NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Holštejn (hrad)

Holštejn je zřícenina hradu jižně od stejnojmenné obce v okrese Blansko. Od roku 1964 je chráněna jako kulturní památka. Historie Hrad byl založen roku 1268 Hartmanem, synem moravského pána Crhy z Ceblovic. Rod však vymřel a tak na začátku 14. století panství s hradem koupil Vok z rodu Hrutoviců. Ten založil rod pánů z Holštejna erbu poloutrojčáří. Jeho příslušníci se uváděli často na čelných místech ve veřejných listinách i při zasedáních zemských soudů. Páni z Holštejna drželi kromě svého rodového sídla na Holštejně hrady Cimburk, Vartnov, Hluboký, Špránek, Náměšť, Grünberg, Bohuslavice a Myslejovice a tvrzi Týnec, Zdounky, Dětkovice a Konice. Rod se zapsal do dějin jak v moravských markraběcích válkách, tak ve válkách husitských. Půta z Holštejna a Zdounek byl významným dvořanem moravského markraběte Jošta. Vok IV. z Holštejna se účastnil bitvy pod Vyšehradem, kde jako jeden z čelních moravských pánů padl. Vok V. z Holštejna majetek rozprodal a panství se rozpadlo. Hrad koupil před rokem 1437 Hynek z Valdštejna a Židlochovic, a patrně v roce 1455 ho prodal Půtovi ze Sovince a Doubravice. Od jeho čtyř synů hrad v roce 1483 koupili bratři Dobeš a Beneš Černohorští z Boskovic, ti však po deseti letech zboží prodali Hynkovi z Popůvek. Hrad nebyl v této době již udržovaný a chátral. Hynkova dcera Markéta, která hrad zdědila v roce 1528, se píše po tvrzi v Pozořicích. Roku 1531 se Holštejn uvádí jako pustý. Stavební podoba Hrad Holštejn byl postaven na vápencovém ostrohu, ve kterém se nachází jeskyně Hladomorna, která byla ve středověku zazděná a sloužila jako vězení.[zdroj?] Nejvíce se patrně uplatnila v době moravských markraběcích válek, kdy se Vok III. a Vok IV. zapojovali nejen do válečnické činnosti, ale i do loupežení, při němž přepadávali pocestné a zavírali je kvůli výkupnému. Tato hladomorna byla spojena s hradem s uměle upraveným komínem, který byl obnoven v roce 2011. Vlastní hrad má největší rozměry 85x52 m. Jednalo se o hrad s obvodovou zástavbou, ze kterého zbyl zaoblený střep nároží, který byl mylně považován na zbytek bergfritu, zbytek stavení vybavené výpadní brankou a drobné zbytky zdiva, zejména základy hradních staveb. Jihozápadně od objektu hradu je plošina, na které bylo menší přehradí a ze kterého vedl do hradu přes hluboký příkop padací most. I zde se nacházejí zbytky zdiva. Před tímto předhradím západně směrem k Šošůvce stával panský dvůr, který se uvádí v listinách ještě roku 1550. Na jeho místě se nacházejí drobné zbytky zdiva, jeskyňáři vykopaná středověká vápenka, na poli lze nalézt střepy keramiky. Pod hradem leželo středověké městečko Holštejn, jež zaniklo zanedlouho po úplném opuštění hradu. Okolí Pod hradem se rozprostírá Holštejnské údolí, kterým protéká potok Bílá voda vtékající po hradem do propadání Nová Rasovna. Fotogalerie Odkazy Reference Související články Seznam hradů v Jihomoravském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Holštejn na Wikimedia Commons Hrady.cz Hrady.dejiny.cz Holštejn - historie Historie hradu Holštejn na stránkách obce
Burg Hukvaldy

Burg Hukvaldy (deutsch Hochwald) befindet sich in den Palkovické hůrky südöstlich von Hukvaldy auf einem Hügel über dem Tal der Ondřejnice im Okres Frýdek-Místek, Tschechien. Geschichte Erbaut wurde die Burg Hukeswagh um die Mitte des 13. Jahrhunderts von den Grafen von Hückeswagen, denen auch die nahe gelegene Burg Starý Jičín gehörte. Die erste Erwähnung stammt aus dem Jahr 1285. Seit Mitte des 14. Jahrhunderts bauten die Bischöfe des Erzbistums Olmütz die Burg zu einer Festung aus. Wegen finanzieller Schwierigkeiten mussten die Olmützer Bischöfe die Burg Hukenwald wiederholt verpfänden und verkaufen, konnten sie jedoch immer wieder zurückerwerben. Sie hielt im Dreißigjährigen Krieg der Blockade durch Dänen und Schweden stand und wurde nie erobert. Die größte Schwäche der Burg war Wassermangel: Erst 1581 gelang es, im Burginneren einen Burgbrunnen zu bohren, der 150 Meter tief und mit einem durch Menschenkraft betriebenen Schöpfrad ausgestattet war. 1738 brannte die Vorrichtung ab, was den Niedergang der Burg einleitete. 1760 wurde das Demeritenhaus in die Festung Mürau und die herrschaftlichen Ämter in das Dorf Hochwald verlegt. Erhalten blieb das allgemeine Gefängnis, die freigezogenen Räumlichkeiten wurden zu Beamtenwohnungen umgebaut. Am 5. Oktober 1762 brannten die neuaufgebauten Beamtenwohnungen vollständig nieder; ebenso gingen das Archiv und die Registratur der Herrschaft Hochwald verloren. Nach dem Großbrand wurde die Burg endgültig verlassen und dem Verfall preisgegeben. Sie ist heute eine der größten Burgruinen in Mähren. Das einzige funktionsfähige Bauwerk im Burgareal ist die St. Andreas-Kapelle, die im 19. Jahrhundert restauriert wurde und bis heute wegen ihrer hervorragenden Akustik für Konzerte genutzt wird. Seit 1994 findet hier jährlich ein internationales Musikfestival zu Ehren des Komponisten Leoš Janáček statt, der aus dem nahen Dorf Hukvaldy stammt. Siehe auch Liste der Burgen und Schlösser Weblinks Homepage (CZ)
Zamek Hukvaldy

Hukvaldy – ruiny morawskiego zamku we wsi Hukvaldy w powiecie Frydek-Mistek w Czechach. Pierwsza wzmianka o zamku pochodzi z 1285 roku. Od połowy 1359 r. stanowił własność biskupów ołomunieckich i ośrodek administracyjny ich państwa hukwaldzkiego. W 1465 roku właścicielem zamku został król Jerzy z Podiebradów, który sprzedał go biskupowi ołomunieckiemu. Później czasowo był własnością panów z Boskovic, którzy dokonali przebudowy. Na początku XVI w. zamek ponownie stał się ponownie własnością biskupów ołomunieckich. W 1760 roku zarząd państwa hukwaldzkiego przeniesiono do nowo wybudowanego pałacyku. Dwa lata później zamek spłonął od uderzenia piorunu i opustoszał. Od tego czasu pozostaje w ruinie. W 1948 roku został upaństwowiony. Udostępniony do zwiedzania. Zamek zajmuje szczytowe partie mocno wydłużonego wzgórza. Obejmuje teren o długości 320 m i łącznym obwodzie ok. 800 m. Otaczają go dobrze zachowane mury obronne o grubości 2 m, wzmocnione dziewięcioma basztami. Podzielony jest na sześć kolejnych części. Do każdej z nich prowadzi oddzielna brama. Druga brama, prowadząca na główny dziedziniec, stanowi obecnie główne wejście do zamku. Ponad nią wznosi się potężna wieża zwana Kulatina o wysokości 34 m i średnicy 25 m - najstarsza część kompleksu obronnego, zbudowana jeszcze w XIII w. przez Arnolda von Hückenswagen. Na dziedzińcu tym znajduje się renesansowa kaplica zamkowa pw. św. Andrzeja, zbudowana w 1602 r. Dziedziniec ostatniej części zamku chroniony jest przez dwa narożne bastiony. Znajduje się na nim XVI-wieczna studnia o pierwotnej głębokości 170 m, częściowo zasypana w 1738 r. Zamek otacza park w stylu angielskim o powierzchni ponad 450 ha. Otoczony jest on XIX-wiecznym murem z neobarokową bramą wjazdową. W drzewostanie znajdziemy wiele starych dębów, lip, wiązów i kasztanowców. W parku, w rozległej zagrodzie, żyją muflony, daniele i jelenie sika. Wśród wielu gatunków gniazdujących tu ptaków należy wymienić kruka i bociana czarnego. Przypisy Bibliografia Piotr Nowicki: Beskid Śląsko-Morawski. Warszawa: PTTK "Kraj", 1997, s. 96-99. ISBN 83-7005-387-4. Linki zewnętrzne Strona zamku
Burg Kadaň

Die Burg Kadaň (deutsch Kaaden) befindet sich in der Stadt Kadaň in Tschechien. Geschichte Die gotische Burg wurde um 1250 gegründet und diente dem königlichen Verwalter als Wohnsitz. 1421 wurde sie von Kreuzrittern teilweise zerstört, nachdem sie zwei Monate vorher von Hussiten eingenommen worden war. König Georg von Podiebrad ließ die Burganlage 1467 renovieren. 1504 befahl Johann von Lobkowitz den erneuten Umbau der zerfallenen Burg, wobei diese ihr ursprüngliches gotisches Aussehen verlor. Die größte Zerstörung erfuhr das Objekt während des Dreißigjährigen Krieges vor allem durch die schwedischen Besatzer. 1750 wurde die Burg im Auftrag von Maria Theresia in eine Kaserne umgestaltet. Diese wurden nach 1816 erweitert. Die nächsten 150 Jahre diente sie der österreichischen und tschechischen Armee. Nach einer weiteren Rekonstruktion ging die Burg in den 1990er Jahren in den Besitz der Stadt über und wird jetzt für kulturelle Zwecke genutzt. Literatur Viktor Karell: Burgen und Schlösser des Erzgebirges und Egertales. Bd. 1, Vinzenz Uhl Verlagsbuchhandlung, Kaaden, 1935. (Burg Kaaden S. 51–53) Weblinks
Klenová (hrad)

Hrad a zámek Klenová se nachází na stejnojmenném kopci 13 km západně od města Klatovy, v Plzeňském kraji, asi 2 kilometry od Janovic nad Úhlavou. Od roku 1964 je chráněn jako kulturní památka.Hrad, založený ve druhé polovině 13. století, je hodnocen jako jedna z nejvýznamnějších památek v regionu. Historie První písemná zmínka o držitelích opevněného sídla Klenová pochází z roku 1291. V té době hrad střežil obchodní stezku ze Železné Rudy do Bavorska. Z hradu pochází rod pánů z Klenové. Na přelomu 14. a 15. století, kdy hrad patřil Přibíkovi z Klenové, byl vybudován trojkřídlý hradní palác s velkým sálem a hradní kaplí, umístěnou v jižním křídle. Ve 14. a 15. století byl postaven gotický palác a před polovinou 15. století bylo rozšířeno opevnění, zesílené hranolovými a půlválcovými baštami. Roku 1564 se na hradě narodil Kryštof Harant z Polžic a Bezdružic. Za Harantů z Polžic a Bezdružic byl v 16. století hrad renesančně přestavěn, fasády byly vyzdobeny sgrafity a byla upravena starší budova purkrabství. Od 17. století hrad chátral. Ve 30. letech 19. století hrabě Eduard Stadion z Tannhausenu nechal rozpadající se hrad upravit v romantickém duchu a přilehlé hospodářské budovy dal přebudovat do podoby pozdně romantického zámku. Ve 20. století, až do roku 1951, byla majitelkou hradu malířka Vilma Vrbová-Kotrbová. Poté se stal majetkem československého státu. V rámci restitucí byl zámek navrácen paní Vrbové-Kotrbové, která ho ve své poslední vůli v roce 1993 odkázala Galerii Klatovy-Klenová, která tuto nemovitost spravuje. Areál hradu a zámku je ve vlastnictví Plzeňského kraje, prostory zámku a jeho okolí jsou využívány jako umělecká galerie již od roku 1963.[zdroj?] Popis Hradní areál se rozkládá na vrcholu kopce Klenová a je ze všech stran obklopen příkrými svahy. Vnitřní hrad se skládá ze svou částí. Horní část hradu je ze tří stran ohraničena bývalými palácovými objekty. Nejzachovanější z těchto objektů je jižní palác s velkým sálem a přilehlou kaplí. Dolní části hradu, kde se nachází renesanční budova purkrabství a kočárovna, dominuje velká hranolová věž, romanticky upravená v 19. století. Na severovýchodní straně hradu se dochovalo unikátní pozdně gotické opevnění s valem a baštami Vně hradního opevnění se nachází lesopark. Příjezdová cesta do hradu vede od severu a je lemována jak historickými sochami (sv. Jan Nepomucký dole u rozcesti, sv. Václav u druhé brány hradu), tak i novodobými uměleckými plastikami. Galerie Odkazy Reference Související články Seznam hradů v Plzeňském kraji Seznam zámků v Plzeňském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Klenová na Wikimedia Commons Zámek Klenová – oficiální stránky Česká televize – Toulavá kamera
Burg Klenová

Burg und Schloss Klenová (deutsch Klenau) befinden sich rechtsseitig über dem Tal der Jelenka in Klenová im Okres Klatovy, Tschechien. Geschichte Die erste schriftliche Erwähnung stammt aus 1291, als die Burg vollendet wurde. Zu Beginn der Hussitenkriege ließ Přibík von Klenová die Burg zum Teil umbauen und neu befestigen. Im 16. Jahrhundert verfiel die Burg. In der Nähe wurde daraufhin ein Schloss erbaut, dessen letzte Rekonstruktion 1834 bis 1836 im neugotischen Stil erfolgte. Literatur Wanderkarte 1:50.000 des Tschechischen Touristenklubs (Klub Českých Turistů), Blartr 64 Šumava Železnodudsko, 1992, deutsche Ausgabe Weblinks Beschreibung (englisch)
Klenová Castle

Klenová castle (Czech: Hrad a zámek Klenová) is a large castle located in southwest Bohemia near the town of Klatovy. Only ruins remain from the original castle but buildings of a new chateau were added in the 19th century. Klenová castle was built in 1291 as a part of the frontier defence system. Kryštof Harant z Polžic a Bezdružic, a writer and musician from the nobility, was born here in 1564. Between the 17th and 18th centuries the castle fell in ruins but it was reconstructed between 1832 and 1838. Today it hosts an art gallery. External links History of the castle Gallery website
Château de Klenová

Le château de Klenová (en tchèque : Hrad a zámek Klenová), est un château situé à Klenová, dans le sud-ouest de la Bohême. Seules des ruines demeurent du château originel, mais d'autres constructions ont été rajoutées au XIXe siècle. Histoire Le château a été construit en 1291 pour faire partie des défenses frontalières. Kryštof Harant (en), un écrivain et musicien noble y est né en 1564. Entre les XVIIe et XVIIIe siècles, le château est tombé en ruines, mais il a été en partie reconstruit entre 1832 et 1838. Il abrite aujourd'hui une galerie d'art. Source (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Klenová Castle » (voir la liste des auteurs). Liens externes Ressource relative à l'architecture : MonumNet Portail de la Tchéquie Portail des châteaux Portail de la protection du patrimoine
Castello di Klenová

Il castello di Klenová (in ceco Zámek Klenová) si trova nell'omonimo comune del Distretto di Klatovy nella Regione di Plzeň, Repubblica Ceca. Il complesso gotico del castello, ormai quasi ridotto in rovine, è stato edificato nel XIII secolo ed è stato dichiarato monumento culturale nazionale perché è uno dei monumenti più importanti della regione. Storia La prima menzione scritta dei proprietari della fortificazione di Klenová risale al 1291. Sotto Přibík di Klenová, a cavallo tra il XIV e il XV secolo fu restaurato nelle forme di palazzo residenziale con tre ali, una grande sala e una cappella gentilizia nell'ala meridionale. Nel XV secolo fu oggetto di modifiche tardogotiche e le fortificazioni furono ampliate, rinforzate con bastioni. Durante il regno dei Harants di Polžice e Bezdružice il castello fu ricostruito in stile rinascimentale. A partire dal XVII secolo il castello cadde gradualmente in rovina. Nella prima metà del XIX secolo il conte Eduard Stadion di Tannhausen restaurò parzialmente la struttura e fece ricostruire le dipendenze strettamente adiacenti al castello. Del castello originale rimangono così solo le rovine e gli edifici in uso sono una nuova costruzione separata da quella storica ed ospita una pinacoteca. Descrizione Il castello si trova in posizione elevata accanto a Klenová comune della Regione di Plzeň, Repubblica Ceca. Il castello, quasi completamente ridotto in rovine, occupa una grande estensione di terreno e conserva parte delle mura delle fortificazioni. A breve distanza si estende l'area del parco forestale e ci sono anche le nuove strutture edificate nel XIX secolo. Sul lato destro della seconda porta del castello si trova la statua che raffigura San Venceslao mentre sul lato nord est dell'area, presso la strada di accesso, si trova la statua raffigurante Giovanni Nepomuceno. L'insieme è costituito da un castello interno, un castello e un piazzale con fortificazioni esterne. La parte superiore del castello interno è la meglio conservata di tutte. Monumento culturale della Repubblica Ceca La tutela dei monumenti della Repubblica Ceca considera il complesso del castello di Klenová ormai in rovina un monumento culturale tutelato col numero di catalogo 1000133121. Note Bibliografia (CS) Vladimír V. Modrý, Jiří Modrý, Václav Vokolek, Miloslav Čelakovský, V.V. Modrý, Jiří Modrý : [3. až 31. října 2010, zámek Klenová, Klatovy, Galerie Klatovy-Klenová, 2010, OCLC 681499749. Voci correlate Klenová (Repubblica Ceca) Distretto di Klatovy Regione di Plzeň Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sul Castello di Klenová Collegamenti esterni (CS) Stavební objekt - detail, su vdp.cuzk.cz. URL consultato il 7 febbraio 2024. (CS) Klenová Castle - Zřícenina hradu a zámek Klenová, su en.mapy.cz. URL consultato il 7 febbraio 2024. (CS) Klenová (hrad a zámek), su ipac.svkkl.cz. URL consultato il 7 febbraio 2024.
Burg Kostomlaty

Die Burg Kostomlaty (auch Kostomlaty pod Milešovkou, Sukoslav, deutsch Kostenblatt) befindet sich im linkselbischen Böhmischen Mittelgebirge in Tschechien. Von der einstigen gotischen Höhenburg sind heute nur noch Teile des Bergfriedes, des Palas und der Mantelmauern erhalten. Lage und Umgebung Die Burg Kostomlaty liegt südöstlich der gleichnamigen Gemeinde Kostomlaty pod Milešovkou (Kostenblatt) auf der Spitze einer Bergkuppe. Geschichte Gegründet wurde die Burg Anfang des 14. Jahrhunderts durch die Herren von Ossegg. 1333 ging die Burg mit einigen Dörfern als Lehen an Chotěbor von Hirschstein über. Kaiser Karl IV. – seinerzeit noch Markgraf von Mähren – kaufte die Burg 1335. In den folgenden Jahrzehnten wechselte die Anlage noch mehrfach den Besitzer. 1370 war Habart der Ältere von Žerotín Burgherr. Seine Nachfolger verkauften die Burg 1388 an Heinrich Škopek von Dubá. Albrecht Škopek von Dubá konnte die Burg gegen die Hussiten halten. Im Jahr 1434 wurde die Burg während der Belagerung durch ein hussitisches Heer unter Jakoubek z Vřesovic schwer beschädigt. Jakoubek z Vřesovic wird 1435 als Halter der Burg genannt, er siegte im Eigentumsstreit um die Burg gegen die Herren von Dubá und seine Nachfahren bezeichneten sich bereits als Kostomlater von Vřesovice. Anfang des 17. Jahrhunderts befand sich die Burg im Eigentum von Peter und Oldřich Kostenblatt von Vřesovice, die sie jedoch nicht mehr zu Wohnzwecken nutzen. 1606 wurde die Burg als unbewohnt erwähnt, wobei nur zwei Basteien ein Dach hatten. In den folgenden Jahrzehnten verfiel die Burganlage weiter. 1841 fanden erste Erhaltungsarbeiten an der Burgruine statt. Der untere Hof wurde instand gesetzt, der Bergfried wurde als Aussichtsturm zugänglich gemacht. Später wurde im Burghof auch eine Ausflugsgaststätte eingerichtet. Nach der Vertreibung der deutschen Bevölkerung aus Böhmen 1945 verfielen die touristischen Anlagen. Erst in jüngerer Zeit fanden wieder Erhaltungsmaßnahmen im Burgareal statt. Der Bergfried ist über steile Stiegen wieder begehbar, im Vorhof der Burg wird über einen Imbiss die gastronomische Versorgung sichergestellt. Wege zur Burg Die Burg Kostomlaty ist von der gleichnamigen Gemeinde aus über eine grün markierte Wanderroute zu erreichen. Als bequemer Zugang kann auch ein Fahrweg dienen, welcher seinen Ausgangspunkt an der Verbindungsstraße Kostomlaty–Milešov (Milleschau) hat. Literatur Tomáš Durdík: Burgen Nordböhmens. Propagační tvorba, Praha 1992, ISBN 80-85386-50-X. Zdeněk Fiala (Red.): Hrady, zámky a tvrze v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. Band 3: Rudolf Anděl: Severní Čechy. Svoboda, Praha 1984. Dobroslava Menclová: České hrady. 2 Bände. Odeon, Praha 1972 Heinz Strohbach: Wo sich der deutsche Ritterorden verschanzte. Ein Besuch der Burgruine Kostenblatt folgt den Spuren der Oseker Rechenleute. in Sächsische Zeitung, Ausgabe Pirna vom 28. April 2017, S. 14 Siehe auch Liste der Burgen und Schlösser in Tschechien Weblinks Informationen über die Burg (tschechisch)
Kostomlaty pod Milešovkou (zamek)

Kostomlaty pod Milešovkou (także: Sukoslav) – ruiny zamku na terenie Czech, w Średniogórzu, we wsi Kostomlaty pod Milešovkou (kraj ustecki), na wysokości 566 m n.p.m. Zamek został założony w pierwszej połowie XIV wieku przez właścicieli zamku Osek koło Cieplic, w miejscu wcześniejszego słowiańskiego grodziska. W pierwszej połowie XV wieku obiekt rozbudowano. W 1434 zamek został zdobyty przez husyckiego hetmana Jakoubka z Vřesovic. Należał potem m.in. do rodzin Berkov i Černínov. Od końca XVI wieku wspominany jest już jako opuszczony. Do czasów obecnych przetrwały dwie walcowate wieże, przy czym wyższa z nich posiada galerię. Zachowały się też bramy, ściany obwodowe pałacu i fragmenty murów. Ze wschodniej części zamku otwiera się panorama na Czeskie Średniogórze, niektóre pasma Rudaw, a także na miasto Cieplice, a nad nim zamek Doubravská Hora. W pobliżu zamku bije źródło, z którego woda uchodzi za uzdrawiającą. Według legendy na zamku ukazywać ma się duch Jakoubka z Vřesovic ze śladem husyckiego kielicha wypalonym na czole (hetman zdradził husytów i przeszedł na stronę cesarską). Przypisy
Кокоржин

50.440278, 14.576667 Кокоржин (на чешки: Hrad Kokořín) е замък в Чехия, разположен на 10 километра североизточно от град Мелник в Средночешкия край. Построен е през първата половина на 14 век, по-късно е в значителна степен разрушен по време на Хуситските войни и дълго време лежи в развалини. Преустроен е отново през 1911—1916 г., след Втората световна война е национализиран. През 1426 г. хуситските войски завземат и разрушават замъка. След войните замъкът сменя няколко владетел. От 1544 г. е означен като изоставен. Съдбата му допълнително е влошена от решението на император Фердинанд II – оценен е сред проклетите замъци, т.е. замък, който не е разрешено да се владее, тъй като разположението му може да застраши върховенството на императора. През 1894 г. руините му са закупени от пражкия бизнесмен Вацлав Шпейчек, чийто син Йоан ги реконструира в неоготически стил и владее до Първата световна война. В периода 1911-1916 г. замъкът е преустроен до съвременния си вид по проект на архитекта Едуард Сохор по инструкции на Август Седлачек и Ценк Зиберт. През 1951 г. замъкът е национализиран и конфискуван. През 2001 г. става национален паметник. Външни препратки В Общомедия има медийни файлове относно Кокоржин Hrad Kokořín na www.pruvodce.com Kokořín hrad Архив на оригинала от 2014-10-08 в Wayback Machine. na www.kokorin.cz Kokořín na www.atlasceska.cz Stát má vrátit Kokořín, národní památku na www.aktualne.cz Виртуална разходка