NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Hertug Hans Hospitalskirke

Hertug Hans Hospitalet og den dertil knyttede Hertug Hans Hospitalskirke på Sønderbro i Haderslev er et vidnesbyrd om, at reformationsbevægelsens ledere havde øje og tanke for de små og svage i samfundet. Oprindelse Christian III's yngre broder, hertug Hans den Ældre, der i 1544 havde fået tildelt bl.a. Haderslev og Tønder amter som sit særlige hertugdømme med Haderslev som residensby, var ligesom sin broder personligt grebet af den evangelisk-lutherske lære, og han glemte ikke øvrighedens pligt til at sørge for samfundets dårligst stillede. Det beviste han ved i 1569 at udarbejde en fundats for et hospital i Haderslev. Et T-formet bygningsanlæg blev opført med en hospitalsfløj ud mod Sønderbro. Udseende i dag Som anlægget ses i dag, er det et resultat af en stor ombygning, som afsluttedes i 1726. Senere tilbyggedes en anneksbygning. Dekorationer På hovedbygningens frontispice findes årstallet 1726 sammen med Frederik IV's kronede spejlmonogram. Endnu prydes den kalkede facade af hertug Hans' store våbenskjold, der er anbragt under en gavltrekant indeholdende et englehoved. Under våbenskjoldet læses: Kirkens udseende Den østlige fløj til hovedbygningen er forbeholdt den til hospitalet knyttede kirke, og den blev ved restaureringen i 1969 i anledning af stiftelsens 400-års jubilæum smykket med en kobberklædt tagrytter. Igen i 2006 udførtes et omfattende restaureringsarbejde på anlægget. Hertug Hans' plan Ud fra sit livssyn ville hertug Hans ikke alene sørge for den legemlige pleje; den åndelige omsorg i form af Guds ords forkyndelse skulle der også være plads til. Kirkens anvendelse i dag Hospitalskirken fungerer nu som en annekskirke til Vor Frue kirke (Haderslev Domkirke) og der afholdes gudstjenester hver søndag. Menigheden i Haderslev Vor Frue Domsogn har brugsret mod at vedligeholde kirkebygningen. Tidligere gav stiftelsen plads til 20 kvindelige pensionister i bygningerne; men i årene 1988-90 gennemrestaureredes bygningerne, og der indrettedes menighedslokaler og turistbureau (nu nedlagt) i hovedbygningen. Kirken er et langhus med to små tilbygninger. Mod syd er der et lille våbenhus. Selve kirkerummet er ca. 20 meter langt med vinduer til nord og syd. To vinduer mod øst et blændet. Tilbygningen mod nord rummer dåbsværelset. Billedgalleri Eksterne kilder og henvisninger Materiale stillet til rådighed af Haderslev Domprovsti's webudvalg. Danmarks Kirker, Haderslev Stift Hertug Hans Hospitalskirke hos KortTilKirken.dk Hertug Hans Hospitalskirke i bogværket Danmarks Kirker (udg. af Nationalmuseet)
Herzog-Johann-Hospital (Hadersleben)

Das Herzog-Johann-Hospital (dänisch Hertug Hans Hospitalet) ist eine nachreformatorische Stiftung in der nordschleswigschen Stadt Hadersleben. Es liegt unmittelbar südlich der Altstadt außerhalb des Mühlentors. Entstanden ist es 1569, als der damalige Landesherr Herzog Johann der Ältere das Vermögen mehrerer mittelalterlicher Stiftungen zusammenlegte. Die Hospitalkirche ist heute evangelische Pfarrkirche für den südlichen Stadtteil. Geschichte Die Geschichte der Haderslebener Klöster ist wenig bekannt, doch gab es ein Franziskanerkloster und einen Jürgenshof für Aussätzige vor der Stadt. 1569 gründete der Herzog das neue Hospital, in dem Bedürftige aus der Stadt versorgt werden sollten. Neben dem Vermögen der Vorgängerstiftungen erhielt dieses auch Besitzungen des aufgelösten Kollegiatkapitels an der Marienkirche der Stadt. Dazu gehörten auch Ländereien und einige Höfe im Haderslebener Umland. Bürgermeister, Amtmann und Propst fungierten als Vorstand. Gleich nach der Stiftung wurde das neue Gebäude südlich der Stadt errichtet. 1726 wurde dieses umgebaut. An den Stifter erinnern Wappen und folgende Tafel an der Westfassade: ANNO 1569 HAT DER DURCHLEVCHTIGER HOCHGEBORN FVRST VND HERR, HER IOHANS, ERBE ZV NORWEGEN, HERZOG ZV SCHLESWIG HOLSTEIN, DEM ALMECHTIGEN ZV EHRN VND DEN ARMEN ZV GNAD VND GVTEM DIESES HOSPITAL VON NEWEN GESTIFTTET VND ERBAWET Die Kirche macht heute den Ostflügel des Gebäudes aus. Seit 1969 hat sie wieder einen Dachreiter als Glockenträger. Bis 2006 wurden Kirche und Hospital umfassend renoviert. Die Kirche dient heute als Annexkirche zur Marienkirche und ist Pfarrkirche für das südliche Kirchspiel. Die Nebenbauten dienen jetzt der Gemeinde, nachdem 1989 die letzten Bewohner ausgezogen sind. Nur das südliche Verwaltergebäude ist bewohnt. Durch die in den 1950er Jahren angelegte Hauptverkehrsstraße ist das Hospital optisch von der Altstadt jenseits des Mühlenstroms abgeschnitten. Die Tieferlegung des Gebäudes ist allerdings eine Folge der 1898 hier angelegten Strecke der Haderslebener Kreisbahn, welche bis 1939 an der Strecke nach Toftlund den Bahnhof Hadersleben-Süderbrücke betrieb. Bildergalerie
Hertog Jan-hospitaal

Het Hertog Jan Hospitaal (Deens: Hertug Hans Hospitalet) en de Hertog Jan Hospitaalskerk (Hertug Hans Hospitalskirke) in het Deense Haderslev vormen een stichting van na de reformatie, waar de armen en behoeftigen van de stad werden verzorgd. Het gasthuis ontstond in 1569 nadat de toenmalige landsheer, hertog Jan de Oudere, zoon van koning Frederik I, het vermogen van meerdere middeleeuwse stichtingen samenvoegde. Tegenwoordig is de hospitaalkerk de protestantse parochiekerk voor het zuidelijke stadsdeel. Geschiedenis Over de geschiedenis van de kloosters in Haderslev is weinig bekend, echter er was een franciscaans klooster en een hof voor melaatsen buiten de stad. In 1569 stichtte de hertog het nieuwe hospitaal, waar behoeftigen uit de stad konden worden verzorgd. Naast het vermogen van de middeleeuwse stichtingen werd ook het vermogen uit bezittingen van het collegiaal kapittel van de Mariakerk toegevoegd. Daartoe behoorden landerijen en enkele boerderijen uit de omgeving van Haderslev. Aan de stichter herinnert het gevelmonument aan de westelijke gevel met de tekst: De kerk vormt tegenwoordig de oostelijke vleugel van het gebouw. Sinds 1969 bezit het weer een dakruiter als klokkendrager. Tot 2006 werden kerk en hospitaal grondig gerenoveerd. De nevengebouwen dienen de gemeente, nadat in 1989 de laatste bewoner vertrok. Slechts het zuidelijke gebouw wordt nog bewoond. Door een in de jaren 1950 aangelegde verkeersader werd het hospitaal van de oude binnenstad aan de andere kant van de Møllestrømmen afgesneden. De verzonken ligging van het gebouw is echter het gevolg van een in 1898 aangelegde spoorlijn. Afbeeldingen Externe link (de) Website van de kerkelijke gemeente
Hesselø

Hesselø is a small island of Denmark, belonging to Halsnæs Municipality, in Region Hovedstaden. The island is situated in the Kattegat, about 25 nautical miles east of Grenaa on Jutland and 15 nautical miles northwest of Zealand, it has an area of 0.71 km2. The island got its name from the common seal (in Danish, sæl), which used to be very common on the island. Hesselø was occupied by the English during the Napoleonic Wars. In fiction, the Norwegian illustrator and author Tor Bomann-Larsen in the comic book '1905. The Duel at Hesselø' wrote that the Swedish and Danish princes duelled here for the unoccupied Norwegian throne. Another 'duel' occurred in 1983 when the Danish government gave permission for test-drilling for oil north-east of the island against protests from Sweden. The island is now privately owned and used as a holiday destination. The lighthouse was automated in 1955, and the island has been uninhabited since 2005. A new offshore wind port is scheduled to be completed off the coast of Hesselø in 2027. References External links
Hesselø

Hesselø es una pequeña isla de Dinamarca, perteneciente al municipio de Halsnæs, en la región Capital. La isla está situada en el Kattegat, a cerca de 25 km al norte de Selandia, y ocupa un área de 0,71 km². La isla recibe su nombre de la foca común (en danés, sæl), que antiguamente eran muy comunes en esta isla. Desde que el faro fue automatizado, en el año 1955, la población de la isla ha descendido de 16 a 2 (2000).
Hesselø

Hesselø is een Deens eiland in het Kattegat, zo'n 28 km ten noorden van Seeland. Het eilandje heeft een oppervlakte van 71 ha, en is onbewoond. Het hoogste punt is 20 m boven de zeespiegel en daar staat de 24 m hoge vuurtoren. Hesselø behoort tot de gemeente Halsnæs, waarvan de kern 25 km zuidoostelijker ligt, en daardoor tot de regio Hoofdstad (Hovedstaden). De naam is afgeleid van de zeehonden (sæl) die courant voorkomen op het eiland. Er werd sinds de middeleeuwen op gejaagd. Pas sinds 1977 is de jacht verboden. Om die reden is het eiland ook een natuurreservaat. Er staat een weerstation en er is een begraafplaats met voornamelijk schipbreukelingen. In 2002 werd het eiland voor 12 miljoen Deense kronen verkocht aan het Deens radarbedrijf Weibel Scientific. Deze liet in 2003 de landingsbaan verlengen en legde een onvergunde haven aan, wat leidde tot een procedure die werd afgesloten met het herstel in de oorspronkelijke toestand en een boete voor de eigenaar.
Hesselø

Hesselø är en obebodd dansk ö i Kattegatt. Den lilla ön, 0,7 kvadratkilometer, är belägen cirka tre mil norr om Själlands nordkust och sju mil väster om Höganäs på den skånska västkusten. På ön finns ett fyrtorn och en väderstation samt en liten flygplats. Hesselø var bebodd till år 2005. År 1983 letade danska företag efter olja vid Hesselø, något som föranledde hård ordväxling mellan Sverige och Danmark om gränsen i havet mellan de båda länderna. Havet runt Hesselø är kulturskyddat. Källor
Hindmosen

Der Langdolmen im Hindmosen, auch Petersminde Langdysse genannt, liegt westlich von Stenvad auf der Halbinsel Djursland. Das Großsteingrab stammt aus der Jungsteinzeit, etwa 3500–2800 v. Chr., und ist eine Megalithanlage der Trichterbecherkultur. Neolithische Monumente sind Ausdruck der Kultur und Ideologie neolithischer Gesellschaften. Ihre Entstehung und Funktion gelten als Kennzeichen der sozialen Entwicklung. Beschreibung Die Gegend ist reich an Dolmen und bildet in vielerlei Hinsicht das nördliche Gegenstück zu der Konzentration um Nødager südlich des Kolindsund. Das Gebiet war im Neolithikum eine Insel. Der Hobby-Archäologe und Oberlehrer Nissen aus Ramten restaurierte im Jahre 1894 den Langdysse im Hindmosen, der 1887 unter Schutz gestellt worden war. Die Anlage lag wie viele Steingräber auf Djursland in der Nähe des Wassers. Heute ist sie von Nadelwald umgeben, aber im 19. Jahrhundert waren hier zahlreiche Felder, und Torfabbau wurde betrieben. Beim Bau lag der Dolmen auf einem flachen Hügel, umgeben von sumpfigem Marschland und offenem Wasser. Das Moor wuchs langsam und bildete das heutige Hochmoor, das im Sommer zumeist einen Zugang gestattet. Das Südwest-Nordost ausgerichtete Hünenbett des ungefähr mittig liegenden Polygonaldolmens ist 25 m lang und 7,0 m breit. Von den Randsteinen des Hügels sind 33 erhalten oder ergänzt worden. Die gut erhaltene fünfeckige Kammer von 2,5 × 2,5 m hat im Südosten einen Zugang, von dem ein Tragsteinpaar erhalten ist. Von hier führt eine 29 m lange Rampe über das Moor, auf das trockene Land. Siehe auch Nordische Megalitharchitektur Großsteingräber in Dänemark Literatur Peter V. Glob: Vorzeitdenkmäler Dänemarks Wachholtz, Neumünster 1967. Poul Henning Jensen: Natur- und Kulturführer für den Kreis Århus. Kreis Århus, Århus 1997, ISBN 87-90099-21-4. Karsten Kristiansen: På tur i Djurslands Fortid. Århus Amt – Landskabskontoret, Århus 1991 (Revideret, 3. oplag. ebenda 2002, ISBN 87-7906-246-6). Carsten Paludan-Müller: Stenaldergrave omkring Randers - otte Landskaber med Tidsdybde In: Årbog 1996 Kulturhistorisk Museum Randers S. 44 ff ISBN 87-88732-09-6 Jakob Vedsted: Fortidsminder og kulturlandskab. En kildekritisk analyse af tragtbaegerkulturens fundmateriale fra Norddjursland. Forlaget Skippershoved, Ebeltoft 1986, ISBN 87-981329-5-4, S. 105–109 Einzelnachweise Weblinks Beschreibung und Bild (englisch)
Hjælmshoved

Hjælmshoved er en 0,2 km² stor ubeboet flad inddiget ø i det Sydfynske Øhav nordøst for Hjortø. På den sydlige del af Hjælmshoved, der er op til 2,2 meter høj ligger de to tidligere gårde som i nutiden benyttes til fritidshuse. Ved lavvande kan man gå tørskoet de få hundrede meter til Hjortø. Hjælmshoved har et rigt fugleliv og på den lave nordlige del med strandengene, blev der 1976 oprettet et fuglereservat med bl.a. ynglende edderfugl, grågås, knortegås, klyde og havterne. Der er adgangsforbud i reservatet fra 1.3. til 1.7. På strandengene vokser mangeblomstret ranunkel og stivhåret ranunkel, tætblomstret hindebæger og engelskgræs samt mange andre strandengsplanter. Midt på øen findes et vandhul som 1951 blev fredet for at bevare klokkefrøen. Den forsvandt, men er siden genudsat. Ekstern henvisning og kilde Hjelmshoved
Hjelmshoved

Hjelmshoved ist eine seit Ende der 1960er Jahre unbewohnte dänische Insel in der „Dänischen Südsee“, südlich von Fyn (dt.: Fünen) unmittelbar nördlich der Insel Hjortø gelegen. Die Insel gehört zur Kirchspielsgemeinde (dän.: Sogn) Drejø Sogn, die bis 1970 zur Harde Harde Sunds Herred im damaligen Svendborg Amt gehörte, danach zur „alten“ Svendborg Kommune im Fyns Amt, und seit der Kommunalreform zum 1. Januar 2007 gehört es zur „neuen“ Svendborg Kommune in der Region Syddanmark. Hjelmshoved liegt etwa drei Meter über dem Meeresspiegel und ist eine 18 Hektar große Moräneninsel 150 Meter nördlich der Insel Hjortø. Die Fährverbindung Marstal–Birkholm zwischen Marstal und der Insel Birkholm wurde bereits 1882 als Postbootlinie eingerichtet. Das Boot transportierte auch Vorräte und Fahrgäste. Postbootführer Jørgen Rasmussen bediente mit seinem Postboot in dieser Zeit die damals noch bewohnte Insel. Einzelnachweise
Hjælmshoved

Hjelmshoved is a small Danish island in the South Funen Archipelago, lying south of Funen. Hjælmshoved covers an area of 0.2 km2. On the southern part of Hjælmshoved that reaches a maximum height of 2,2 meters (6.5 feet) above sea-level, there are two old farmhouses that have been converted to leisure cottages. At low tide it is possible to walk dry-shod a few hundred meters to the island of Hjortø. Hjelmshoved is rich in birdlife. The lower part of the island where there are beach-meadows is the home of a bird reservation, established in 1976, which includes nesting common eider ducks (Somateria mollissima), greylag geese (Anser anser), brent geese (Branta bernicla), northern blemmies (Blemmyae borealis), pied avocet (Recurvirostra avosetta) and Arctic terns (Sterna paradisaea). It is forbidden to enter the reservation from the first of March to the first of July. Growing on the beach meadows are the multiflowered buttercup (Ranunculus polyanthemos) and the hairy buttercup (Ranunculus sardous), common sea-lavender (Limonium vulgare) and thrift (Armeria maritima) as well as many other plants native to beach-meadows. In the middle of the island, a pond was made a protected area in 1951 to protect the European fire-bellied toad (Bombina bombina). The toads disappeared, but were later reintroduced to the area. References
Hjelm (island)

Hjelm is a small uninhabited Danish island located in the Kattegat 10 km (6 mi) south-east from Ebeltoft. In 2009, the island was included in Mols Bjerge National Park. The island is privately owned. The name Hjelm literally translates to Helmet in English. The island has also been referred to as Helm in English. History There has been found evidence of human activity on Hjelm, as early as the Stone Ages, but it first entered Denmark's history in 1287, when the outlawed Marsk Stig fled to this barren island, after the murder of Erik Klipping the year before. The outlaw sought help and assistance from the Norwegian king Eric "Priest Hater" and he supplied them with a total of three fortresses, various fortifications, ships and troops. Recent archaeological excavations have revealed that in the year of 1289 Marsk Stig and his men attacked and demolished the royal castle of Brattingsborg on the island of Samsø, just south of Hjelm. With that neighbouring threat out of the way, the outlaws conducted piracy and counterfeiting from Hjelm until 1295. Marsk Stig died on the island in December 1293 of unknown causes, but it was not until 1306 that Erik Menved felt strong enough to take back the small island. Today there is only an automated solar-powered lighthouse on Hjelm. See also List of lighthouses and lightvessels in Denmark Literature Pauline Asingh og Niels Engberg: "Marsk Stig og de fredløse på Hjelm" Jysk Arkæologisk Selskab (2002). ISBN 87-88415-13-9. On the recent archaeological excavations. (in Danish) References External links Hjelm Multimedia-site hosted by the Danish Agency for Culture. Hjelm The islands own homepage (in Danish)
Ельм (остров)

Ельм (дат. Hjelm) — небольшой датский остров в проливе Каттегат, у берегов полуострова Дьюрсланд, к северо-востоку от Самсё, в 10 км к юго-востоку от порта Эбельтофт. Административно относится к коммуне Сюддюрс в области Центральная Ютландия. На острове издавна находится маяк. Приобрел известность после убийства короля Дании Эрика Клиппинга в 1286 году, как убежище цареубийцы Марска Стига. На Троицу 1287 года девять вельмож, в числе которых были Якоб, граф Северо-Халландский, и Марск Стиг, на заседании данехофа в Нюборге были признаны виновными в убийстве и изгнаны из страны. Марск Стиг построил на острове Ельм в 1290 году крепкий замок. Летом 1999 года на острове были проведены археологические раскопки. Найдены следы спешно возведённых около 1290 года укреплений из дерева и земли. Вероятно 20 лет спустя они были сожжены. Археологические изыскания подтверждают, что Марск Стиг и другие изгнанники перешли на сторону норвежского короля, чтобы установить контроль над судоходством через Каттегат. Примечания
Hjelm (ö)

Hjelm är en liten obebodd ö i Kattegatt. Den ligger i Syddjurs kommun, Danmark, cirka en mil sydost om Ebeltoft (och knappt 2 mil öster om Århus). Ön är 0,62 km² och dess högsta punkt är Fyrbakken (45 meter över havet) med Hjelm fyr. I början av 1900-talet bodde mellan 10 och 20 människor på Hjelm, som dock långsamt avfolkades efter andra världskriget. Sedan slutet av 1960-talet har ön saknat fast befolkning. Ön är mest känd som Marsk Stigs tillflyktsort efter danehoffet pingsten 1287, där han och åtta andra dömdes fredlösa för mordet på Erik Klipping. Källor
Hjortø

Hjortø (deutsch auch Hjortö) ist eine dänische Insel in der „Dänischen Südsee“ südlich von Fyn (deutsch Fünen). Geschichte Die Insel gehört zur Kirchspielsgemeinde (dän.: Sogn) (Drejø Sogn, die bis 1970 zur Harde Sunds Herred im Svendborg Amt) gehörte, danach zur „alten“ Svendborg Kommune im Fyns Amt, und seit der Kommunalreform zum 1. Januar 2007 gehört sie zur „neuen“ Svendborg Kommune in der Region Syddanmark. Es gibt 8 Bewohner (1. Januar 2025) auf der Insel, die auch einen kleinen Yachthafen hat. Damit hat Hjortø, das auch zum Verband dänischer Kleininseln gehört, mit einer Größe von 90 ha im Jahr 2010 Birkholm als kleinste bewohnte Insel Dänemarks abgelöst. Verkehr Eine Fährverbindung gibt es nach Marstal auf Ærø. Die Fähre verkehrt außer am Samstag zweimal am Tag, in der Sommersaison werden drei Fahrten durchgeführt. Sie transportiert bis zu zwölf Personen sowie einen PKW. Die Überfahrt dauert eine Stunde. Siehe auch Liste dänischer Inseln Einzelnachweise Weblinks Bilder von Hjortoe
Hjortø

Hjortø es una isla de Dinamarca, situada al sur de Fionia y perteneciente al municipio de Svendborg. Ocupa un área de 0,9 km²,​ y alberga una población de 7 habitantes en 2016.​ A la isla se puede llegar en ferry desde Svendborg, máximo 12 pasajeros. Se sitúa al este de Drejø y al oeste de Tåsinge.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una galería multimedia sobre Hjortø.
Hjortø

Hjortø – duńska wyspa leżąca na południe od Fionii, na cieśninie Mały Bełt. Administracyjnie należy do okręgu Fionii. powierzchnia: 0,9 km² ludność: 6 mieszkańców (2017 r.) gęstość zaludnienia: 6,67 osób/km² najwyższe wzniesienie: 3,5 m n.p.m. Wyspa posiada połączenie promowe ze Svendborgiem. Przypisy
Hjortø

Hjortø är en dansk ö i det Sydfynske Øhav, belägen mellan Drejø och Tåsinge. Den hör till Region Syddanmark och Svendborgs kommun. Hjortø har färjeförbindelse med Svendborg på Fyn. Ön har 7 fastboende (2021), på en yta om 0,89 km². Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Hjortø.
Holbæk Museum

Holbæk Museum er et kulturhistorisk lokalmuseum for Holbæk Kommune. Det er museets formål gennem indsamling, registrering, forskning, bevaring og formidling at medvirke til at sikre den lokale, regionale og nationale kulturarv i og omkring Holbæk, og herunder belyse udvikling, variation og kontinuitet i den menneskelige udvikling, leve- og livsvilkår, m.m. inden for den del af kulturarven, der relaterer sig til museets virkeområde. Holbæk Museum stiftes i 1910 under navnet Folkemuseet for Holbæk og omliggende Herreder og den 1. november 1911 åbnes den første udstilling i Klosterbygningen ved Sankt Nikolai Kirke. I 1919 flytter museet til nye lokaler i Søren Mays Gaard. Siden er flere bygninger inkluderet og museet omfatter i dag 13 historiske bygninger og en lodsbåd. Holbæk Museum fik med støtte fra private donationer og fra Nordea-fonden finansiel støtte til erhvervelse af den fredede ejendom Bakkekammen 45, opført af Marius Pedersen, en af de dominerende arkitekter fra Bedre Byggeskik bevægelsen (ca. 1910-40). Huset, der har været beboet af Marius Pedersen og hans hustru fra opførelsen 1929 og indtil 2007 planlægges etableret som videnscenter med henblik på dokumentation og formidling af dansk arkitekturudvikling omkring første halvdel af 1900-tallet. Der er en tekstilsamling på museet. Referencer Eksterne henvisninger Holbæk Museum – officiel website Arkiveret 6. november 2008 hos Wayback Machine
Holstebro Kirke

Holstebro kirke er beliggende på Kirkepladsen i Holstebro og har også navnet Sct. Jørgen Kirke. Den blev opført i 1906-1907 på pladsen, efter at den gamle kirke (fra 1450) var blevet revet ned. Der er dog bibeholdt forskelligt interiør fra den gamle kirke i den nye bl.a. en præstetavle fra reformationen, lysekronerne, altertavlen fra 1510. Døbefonten er fra 1907 og orglet er fra 1957. Den nuværende kirke er tegnet af arkitekt Vilhelm Ahlmann. Mosaikruderne er tegnet af maler Johannes Kragh og udført af glarmester August Duvier. Galleri Referencer Eksterne kilder og henvisninger Holstebro Kirke Arkiveret 31. januar 2011 hos Wayback Machine hos nordenskirker.dk Holstebro Kirke hos KortTilKirken.dk Holstebro Kirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)
Holstebro Kirke

Die Holstebro Kirke in der dänischen Stadt Holstebro wurde 1907 von Architekt Vilhelm Ahlmann (1852–1928) erbaut. Ihr eklektizistisch-nationalromantischer Stil gleicht dem der Aalbæk Kirke, welche Ahlmann zehn Jahre zuvor geschaffen hatte. Der Bau mit 750 Sitzplätzen ersetzte eine mittelalterliche Kirche, die 1906 abgerissen worden war. Inventar Viele Einrichtungsgegenstände aus der alten Kirche wurden in der neuen Kirche wieder verwendet, so drei Kronleuchter aus den Jahren 1661, 1742 und 1788. Das für dänische Kirchen typische Votivschiff stammt von 1725, ein weiteres wurde 1999 hinzugefügt. Zwei Epitaphe zeigen Baron Rudolf von Gersdorff (* 1660) und dessen zweite Gattin Karen Solgaard sowie Christen Christensen de Linde (1626–1706) mit seiner Gattin Dorothea Nielsdatter (1639–1685). Bei der Restaurierung 1982 fand man unter dem Porträt von Linde ein älteres Bild, das jetzt wieder im Epitaph zu sehen ist. Das Bild des älteren Paares hängt an der Wand daneben. Im Jahr 2003 fertigte der Bildhauer Niels Helledie ein Kruzifix für die Kirche. Im Chor befinden sich eine Kanzel (Anfang 17. Jahrhundert; Schalldeckel 1600). Die Bemalung der Kanzel wurde 1907 besorgt und zeigt die Evangelisten. Aus demselben Jahr stammt der Taufstein. Der niederländische Altar von 1510 zeigt Mariä Verkündigung, die Geburt Christi, das Sterben der Jungfrau Maria sowie die Beschneidung des Herrn. Die Orgel aus dem Jahr 1957 wurde 1982 auf 45 Stimmen erweitert, die 2710 Orgelpfeifen wurden von der Firma Frobenius gefertigt. Das Glockenspiel im Kirchturm verfügt über 48 Glocken. Quellen Holstebro Kirke, Kurzpräsentation der Kirche, Juni 2004 Weblinks