). A small section of No. 40 was in this connection transferred to the old No. 73. The current building on the site was constructed by Quist in 1797–98. 19th century No. 49B is for some reason missing in the census records from 1801. The property was listed as No. 113 in the new cadastre of 1806. It was at that time owned by a regiment quarter master named Møller. At the time of the 1840 census, No. 113 was home to a total of 31 people. They included royal customs officer Jacob Lorentz Prom (born 1780), master shoemaker Ludvig Christian Prom (born 1814), book printer Marie Irgens (born 1769), coachman (kgl. kavalerkysk) Niels Christian Grækersen (born 1800) and worker Peter Jensen Osberg (born 1794) with their respective households. With the introduction of house numbering in Copenhagen, in 1859, Snaren's Quarter No. 113 became Knabrostræde 21. Architecture The building consists of four storeys over a raised cellar and is seven bays wide. The centrally placed main entrance is topped by a transom window. The roof features five dormer windows towards the street. Two perpendicular side wings extend from the rear side of the building. Today The building has been divided into condominiums. References External links Frederikssund Apotek C. Liebenberg
Gyldensteen

For alternative betydninger, se Gyldensteen (adelsslægt). Gyldensteen er en gammel gård, der oprindeligt blev kaldt Enggård og nævnes første gang i 1400. Navnet Gyldensteen er fra 1720, hvor hovedgården fik det nye navn. Gården ligger i Nørre Sandager Sogn, Skovby Herred, Nordfyns Kommune. Hovedbygningen er opført i 1640, ombygget i 1698 og tilbygget i 1800. Gyldensteen Gods er på 1178 hektar med Harritslevgård, Jerstrup, Sandagergård og Eriksholm, plus en golfbane på 145 hektar. Ejere af Gyldensteen (1400-1409) Niels Thomsen (Lunge) (1409-1415) Henrik Nielsen (Lunge) (1415-1418) Berneke Ottesen Skinkel (1418-1450) Herman Bernekesen Skinkel / Otto Bernekesen Skinkel (1450) Hilleborg Ottesdatter Skinkel, gift Gyldenstierne (1450-1460) Knud Henriksen Gyldenstierne (1460-1494) Hilleborg Ottesdatter Skinkel gift Gyldenstierne (1494) Karen Knudsdatter Gyldenstierne, gift Daa (1494-1503) Jørgen Daa (1503-1523) Karen Knudsdatter Gyldenstierne gift Daa (1523-1562) Jesper Jørgensen Daa (1562-1565) Anne Andersdatter Friis gift Daa (1565-1575) Hans Jørgensen Daa / Familien Daa (1575) Hans Jørgensen Daa (1575-1576) Erik Rud (1576) Anna Hardenberg, gift Rud (1576-1604) Knud Eriksen Rud (1604-1630) Corfitz Eriksen Rud (1630) Birgitte Rosensparre, gift Rud (1630) Helvig Corfitzsdatter Rud, gift Krabbe (1630-1655) Gregers Krabbe (1655) Birgitte Gregersdatter Krabbe gift Rosenkrantz (1655-1679) Oluf baron Rosenkrantz (1679-1682) Helle Helene (Olufsdatter) baronesse Rosenkrantz, gift Skeel (1682-1689) Mogens Skeel (1689-1694) Holger Rosenkrantz (1694-1698) Conrad Bierman von Ehrenschild (1698-1715) Martin Conrad Bierman von Ehrenschild (1715-1718) Anne Margrethe von Stöcken, gift von Ehrenschild (1718-1719) Christian Carl Gabel (1719-1749) Jean Henri Huguetan baron d'Odyck lensgreve Gyldensteen (1749-1752) Marguerite Marie Francoise Isdor Jeansdatter lensgrevinde Huguetan-Gyldensteen gift von Knuth (1752-1802) Johan Henrik Eggertsen lensgreve von Knuth-Gyldensteen (1802-1827) Constance Henriette Frederikk Johansdatte lensgrevinde von Knuth-Gylstensteen gift (1) Bernstorff (2) Stolberg (3) Rantzau (4) de Wansonwitz (1827-1837) Andreas Erich Heinrich Ernst lensgreve Bernstorff-Gyldensteen (1837-1898) Johan Hartvig Ernst lensgreve Bernstorff-Gyldensteen (1898-1934) Hugo Kuno Georg lensgreve Bernstorff-Gyldensteen (1934-1954) Erik Adolph Ernst lensgreve Bernstorff-Gydensteen (1954-1984) Carl Johan Fredrik Frantz Hugo Mogens lensgreve Bernstorff-Gyldensteen (1984-) Frants Erich lensgreve Bernstorff-Gyldensteen Kilder Eksterne henvisninger Gyldensteen Gods Arkiveret 2. september 2006 hos Wayback Machine Gyldensteen Golfbane Arkiveret 8. juni 2007 hos Wayback Machine Gyldensteen Golfclub Arkiveret 22. februar 2007 hos Wayback Machine
Gyldensteen

Gyldensteen är ett danskt gods, beläget på Fyn, öster om Bogense. Gyldensteen, som ursprungligen hette Enggaard, har tillhört flera förnäma ätter. Gregers Krabbe byggde vid mitten av 1600-talet det nuvarande slottet av tegel med ornerade och svängda gavlar. Från 1720 var Gyldensteen omkring 200 år (till länsupplösningen grevskap. Förste innehavare var den franske hugenotten, bankiren Jean Henri Huguetan, som köpte egendomen av Christian Carl Gabel. Det ärvdes sedan av grenar av ätterna Knuth och Bernstorff. Nuvarande ägare är Frants Bernstorff-Gyldensteen. Källor Svensk uppslagsbok. Malmö, 1932.
Helnæs Fyr

Helnæs Fyr er et 28 meter højt, firkantet fyr opført i 1901 på Helnæs, en halvø sydøst for Assens på Fyn. Skibe kan se fyret op til 16 sømil borte. Fyrets signal er et sekunds blink efterfulgt af fem sekunders pause. Kildehenvisning Danske fyrtårne: Helnæs Farvandsvæsnet.dk: Dansk Fyrliste 2009 Arkiveret 16. december 2010 hos Wayback Machine
Helnæs Fyr

p4 Helnæs Fyr ist ein Leuchtturm auf der zu Fünen gehörenden Halbinsel Helnæs. Er steht in Lindehoved am westlichen Ende der Halbinsel. Es handelt sich um einen 28 m hohen weißen Turm mit quadratischem Grundriss, der 1900 bis 1901 über der Steilküste errichtet wurde. Bauwerk Der Turm ist im Innern in mehrere Etagen unterteilt, die durch schmale Fenster belichtet werden. Eine vorkragende Aussichtsplattform, die von Konsolen gestützt wird, umgibt das Lampenhaus. Die Felder zwischen den Konsolen sind mit Ziermauerwerk aus rotem Backstein gefüllt. Das zylindrische Lampenhaus mit Kegeldach und Wetterfahne schließt das Bauwerk nach oben ab. Funktion In einer Höhe von 30 Meter über NN sendet der Turm ein Blitzfeuer (Licht kürzer als Dunkel) über den Kleinen Belt, das ca. 16 Seemeilen weit reicht. Die Lichtstärke ist mit 5505 cd angegeben. Die Lichtfarben sind weiß, rot und grün, alle 5 Sekunden wiederholt sich der Vorgang. Für das rote und grüne Licht verwendet man heute Leuchtdioden. Vorher wurde weißes Licht mit farbigen Glas gefiltert, was Verluste der Lichtstärke zur Folge hatte. Vor der Elektrifizierung erzeugte man das Licht zunächst mit einem 5-Docht-Brenner, der aber schon 1907 durch einen Glühstrumpfbrenner für Petroleum ersetzt wurde. Siehe auch Liste von Leuchttürmen in Dänemark Weblinks Dansk Fyrliste 2015. (PDF; 5,3 MB) Søfartsstyrelsen, abgerufen am 15. Januar 2018 (dänisch).
Phare d'Helnæs

Le phare d'Helnæs (en danois : Helnæs Fyr) est un phare situé sur la péninsule d’Helnæs, en Fionie, au Danemark. Il est situé à Lindehoved, à l’extrémité ouest de la péninsule. Il s’agit d’une tour blanche de 28 m de haut et de section carrée, qui a été construite entre 1900 et 1901 au-dessus des falaises. Bâtiment À l’intérieur, la tour est divisée en plusieurs étages, qui sont éclairés par d’étroites fenêtres. Une plate-forme d’observation en saillie, soutenue par des consoles, entoure la lanterne. Les espaces entre les consoles sont remplis de maçonnerie ornementale en brique rouge. La chambre de la lampe, cylindrique avec un toit conique et une girouette, termine le bâtiment au sommet. Fonction À une hauteur de 30 mètres au-dessus du niveau de la mer, la tour envoie un éclair (lumière plus courte que la phase sombre) sur le Petit Belt, qui atteint environ 16 milles marins. L’ouverture est spécifiée comme 5505 cd. Les couleurs de la lumière sont blanc, rouge et vert. Le cycle est répété toutes les 5 secondes. Aujourd’hui, des diodes électroluminescentes sont utilisées pour les lumières rouge et verte. Auparavant, la lumière blanche était filtrée avec du verre coloré, ce qui entraînait une perte d’intensité lumineuse. Avant l’électrification, la lumière était initialement produite par un brûleur à 5 mèches, mais celui-ci a été remplacé en 1907 par un manchon à incandescence alimenté au pétrole. Voir aussi Liste des phares et de bateaux-phares du Danemark Notes et références (de) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en allemand intitulé « Helnæs Fyr » (voir la liste des auteurs). Liens externes « Dansk Fyrliste 2009 » [archive], sur Farvandsvæsnet.dk, 16 décembre 2010 « Dansk Fyrliste 2015 », sur Søfartsstyrelsen. « Helnæs », sur Danske fyrtårne (consulté le 14 décembre 2024). (da) Jørgen Frandsen, « Helnæs (Lindehoved) fyr », sur Danskefyr.dk (consulté le 14 décembre 2024). (da) « HELNÆS FYR », sur Björn Even's Blog (consulté le 14 décembre 2024). (da) « Helnæs Fyr », sur Historisk Atlas (consulté le 14 décembre 2024). (da) Niels Ulrik Hansen, « Helnæs », sur Lex (consulté le 14 décembre 2024). (da) « Fiskeplads - Helnæs Fyr », sur VisitAssens. (da) « Helnæs Fyr », sur Fluefiskersiden. Portail des phares Portail du Danemark Portail du XXe siècle
HEART

For alternative betydninger, se Heart. HEART – Herning Museum of Contemporary Art er et 5.600 kvadratmeter stort kunstmuseum i Herning, tegnet af den amerikanske arkitekt Steven Holl. Det åbnedes i 2009. Tidligere hed museet Herning Kunstmuseum og havde til huse i en tidligere skjortefabrik Angligaarden ejet af Aage Damgaard. Herning Kunstmuseum blev stiftet i 1977, da Aage Damgaard sammen med Herning Kommune donerede værker fra deres samlinger til museet. Heart er placeret i Hernings erhvervs- og kulturområde, Birk Centerpark og har som naboer Carl-Henning Pedersen og Else Alfelts Museum, Ingvar Cronhammars Elia-skulptur og den gamle skjortefabrik, Angligaarden. Inspireret af Hernings tekstilindustri har Steven Holl tegnet museet med en krøllet overflade, buede vægge og med de fleste lofter og vægge i en kurvet form. Samlingen har udgangspunkt i dansk og international konceptuel og eksperimenterende kunst fra 1930'erne og frem til i dag. Museet rummer det tidligere Herning Kunstmuseums samlinger af moderne kunst, blandt andet verdens største samling værker af Piero Manzoni og blandt andet værker af blandt andre Paul Gadegaard, Ingvar Cronhammar, Bjørn Nørgaard, Joseph Beuys, Mario Merz , Knud Hvidberg, John Kørner og Troels Wörsel. Samlingen vises kun i forbindelse med særlige udstillinger, og er derfor kun tilgængelig i udvalgte perioder. Museet viser to særudstillinger om året. Der er endvidere koncertsal, formidlingsafdeling, butik og café og et skabende værksted for børn. Eksterne henvisninger HEARTs hjemmeside
Herning Museum of Contemporary Art

Heart: Herning Museum of Contemporary Art, formerly Herning Kunstmuseum, was founded in Herning, Denmark, in 1976. It opened in 1977 in Angligården, an old shirt factory designed by C. F. Møller. In 2009, it reopened in new premises designed by the American architect Steven Holl. History The art museum was originally established in Aage Damgaard's Angli shirt factory. It contains works by Paul Gadegaard (who decorated the factory in the 1950s), Victor Vasarely, Piero Manzoni, Richard Mortensen, Asger Jorn and Carl-Henning Pedersen. There is also a large collection of sculptural works by Ingvar Cronhammar. On 9 September 2009, the museum opened in a new building designed by the American architect Steven Holl. The new building also contains works by Bjørn Nørgaard, Joseph Beuys, Mario Merz, Knud Hvidberg, John Kørner and Troels Wörsel. Architecture The new building is designed to accommodate both a museum of visual art and a concert hall. It houses the museum's permanent exhibition, galleries for temporary exhibitions as well as an auditorium seating 150, rehearsal rooms, a medial library and offices. In an attempt to reflect Herning's textile tradition and earlier shirt production, the building when viewed from above resembles a collection of shirt sleeves while the white concrete exterior walls exhibit a fabric texture. Opening times The museum is normally open to visitors every day except Mondays from 10 am to 5 pm. It may however be closed occasionally for special arrangements. References External links Media related to HEART – Herning Museum of Contemporary Art at Wikimedia Commons Official website
Herning Museum of Contemporary Art

Le Herning Museum of Contemporary Art (HEART), anciennement Herning Kunstmuseum, est un musée d'art fondé à Herning, au Danemark, en 1976, ouvert en 1977 à Angligården, une ancienne usine de chemises conçue par C.F. Møller . En 2009, il a rouvert dans de nouveaux locaux conçus par l'architecte américain Steven Holl. Histoire Le musée d'art est créé à l'origine dans l'usine de chemises Angli d'Aage Damgaard. Il conserve des œuvres de Paul Gadegaard (qui a décoré l'usine dans les années 1950), Victor Vasarely, Piero Manzoni, Richard Mortensen, Asger Jorn et Carl-Henning Pedersen . Il existe également une grande collection d'œuvres sculpturales d'Ingvar Cronhammar. Le 9 septembre 2009, le musée ouvre dans un nouveau bâtiment conçu par l'architecte américain Steven Holl. Le nouveau bâtiment contient également des œuvres de Bjørn Nørgaard, Joseph Beuys, Mario Merz, Knud Hvidberg, John Kørner et Troels Wörsel. Architecture Le nouveau bâtiment est conçu pour accueillir à la fois un musée d'art visuel et une salle de concert. Il abrite l'exposition permanente du musée, des galeries pour des expositions temporaires ainsi qu'un auditorium de 150 places, des salles de répétition, une bibliothèque médicale et des bureaux. Dans une tentative de refléter la tradition textile de Herning et la production antérieure de chemises, le bâtiment, vu d'en haut, ressemble à une collection de manches de chemise tandis que les murs extérieurs en béton blanc présentent une texture de tissu. Sélection d'œuvres Fréquentation Fréquentation annuelle Notes et références Liens externes Site officiel Portail des musées Portail de l’art contemporain Portail du Danemark
Herning Museum of Contemporary Art

För Heart (musikalbum), se Heart (musikalbum) HEART Herning Museum of Contemporary Art, tidigare Herning Kunstmuseum, är ett konstmuseum i Birk Centerpark i Herning kommun i Region Mittjylland i Danmark. Herning Kunstmuseum var 1975-2009 lokaliserat i en rund byggnad i Birk Centerpark, som ritades av Christian Frederik Møller och uppfördes 1965-66 för skjortfabriken Angli av dess ägare Aage Damgaard. Landskapsarkitekten Carl Theodor Sørensen ritade den bredvidliggande cirkulära skulpturparken. Från 2009 finns museet i ett nybyggt hus, ritat av Steven Holl, på en närbelägen tomt. Museet ligger också tvärs över gatan från Carl-Henning Pedersen og Else Alfelts Museum. I närheten av finns skulpturen Elia av Ingvar Cronhammar. En av konstmuseets mest betydande mecenater var Vitta Lysgaard, som bland annat ägde Tankskibsrederiet Herning. Källor Kulturarv dk
Hindsgavl Castle

Hindsgavl Castle (Danish: Hindsgavl Slot) is a historic manor house located near Middelfart on the island of Funen in Denmark. History The history of Hindsgavl dates back to the Middle Ages when a royal castle stood on the site. The original fortress was constructed in the 13th century and served as a strategic stronghold controlling access through the Little Belt. The medieval castle was eventually abandoned and later demolished. The present manor house was constructed in 1784 in the Neoclassical style. Over time the estate changed ownership several times before being restored in the late 20th century. See also List of castles in Denmark References External links Official website
Hindsgavl

Hindsgavl är ett danskt gods, i nordvästra delen av Fyn, på en i Lilla Bält utskjutande udde, omkring 2 km. norr om Middelfart. Under medeltiden var Hindsgavl en konungaborg, som 1287 brändes av Marsk Stigs anhängare och där 1295 vapenstillestånd slöts mellan danske konungen Erik Menved och norske konungen Erik Prästhatare. 1409 ingicks där förlikning mellan konung Erik av Pommern och greve Henrik av Holstein. Slottet ockuperades av svenska trupper 1657 under Karl X Gustavs första danska krig. 4 november 1659 stormades slottet av danska trupper under Ernst Albrecht von Eberstein under Karl X Gustavs andra danska krig, men det var så svårt skadat efter kriget att det var obeboeligt. 1695 såldes godset. Den nuvarande huvudbyggnaden uppfördes efter ritningar av Hans Næss 1784. 1815 gjordes Hindsgavl tillsammans med Fænøgaard på ön Fænø till stamhus för släkten Fønss och var detta fram till 1924. Hans Christian Andersen besökte Hindsgavls slottsträdgård 1830 och rekommenderar den i ett brev som "den vackraste utsikten på Fyn, kanske i hela Danmark". Den nuvarande arealen är på 171 hektar. Ägare till slottet är sedan 2003 Realdania Byg A/S. Slottet drivs som konferenshotell. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från danskspråkiga Wikipedia, Hindsgavl Slot, 3 augusti 2018. Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från Nordisk familjebok, Hindsgavl, 1904–1926.
Ho Bugt

Ho Bugt er et dansk farvand der med ca. 50 km² udgør den nordlige ende af vadehavet, og ligger mellem Skallingen i sydvest, Ho i vest, Oksbøl mod nord og Hjerting mod øst. I den nordøstlige ende har Varde Å sit udløb gennem Tarp- og Billum Enge, nord for Marbæk Plantage. I bugtens sydlige ende ligger øen Langli omgivet af store sandflader, men med en ebbevej mod nord til halvøen Nyeng, syd for Ho. Ho bugt er som en del af vadehavet et Internationalt naturbeskyttelsesområde under Natura 2000-netværket, og både Ramsarområde, EU-habitatområde og Fuglebeskyttelsesområde. Navnet går tilbage til ca. 1325 hvor det var Hoo, der kommer af det gamle danske ord trug. Egnen var tidligt blandt de tættest beboede områder i Vestjylland, da bugten gav læ for både fragt- og fiskebåde. Der var i 1941 store planer om landvinding i Ho Bugt, hvor man i et samarbejde mellem Hedeselskabet og Statens Landvindingsudvalg ville regulere Varde Å, gøre Langli landfast, og indvinde et areal på 1550 hektar. Projektet blev dog skrinlagt, da man frygtede en tilsanding af sejlrenden ind til Esbjerg. Eksterne kilder/henvisninger
Ho Bay

Ho Bay (Danish: Ho Bugt) is a Danish bay with an approximate area of 50 square kilometres (19 sq mi). It constitutes the northern end of the Wadden Sea, and lies between Skallingen in the southwest, Ho in the west, Oksbøl to the north and Hjerting to the east. At the northeastern end, Varde Å has its outlet through Tarp and Billum Enge, north of Marbæk Plantage. In the southern end of the bay lies the island Langli surrounded by large sandy surfaces, but with a road to the north to the peninsula Nyeng, south of Ho. As a part of the Wadden Sea, Ho Bay is an international nature conservation area under the Natura 2000 network, and Ramsar area, Special Area of Conservation and Special Protection Area. The name goes back to circa 1325 when it was Hoo that comes from the old Danish word trug. The property was early among the most inhabited areas in West Jutland, when the bay provided shelter for both freight and fishing boats. In 1941, there were big plans for land reclamation in Ho Bugt, where in a collaboration between Hedeselskabet and The Land Winding-up Committee would regulate Varde Å, make Langli landfast, and recover an area of 1,550 hectares (3,800 acres). However, the project was shelved when one feared a sanding of sailing into Esbjerg. References
Hobukten

Hobukten (Ho Bugt) är ett farvatten i västra Danmark som ligger i Region Syddanmark. Det är ungefär 50 km² stort och utgör den notdligaste delen av Vadehavet. Hobukten ligger mellan Skallingen i sydväst, Ho i väst, Oksbøl mot norr och Hjerting mot öst. I nordöst har Varde Å sitt utlopp genom Tarp Enge och Billum Enge, norr om Marbæk Plantage. I buktens sydliga del ligger ön Langli omgiven av stora sandbankar. En ebbväg går från Langli till halvön Nyeng, söder om Ho. Hobukten är, som en del av vadehavet, ett Internationellt naturskyddsområde inom Natura 2000-nätverket, och både Ramsarområde, EU-habitatområde och fågelskyddsområde. Namnet Ho är känt från omkring år 1325, då som Hoo, från det gamla danska ordet trug (tråg). Området var tidigt bland de mest tätbebodda i Västjylland, eftersom bukten gav lä för både frakt- och fiskebåtar. År 1941 fanns stora planer på landutvidgning och torrläggning av 1 550 hektar mark i Hobukten. Hedeselskabet och Statens Landvindingsudvalg ville reglera Varde Å och omvandla Langli till fastland. Projektet lades dock ner då man befarade att det kunde orsaka sandansamling i farleden in till Esbjerg. Referenser
Го (затока)

Го (дан. Ho Bugt) — данська затока площею приблизно 50 км2. Утворює північний кінець Ватового моря і лежить між Скаллінгеном на південному заході, Го на заході, Оксбьолом на півночі та Йєртінгом на сході. На північно-східному кінці в затоку впадає річка Варде. У південній частині затоки лежить острів Ланглі, оточений великими піщаними ділянками, з'єднаний дорогою на північ до півострова Ньєнг, на південь від Го. Як частина Ватового моря, затока Го є міжнародною природоохоронною територією в рамках мережі Natura 2000, а також Рамсарською територією, особливою природоохоронною територією та територією особливого захисту. Назва відома приблизно від 1325 року (тоді — Hoo) і походить від старого данського слова trug. Це був один із найзаселеніших районів Західної Ютландії, затока забезпечувала притулок для вантажних та рибальських човнів. 1941 року були великі плани щодо намивання землі в затоці Го, де у співпраці між Hedeselskabet і Комітетом з ліквідації земель планувалося змінити русло Варде, з'єднати Ланглі з материком і відновити територію в 1550 га. Однак проєкт відклали. Примітки
Holmegaards herrgård

Holmegaards herrgård är en herrgård på Själland i Næstveds kommun. Herrgården omtalas första gången i slutet av 1300-talet. Nuvarande huvudbyggnad uppfördes 1635. Mittbyggnaden har två våningar, den övre framspringande över den nedre. Herrgården som tidigare tillhörde släkten Daa, tillhörde från 1800 släkten Danneskjold-Samsøe, som 1825 anlade Holmegaard Glasværk. Källor Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 223. Externa länkar Holmegaard