NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Vojenský hřbitov (České Budějovice)

Vojenský hřbitov v Českých Budějovicích je zaniklý hřbitov, který se nacházel jižním směrem od centra Českých Budějovic v ulici Plavská, poblíž železniční zastávky České Budějovice jižní zastávka. Jeho celková výměra dosahovala 1345 m². Historie Hřbitov roku 1797 založila městská rada za souhlasu vojenské správy. Hřbitov s křížem uprostřed byl vysvěcen 29. června 1797 v půl páté odpoledne. Při vzniku měl 220 hrobových míst, ve kterých bylo pohřbeno větší množství vojáků a důstojníků armád Rakouského císařství, Rakousko-Uherské monarchie, Československa, Vládního vojska, Německé branné moci, Rudé armády a Československé lidové armády. Na hřbitově se nacházela i barokní socha Panny Marie z roku 1727. Pohřbení Mezi nejvýznamnější pohřbené patřil generálmajor Karl, baron von Faching († 1826). Výjimečně byly na hřbitov uloženy i manželky důstojníků, jmenovitě se ví pouze o Eleonoře Widekové († 1891). Začátkem 20. století byl hřbitov již plně obsazen, což vedlo ke zřízení vojenského oddělení na hřbitově sv. Otýlie. Přesto bylo v meziválečném období pohřbeno 68 vojáků a další během druhé světové války. Poslední pohřeb proběhl 26. května 1950. Po roce 1948 Hřbitov zanikl roku 1957 při výstavbě kasáren Pohraniční stráže, kdy byly odstraněny tři obvodové zdi, centrální kříž a náhrobky. K exhumaci ostatků pohřbených vojáků nedošlo. Došlo k zarovnání terénu hřbitova a později k parkové úpravě. Po roce 2001 došlo k odstranění poslední část původní obvodové zdi. Zaniklou obvodovou zeď připomínají staré vzrostlé stromy. V roce 2018 byla na místě hřbitova odhalena pamětní deska. Odkazy Poznámky Reference Související články Seznam hřbitovů v Českých Budějovicích Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vojenský hřbitov České Budějovice na Wikimedia Commons Český úřad zeměměřický a katastrální. Archivní mapy: CPO evid. č. 0964-1, mapový list č. XIII. Archivováno 12. 4. 2017 na Wayback Machine. Novinky.cz: Zapomenutý vojenský hřbitov v Českých Budějovicích. Jan Ciglbauer, 22. 6. 2011. Seznam pohřbených
Horní Víska

Horní Víska (německy Ober-Dörfles) je zaniklá vesnice v Plzeňském kraji. Stávala v Tepelské vrchovině jihovýchodně od Lestkova u cesty mezi Stanem a Dolní Vískou v okrese Tachov. Zanikla vysídlením v polovině dvacátého století. Název V písemných pramenech se název vesnice objevuje ve tvarech: „na vsi Vísky“ (1572), „Oben oder Hohen-Dörfles“ (1788) a Ober-Dörfles (1838). Historie První písemná zmínka o vesnici pochází z roku 1572. Podle berní ruly z roku 1654 ve vsi žilo pět sedláků, kteří vlastnili šest potahů, čtyři krávy, sedm jalovic, jednu ovci a dvanáct prasat. Obdělávali celkem 105 strychů půdy. Po druhé světové válce byla v dubnu roku 1946 vystěhována většina obyvatel. Vysídlení lidé museli odejít do vysídlovacího tábora v Chodové Plané a do prázdné vesnice se přistěhovali Slováci z Jedľových Kostoľan. Vzhledem k neúrodné půdě se do roku 1954 odstěhovali a vesnice zanikla. Dochovaly se z ní jen základy zdiva a zasypané sklepy, které zarůstají smíšeným lesem. Přírodní poměry Horní Víska stávala v katastrálním území Stan u Lestkova s rozlohou 5,28 km² v jižní části Tepelské vrchoviny v nadmořské výšce okolo 575 metrů. V geomorfologickém členění Česka je území součástí podcelku Bezdružická vrchovina a okrsku Krasíkovská vrchovina. Místem, kde vesnice stávala, vede hranice přírodního parku Kosí potok. Obyvatelstvo Při sčítání lidu v roce 1921 zde žilo 54 obyvatel (z toho 23 mužů) německé národnosti a římskokatolického vyznání. Podle sčítání lidu z roku 1930 měla vesnice 43 obyvatel se stejnou národnostní i náboženskou strukturou. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Horní Víska na Wikimedia Commons Horní Víska na stránkách Zaniklé obce a objekty po roce 1945
Caltov

Caltov (německy Zaltau) je zaniklá vesnice v okrese Tachov. Nachází se v údolí Kosího potoka na jihovýchodním svahu vrchu Klunka asi pět kilometrů východně od Plané v nadmořské výšce 486 metrů. Zanikla po druhé světové válce po odsunu jejího německého obyvatelstva. Dochovalo se z ní pouze jedno stavení a kaplička. Historie Na místě vsi stávala ve středověku stejnojmenná tvrz, poprvé připomínaná v berním rejstříku Plzeňského kraje roku 1379. Z tvrze pocházel rod vladyků z Caltova, jehož nejvýznamnějším příslušníkem byl Jan Calta z Kamenné Hory. V roce 1517 byla připojena k panství Planá. Za třicetileté války byla zpustošena a její materiál využit při stavbě vsi, její nepatrné pozůstatky se však uvádí ještě v roce 1926. Ves byla založena krátce po konci třicetileté války, poprvé je uváděna v berní rule roku 1654. Základem vsi byl hospodářský dvůr a několik přilehlých chalupnických stavení. V roce 1838 bylo ve vsi, tehdy součásti obce Kříženec, uváděno jedenáct dřevěných domů s 66 obyvateli, v roce 1921 jedenáct domů a 61 obyvatel, všichni německé národnosti. Odkazy Reference Externí odkazy Podrobná historie Caltova
Evangelický hřbitov v Gutech

Evangelický hřbitov v Gutech se nachází ve městě Třinec, v části Guty. Má rozlohu 3093 m² (bez pozemků s kaplí a hosp. budovou). Historie Evangelický (luterský) hřbitov v Gutech byl založen roku 1882. Na hřbitově stála původně dřevěná márnice. Hřbitovní kaple byla na hřbitově vystavěna v letech 1922–1923, náklady na stavbu věže pokryl Jan Matuszek (†1940), vládní komisař pro správu obce. Roku 1929 byly na věž zavěšeny zvony vyrobené zvonařskou dílnou Rudolfa Manouška, které byly zrekvírovány v průběhu 2. světové války. V letech 1968–1969 byla kaple přestavěna na kostelík; došlo k rozšíření oltářní části a sakristie. Hřbitov je ve vlastnictví sboru SCEAV v Gutech, který je i jeho provozovatelem. Na hřbitově se nachází pomník obětem 1. světové války, odhalený 7. dubna 1932, a po renovaci znovu odhalený 9. srpna 2015. Nachází se na něm jména 27 rodáků z Gutů, padlých na válečných bojištích. Galerie Související články Farní sbor SCEAV v Gutech Seznam protestantských hřbitovů v Česku Evangelický hřbitov v Lyžbicích Evangelický hřbitov v Oldřichovicích Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu evangelický hřbitov v Gutech na Wikimedia Commons Literatura Gutský poslík, 2/2013. Kotrlý, T.: Církevní hřbitovy v České republice. Dvě případové studie. Dingir 3/2011. Ciesar, V.: Památka posvěcení v Gutech. Přítel – Przyjaciel, 9/2015, s. 19.
Cmentarz ewangelicki w Gutach

Cmentarz ewangelicki w Gutach – cmentarz ewangelicki w Trzyńcu, w dzielnicy Guty, w kraju morawsko-śląskim w Czechach. Jest własnością zboru Śląskiego Kościoła Ewangelickiego Augsburskiego Wyznania w Gutach. Ma powierzchnię ponad 3000 m² i znajduje się na nim 530 grobów. Historia Cmentarz założony został w 1882 roku. Poświęcenia dokonał 8 listopada 1882 roku ksiądz Theodor Haase z asystującym mu księdzem Jerzym Heczko. Uroczystość poświęcenia była połączona z pierwszym pogrzebem na nowej nekropolii. Początkowo na cmentarzu znajdowała się drewniana kostnica, w latach 1922–1923 wybudowano tu murowaną kaplicę z drewnianą wieżą, przebudowaną w latach 1968–1969 na kościół. 7 sierpnia 1932 roku odsłonięto pomnik poświęcony ofiarom I wojny światowej, na którym umieszczono 26 nazwisk poległych mieszkańców dawnej wsi. Od 1993 roku zarządcą cmentarza pozostaje Zbór Śląskiego Kościoła Ewangelickiego Augsburskiego Wyznania w Gutach, który po przejęciu nekropolii od miasta wybudował do niej asfaltową drogę dojazdową. Przypisy
Kostel svatého Jáchyma a svaté Anny (Opatov)

Kostel svatého Jáchyma a svaté Anny je pravoslavný kostel v Opatově spadající pod pravoslavnou obec v Třebíči. Nachází se na jihovýchodě obce na vyvýšeném místě. Kostel je stavbou o rozměrech 7 x 11 metrů s dřevěnou podlahou a klenbou, a byl postaven v roce 1933. Historie Kostel byl postaven v roce 1933, avšak již od roku 1921 se obřady odehrávaly ve škole v Opatově. Kostel měl být zbudován z podnětu tehdejšího faráře Josefa Leixnera. Kostel byl zbudován v celkových nákladech 60 000 Kč, kdy dary obec získala i od dalších obcí a různých sponzorů. Dne 15. července 1933 byla sloužena první bohoslužba a následující den byl kostel za přítomnosti biskupa Gorazda vysvěcen, přítomni byli i pravoslavní duchovní z Brna (Petr Kauer) a z Olomouce (Bohumír Aleš-Axman). Po roce 2000 došlo k výměně okapového systému, byly zakoupeny měděné okapy a ty posléze byly ukradeny a následně byly instalovány okapy z levnějšího materiálu. V roce 2008 byla opravena střecha, byla vyměněna střešní krytina, opraven krov a upraveny klempířské prvky. Střecha byla pokryta krytinou z pálených tašek. V roce 2010 byl rekonstruován podpůrný systém věže, byla natřena kupole a byl vyměněn kříž na věži. Odkazy Reference Související články Opatov Pravoslavná církev v českých zemích a na Slovensku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Jáchyma a svaté Anny na Wikimedia Commons Kostel na stránkách pravoslavi.cz
Muchova vila

Muchova vila je dvoupodlažní budova ve stylu novoklasicismu v ulici V Tišině 781/4 v Praze 6 – Bubenči. Dějiny Vilu, vystavěnou v letech 1925 – 1928 si nechal postavit jako rodinné sídlo malíř Alfons Mucha. Architektem byl Bohumil Hypšman, autor např. areálu ministerstev na Palackého náměstí, obchodního domu na Národní třídě č. 19 či přestavby Plodinové burzy na Senovážném náměstí. Dům je v přízemí a prvním podlaží stavěn pro obytné účely, v horním patře měl Alfons Mucha rozsáhlý ateliér. Krátce po začátku okupace Německem Alfons Mucha zemřel po výslechu na gestapu (14. července 1939). Do vily se následně nastěhoval důstojník Wehrmachtu. Podle vyprávění umělcova vnuka Johna Muchy (prezidenta Muchovy nadace) měl právě onen důstojník podíl na tom, že ve vile mohla zůstat Muchova manželka Marie Chytilová a na rozdíl od některých dalších členů rodiny nebyla odvezena do koncentračního tábora. Důstojník se měl také zasloužit o to, že zůstala zachována sbírka Muchova díla, jež bylo umístěno právě ve vile. Po skončení války se do vily nastěhoval Alfonsův syn Jiří Mucha, který za války působil v britské armádě, s manželkou Geraldinou. Bydleli zde až do roku 1950, kdy byla vila znárodněna. Všichni její obyvatelé – tedy Marie Chytilová a rodina Jiřího Muchy – byli násilně vystěhováni. Vila byla v restituci rodině vrácena v roce 1990, dědicové ji od té doby pronajímali velvyslanectví Ghany. V roce 2015 vilu od dědiců koupil finančník Pavel Hubáček. Architektura Vila je postavená v novoklasickém stylu s prvky tehdy nastupujícího purismu. Architekt Hypšman její plány vypracoval podle vlastního návrhu Alfonse Muchy. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Muchova vila na Wikimedia Commons J. Mucha: "Dědečkovo dílo pomohl za války ‚zachránit‘ velitel wermachtu" Kde bydlel J. Mucha
Krematoria v Českých Budějovicích

Krematoria v Českých Budějovicích se nacházejí na hřbitově sv. Otýlie. Staré krematorium bylo postaveno roku 1925, nové v letech 1975–1979 dle projektu architektů Jana Bendy a Borise Čepka. Historie Staré budějovické krematorium bylo zřízeno v letech 1924–1925 nákladem města z adaptované umrlčí komory. Přestavbu provedla českobudějovická stavitelská firma A. Teverný podle projektu městského stavebního úřadu. Technologii dodala firma Julius Schmalz z Olomouce. Provoz byl zahájen 19. dubna 1925. První roky se zde uskutečnilo přibližně 50 kremací ročně. Po výstavbě nového krematoria byla budova stavebně upravena na kolumbárium, které stojí za hlavním vchodem po levé straně cesty naproti kapli svaté Otýlie. Nové krematorium Staré krematorium již bylo kapacitně nevyhovující, proto v roce 1975 započaly Pozemní stavby Českých Budějovic s výstavbou nového krematoria mimo území pohřebiště. Autory projektu byli architekti Jan Benda a Boris Čepek, náklad na stavbu 26,659 mil. Kčs. Krematorium se smuteční síní, třemi pecemi a kancelářemi bylo uvedeno do provozu v lednu 1980. Počet žehů rostl z 1500 v době otevření až na současných 2500 ročně. Budova je vybavena obřadní síní s kapacitou 48 sedících pozůstalých a třemi kremačními pecemi. Dekorace je dílem sochařky Arany Mertlové. Před krematoriem je socha Plameny od sochařky Jarmily Malátové. Odkazy Reference Literatura RADA, František. Když se psalo T.G.M.: České Budějovice v prvním desetiletí republiky. 1. vyd. České Budějovice: Růže, 1970. 297 s. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Krematoria v Českých Budějovicích na Wikimedia Commons http://www.krematoriumcb.cz/krematorium/historie – Historie krematoria v ČB http://slavnestavby.cz/?i=3329 Archivováno 24. 6. 2020 na Wayback Machine. – Slavné stavby – Krematorium České Budějovice
Evangelický hřbitov v Lískovci

Evangelický hřbitov v Lískovci se nachází ve Frýdku-Místku, v místní části Lískovec. Nachází se na okraji Lískovce, u ul. Valcířské. Byl vybudován (s márnicí) v letech 1883–1884 a posvěcen 24. března 1884, a to v blízkosti hutě na darovaném pozemku arcivévody Alberta. Do té doby museli být evangelíci pohřbíváni v ústraní na katolických hřbitovech mezi sebevrahy. Mezi spoluzakladatele hřbitova náležel Jan Tacina (1836–1917). Vlastníkem hřbitova je Farní sbor Českobratrské církve evangelické ve Frýdku-Místku. Galerie Související články Seznam protestantských hřbitovů v Česku Farní sbor Českobratrské církve evangelické ve Frýdku-Místku Farní sbor Slezské církve evangelické augsburského vyznání ve Frýdku-Místku Židovský hřbitov ve Frýdku Centrální hřbitov ve Frýdku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu evangelický hřbitov v Lískovci na Wikimedia Commons
Kobylí Drač

Kobylí Drač (v roce 1837 německy Koblitratsch) je název rybníka, který se nachází na bezejmenném levostranném přítoku Cehnického potoka nedaleko jihočeské Sudoměře. Rybník má skoro čtvercový obrys o délkách stran 200 a 180 m. Voda do něj přitéká potokem od východu a odtéká na západ do rybníka Šilhavý. Okolí rybníka tvoří les a stromy. Na hrázi vede cesta spojující silnici vedoucí z Ražic do Sudoměře s Mladějovicemi. Rybník vznikl před rokem 1837. Původně byla hráz i na jeho severní straně a okolí tvořily převážně louky. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kobylí Drač na Wikimedia Commons
Kostel svatého Michaela archanděla (Dyjákovice)

Kostel svatého Michaela archanděla je římskokatolický chrám v městysu Dyjákovice v okrese Znojmo. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Jde o farní kostel farnosti Dyjákovice. Historie Kostel byl vystavěn v letech 1761 až 1763, vysvěcen roku 1767 na místě středověkého chrámu připomínaného poprvé roku 1279. V roce 1873 byly přistavěny boční kaple. Novobarokní výmalba interiéru pochází z roku 1892. Popis Jedná se o jednolodní stavbu s odsazeným kněžištěm, k nimž na jižní straně přiléhá čtyřboká sakristie s oratoří v patře. K lodi se na bocích přimykají čtyřboké kaple. Fasády člení nízké lizény, na nárožích zdvojené. Ve vpadlých výplních jsou prolomena okna se segmentovým záklenkem. Západní průčelí je zvršeno štítem. Hlavní vstup do kostela je v ose západního průčelí, boční na jižní straně lodi, chráněný čtyřbokou předsíní. Kněžiště je zaklenuto plackou, sakristie a oratoř mají lunetové klenby. Zařízení Zařízení je jednotné z doby výstavby chrámu doplněné v 19. století. V sloupovém retabulu hlavního oltáře je zasazen obraz patrona kostela od Roberta Bayera. S oltářem jsou kompozičně svázány plastiky svatého Cyrila a Metoděje. V bočních kaplích se nacházejí tvarově shodné klasicistní oltáře z roku 1780. K jednotnému vybavení patří také kazatelna a lavic v lodi s bohatě tvarovanými bočnicemi a dvojic skříňových zpovědnic. Ve věži zavěšený zvon přelil Jan Jiří Scheichel roku 1790. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Michaela archanděla na Wikimedia Commons
Kostel svatého Víta (Dyjákovičky)

Kostel svatého Víta je římskokatolický chrám v obci Dyjákovičky v okrese Znojmo. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Jde o farní kostel farnosti Dyjákovičky. Historie První zmínky o obci Dyjákovičky pochází z období kolem roku 1200, kdy při vysvěcování kostela v Louce daroval moravský markrabí Vladislav Jindřich Louckému klášteru desátek a patronát kostela v Dyjákovičkách. Kostel je v jádru gotický. Ve druhé polovině 14. století byla přistavěno kněžiště, v druhé polovině 16. století přistavěna věž, koncem 17. století pak boční kaple. V 19. století byla dostavěna předsíň a schodiště na hudební kruchtu a v západní průčelí byl prolomen vstup do lodi. Roku 1902 byla v kněžišti opravena původní okna a v lodi prolomena nová. Popis Jedná se o jednolodní stavbu s odsazeným kněžištěm, k němuž přiléhá hranolová věž, na jižní straně čtyřboká kaple. V hladkých fasádách jsou prolomena okna – v kněžišti úzká, v lodi široká. V jižní zdi boční kaple je zazděn pilastrový portál. Kněžiště je zaklenuto polem křížové žebrové klenby. Do plochostropé lodi se otevírá vítězným obloukem se zkosenu hranou. V západní části je novodobá dřevěná hudební kruchta. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Víta v Dyjákovičkách na Wikimedia Commons
Kostel svatého Petra a Pavla (Miroslav)

Kostel svatého Petra a Pavla je římskokatolický chrám ve městě Miroslav v okrese Znojmo. Jednolodní barokní chrám z 20. let 18. století je farním kostelem miroslavské farnosti.. Je chráněn jako kulturní památka. Historie a popis Kostel v Miroslavi je poprvé zmiňován roku 1244. Románský chrám byl pravděpodobně zasvěcený pouze svatému Petrovi. Současný kostel nechal postavit loucký klášter jako majitel miroslavského panství. Stavba kostela probíhala v letech 1722–1729 podle návrhu neznámého architekta. Jedná se o jednolodní orientovanou stavbu s odsazeným, trojboce ukončeným kněžištěm. Fasády lodi jsou členěny plochými lizénami, mezi nimi se nacházejí tři obloukově zakončená okna lemovaná kamennými šambránami. K severní straně kněžiště přiléhá obdélná předsíň, k jižní straně je připojena sakristie s oratoří. K západnímu průčelí lodi přiléhá věž hranolového půdorysu s hlavním vchodem do kostela. Ten je lemován portálem s kamennou kartuší obsahující znak louckého kláštera. Přístup na věž je pomocí válcového točitého schodiště mezi severní stranou věže a západní stěnou lodi. Zvonicové patro věže je prolomeno půlkruhově zaklenutými okny a zakončeno plechovou helmicí. Zvonice nese čtyři zvony, jeden z roku 1479 ulitý mistrem Jiřím z Brna, ostatní tři byly ulity roku 1947 Rudolfem Manouškem starším v České u Brna. Loď, kněžiště i sakristie kostela jsou zaklenuty valenou klenbou s výsečemi, předsíň a oratoř mají plochý strop. Prostor lodi a kněžiště odděluje vítězný oblouk. V západní části lodě stojí hudební kruchta, nesená valenou klenbou s výsečemi. Zařízení kostela je převážně původní. Hlavní oltář nese obraz Loučení svatého Petra a Pavla, přemalovaný roku 1850. Reference Literatura SAMEK, Bohumil. Umělecké památky Moravy a Slezska (J–N). Praha: Academia, 1999. 780 s. ISBN 80-200-0695-8. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Petra a Pavla na Wikimedia Commons
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Hevlín)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie je římskokatolický chrám v obci Hevlín v okrese Znojmo. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Jde o farní kostel farnosti Hevlín. Historie Kostel Nanebevzetí Panny Marie pocházející z roku 1742 je významnou pozdně barokní památkou a tvoří dominantu obce. Před kostelem stojí dvě barokní sochy, jež jsou součástí areálu. Předchozí kostel byl poprvé uváděn roku 1282. Popis Jedná se o jednolodní stavbu s odsazeným kněžištěm, k jehož severní zdi přiléhá čtyřboká sakristie. Ze západního průčelí vystupuje hranolová věž. Fasády jsou prolomeny okny se segmentovým záklenkem, nad nimi jsou drobná kruhová okna. U hlavního vstupu se nacházejí zrcadlově komponované skulptury svatého Filipa Neriho a svatého Jana Nepomuckého osazené na samostatných podstavcích, které pocházejí z první poloviny 18. století. Zařízení Zařízení je jednotné z doby vzniku stavby. Zvon ve věži byl ulitý roku 1824. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons
Kostel Navštívení Panny Marie (Hluboké Mašůvky)

Kostel Navštívení Panny Marie je římskokatolický chrám v obci Hluboké Mašůvky v okrese Znojmo. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Jde o farní kostel farnosti Hluboké Mašůvky. Historie Původní kamenná kaple byla vystavěna po roce 1680 u vodního pramene (pětiboké kněžiště a krátká loď obdélníkového půdorysu) na místě původní dřevěné kaple stojící už před r.1618. V letech 1948-1950 byla zvětšena přístavbou lodi s hranolovou věží – podle projektu Theobalda Krátkého. V kostele hrál po 45 let na varhany František Bauer-Martinkovský. Popis Do nového západního průčelí byl vsazen původní raně barokní portál. V nice nad ním je umístěna moderní skulptura Krista od Jana Tomáše Fischera. Nad kazatelnou v nároží lodi se nacházejí reliéfní symboly čtyř evangelistů od téhož autora. Mozaika na průčelí kostela z roku 1988 je dílem Pavla Šlegla a Petra Štěpána. V roce 2011 bylo průčelí doplněno o symboly noci a dne od malíře Milivoje Husáka. Výška kostela je asi 30 metrů. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Navštívení Panny Marie na Wikimedia Commons
Kostel Nejsvětější Trojice (Horní Dunajovice)

Kostel Nejsvětější Trojice je římskokatolický chrám v městysu Horní Dunajovice v okrese Znojmo. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Je farním kostelem farnosti Horní Dunajovice. Historie První kostel v obci byl postaven v roce 1540, během třicetileté války zpustl. Ruina byla opravena roku 1702, roku 1783 došlo k opravě a rozšíření kostela. V tomto roce také proběhlo svěcení na kostel Nejsvětější Trojice. Roku 1818 byla nově zastropena loď. Popis Jedná se o jednolodní stavbu s odsazeným kněžištěm, k němuž v severním koutě přiléhá poněkud odkloněná hranolová věž, a obdélníkovou lodí.Hladké fasády jsou prolomeny úzkými, půlkruhově završenými okny. Kněžiště je zaklenuto křížově s lunetovým závěrem. V západní části je hudební kruchta nesená hranolovými pilíři. Jednou ze zajímavostí kostela je věž, která je nejvychýlenější kostelní věží v České republice. Reference Literatura SAMEK, Bohumil. Umělecké památky Moravy a Slezska (A–I). Praha: Academia, 1994. 655 s. ISBN 80-200-0474-2. S. 519. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Nejsvětější Trojice na Wikimedia Commons