NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel svatého Cyrila a Metoděje (Ostrava)

Kostel svatého Cyrila a Metoděje patří mezi nové kostely postavené na území města Ostravy. Nachází se v městském obvodě Pustkovec. Historie Se stavbou započal porubský farář Josef Gazda na podzim roku 1997 a o rok později, 8. prosince 1998, byl kostel slavnostně vysvěcen biskupem Františkem Lobkowiczem. Kostel byl nejprve filiálním kostelem farnosti Ostrava–Poruba, avšak od 1. ledna 2007, kdy byla zřízena samostatná pustkovecká farnost, se stal farním kostelem. Kostel je postaven na půdorysu řeckého kříže se čtyřmi dominantními prosklenými okenními plochami. Nad vchodem je jedno menší okno ve tvaru široké spáry ve tvaru srpku měsíce. Stěna za oltářem je prostá a obílená, dominantou je velká barokní polychromovaná řezba Krista. Kříž, na kterém visí, má ramena směřující nahoru, což je v křesťanství neobvyklé zejména proto, že stejný tvar má runa Algiz. Celý vnitřní prostor je světlý a vzdušný. Architektonický návrh provedl Tomáš Černoušek. Z dílny řezbáře Josefa Staňka z Bučovic pochází většina vnitřního vybavení kostela: socha Panny Marie, reliéf svatých Cyrila a Metoděje, Křížová cesta, reliéf pod oltářem znázorňující obětování Izáka, sedes s reliéfem zvěstování Páně, věčné světlo nad svatostánkem znázorňující hořící Mojžíšův keř, procesní kříž, stojany na svíce a paškál, víko na křtitelnici se sochou svatého Jana Křtitele i odkládací stůl na liturgické nádoby. Zvony vyrobil v roce 1998 Josef Tkadlec z Halenkova. Největší zvon se jmenuje svatý Cyril a váží 220 kg, prostřední zvon je svatá Sylvie s vahou 150 kg a poslední zvon byl nazván svatý Metoděj a váží 100 kg. Zavěšeny jsou ve 24 m vysoké zvonici umístěné vedle budovy kostela. Reference Sakrální objekty v Ostravě-Pustkovci [online]. [cit. 2009-02-07]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2009-01-22. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Cyrila a Metoděje na Wikimedia Commons Římskokatolická farnost Ostrava-Pustkovec
Kostel svatého Ducha (Krčín)

Kostel svatého Ducha v Krčíně, části Nového Města nad Metují v okrese Náchod, je připomínán koncem 13. století. Není dokonce vyloučeno, že nějaká sakrální stavba mohla na jeho místě stát už v 10. století, v době šíření křesťanství, jedná se zřejmě o nejstarší stavbu na Novoměstsku. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Presbytář kostela pochází z 13. století, stejně jako věž s dřevěným roubením. Některé prvky kostela ukazují na inspiraci cisterciáckým klášterem Svaté Pole z roku 1149. Kostel dal v roce 1815 přestavět majitel panství František Josef z Dietrichsteinu. V podstatě vznikla nová budova. V roce 1876 byl znovu přestavěn a průčelí bylo přebudováno do novorománského slohu. Stavba Stavba kostela je jednolodní, půdorys obdélníkový, presbytář je čtvercový. Stavba má tři opěráky, původní je jihovýchodní. Sakristie je na severní straně. Bohoslužby Bohoslužby se konají v sobotu v 18.30. Galerie Reference Související články Lípy u hřbitova (Krčín) – dvojice památných stromů u kostela, při vstupu na hřbitov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Ducha na Wikimedia Commons Nové Město nad Metují - Krčín - kostel sv. Ducha Kostel sv. Ducha Krčín Archivováno 24. 6. 2020 na Wayback Machine. Krčín, předchůdce Nového Města nad Metují
Cerkiew Świętego Ducha w Šumperku

Cerkiew Świętego Ducha – prawosławna cerkiew katedralna i parafialna w Šumperku. Należy do dekanatu ołomunieckiego eparchii ołomuniecko-brneńskiej Kościoła Prawosławnego Czech i Słowacji. Świątynię wzniesiono staraniem miejscowej społeczności greckiej. Budowa miała miejsce w latach 1993–1998, konsekracja – 27 czerwca 1998. Cerkiew została zbudowana w stylu bizantyjskim. Posiada jedną kopułę przypominającą płonącą świecę, co nawiązuje do wezwania świątyni. Wewnątrz mieści się ikonostas, do którego część ikon napisali mnisi z greckich monasterów. W sąsiedztwie cerkwi znajduje się dzwonnica z sześcioma dzwonami, wygrywającymi melodie bizantyjskie w święta cerkiewne. Przypisy
Kostel svatého Ferdinanda (Chvalkovice na Hané)

Římskokatolický farní Kostel svatého Ferdinanda je kostel, jenž stojí ve vesnici Chvalkovice na Hané poblíž okresního města Vyškov. Historie Kostel byl postaven v 17. století původně v gotickém stylu, později upraven do stylu barokního. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Ferdinanda na Wikimedia Commons Literatura Nekuda, Vladimír. Vlastivěda Moravská Vyškovsko. Brno : odd. Mor. musea v Brně, 1965. 494 s. Sys. čís. 000489567
Kostel svatého Floriána (Střítež)

Kostel svatého Floriána je kostel ve Stříteži zasvěcený svatému Floriánovi. Stojí u zdi hřbitova na částečně zalesněném návrší východně nad obcí. Pozdně barokní stavba byla vybudována roku 1848 na místě ruin původního filiálního kostela, který zde stával již v polovině 18. století. Ten však v noci z 30. dubna na 1. května 1808 vyhořel, zůstaly pouze obvodové zdi. Centrální plochostropou stavbu kryje osmiboká báň s lucernou. Střecha je oplechovaná, venkovní zdi pokrývá břízolitová šedá omítka. Na hlavním oltáři se nachází barokní socha sv. Floriána z poloviny 18. století, ostatní pseudoslohový mobiliář pochází z 19. století. Do roku 1897 svatostánek sloužil jako filiální, farnost spadala pod Ždírec. Kulturní památkou se stal 3. května 1958. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Floriána na Wikimedia Commons
Kostel svatého Ignáce z Loyoly a svatého Františka Xaverského (Březnice)

Kostel svatého Ignáce z Loyoly a svatého Františka Xaverského v Březnici je římskokatolický kostel, jenž dominuje náměstí v Březnici u Příbrami. Kostel je zapsán jako kulturní památka České republiky. Historie Kostel postavený v raně barokním slohu včetně přilehlé jezuitské koleje je dílem italského architekta Carla Luraga, který je v Čechách podepsán pod řadou staveb jezuitského řádu. Právě dvěma ze zakladatelů řádu – sv. Ignáci z Loyoly a sv. Františkovi Xaverskému – je kostel zasvěcen. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Františka Xaverského a svatého Ignáce z Loyoly v Březnici na Wikimedia Commons
Kostel svatého Františka a Viktora

Římskokatolický farní kostel svatého Františka a Viktora je jedinou architektonickou památkou v ostravské místní části Hrušov. V roce 1997 byl zasažen ničivou povodní. Od 29. března 2010 je památkově chráněn. Historie Předchůdcem kostela byl dřevěný kostelík svaté Marie Magdaleny ze 14. století. Chátrající stavba však nemohla pokrýt potřeby věřících, proto bylo koncem 19. století rozhodnuto o stavbě nového svatostánku. V čele skupiny občanů stál majitel zdejší továrny na sodu Viktor rytíř Miller zu Aichholz, který věnoval značnou finanční částku. Projektu se ujal vídeňský architekt Max Schweda s Leopoldem Theyerem, přičemž byly použity skici Heinricha von Ferstela. Navržena byla jednolodní novogotická stavba z režného zdiva, ze stejného materiálu je také věž. Základní kámen byl položen 4. července 1886, stavba byla dokončena na konci roku 1887, avšak vysvěcena byla za účasti kardinála Jiřího Koppa až 23. května 1893. Interiér je převážně původní. Tvoří jej: hlavní oltář (1892) boční oltář Božského srdce Páně (konec 19. století) boční oltář Panny Marie Lurdské (1904) kazatelna (1892) zpovědnice (1892) lavice (1892) křížová cesta (1901) Socha Panny Marie z bočního oltáře byla během povodní v roce 1997 zcela zničena, zůstaly pouze její sepjaté ruce. Ty jsou dnes vystaveny před zpovědnicí. Současné varhany od firmy Rieger pocházejí z roku 1954. Jde o jedny ze tří největších varhan v Ostravě, avšak na jejich generální opravu farnost zatím nemá peníze. Současnost Kostel s příchodem faráře Piotra Marka Kowalskiho výrazně ožil. Byla provedena oprava vnějších zdí, nyní (léto 2012) se opravuje věž a okenní vitráže. V plánu jsou kostelní věžičky a varhany. Snahou farníků je celková obnova kostelního prostranství a zřízení parkoviště. Finance na obnovu jsou získávány prostřednictvím sbírek věřících a darů od nadací. Známou podporovatelkou kostela je zpěvačka Marie Rottrová, která je hrušovskou rodačkou. Od roku 2017 do 2024 farářem byl P.Mgr. ThLic. Krzysztof Szewczyk Th.D., Ph.D. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Františka a Viktora v Ostravě na Wikimedia Commons Římskokatolická farnost Ostrava-Hrušov
Kostel svatého Havla (Tuhaň)

Kostel svatého Havla na návrší nad obcí Tuhaň byl postaven v barokním slohu v letech 1708 až 1711 na místě staršího dřevěného kostela ze 14. století. Stavbu provedl známý italský stavitel a architekt Nicolo Raimondi. Vedle kostela, který je chráněn jako kulturní památka České republiky, stojí zvonice z roku 1833. Po požáru v roce 1839 byl kostel vzápětí opraven. Požár zničil celé vnitřní vybavení kostela, a proto například hlavní oltář pochází až z roku 1840. Od začátku 90. let 20. století probíhala rozsáhlá rekonstrukce kostela, zakončená jeho znovupožehnáním po opravě v roce 2002. Duchovní správci kostela jsou uvedeni na stránce: Římskokatolická farnost Tuhaň. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Havla na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve farním kostele sv. Havla, Tuhaň (katalog biskupství litoměřického) Římskokatolická farnost Tuhaň
Kościół św. Kastula w Pradze

Kościół św. Kastula w Pradze (czeski: Kostel svatého Haštala) – kościół rzymskokatolicki położony na praskim Starym Mieście. Jest jednym z najstarszych kościołów parafialnych w Pradze i jedynym w Czechach poświęconym świętemu Kastulowi. Historia Na miejscu obecnego kościoła istniała od XII wieku romańska trójnawowa bazylika. Jego początki odkryto podczas badań archeologicznych prowadzonych w latach 90. XX wieku. Pierwsza pisemna wzmianka o nim pochodzi z 21 marca 1234 ze statutu króla Wacława I. Wraz z nowo założonym klasztorem franciszkanów (obecnie klasztor św. Agnieszki) należał do najważniejszych kościołów romańskich Pragi. Budowa nowego gotyckiego kościoła nastąpiła w okresie rozkwitu kultury średniowiecznej w Czechach w XIV w. Bibliografia KOŠNÁŘ, Julius. Z letopisů kostela a fary u sv. Haštala na Starém městě Pražském. Praha : vl.n., 1915. Dostupné online. NAVRÁTIL, Karel. Osudy kostela, fary a školy u sv. Haštala v Starém Městě Pražském, s připojením životopisu, historických dat o ostatcích sv. Haštala, mučedníka, a pobožnosti k témuž svatému. Praha : Rohlíček a Sievers, 1861. Dostupné online. PEŠINA, Jaroslav. Kostel svatého Haštala v Praze 1 : zvl. otisk z "Ročenky Kruhu pro pěstování dějin umění za rok 1933. Praha : Státní tiskárna, 1933. EKERT, František. Posvátná místa král. hl. města Prahy. Svazek I. Praha : Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1883. Dostupné online. - kapitola Farní chrám sv. Haštala, s. 457-464.
Kostel svatého Hippolyta (Znojmo)

Kostel svatého Hippolyta je římskokatolický kostel ve Znojmě postavený na základech rotundy ve čtvrti Hradiště. Je chráněn jako kulturní památka. Historie Samotné Hradiště sv. Hypolita bylo důležitým centrem Velkomoravské říše a tak zde měla vzniknout jedna z nejstarších církevních staveb na území dnešní ČR. Měla to být rotunda s jednou apsidou a okolním pohřebištěm. Část domnělých základů i přilehlého pohřebiště byla objevena při archeologickém výzkumu vedeném Bohuslavem Klímou v roce 1998 za zdí presbytáře. Tato původní rotunda měla sloužit ještě znojemským přemyslovským knížatům v 11. století. Archeologický průzkum prováděný pod základy kostela v roce 2021 společností Archaia však přehodnotil Klímův objev. Dva metry pod úrovní podlahy objevili archeologové kruhovou stavbu o průměru třináct a půl metru a její datování určili do poloviny 11. století. Je tedy podobně stará či starší než rotunda svaté Kateřiny na znojemském hradě. Vzácné je rovněž její zasvěcení římskému mučedníkovi svatému Hippolytovi. V 70. letech 13. století byl na místě rotundy postaven pozdně románský kostel, který byl v roce 1240 českým králem Václavem I. darován křižovníkům s červenou hvězdou. Rotundu nejspíše zbourali po vyplenění sídla znojemského knížete Konráda II. českými vojsky roku 1146. Křižovníci zde zřídili klášter a proboštství (13. století). Velkou přestavbou kostel prošel po třicetileté válce a svoji dnešní barokně-klasicistní podobu získal v 18. století. Kostel zdobí nástropní freska Nalezení sv. Kříže od barokního malíře F. A. Maulbertsche. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Hippolyta na Wikimedia Commons 4. Chrám sv. Hyppolyta, PhDr. Jiří Kacetl Archivováno 10. 4. 2020 na Wayback Machine. Archeologický výzkum původní rotundy
Kostel svatého Ignáce z Loyoly (Jihlava)

Kostel svatého Ignáce z Loyoly v Jihlavě je římskokatolický děkanský kostel v Jihlavě. Barokní kostel a komplex přilehlých budov někdejší jezuitské koleje, gymnázia a semináře sv. Michala z první poloviny 17. století se nachází v centru Jihlavy, na severovýchodním rohu Masarykova náměstí. Do roku 1994 byl v kostele nacházel Přemyslovský krucifix, ten však byl po restaurování přemístěn do prostor Strahovského kláštera v Praze. Cenný hodinový stroj věžních hodin pochází z roku 1636. Varhany postavil roku 1732 jezuitský bratr laik Tomáš Schwarz. Historie Kostel zasvěcený svatému Ignáci z Loyoly vznikl původně v jihlavském hostinci Samuela Štubika na Hluboké ulici, a to především z důvodů švédské okupace, neboť jezuité v té době neměli dostatek prostředků na vlastní kostel. V době kolem roku 1670 však již budova byla zchátralá a nevhodná pro konání bohoslužeb, proto se jezuité rozhodli pro výstavbu nového kostela. Výstavba nového kostela pod vedením italského stavitele Jacopa Brascha, který měl vypracovat projekt a provést stavbu základů kněžiště a sakristie ve vlastní režii, byla zahájena v letech 1683–1689. Stavba byla financována lékařem a jihlavským měšťanem Petrem Šmilauerem. Kostel byl vysvěcen roku 1740. Autorem rozměrné nástropní fresky je Karel František Tepper (1717), ilusivní oltář je dílem Adama Lauterera, Josefa Kramolina a Františka Moldingera, obraz sv. Apollonie namaloval František Österreicher. Průčelí chrámu zdobí plastiky světců. V horní řadě zleva to jsou sv. Alois, sv. Ignác z Loyoly, sv. František Xaverský a sv. Stanislav Kostka, v prostřední řadě sv. Josef a sv. Jan Křtitel, v dolní řadě pak sv. Petr a sv. Pavel, mezi nimi pod balkonem je soška Panny Marie. Cenné věžní hodiny byly na štít fasády instalovány na začátku 19. století. Jejich unikátní hodinový stroj pochází z roku 1636. Za válek byly zrekvírovány všechny původní zvony. V současnosti má kostel tři odbíjecí cimbály, darované kostelu roku 2021. Odkazy Související články Masarykovo náměstí (Jihlava) Jihlava Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Ignáce z Loyoly na Wikimedia Commons TIC Jihlava, snímky interiéru Archivováno 24. 6. 2020 na Wayback Machine. Historické informace Epedice.cz Oficiální stránky města Jihlavy Archivováno 24. 2. 2011 na Wayback Machine. Zjihlavy.cz
Kościół św. Ignacego Loyoli w Igławie

Kościół św. Ignacego Loyoli (cz. Kostel svatého Ignáce z Loyoly) – wczesnobarokowa świątynia rzymskokatolicka znajdująca się w czeskim mieście Igława. Dawny kościół jezuitów, współcześnie filia parafii św. Jakuba. Opis Klasztor jezuitów w Igławie założono w 1625 roku, a kościół wzniesiono w latach 1683–1689. Ufundował go lekarz Petr Šmilauer, jego projektantem jest włoski architekt Jacopo Brascho. 3 maja 1958 kościół wpisano na listę zabytków. W 2016 roku ukończono prace restauracyjne w świątyni, a w 2023 roku wyremontowano elewacje. Jest to wczesnobarokowa, jednonawowa świątynia. Przylegają do niej budynki dawnego kolegium jezuickiego. Do nawy z obu stron dostawiono po trzy kaplice boczne. Dekorację malarską wykonali Karel František Tepper i Adam Lauterer. Dwuwieżową fasadę dekorują figury świętych. W kaplicy bocznej przy ołtarzu głównym znajduje się pietà z ok. 1390 roku. Iluzoryczny ołtarz główny autorstwa Ignáca Raaba zdobi obraz św. Ignacego Loyoli. W zakrystii przechowywane są szczątki Augustina Strobacha, misjonarza zmarłego na Marianach w 1684 roku. Organy wykonał w 1732 roku Tomáš Schwarz, w 1913 roku wyremontowało je wiedeńskie przedsiębiorstwo rodziny Ullmannów. Kolejne renowacje miały miejsce w latach 1982–1989 i w 2001 roku. Przypisy
St. Ignatius Church, Prague

St. Ignatius Church (Czech: Kostel svatého Ignáce) is a Roman Catholic church, located in Charles Square, Prague, in the Czech Republic. History The church was designed by Carlo Lurago in the early Baroque style, and built between 1655 and 1677. The church was built as part of the new Nove Mesto residence of the city's Jesuits, the third largest Jesuit complex in Europe, and dedicated to their patron saint and founder of the Jesuit Order, St. Ignatius of Loyola. The top of the façade carries a statue of St. Ignatius Loyola, placed there in 1671, with a halo surrounding his whole body. This feature was considered controversial at the time it was installed, as such a decoration was only considered appropriate for statues of Jesus Christ. The decorative painting of the exterior was carried out by Jan Jiří Heinsch and the sculpture work was that of Matěj Václav Jäckel. The interior is characterised by stucco decoration and features statues of several Jesuit and Czech saints. Many of the interior furnishings of the church date from around 1770, added by Jesuit painter Ignác Raab, who lived briefly at the complex. See also List of Jesuit sites References
Église Saint-Ignace de Prague

L'église Saint-Ignace (en tchèque : Kostel svatého Ignáce) est une église de Prague, en République tchèque. Située sur la place Charles, elle a été conçue par Carlo Lurago dans le style baroque précoce et construite entre 1655 et 1677. Elle a été bâtie dans le cadre de la nouvelle résidence des Jésuites de la ville à Nove Mesto, le troisième plus grand complexe jésuite d'Europe et dédiée à leur saint patron et fondateur de l'ordre des jésuites, saint Ignace de Loyola. Description Le haut de la façade porte une statue de saint Ignace de Loyola, placée là en 1671, entourée de son auréole. Cette fonctionnalité était controversée au moment de son installation, car une telle décoration n’était considérée comme appropriée que pour les statues de Jésus-Christ. La peinture décorative de l'extérieur a été réalisée par Jan Jiří Heinsch et les œuvres sculptées sont de Matěj Václav Jäckel. L'intérieur est caractérisé par une décoration en stuc et comporte des statues de plusieurs saints jésuites et tchèques. La plupart des intérieurs de l'église datent d'environ 1770, ajoutés par le peintre jésuite Ignác Raab, qui a vécu brièvement dans le complexe. Références Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Compagnie de Jésus Portail de Prague Portail de la protection du patrimoine
Chiesa di Sant'Ignazio (Praga)

La chiesa di Sant'Ignazio (in ceco Kostel svatého Ignáce) è una chiesa di Praga, sita nella piazza Carlo. Il progetto, in stile barocco, è dovuto a Carlo Lurago (con la collaborazione di Giovanni Domenico Orsi de Orsini) e la chiesa fu eretta tra il 1655 e il 1677. La chiesa fu costruita come parte del quartiere praghese di Nove Mesto, residenza dei gesuiti della città, il terzo maggior esteso complesso dei gesuiti in Europa, e dedicato al loro patrono, il santo e fondatore dell'Ordine, Ignazio di Loyola. Descrizione La sommità della facciata porta una statua di sant'Ignazio, ivi sistemata nel 1671, con un'aureola che ne circonda l'intero corpo. Tale rappresentazione fu contestata in quei tempi poiché fino ad allora era considerata appropriata solo per Gesù Cristo. La pittura esterna fu opera di Jan Jiří Heinsch, mentre le sculture sono di Matěj Václav Jäckel. L'interno è caratterizzato da decorazioni a stucco e statue di molti santi gesuiti e cechi. Gran parte dell'arredo interno risale intorno al 1770, aggiunto dal pittore gesuita Ignác Raab, che lavorò per breve tempo al complesso. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa di Sant'Ignazio
Костёл Святого Игнатия Лойолы (Прага)

Костёл Святого Игнатия Лойолы (чеш. Kostel svatého Ignáce z Loyoly) — ранне-барочный храм в Праге. Находится примерно на середине восточной стороны Карловой площади на углу улицы Ечна. Храм был построен итальянским архитектором Карло Лураго в 1665—1678 годах для монахов ордена иезуитов. На фронтоне главного фасада располагается скульптура основателя ордена Игнатия де Лойолы. Интерьер богато украшен с использованием стукко. Статуи святых внутри здания выполнены И. Ф. Платцером, Я. Й. Бендлом и другими скульпторами. Главная фреска за алтарём написана Я. Й. Гайншем. По соседству с храмом располагаются здания Новоместского коллегиума иезуитов, которые были построены на месте 23 домов и 13 садов. Теперь эти строения используются для больничных целей. Примечания Литература Růžena Baťková a kol. Kostel sv. Ignáce // Umělecké památky Prahy. Nové Město, Vyšehrad, Vinohrady (Praha 1) (чеш.). — Praha: Academia, 1998. — Vol. 2. — S. 98–104. — 839 S. — (Umělecké památky Prahy). — ISBN 80-200-0627-3.
Kostel svatého Isidora (Luleč)

Kostel svatého Isidora v Lulči je farní kostel v římskokatolické farnosti Luleč. Barokní kostel byl postaven v roce 1739 na základech kaple svatého Gottharda. Kostel, zasvěcený svatému Isidorovi, je chráněn jako kulturní památka České republiky. Významným dnem lulečské farnosti je 21. září, kdy se zde slaví den vzájemných modliteb farností za bohoslovce a bohoslovců za farnosti brněnské diecéze. Reference Literatura Nekuda, Vladimír. Vlastivěda Moravská Vyškovsko. Brno : odd. Mor. musea v Brně, 1965. 494 s Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Isidora na Wikimedia Commons