NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Orlovická hora

Die Orlovická hora (deutsch Silberberg) ist ein bewaldeter Berg in Tschechien. Er liegt südwestlich des Dorfes Pocinovice im Okres Domažlice. Auf dem Gipfel befindet sich das gleichnamige Naturdenkmal (Nr. 1321 der Tschechischen Republik) Der Grund für den Schutz ist der alte Limonitabbau, der eine wichtige Stelle des kristallinen Komplexes Taus darstellt. Das Naturdenkmal umfasst den oberen Teil des gleichnamigen Berges mit einer Höhe von 723 Metern, der geomorphologisch in die Cham-Further Senke (Všerubská vrchovina) abfällt. Weitere benachbarte geomorphologische Einheiten sind der Gewintzy-Wald um den Jezvinec östlich des Silberbergs, und der Hawranice-Wald (Havranická vrchovina). Nachweise Břetislav Balatka, Jan Kalvoda: Geomorfologické členění reliéfu Čech = Geomorphological regionalization of the relief of Bohemia. Praha 2006, ISBN 80-7011-913-6, S. 80 (tschechisch).
Orlovická hora

Orlovická hora är en kulle i Tjeckien. Den ligger i regionen Plzeň, i den västra delen av landet, 130 km sydväst om huvudstaden Prag. Toppen på Orlovická hora är 723 meter över havet, eller 61 meter över den omgivande terrängen. Bredden vid basen är 1,0 km. Terrängen runt Orlovická hora är kuperad åt sydost, men åt nordväst är den platt. Orlovická hora ligger uppe på en höjd som går i nord-sydlig riktning. Runt Orlovická hora är det glesbefolkat, med 13 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Klatovy, 17,0 km nordost om Orlovická hora. I omgivningarna runt Orlovická hora växer i huvudsak blandskog. Kommentarer Källor
Orlí kašna

Orlí kašna je stavba nacházející se na III. nádvoří Pražského hradu. Je situována v jeho severovýchodní části u vstupu do Starého královského paláce. Část kašny je ponořena pod úroveň okolního terénu nádvoří. Popis kašny Vana kašny je tvořena nádrží na ryby vysekané do žehrovického pískovce. Byla původní součástí kašny, kterou v roce 1662 vytvořil sochař Francesco Caratti, jenž na ni umístil skulpturu svatého Jiří s drakem. Část této kašny je umístěna na náměstí U Svatého Jiří. Původní jsou boční díly Orlí kašny, včetně jejich stuhových festonů, a také bronzový sloupek s korintskou hlavicí. Na něm byla umístěna skupina delfínů a po jejím odcizení byla nahrazena orlicí. Tu nahradila zlacená měděná koule s olověnými tryskami, jejímž autorem je Josip Plečnik. Portikus (přístřešek) kašny je dílem Nicolò Pacassiho z roku 1762. Kolem kašny je půlkruhové zábradlí sloužící též jako sedátko. Je vysekáno z krtské žuly a obklad prohlubně pod ní je vytvořen ze žehrovického pískovce. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Orlí kašna na Wikimedia Commons
Osek (zámek, okres Rokycany)

Osek je barokní zámek, který vznikl přestavbou starší tvrze, v Plzeňském kraji v okrese Rokycany. Stojí ve středu obce Osek 4 km severně od Rokycan. Od roku 1964 je chráněn jako kulturní památka. Zámek stojí uprostřed bývalého areálu státního statku vlevo od silnice do Volduch. Dříve sloužil jako bytovky pro zaměstnance statku. Dnes je v soukromých rukou a pomalu se opravuje. Historie První písemná zmínka o tvrzi je z roku 1379 za Lipolta z Chrástu. Jiří Úlovec však uvádí první přímou zmínku o tvrzi až k roku 1572. Na konci 17. století, za Přibyslava Malovce z Chýnova, byla tvrz přestavěna na barokní zámek. V roce 1681 vyženil statek a zámek Ferdinand Leopold Nostic. Ten nechal k zámku přistavět třípodlažní věž (asi v roce 1689). Nosticové vlastnili zámek až do roku 1734. Po nich byl v majetku Šternberských. Vystřídal ještě několik majitelů a do roku 1920 patřil zbirožským Colloredo-Mansfeldům. V roce 1935 koupil statek a zámek Jan Kozel. Po válce byl zámek znárodněn, veškeré vybavení zámku odvezeno neznámo kam a interiér zámku přizpůsoben pro potřeby místního státního statku na chlévy a skladiště. Část zámku byla upravena na byty. Stavební podoba Polohu nejstaršího panského sídla v Oseku, zmiňovaného už roku 1240 ve spojení s blíže neznámým Budivojem, neznáme. Předchůdcem zámku byla gotická tvrz vybudovaná ve 2. polovině 14. století. Její část o rozměrech 10 × 13 m se dochovala v severovýchodním nároží zámku, od jehož zbytku se odlišuje silnějšími zdmi a dvěma valeně zaklenutými místnostmi. Ve druhé polovině 16. století byla tvrz rozšířena a renesančně přestavěna. Barokní přestavba zámku proběhla okolo roku 1689. Nový jednopatrový zámek měl půdorys ve tvaru písmene U, jehož jižní stranu uzavírala zeď s branou opatřenou členitým barokním štítem. Nádvoří obklopovala otevřená přízemní arkádová chodba zaklenutá křížovými klenbami. Po požáru byla část západní křídla stržena. Tím se dvůr na této straně otevřel a zámek získal současný půdorys ve tvaru písmene L. Na západní straně stojí věž, ve které bývala kaple. Odkazy Reference Související články Seznam zámků v Plzeňském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Osek na Wikimedia Commons Zámek Osek Osek u Rokycan na Hrady.cz
Osinalické bučiny

Osinalické bučiny jsou přírodní památka na území chráněné krajinné oblasti Kokořínsko – Máchův kraj, v jižní části okresu Česká Lípa, v katastrálním území Zakšín. Jedná se lesnaté území s řadou pískovcových skal, kde se vyskytuje mnoho druhů chráněných rostlin. Historie Přírodní památka byla vyhlášena 19. listopadu 2002. Spravuje ji Agentura ochrany přírody a krajiny ČR – Regionální pracoviště Správa chráněné krajinné oblasti Kokořínsko – Máchův kraj. Přírodní poměry Přírodní památka s rozlohou 7,53 hektaru leží v jižním cípu katastrálního území Zakšín v nadmořské výšce 250–340 metrů, asi jeden kilometr severovýchodně od Medonos. Nachází se na jihovýchodním úpatí vrchu Skaliska (376 metrů). Na východní straně zasahuje do Osinalického sedla, kterým vede hranice mezi okresy Česká Lípa a Mělník a zeleně značená turistická trasa z Nových Osinalic na jihu do Dubé na severu. Lokalita je mírně zvlněná, náleží svahu kopce Skaliska, je porostlá nejen bukovým lesem, ale na pískovcích roste řada chráněných vstavačovitých, orchideových druhů rostlin, kvůli nimž zde byla vyhlášena ochrana. Jsou zde např. vstavač nachový, korálice trojklaná, kruštík růžkatý, okrotice bílá. Ve starších stromech zde žijí holubi doupňáci. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Osinalické bučiny na Wikimedia Commons
Oslednice (rozhledna)

Oslednice je rozhledna, která se nachází na stejnojmenném vrchu (557 m n. m.) na jihovýchodním okraji Telče. Původní dřevěná rozhledna vysoká 16 m zde byla postavena v roce 1898. Současná 36 m vysoká kovová rozhledna, postavená mobilním operátorem Paegas (nyní T-Mobile), byla otevřena 25. března 2000. Na jejím vrcholu jsou umístěny antény operátorů (T-Mobile a O2) a z ochozu ve výšce 31 m poskytuje výhled na Telč a okolí, například Javořici, nejvyšší vrch Českomoravské vrchoviny, nebo hrad Roštejn. Výjimečně lze spatřit i alpský Ötscher (148 km). Jejím provozovatelem je Klub českých turistů. Identická rozhledna byla postavena o rok později ve Vysoké u Kutné Hory, tentokrát pro síť Oskar. Fotogalerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Oslednice (rozhledna) na Wikimedia Commons Okolí Telče: rozhledna Oslednice Archivováno 30. 9. 2008 na Wayback Machine. Rozhledna Oslednice u Telče Oslednice u Telče
Osojno (přírodní památka)

Osojno je přírodní památka ve střední části okresu Plzeň-sever, jižně od osady Osojno, na katastrálním území obce Dražeň. Chráněné území, které bylo vyhlášeno v roce 1968 na ploše 3,44 ha v nadmořské výšce 510–560 metrů, je v péči Krajského úřadu Plzeňského kraje. Geologie Geologické podloží tvoří spility svrchního proterozoika, které ve svahu chráněného území a na sousední plošině vrchu Hůrka vystupují na povrch v podobě drobných skalek a hřbítků. Předmět ochrany Předmětem ochrany je původní smíšený les tvořený kyselou doubravou a suťovou habřinou, tj. porostem dubu letního (Quercus robur) i zimního (Quercus petraea), buku (Fagus sylvatica), lípy velkolisté (Tilia platyphyllos) s vtroušenou jedlí (Abies alba) a borovicí lesní (Pinus sylvestris), na spilitovém podloží nad Osojenským potokem na severozápadních svazích kopce Hůrky. V bylinném patře roste hájová a teplomilná vegetace. Galerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Plzeň-sever Seznam památných stromů v okrese Plzeň-sever Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Osojno na Wikimedia Commons
Ostrov u Jedomělic

Přírodní památka Ostrov u Jedomělic byla vyhlášena v roce 1987 a nachází se v blízkosti terénních pozůstatků tvrziště a středověké vsi u obce Jedomělice v okrese Kladno. Přírodní památka, která se nachází v přírodním parku Džbán, je v péči krajského úřadu Středočeského kraje. Chráněné území je zároveň součástí evropsky významné lokality Natura 2000 Ostrov u Jedomělic, vyhlášené v roce 2016. Předmět ochrany Důvodem ochrany je naleziště třemdavy bílé (Dictamnus albus) a další teplomilné květeny. Kromě ohrožené třemdavy se zde vyskytuje například medovník meduňkolistý (Melittis melissophyllum), kamejka modronachová (Aegonychon purpurocaeruleum), samorostlík klasnatý (Actaea spicata), věsenka nachová (Prenanthes purpurea), rulík zlomocný (Atropa bella-donna), hlístník hnízdák (Neottia nidus-avis), lilie zlatohlavá (Lilium martagon), ojediněle též střevíčník pantoflíček (Cypripedium calceolus), oměj pestrý (Aconitum variegatum), violka divotvárná (Viola mirabilis) a další byliny. Poloha území Přírodní památka Ostrov u Jedomělic geomorfologicky náleží do Řevničovské pahorkatiny, geologický podklad je tvořen křídovými sedimenty, konkrétně písčito-vápnitými slínovci. Území přírodní památky je zalesněné, tvoří jej prudká stráň, orientovaná směrem na jihovýchod. Chráněné území, které se nachází necelých 100 metrů jihovýchodně od místa, kde stávala zaniklá tvrz Ostrov, je obklopeno lesy. Galerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Kladno Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ostrov u Jedomělic na Wikimedia Commons
Ostrá horka

Ostrá horka je rozhledna, která se nachází na stejnojmenném vrchu zvaném také Strom (405 m n. m.) v brněnských Soběšicích (městská část Brno-sever). Historie Pomník u rozhledny připomíná první trigonometrický bod na našem území a patřil k síti tzv. vídeňského poledníku. Žulový kvádr s pamětní deskou má rozměry 40×40×160 cm, vyčnívá 110 cm nad terén a jsou na něm umístěny dvě pamětní desky. Na první je text "Střed kaple. První trigonometrický bod na území ČSR, zaměřený dr. J. Liesganigem roku 1759. Nové označení bodu provedla Geodetická služba ČSR 200 let po jeho vzniku". Deska na druhé straně kvádru je s textem: "Střed kaple Sv. Kříže z roku 1718, zbořené v roce 1786. Při odkrývání jejích základů v roce 1958 spolupracovali za odborného vedení Ing. Al. Šimka a dr. Lad. Bartoše z Brna soběšičtí občané". Trigonometrický bod sem v roce 1759 umístil rakouský kartograf Josef Liesganig. Dříve byla trigonometrickým bodem kupole kaple sv. Kříže z roku 1718, ale ta byla v roce 1784 zbořena. Rozhledna byla otevřena 1. června 2008. Technický popis Kovová rozhledna je vysoká 19,1 m, má dvě vyhlídkové plošiny, jednu ve výšce 8 m, druhou 16 m. Celkem 90 schodů točitého schodiště. Výhled Poskytuje výhled na Brno, Babí lom, Moravský kras a Drahanskou vrchovinu. Při zvlášť výborné dohlednosti jsou viditelné i rakouské Alpy – hora Schneeberg. Přístup Je volně přístupná, trolejbusem linky 30 na zastávku Dohnalova, odtud po žluté turistické značce, popř.z druhé strany ze zastávky autobusu č. 57, zastávka Panská lícha. Přístupná po žluté turistické značce je i pro rodiny s chodícími dětmi, jelikož trasa není příliš náročná. Odkazy Reference Související články Seznam rozhleden v Jihomoravském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ostrá horka na Wikimedia Commons Soběšická garda – rozhledna Ostrá horka (Strom) u Soběšic Popis cesty na Ostrou Horku po žluté trase
Otaslavice (hrad)

Otaslavice jsou zbytky středověkého hradu, nacházející se na skalním ostrohu nad Drahanským potokem v obci Otaslavice. Jedná se vlastně původně o hradní dvojici s viditelnými zbytky znaku pánů z Kunštátu. Horní hrad, dnes již úplně zaniklý a téměř zcela pohlceny v zástavbě místní části „Sýpky“, vévodil Horním Otaslavicím, dolní hrad, z něhož zbyla polovina bergfritu (válcové věže, pocházející ze 13. století), dominoval Dolním Otaslavicím. Důvodem pro dva hrady bylo rozdělení obce mezi dvě dominia, které trvalo až do roku 1590. Historie Rod z Otaslavic je zmiňován od roku 1279, první zmínka o hradu pochází z roku 1353. Roku 1373 vyženil dolní hrad Ješek Puška z Kunštátu, jeho sestra Skonka si vzala majitele horního hradu Mikuláše z Otaslavic. Horní hrad zanikl za husitských válek v roce 1423, kdy byl dobyt a zbořen husitským vojskem Bořka z Miletína, neboť jeho majitelé byli katolíci. O rok později byl pro změnu katolickým vojskem vévody Albrechta rozbořen hrad dolní, který patřil Kunštátům. Ani jeden z hradů nebyl již obnoven. Z celé stavby dolního hradu zbyla polovina věže vysoká 12 metrů, zbytky horního hradu splynuly s reliéfem krajiny. Ochrana Jeho zbytky jsou chráněny od roku 1973 jako kulturní památka. Turistika Přes hrad prochází zelená turistická značka, která začíná v Otaslavicích na návsi a pokračuje přes Myslejovice a Alojzov až do Plumlova. Zbytky hradu jsou volně přístupné, z místa je výhled na obec a okolí. Přírodní poměry Hrad leží na skalním ostrohu, který obtéká potok Brodečka, jenž přítéká od západu, stáčí se na sever, hrad obkrouží a teče dále na jih. Fotogalerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Otaslavice na Wikimedia Commons Hrad Otaslavice na Hrady.cz
Otovský potok

Otovský potok je přírodní rezervace v okrese Český Krumlov. Nachází se na Šumavě v katastrálním území zaniklé vesnice Jasánky. Rozkládá se podél Otovského potoka, u česko-rakouské státní hranice, čtyři kilometry západně od osady Svatý Tomáš. Je součástí Chráněné krajinné oblasti Šumava. Předmět ochrany Předmětem ochrany jsou prameniště, rašeliniště a mokřady v nivě přirozeně meandrujícího Otovského potoka a Schwarzenberského kanálu a jejich přítoků. Odkazy Reference Související články Otov (Přední Výtoň) Otov (přírodní rezervace) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Otovský potok na Wikimedia Commons
Ottendorferův dům

Ottendorferův dům je koncertní a přednáškový sál ve Svitavách, jenž byl zřízen v budově někdejší Ottendorferovy knihovny. Sál poskytuje, kromě jiných akcí, též zázemí pro činnost místního Kruhu přátel hudby. Ročně se zde uskuteční deset až dvanáct koncertů vážné hudby. Některé koncerty vážné hudby jsou pořádány také ve svitavských kostelích. Od září 2008 jsou přízemní prostory domu sídlem Muzea esperanta. Historie Budova Ottendorferova domu původně sloužila jako knihovna a vznikla za podpory svitavského mecenáše a newyorského občana Oswalda Ottendorfera (1826–1900). Díky jeho peněžním darům byla ve Svitavách postavena nemocnice (1883), sirotčinec (1884) a budova veřejné knihovny a čítárny. Oswald Ottendorfer zadal v New Yorku rakouskému architektovi Germano Wanderleyovi z Brna stavbu, která měla být důstojným reprezentantem města Svitav. Stavební práce začaly v roce 1891 a v roce 1892 byla slavnostně za Ottendorferovy přítomnosti knihovna otevřena. Budova postavená v neorenesančním stylu stojí na místě rodného domku mecenáše stavby pana Oswalda Ottendorfera. Svitavská knihovna a čítárna původně vlastnila 22.000 svazků a byla největší a nejmodernější německou knihovnou na Moravě. Knihovnu navštívil v roce 1929 i první československý prezident T. G. Masaryk. Po 2. světové válce knihovna byla zčásti rozkradena a zbytek původního knižního fondu nyní opatruje městské muzeum a galerie, dochovalo se z něj pouze 5500 svazků. V letech 1989–1992 zde probíhala nákladná rekonstrukce, která vrátila Ottendorferově knihovně její bývalý půvab. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ottendorferův dům na Wikimedia Commons Virtuální prohlídka Ottendorferova domu na webu Infocentra Svitavy Muzeum Svitavy: Ottendorferova knihovna (Ottendorferův dům) http://www.nypl.org/branch/local/man/ot.cfm Oswald Ottendorfer byl i významný newyorský občan
Otvovická skála

Otvovická skála je přírodní památka v okrese Kladno, nacházející se při severovýchodním okraji obce Otvovice, asi tři čtvrtě kilometru od jejího centra. Předmět ochrany Jedná se o jižní stranu skalnatého břidlicového ostrohu, místně zvaného též Kozí kopec či Koziňák, vybíhajícího se zhruba čtyřicetimetrovým převýšením z pravé strany údolí Zákolanského potoka. Předmětem ochrany jsou bohatá skalní a travinná společenstva vzácných teplomilných rostlin. Vlastní chráněné území není turisticky zpřístupněno, červeně značená stezka z Kralup přes Budeč a Okoř do Prahy prochází pouze podél jeho úpatí. Nachází se v nadmořské výšce 200–236 metrů. Odkazy Reference Související články Minická skála Rusavky Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Otvovická skála na Wikimedia Commons Popis na České geologické službě
Ovocný trh (Praha)

Ovocný trh je veřejné prostranství resp. menší podlouhlé náměstí trojúhelníkového tvaru, které se nachází na Starém Městě pražském v městské části Praha 1 a plní zde funkci ulice souběžné s pražskými Příkopy, ležící jižně odtud. Historie Název tohoto místa pochází z dávnějších dob, kdy zde bývalo tržiště, kde se především prodávalo ovoce a zelenina, to se zde prodávalo ještě počátkem 20. století. Tržiště zde je doloženo již od 13. století. Současný název byl zaveden roku 1870. Budovy Nachází se zde několik velmi významných pražských budov. Na jihozápadní straně náměstí se jedná o budovu Stavovského divadla (zadní technický vchod). V jejím těsném sousedství se nachází budova Karolina, historického sídla Karlovy univerzity (severně od divadla) a Kolowratský palác (jižně od divadla). Na severovýchodní straně náměstí směrem k Celetné ulici a Prašné bráně pak stojí Dům U Černé Matky Boží. Na jižní straně náměstí se dále nachází zadní trakt Paláce Myslbek a palác Pachtů z Rájova (též Nová mincovna, dnes v této historické budově sídlí Obvodní soud pro Prahu 1). Okolní ulice a náměstí Na příkopě (jižním směrem – cesta pro pěší vede pasáží v Paláci Myslbek) Železná ulice (západním směrem – za Karolinem) Rytířská ulice (jihozápadním směrem – za Stavovským divadlem) Celetná ulice (severovýchodním až severním směrem) Bývalé názvy Nové tržiště Školní náměstí Královská třída Karolinenplatz nebo Theaterplatz (německy) Současnost V současnosti je náměstí koncipováno jako pěší zóna. Mezi zdejší novodobé tradice patří umělé kluziště, které zde v centru města bývá pravidelně zřizováno každou zimu. Odkazy Reference Související články Seznam budov na Ovocném trhu Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ovocný trh na Wikimedia Commons Praha virtuální Článek o pěší zóně Stránky městské části Praha 1
Marché aux fruits

Le marché aux fruits est un espace public de Prague, formant une petite place triangulaire, située dans la Vieille Ville de Prague, dans le district de Prague 1. Elle est parallèle à la rue Na Příkope (au sud). Description Le nom de cet endroit vient du Moyen Age, à l'époque où il existait un marché où l'on vendait principalement des fruits et des légumes, qui existait encore au début du XXe siècle. Le marché a été documenté depuis le XIIIe siècle. Le nom actuel a été introduit en 1870. Il y a plusieurs bâtiments très importants. Sur le côté sud-ouest de la place se trouve le bâtiment du Théâtre des États (entrée technique arrière). Dans les environs immédiats se trouvent le bâtiment du Carolinum, le siège historique de l’Université Charles (au nord du théâtre) et le palais Kolowrat (au sud du théâtre). Au nord-est de la place, en direction de la rue Celetná et de la tour Poudrière, se trouve la Maison à la Vierge noire. Au sud de la place se trouvent également l'aile arrière du palais Myslbek et le palais de la Nouvelle Monnaie (qui abrite aujourd'hui le tribunal du district de Prague 1). Rues et places environnantes Na Prikope (sud - sentier piétonnier à travers l'arcade du palais Myslbek) Rue Železná (ouest - après le Carolinum) Rue Rytirska (sud-ouest - derrière le théâtre des États) Rue Celetná (nord-est au nord) Anciens noms Nouveau marché Place de l'école Classe royale Karolinenplatz ou Theaterplatz (allemand) Actuellement De nos jours, la place est une zone piétonne. Parmi les traditions, il y a, de nos jours, une patinoire artificielle, qui est régulièrement installée ici chaque hiver au centre de la capitale tchèque . Liens Liens externes Prague virtuelle Article sur la zone piétonne Site Web de Prague 1 arrondissement Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de Prague
PAP Packaging

PAP Packaging a.s. (do roku 2001 PAP Sušice a. s., pak do roku 2006 GIO´ STYLE PAP a.s., v letech 2006 až 2023 DOPLA PAP a.s.) je česká firma, patřící mezi největší výrobce plastových a papírových potravinářských obalů v ČR. Společnost má sídlo v Sušici, tovární budovy se nacházejí na západě města při úpatí Svatoboru. Historie V dnešním areálu firmy existovala v 19. století hospoda, kterou Vojtěch Scheinost přeměnil v 60. letech na sirkárnu. Tato tzv. „horní továrna“ byla v roce 1903 sloučena s další sušickou sirkárnou („dolní továrna“), čímž vznikla společnost SOLO. Po první světové válce došlo k útlumu výroby zápalek a horní továrna byla v roce 1932 uzavřena. Aby budovy nezůstaly nevyužity, byla zde v roce 1933 spuštěna výroba papírových potravinářských obalů a roku 1939 vznikla samostatná společnost PAP. V roce 1945 došlo ke znárodnění podniku. Ruční výrobu postupně nahradily automaty. První poloautomat pomáhající při výrobě kelímků byl zaveden v roce 1957, další výrazné modernizace přicházely postupně v průběhu 60. – 80. let. Dne 1. dubna 1992 vznikla akciová společnost PAP Sušice. Podnik v průběhu dalších let dále rozšiřoval výrobu a jeho název se měnil v závislosti na vlastníkovi. V roce 2010 bylo 65 % výrobků vyvezeno do jiných evropských zemí.[ve zdroji nenalezeno] Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu DOPLA PAP na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Pahorek u Vržanova

Pahorek u Vržanova je přírodní památka poblíž obce Kamenice v okrese Jihlava v nadmořské výšce 525–565 metrů. Oblast spravuje Krajský úřad Kraje Vysočina. Pahorek byl roku 1984 prohlášen za maloplošnou přírodní rezervaci. Důvodem ochrany je zachování subxerofilních travinných společenstev s celou škálou typických pastvinných druhů s výskytem jalovce obecného (Juniperus communis). Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Jihlava Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pahorek u Vržanova na Wikimedia Commons