NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
St. Nikolai (Esbjerg)

St. Nikolai ist eine römisch-katholische Kirche in Esbjerg, Dänemark. Sie wurde nach Plänen von Johan Otto von Spreckelsen gebaut und am 16. November 1969 geweiht. Kirchenpatron ist der heilige Nikolaus, der Schutzheilige der Seefahrer. Von Spreckelsen wählte für St. Nikolai keinen der traditionellen Typen des Kirchenbaus. Über einem quadratischen Grundriss entwarf er einen kubischen Raum aus weißem Porenbeton außen und weißem Backstein innen. Das Flachdach besteht aus einem zur Außenwand diagonal gestellten kleineren Quadrat, dessen Seitenmaß dem des Allerheiligsten im Jerusalemer Tempel nahekommt. Die dadurch ausgesparten Ecken sind erhöht, oben flach gedeckt und zur Mitte hin mit Fenstern versehen, die dem Raum indirektes Tageslicht geben. Eine dieser Ecken ist der Altarraum; auf ihn sind die Bänke ausgerichtet und an seinen Rückwänden ist ein modernes Abendmahls-Bild zwischen den Heiligen Birgitta und Nikolaus angebracht. In die Wandflächen zwischen den Ecksegmenten sind oben vier weitere schmale Fenster eingelassen. Hier befinden sich, links und rechts vom Hauptaltar, der Marien- und der Tabernakelaltar. Das Gebiet der Pfarrei St. Nikolai erstreckt sich bis nach Tarm-Skjern, Gørding und südlich von Ribe. Ihr gehören 1700 Gläubige an. Weblinks Internetpräsenz der Kirchengemeinde (dänisch)
St. Nicholas' Church, Esbjerg

St Nikolaj Church (Danish: Skt. Nikolaj Kirke) is a Roman Catholic parish church in Esbjerg in the southwest of Jutland, Denmark. Designed by Johan Otto von Spreckelsen, the rectangular building of aerated concrete was completed and consecrated in 1969. Architecture St Nikolaj Church was von Spreckelsen's first cube and square design which he developed around New Year 1968. As a result, it became known as kubekirken (the cube church). He was later to use the same approach in designing the Grande Arche in Paris, completed in 1989. The dimensions of the inner cube of St Nikolaj Church are very close to those of the "holy of holies" in Solomon's Temple as described in Ezekiel 40:5. The use of aerated concrete was unusual at the time. It was considered to be a creative, aesthetically new solution chosen by the architect who was working on a tight budget. As with von Spreckelsen's other churches, the walls are topped by a horizontal belt, in this case made of zinc. They are broken by slightly lower projecting sections with windows at the top, bringing light down into the interior. The recessed roof rests on these projections while the cube's four tower-like corners also allow light to penetrate into the church. The simple square-shaped structure is unusual for a religious building. Although small and modest, the church has a very expressive design. The geometric, crystalline form of the interior gives a spatial effect, allowing the room to grow beyond its boundaries. Lighting from above gives the white concrete walls a receding look. The woodwork is pine while the flooring is of cement tiles and pine. The altar, which stands on a low podium, stands opposite the entrance and the organ. There is a bench behind the altar for the priest while the congregation sits on pews which fan out forming a semi-circle around the altar. The complex also consists of a rectory as well as a wing with meeting rooms. The glazed passageway joining these to the church acts as an entrance to both the church and the other facilities. The church has seating for 100. References Literature Den danske arkitektur. Gyldendal A/S. 2009. pp. 448–. ISBN 978-87-02-05401-9. External links Sankt Nikolai Kirke website
Iglesia de San Nicolás (Esbjerg)

La Iglesia de San Nicolás​ (en danés: Sankt Nikolaj Kirke) es una iglesia católica en Esbjerg​ en el suroeste de Jutlandia, Dinamarca.​ Diseñada por Otto von Spreckelsen, el edificio rectangular de hormigón celular se completó y se consagró en 1969. La Iglesia de San Nicolás fue el primer cubo de von Spreckelsen y diseño cuadrado que se desarrolló alrededor de año nuevo de 1968. Como resultado de ello , se hizo conocida como la «kubekirken» ("la iglesia cubo") . Más tarde se utilizó el mismo enfoque en el diseño del Grande Arche en París, terminado en 1989. Las dimensiones del cubo interior de la Iglesia de San Nicolás son muy similares a los del "Santo de los Santos" en el templo de Salomón, como se describe en Ezequiel 40. Véase también Iglesia católica Iglesia de San Nicolás Referencias
Église Saint-Nicolas (Esbjerg)

L'église Saint-Nicolas d'Esbjerg (danois : Sankt Nikolai Kirke) est une église catholique située dans la ville d'Esbjerg, dans la région du Danemark du Sud au Danemark. Histoire Construite à l'initiative et sur les fonds de la communauté catholique (minoritaire), l'église Saint-Nicolas d'Esbjerg est l’œuvre de l'architecte danois Johan Otto von Spreckelsen. Elle a été achevée le 16 novembre 1969. Description L'église a un volume cubique. Son volume intérieur est également cubique, de 8,5 m de côté, approchant ainsi la dimension « parfaite » du temple de Salomon. Elle est construite en béton cellulaire, laissé brut à l'extérieur et peint en blanc à l'intérieur. La façade est aveugle, à l'exception de huit jours de souffrance situés en partie haute. Le toit est porté par quatre poteaux, situés au milieu de ses côtés. Le sol est laissé en béton brut. L'accès se fait par un hall d'entrée à l'ouest, qui dessert également la sacristie. L'autel est très épuré, comme le reste du bâtiment. Au-dessus de l'autel se trouve un crucifix de bronze, réalisé par Jacob Werner Korsmeier, de Münster. Les fonts baptismaux sont faits de bois lamellé. L'orgue a été réalisé par Bruno Christensen, de Tinglev (da). Notes et références (da) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en danois intitulé « Sankt Nikolaj Kirke (Esbjerg) » (voir la liste des auteurs). Annexes Bibliographie (da) Møller Ella (dir.), Ebbe Nyborg et Niels Jørgen Poulsen, Danmarks kirker : Ribe Amt bd. 11-12. Kirkerne i Varde og Esbjerg, p. 1013. Liens externes (da) « De katolske Kirke i Danmark » (da) Site officiel Portail du Danemark Portail de l’architecture chrétienne
Skive Ådal Bro

Skive Ådal Bro er en del af omfartsvejen (Ringvej Syd) omkring Skive. Broen indgår som en del af Primærrute 26. Historie Den 30. oktober 1996 klippede Skives borgmester, Jonna Stavnsbjerg, snoren og åbnede dermed den sidste, vestlige strækning af en ny forbindelsesvej for Primærrute 26 syd om Skive. Midt- og øststrækningen var taget i brug tidligere. På indvielsestidspunktet var broen Danmarks længste dalbro. Referencer
Skive Ådalbrug

De Skive Ådalbrug (Deens: Skive Ådal Bro) is een brug bij Skive in Denemarken. De brug is geopend in 1996, tegelijkertijd met de rondweg van Skive. Over de brug loopt de Primærrute 26. Deze weg loopt van Aarhus op Jutland naar Hanstholm op Vendsyssel-Thy.
Visborg (by)

For alternative betydninger, se Visborg. (Se også artikler, som begynder med Visborg) Visborg er en by i Himmerland med 413 indbyggere (2026), beliggende 3 km NØ for Hadsund, som den er tæt på at vokse sammen med. Afstanden mellem de to byers bebyggelse er dog lidt mere end 200 m, så Danmarks Statistik betragter Visborg som en selvstændig by. Den hører til Mariagerfjord Kommune og ligger i Region Nordjylland. Byen ligger i Visborg Sogn, og Visborg Kirke ligger i byen. Skolegang og indkøb foregår i Hadsund. Købmanden i Visborg lukkede i 2001. Visborg Skole blev nedlagt i 2005 og blev privat skole, men den blev også nedlagt i 2008. Historie Visborg var oprindeligt en landsby omkring et vejkryds. Den havde i 1682 19 gårde, 10 huse med jord og 20 huse uden jord, i alt 231,2 tdr. land dyrket jord, skyldsat til 69,69 tdr. hartkorn. Dyrkningsformen var alsædebrug. Forholdene må ses i lyset af herregården Visborggård ½ km mod NØ. Den hed oprindeligt Visborg, men da landsbyen Visborg opstod, ændredes navnet efterhånden til Visborggård.. Efter udskiftningen fik Visborg en langstrakt form ved den nord-sydgående landevej. Jernbanen Visborg fik station på Aalborg-Hadsund Jernbane (1900-69). Stationen blev anlagt 1 km SØ for byen, men byen voksede sammen med stationen, som dannede et nyt knudepunkt for udviklingen i begyndelsen af 1900-tallet - bl.a. lå mejeriet her. Nogen større byvækst blev det dog ikke til, og Visborg lå længe adskilt fra Hadsund, der først i den nyeste tid er begyndt at vokse i retning mod Visborg. I banens sidste tid var stationen nedsat til trinbræt med sidespor. Stationsbygningen er bevaret og moderniseret på Signalvej 8. Østkyststien følger det bevarede banetracé fra Havnøvej mod NØ til Høgholt og på et kort stykke V for stationen ned mod Alsvej, der er anlagt på banetracéet ind til Hadsund. Fremtiden for Visborg I fremtiden forventes Hadsund og Visborg at vokse helt sammen. Det kom første gang på tale under en kommuneplandebat i 1987. Der var der uenighed om Visborg bys fremtidige status. Hadsund Kommune mente, at Visborg skulle være en del af Hadsund, og der skulle kunne planlægges en egentlig byudvikling. Modsat mente Nordjyllands Amt, at Visborg by skulle forblive i landzone og være genstand for en planlægning med begrænset byudvikling. Noter Eksterne kilder/henvisninger Karl-Erik Frandsen: Vang og tægt. Studier over dyrkningssystemer og agrarstrukturer i Danmarks landsbyer 1682-83 (Bygd 1983), Henrik Pedersen: De danske Landbrug fremstillet paa Grundlag af Forarbejderne til Christian V.s Matrikel 1688. Udgivet efter hans Død paa Bekostning af Carlsbergfondet (København MCMXXVIII; Reprotryk for Landbohistorisk Selskab, København 1975),
Visborg

Visborg is een plaats in de Deense regio Noord-Jutland, gemeente Mariagerfjord. Visborg ligt 3 km ten noordoosten van Hadsund, maar de bebouwing van beide plaatsen is dermate naar elkaar toegegroeid dat ze in feite nog slechts 200 m van elkaar liggen. Vlak bij Visborg ligt kasteel Visborggård. Van 1900 tot 1969 was Visborg een halteplaats langs de Aalborg-Hadsund Jernbane.
Grønbjerg (Ringive Sogn)

For alternative betydninger, se Grønbjerg. (Se også artikler, som begynder med Grønbjerg) Grønbjerg er en landsby i Sydjylland med 209 indbyggere i byområdet (2024). Landsbyen er beliggende otte kilometer sydvest for Give og 15 kilometer nordøst for Grindsted. Grønbjerg tilhører Vejle Kommune og er beliggende i Region Syddanmark. Den hører til Ringive Sogn. Kilder
Bullerup

Bullerup is oorspronkelijk een plaats in de Deense regio Zuid-Denemarken, gemeente Odense. De plaats telt ca. 200 inwoners (2008). Het dorp wordt sinds 2007 beschouwd als buitenwijk van de stad Odense. De oudste vermelding van het dorp dateert uit 1383, toen het Boldorp en Bollestorp werd genoemd. Het dorp ligt aan de voormalige spoorlijn Odense - Martofte. Bullerup kreeg in 1900 eerst een stopplaats die in 1907 werd opgewaardeerd tot halte. Het gebouw is nog steeds aanwezig.
Bullerup

Bullerup är en tidigare tätort i Region Syddanmark i Danmark, som sedan 2007 är sammanvuxen med Odense. Tätorten hade 3 036 invånare (2006). Den ligger i Odense kommun på ön Fyn, cirka 6 kilometer nordost om Odense. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Bullerup.
Styding

Styding er en landsby i Sønderjylland med 222 indbyggere (2026). Styding er beliggende ved Primærrute 47 mellem Vojens og Hammelev, ni kilometer vest for Haderslev. Byen tilhører Haderslev Kommune. Haderslevbanen passerer gennem byen parallelt med og umiddelbart nord for hovedvejen. Den hører til Hammelev Sogn. Kilder
Strandby Kirke (Frederikshavn Kommune)

Strandby Kirke er opført i 1965-66, beliggende i Strandby, syv kilometer nordvest for Frederikshavn. Kirken er arkitektonisk væsentlig forskellig fra sognets to andre kirker, Elling Kirke og Jerup Kirke. Kirken er tegnet af arkitekt Jacob Blegvad, som har forsynet kirken med en tagkonstruktion, som er baseret på en hyperbolsk paraboloide. Fiskerbyens befolkning siger meget passende at kirken minder lidt om en fiskekutter med sejl (taget) og styrehus (tårnet). Grundformen i kirken er æggeformet, med den spidse del af ægget vendende mod øst. Alteret er placeret i denne ende. Eksterne kilder og henvisninger Strandby Kirke Arkiveret 31. januar 2011 hos Wayback Machine hos nordenskirker.dk Strandby Kirke hos KortTilKirken.dk
Strandby Kirke

Die Strandby Kirke ist eine 1966 gebaute Filialkirche der Kirchengemeinde Elling Sogn der evangelisch-lutherischen Volkskirche. Sie liegt im Küstenort Strandby in Frederikshavn Kommune, Dänemark. Die beiden anderen Kirchen der Gemeinde sind Jerup Kirke und Elling Kirke. Die Kirche, die Architekt Jacob Blegvad auf einem ovalen Grundriss entworfen hat, soll an ein Fischerboot erinnern. Die Kirche ist an einen Abhang gebaut, mit dem höchsten Punkt des Kirchraumes im Westen. Mit dem dorthin aufstrebenden Dach wird die Assoziation geweckt, als würde das „Fischerboot“ mit dem Bug eine Welle pflügen. Die Kirche Notre-Dame-du-Haut de Ronchamp von Le Corbusier diente Blegvad als Vorbild. Auch die mittelalterlichen Rundkirchen und der Pulverturm in Frederikshavn sollen Blegvad inspiriert haben. Die Kirche fasst etwa 250 Besucher. Die Kirche erscheint je nach Tageszeit in unterschiedlichem Licht. Rund um den Innenraum sind kleine quadratische Fenster in die Wände eingelassen. Diese sind in ihrer Farbe anhand der Spektralfarben sortiert. Entsprechend dem Sonnenstand wechselt damit die Lichtfarbe im Inneren. Die Inneneinrichtung ist schlicht und hell gehalten, so ziert den aus Ziegeln gemauerten, weiß getünchten Altar ein einfaches Kreuz aus gebeiztem Eichenholz. Die Orgel stammt von Marcussen & Søn und hat zehn Register verteilt auf Hauptwerk, Brustwerk (mit Schweller) und Pedal. Im Untergeschoss befinden sich Gemeinderäume. Im Nebengebäude sind Abstellräume, Toiletten und ein Glockenstuhl untergebracht. Im Jahr 2011 wird das Nebengebäude durch einen 400 m² großen Anbau mit Gruppenräumen und Küche erweitert. Die evangelisch-lutherische Kirchengemeinde gehört zur Frederikshavn Provsti im Bistum Aalborg. Weblinks Internetauftritt des Elling Sogn
Strandby Kirke

Strandby Kirke är en kyrkobyggnad i Strandby i Region Nordjylland i Danmark, som tillhör Ålborgs stift inom Danska folkkyrkan. Den ritades av Jacob Blegvad och invigdes 1966 som en filialkyrka till Elling Kirke. Själva kyrkolokalen ligger i en separat äggformad byggnadskropp med den spetsiga delen av ägget mot öster, med altaret. Söder om denna finns en annan byggnadskropp med torn och församlingsrum. Kyrkans tak har en konstruktion, som är baserad på en hyperbolisk paraboloid. Taket vilar på en böjd bjälke av limträ, som är svängd väster. Byggnaden är uppförd i tegel, som vitkalkats, och har tjärpapp på taket. Runt om i tegelväggen finns ljusintag fördelade till synes slumpartat, och i dessa finns råglassten i olika färger. Bildgalleri Källor Strandby Kirke på www.danske-kirker.dk Strandby Kirke på www.enjoynordjylland.com Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Strandby kyrka.﻿ Strandby Kirkes webbsida på Elling Sogns webbplats
Suderø (Smålandsfarvandet)

For alternative betydninger, se Suderø. (Se også artikler, som begynder med Suderø) Suderø er en lille flad ubeboet ø i Smålandsfarvandet nordvest for Falster. Øen er ca. 700 m lang og ca. 200 m på det bredeste sted. Suderø er hjemsted for en skarvkoloni med ca. 200 reder.
Suderø (Dänemark)

Suderø ist eine unbewohnte dänische Insel im Smålandsfarvandet (deutsch Smålandsfahrwasser) nördlich der Insel Falster. Die Insel gehört zum Kirchspiel Vålse Sogn in der Harde Falsters Nørre Herred im damaligen Maribo Amt, ab 1970 zur Nørre Alslev Kommune im damaligen Storstrøms Amt, die mit der Kommunalreform zum 1. Januar 2007 in der Guldborgsund Kommune in der Region Sjælland aufgegangen ist. Vålse Sogn wurde zum 1. Januar 2020 mit einigen Nachbarkirchspielen zum Nordvestfalster Sogn vereinigt. Die Insel ist ca. 700 m lang und an der breitesten Stelle 200 m breit. Auf Suderø befindet sich eine Kormoran-Kolonie mit ca. 200 Tieren. Siehe auch Liste dänischer Inseln
Danmarks Akvarium

Danmarks Akvarium var et udstillingsakvarium beliggende ved Charlottenlund Slot i Charlottenlund. Akvariet blev indviet 21. april 1939, og lukkede i oktober 2012, hvorefter alle aktiviteter blev videreført til Den Blå Planet i Kastrup i 2013. Historie Akvariet blev tegnet af C.O. Gjerløv-Knudsen, åbnede i april 1939 med 77.000 gæster i første måned. Det blev grundlagt af fiske- og adfærdsbiologen Mogens Højgaard (1906-1965) og hans far, civilingeniør Knud Højgaard, der finansierede byggeriet. Akvariet, der er opført i funktionalistisk stil var alle årene drevet af en erhvervsdrivende fond, som ikke modtog offentlig støtte. Danmarks Akvarium havde alle årene lagt meget vægt på formidling og forskning, hvilket positionerede det internationalt. Kay Simmelhag udførte akvariedekorationerne direkte på byggepladsen under akvariets opførelse. I Danmarks Akvarium fandtes over 3.000 fisk og vanddyr fordelt på 70 akvarier med over 80.000 liter vand. Danmarks Akvarium har en central rolle i den dansk-amerikanske monsterfilm Reptilicus, som blev delvis optaget der i sommeren 1960, med Asbjørn Andersen som direktør for Akvariet og Dirch Passer som Akvariets vicevært. I filmen finder man en gigantisk, nedfrosset halestump, som opbevares på Akvariet, hvor halen tør op og regenererer. Modeloptagelserne, hvor kæmpeuhyret smadrer København, blev filmet få meter derfra i Palmehaven. I 1974 blev en udstillingshal kaldet Landskabsakvariet tilføjet. Efter overflytningen af alle aktiviteter til Den Blå Planet i 2012, blev bygningen solgt til nogle ejendomsinvestorer, der ville indrette galleri på stedet. I januar 2014 blev Jakob Olrik ansat som direktør for "Over underfladen", hvilket var det nye navn for bygningerne, som nu blev benyttet som kulturhus. Dette projekt holdt ikke, og i marts 2015 kom der planer frem om at bygge fitness-center, restaurant, café og kultursal på området i 2016. Planerne blev forsinket i flere omgange, og byggeri var ikke i gang i marts 2024. Bygningen blev solgt til Kim Fournais for 37,5 mio kr og planen blev at rive den ned og bygge en tilsvarende. Se også Den Blå Planet Danmarks Akvarium (dokumentarfilm) Referencer Eksterne henvisninger Danmarks Akvarium på Den Store Danske Derfor står Danmarks Akvarium og forfalder, artikel i B.T.
Vejlsø

Vejlsø er en af "Silkeborgsøerne" og ligger i en af Gudenåens mange sidedale omkring Silkeborg og er som sådan en del af Gudenåsystemet. Vejlsø har et areal på 12 hektar og er på det dybeste sted – ca. midt i søen 3,5 m. dyb. Omkring Vejlsø Vejlsø ligger lige syd for eller i udkanten af Silkeborg. Den er omkranset af Kobskov, Myrehoved, og mod sydvest af Horsensvej. Det betyder, at den har et stort opland hovedsagligt bestående af skov fælles med Almind Sø og Vejlbo Mose. Ved søens nordøstlige bred ligger Vådbundsarboretet og det store bygningskompleks med park, som under navnet Silkeborg Sanatorium blev opført i 1903 af Nationalforeningen til Tuberkulosens Bekæmpelse. 1. februar 1959 blevet hele området overtaget af Statens Åndssvageforsorg, som her indrettede anstalten Vejlsøhus. I forbindelse med at beboerne blev flyttet ud i mindre enheder overtog Silkeborg Kommune bygningerne 1. november 1987. Vejlsøhus blev formelt nedlagt med udflytningen af de sidste beboere i efteråret 1990. Derefter begyndte Ferskvandscentret under DTU Aqua at flytte sine aktiviteter her til. AQUA Ferskvands Akvarium blev bygget i årene 1992-93 af Ferskvandscentret og åbnede i juni 1993. I tilknytning til centret findes desuden institutioner som Danmarks Miljøundersøgelser og Danmarks Fiskeriundersøgelsers Afd. for Ferskvandsfiskeri. Den nærliggende vej Vejlsøvej har navn efter søen. Søens tilløb og afløb Vandtilførslen sker fra den rene Almind Sø i den vestlige ende via Fårbæk, som løber under Horsensvej gennem den anlagte odderpassage. Almindsø ligger højere i landskabet end Vejlsø. Der er også gravet en afvandingskanal fra den sure og brunvandede Vejlbo Mose mod nordvest, som afvander Lyngsø. Endelig er der gravet en lille vandafstrømning fra AQUAs søer. I østenden er Vejlsø forbundet med Brassø via en uddybet kanal ved Skovriderbroen. Denne brede åbning mod øst udgør et problem for søen, fordi næringsrigt, algegrønt vand ved østenvind presses ind i Vejlsø og påvirker dens miljø. Denne kanal, som går mellem Myrehoved og Arboretet, har oprindelig ikke være så bred. Den blev gjort bredere på det tidspunkt, da man stadig sejlede tømmer ud af skoven på pramme. Kloakrør løb ud i søen Før 1903, da Sanatoriet åbnede, lå Vejlsø langt fra al bebyggelse. Da byen derefter begyndte at rykke nærmere, opstod de første problemer i søen. I den nordvestlige ende blev der etableret et stort kloakrør, som førte spildevand og andet godt ud i søen - lige ved skovdistriktets kontorbygning. Det gav en meget ringe vandkvalitet, og i vestenden af søen genfindes stadig et næringsrigt mudderlag fra den tid. Kloakrøret er dog siden erstattedes af en pumpestation, som pumper spildevandet til Søholt Renseanlæg. Navnet "Vejlsø" Navnet ”Veilsøe” optræder første gang på Videnskabernes Selskabs kort fra 1781 og i Markbogen fra 1791 ses ”Veiel Sø”. Forleddet er substantivet ”vejle” i betydningen vadested eller lavt vand, og sigter sikkert til at der her i området har været passagemulighed. Kilder og henvisninger Vejlsø Arkiveret 1. september 2018 hos Wayback Machine Lis Thavlov på Wikisilkeborg Kort
Vejrhøj

Vejrhøj er en bakke med en stor gravhøj, beliggende ved Nekselø Bugt i Odsherredbuerne i Odsherred, Nordvestsjælland. Den er den markante top i det fredede område Bjergene. Toppen af gravhøjen befinder sig 121 meter over havet. Dermed er den det tredjehøjeste jordpunkt på Sjælland. Fratrukket gravhøjen er punktet ca. 113 meter over havet. Selve bakken er en af de bakker med mest markant højdeforskel i Danmark. Navnet Vejrhøj refererer både til bakken og gravhøjen. Vejrhøj lægger desuden navn til den såkaldte Vejrhøjbue, som er en meget stor randmoræne skabt af en gletsjertunge i istiden. På Vejrhøj er der et postament af 1. orden. I 1. bind af Tolkiens trilogi Ringenes Herre optræder en bakketop, der på engelsk hedder Weathertop - i den danske oversættelse af Ida Nyrop Ludvigsen kaldes den for "Vejrhøj". Referencer Eksterne henvisninger Vejrhøj | Visitodsherred
Vejrhøj

Der Vejrhøj ist ein Erdhügel mit einem aufliegenden großen Grabhügel an der Nekselø-Bugt im Odsherred, auf der Insel Seeland in Dänemark. Es ist der markanteste Gipfel im Schutzgebiet GeoPark Odsherred. Die Kuppe eines der höchstgelegenen Grabhügel befindet sich auf 121 Metern über dem Meeresspiegel und stellt den höchsten Punkt Seelands dar. Nach Abzug des Grabhügels beträgt die Hügelhöhe 113 Meter. Der Name Vejrhøj bezieht sich sowohl auf den Hügel als auch auf den Grabhügel. Er gibt auch dem Vejrhøjbuen, einem der Odsherredbuerne, einer großen Moräne, die während der Eiszeit von einer Gletscherzunge erzeugt wurde, seinen Namen. Einzelnachweise Weblinks Beschreibung dän. und Bild
Vejrhøj

Vejrhøj est une colline avec un grand tumulus funéraire, située près de la baie de Nekselø à Odsherredbuerne sur la Odsherred, au nord-ouest de la Zélande au Danemark. C'est le pic distinctif de la zone protégée de Bjergene. Description Le sommet du tumulus est à 121 mètres d'altitude. Cela en fait le troisième point le plus haut de la Zélande. En excluant le tumulus, le point est d'environ 113 mètres d'altitude. La colline elle-même est l'une des collines avec la différence de hauteur la plus importante au Danemark. Le nom Vejrhøj fait référence à la fois à la colline et au tumulus. Vejrhøj donne également son nom à l'arche dite de Vejrhøj, qui est une très grande moraine marginale créée par une langue glaciaire pendant la période glaciaire. Sur Vejrhøj il y a un poste de triangulation. Notes et références Liens externes Portail de la culture Portail du Danemark Portail de la mort
Vejrhøj

Vejrhøj är en kulle och gravhög i Danmark. Den ligger i Odsherreds kommun i Region Själland, i den östra delen av landet på ön Själland 70 km väster om Köpenhamn. Toppen på Vejrhøj är 120 meter över havet. Närmaste större samhälle är Jyderup, 14 km söder om Vejrhøj. Trakten runt Vejrhøj består till största delen av jordbruksmark. Källor