NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Pavlíčkův rodinný dům

Pavlíčkův rodinný dům v Brně byl postaven podle projektu architekta Bohuslava Fuchse v letech 1923–1924. Budova se nachází v katastrálním území Stránice č. p. 301 (Masarykova čtvrť), ulice Lerchova č. o. 9 / Mahenova č. o. 13. Historie a popis Brněnský novinář a spisovatel Domin Pavlíček si nechal v rámci stavebního družstva Rodina postavit rodinný dům ve vznikající zástavbě Úřednické (dnes Masarykovy) čtvrti na Žlutém kopci. Družstvo Rodina vybudovalo mezi ulicemi Lerchovou, Mahenovou a Barvičovou kolonii zahradních vil stavěných podle stejného, nebo mírně upravovaného projektu Bohuslava Fuchse, pro nějž to byly jedny z prvních realizací po příchodu do Brna. Pavlíčkův dům je charakteristický svojí sedlovou střechou, která postupně přechází do střechy válcové, kterou Fuchs použil po seznámení s tvorbou Adolfa Loose a jeho kýlovou střechou. Styl budovy v sobě zahrnuje znaky rondokubismu a holandského plasticismu. Výrazné je boční průčelí směrem do křižovatky Lerchovy a Mahenovy ulice, neboť vila původně stála samostatně. Vchod do jednopatrového domu je umístěn v tomto průčelí, v zadní části, a vede do centrální předsíně se schodištěm. Zvýšené přízemí dále obsahuje kuchyni se spíží, pokojík pro služebnou, WC, lodžii směrem do zahrady a dva pokoje. Rozmístění i funkce místností v prvním patře je shodné se spodním podlažím, jedinou výjimku představuje koupelna a komora, jež se nachází nad kuchyní a pokojem služebné. Průčelí domu bylo 3. května 1958 zapsáno mezi kulturní památky. Odkazy Reference Literatura SEDLÁK, Jan, a kol. Slavné brněnské vily. Brno: Foibos, Národní památkový ústav a Muzeum města Brna, 2006. ISBN 80-903661-5-5. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pavlíčkův rodinný dům na Wikimedia Commons Pavlíčkův rodinný dům, slavnevily.cz
Pekárka

Pekárka je přírodní památka v Ivančicích v okrese Brno-venkov, na katastru Alexovic. Poprvé byla vyhlášena v roce 1946, nově byla vyhlášena Nařízením Jihomoravského kraje. Důvodem ochrany jsou skalní a travobylinná společenstva s roztroušenými dřevinami na slepencových svazích s výskytem evropsky chráněného hvozdíku moravského (Dianthus moravicus) a dalších chráněných a vzácných druhů rostlin a živočichů. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pekárka na Wikimedia Commons
Pernikářka (Smíchov)

Usedlost Pernikářka v Praze 5 se nachází západně od Horní Palaty na jižním svahu pod Strahovem. Vinice zde byla založena již v 15. století. Historie Původně vznikla na vinici a vystřídalo se v ní několik majitelů, podle nichž se objektu říkalo: Zajímačka, Střelcovské hory, Dejmovka, Kocourka, Vodičkovská. V roce 1488 ji koupil Jiří Ježíšek Pernikář z dynastie pernikářů, jež tady sídlila sto let. Pernikář byl perkmistr hor pražských. Do začátku 19. století to bylo stavení malé, poté bylo rozšířeno. Objekt, jehož obvodová stěna je v půdorysu zvlněna, kryje mansardová střecha. V interiérech jsou segmentové klenby a placky. Usedlost se nalézá na Smíchově Pod hájem 1. Pozemky byly rozparcelovány a zastavěny již na konci 19. století. Ve 2. polovině 20. století byly hospodářské budovy přestavěny na byty. V 80. letech 20. století patřil objekt Střednímu odbornému učilišti Dopravní podniky, které zde provedlo několik stavebních úprav. Reference Literatura LAŠŤOVKOVÁ, Barbora: Pražské usedlosti. 1. vyd. Praha: Libri, 2001. 359 s. ISBN 80-7277-057-8. S. 225 – 226. Související články Seznam pražských usedlostí Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pernikářka na Wikimedia Commons
Perníková chaloupka (Ráby)

Lovčí hájenka Ráby (dnes známá také jako Perníková chaloupka) stojí západně od Kunětické hory, nedaleko obce Ráby. Historie Roku 1881 se zdejší panství dostalo do rukou barona Richarda Drascheho z Wartinbergu, jenž roku 1882 nechal nedaleko obce postavit hájenku – lovčí zámeček. Ve 20. století zde byl umístěn Ústav pro mentálně postižené, který později přesídlil do nově postavené budovy v obci. Dnes má hájenka podobu Perníkové chaloupky, ve které je Muzeum perníku a pohádek. Popis Dům je postaven ve stylu perníkové chaloupky z dané pohádky. Uvnitř se nachází muzeum, ve kterém se nachází mezinárodní sbírka různých knižních vydání pohádky O perníkové chaloupce z pera bratří Grimmových (německé, švédské, norské, esperantské, ruské, české, slovenské, slovinské, chorvatské, polské apod.). Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Perníková chaloupka na Wikimedia Commons Oficiální web Zámek na hrady.cz
Petrkov (zámek)

Zámek Petrkov stojí ve vsi Petrkov, části obce Lípa, v okrese Havlíčkův Brod. Od roku 2009 je chráněn jako kulturní památka České republiky. Je ve správě Památníku národního písemnictví, který zde zřídil Česko-francouzské kulturní centrum. V zámku je stálá expozice připomínající jeho nejznámějšího majitele Bohuslava Reynka a jsou zde pořádány různé vzdělávací akce a výstavy. Zámeček i s přilehlým parkem je přístupný veřejnosti. Historie Zámek nechal na místě dvora, jehož součástí byla snad i tvrz, postavit v roce 1750 Severin z Langendorfu. Při jeho výstavbě bylo použito zdivo ze staveb dvora. Dále ho vlastnili Trčkové z Lípy, rod Hohenzollern-Sigmaringen nebo Dlouhoveští z Dlouhé Vsi. Pozdější majitelé již byli statkáři. V roce 1866 zámeček koupil Josef Regnek (tehdejší zápis jména), dědeček básníka a grafika Bohuslava Reynka. Ten od roku 1926 na zámku střídavě pobýval i se svojí manželkou Suzanne Renaud. Až do roku 1936 zde bývali hlavně v létě, zimu trávili v Grenoblu. V tom roce se totiž musel Bohuslav po smrti svého otce jako dědic ujmout vedení statku Petrkov, kde pak zůstal až do smrti. Bohuslav i jeho manželka jsou pohřbeni na hřbitově ve Svatém Kříži. Poté zámek vlastnili jejich synové – fotograf Daniel a překladatel Jiří Reynek. V roce 2014 oba krátce po sobě zemřeli a zámek tak přešel na jejich potomky. Ti se jej v roce 2020 rozhodli prodat. Majitelem se stala Česká republika a zámek má ve správě Památník národního písemnictví. Popis Areál se skládá z vlastního zámku a přilehlého hospodářského dvora se zahradou. Jedná se o jednopatrovou budovu o půdorysu obdélníka s věžičkou na východní straně. Uvnitř je budova rozdělena zaklenutým schodištěm na obytnou a hospodářskou část. V interiérech se dochovala řada původních prvků, včetně např. kachlových kamen, výmalby či dřevěných podlah. Dostupnost Do Petrkova vede silnička, která ves spojuje s Lípou a Svatým Křížem. K zámku vede odbočka NS Bohuslava Reynka, jejíž část kopíruje zeleně značenou turistickou trasu ze Svatého Kříže na Havlíčkův Brod, která vede okrajem Petrkova. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Petrkov na Wikimedia Commons Zámek na dedictvivysociny.cz Zámek v pořadu Toulavá kamera ČT
Petraschpaleis

Het Petraschpaleis (Tsjechisch: Petrášův palác en Duits: Petrasch-Palast) is een stadspaleis in de Moravische stad Olomouc in Tsjechië. Het gebouw is vernoemd naar de von Petrasch-familie. Het paleis is aan het Horní náměstí (Bovenplein) gelegen. Sinds 1958 is het Petraschpaleis als cultureel monument (kulturní památka) beschermd. Geschiedenis Het Petraschpaleis is gebouw op de plek waar eerder twee middeleeuwse huizen hadden gestaan. Het heeft een gotische kern en is in de tweede helft van de 16e eeuw in renaissancestijl verbouwd. Het huis was onder andere in eigendom van de adellijke geslachten Wierben, Zierotin en Zwole. In 1709 brandde het paleis grotendeels af, waarna tussen 1725 en 1734 Anna Marie vrijvrouwe von Petrasch het paleis, inclusief de façade, in barokstijl liet verbouwen. Tussen 1741 en 1751 was het door Joseph vrijheer von Petrasch, de zoon van Anna Marie von Petrasch, gestichte Societas eruditorum incognitorum in terris Austriacis (Vereniging van onbekende geleerden in de Oostenrijkse landen), het eerste wetenschappelijk genootschap in het Habsburgse rijk, in het Petraschpaleis gevestigd. Sinds 2001 is een vestiging van de Národní památkový ústav (Nationale monumenteninstituut) in het gebouw ondergebracht. Externe link tourism.olomouc.eu – The Petráš Palace (Petraschpaleis) (Engels en Tsjechisch)
Petynka

Usedlost Petynka (dříve psáno také Petinka nebo zkomoleně (česky i německy) také Spetinka, někdy dokonce Špetinka) se nachází v Praze 6 – Břevnově. Jde o dvě budovy s dnešními adresami Na Petynce 487/21 a ev. č. 77 (dříve snad 32/19[zdroj?]). V těsné blízkosti Petynky se nacházejí další usedlosti: Panenská (které se často říká Malovanka; původní Malovanka zcela zanikla), Schleiferka (v níž byl klub Na Petynce, proto se jí někdy říká také Petynka) a Kajetánka. Od roku 2024 je usedlost zpátky v majetku ministerstva vnitra. Historie Na místě původní vinice ji roku 1650 založil hrabě František Eusebius z Pöttingu, který mimo jiné zastával funkci místokancléře v království českém. Původně barokní stavba několikrát měnila majitele a dočkala se přestaveb do klasicistního a novogotického slohu, v 19. století opět skončila v rukou Pöttingů. V tomto období byla usedlost na Petynce přeměněna ve výletní hostinec, nejprve s názvem U české udatnosti, který byl ale po rvačce, která se strhla při slavnostním otevření, úředně zakázán. Posledním příslušníkem rodu Pöttingů, který usedlost vlastnil, byl hrabě Emanuel. Po jeho smrti v roce 1898 přešel objekt do správy Kongregace Milosrdných sester svatého Vincence de Paul, charitativní církevní organizace Vincentinum, která objekt i s přilehlými pozemky využívala jako ústav pro choré až do zrušení společnosti v roce 1949. V roce 1951 zabrala areál armáda. V polovině 20. století byly některé části usedlosti zbořeny, jiné byly přestavěny na garáže, které jsou tam dodnes. Spolu s nimi dodnes stojí velká protáhlá dvoupatrová budova s přízemním přístavkem, která je ovšem opuštěná a ve zchátralém stavu. Podle informace z roku 1986 v této době budova „sloužila administrativním účelům“ (= ?). Dále tento zdroj informuje, že „zmizela socha sv. Vincence, umístěná na budově prelátem J. Říhánkem v roce 1834“ a že „zeď, obkloupující rozlehlou zahradu s (kajetánskou) kaplí, byla v 50. letech zbourána“. Současný stav usedlosti Zbytky původní usedlosti jsou dnes zchátralé, jejich okolí zanedbané. Za účelem obnovy Petynky vznikl už v roce 1999 Nadační fond Vincentinum, který v roce 2006 získal Petynku bezplatně od Ministerstva obrany k veřejnému využití. Usedlost ovšem nadále chátrala a v květnu 2012 vydali památkáři souhlas s demolicí. Fond Vincentinum a společnost Geosan Kappa plánuje na místě Petynky postavit komplex s téměř 140 byty s péčí o seniory. Proti tomuto záměru se postavili občané s peticí za zachování usedlosti, opoziční zastupitelé Prahy 6 požádali Ministerstvo kultury o památkovou ochranu Petynky.. Společnost Geosan Kappa vedle toho koupila v roce 2008 od Prahy 6 přilehlé pozemky s tzv. břevnovským mrakodrapem z roku 1912 a namísto původně plánované opravy a přístavby k této budově plánuje její demolici a výstavbu sedmipatrových budov. Reference Související články Seznam pražských usedlostí Vincentinum Externí odkazy Fotografie Petynky (tři spojené budovy, označena „po 1930“) Obrázky, zvuky či videa k tématu Petynka na Wikimedia Commons
Pilský Rybník (sjö i Tjeckien, Mellersta Böhmen)

Pilský Rybník är en sjö i Tjeckien. Den ligger i regionen Mellersta Böhmen, i den centrala delen av landet, 60 km sydväst om huvudstaden Prag. Pilský Rybník ligger 668 meter över havet. Arean är 0,17 kvadratkilometer. I omgivningarna runt Pilský Rybník växer i huvudsak barrskog. Kommentarer Källor
Pindulka

Pindulka je samota východně od Brna, mezi Bedřichovicemi a Podolím. Nachází se při jižní hranici katastrálního území Podolí u Brna. Historie Vznikla původně jako zájezdní hostinec při nové císařské cestě z Brna do Olomouce a spolu s dalšími sloužila k přepřahání koní, občerstvení a odpočinku cestujících. Na úseku mezi Brnem a Rousínovem to byly ještě Maxlovka, Rohlenka, Holubská či Stará pošta. Připomínána je od roku 1594. Název pochází od vulgárního slova „pina, pinda“ a často se používal pro vykřičené hostince na samotě. Byla zde i kovárna a zdejší přípřeží koně pomáhali těžkým povozům překonat stoupání přes kopec Žuráň. V předvečer bitvy u Slavkova, 1. prosince 1805, zde údajně povečeřel císař Napoleon. V roce 1907 zde byla z tehdejších archeologických nálezů v okolí Podolí uspořádána první archeologická výstava na Moravě. Ostatně to byl právě tehdejší majitel hostince Vencl Pestic, který učinil nález prvního hrobu. V roce 1910 se zde, spolu s budovou podolské školy, konala Hospodářsko-živnostensko-průmyslová výstava. S rozvojem automobilismu a s přeložením silnice roku 1930 ztratil zájezdní hostinec na významu a v roce 1947 byl jeho provoz ukončen. Budova se stala objektem správy silnic. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pindulka na Wikimedia Commons Katastrální mapa katastru Podolí u Brna na webu ČÚZK
Pirkštejn

Pirkštejn (též Pirkenštejn) je hrad v Ratajích nad Sázavou, zvaný dolní. Byl vystavěn ve 14. století v jihozápadní části ratajské ostrožny Jindřichem z Lipé. Areál hradu je chráněn jako kulturní památka. Historie Dějiny hradu úzce souvisí s dějinami druhého ratajského hradu přestavěného na zámek. Jejich společným zakladatelem byl v první třetině čtrnáctého století Jindřich z Lipé, ale první písemná zmínka o obou hradech pochází až z roku 1346. Pánům z Lipé Pirkštejn patřil až do poloviny šedesátých let čtrnáctého století, kdy hrad získali páni z Pirkštejna, kteří hrad pojmenovali Pirkštejn podle svého rodového hradu Sloupu (německy Bürgstein). Z jejich rodu pocházel významný politik doby po skončení husitských válek Hynce Ptáček z Pirkštejna. Zemřel 27. srpna 1444 v Ratajích a je zde i pochován v kostele svatého Matouše. Za pánů z Pirkštejna byl právě Pirkštejn sídelním ratajským hradem, kterým zůstal až do šestnáctého století, kdy Malešičtí z Černožic přestavěli druhý horní hrad na renesanční zámek. Mezitím se však v držení hradu vystřídali páni ze Švamberka, Viktorín z Poděbrad a řada dalších rodů. I po přestěhování panského sídla zůstal Pirkštejn udržován. Během selského povstání v roce 1627 byl poškozen, a opuštěn. V letech 1713–1724 ho přestavěli na faru se zvonicí. Hrad je v majetku církve, od roku 2015 je pronajat pražskému kavárníkovi Ondřeji Kobzovi a je veřejnosti – až na výjimky – nepřístupný. Stavební podoba Pirkštejn patří mezi pokročilejší varianty hrady bergfritového typu. Vzhledem k těsné návaznosti na městečko zřejmě neměl předhradí. Ostrožnu od města odděloval šíjový příkop. Za ním volně stojí okrouhlý bergfrit obepnutý pláštěm hradby, z jejíhož ochozu bylo možné kontrolovat kulisovou bránu. V nejlépe chráněné zadní části ostrožny stojí palác se třemi místnostmi v každém patře, který byl níže ve svahu obehnaný parkánem. Částečně dochované hospodářské budovy stály po obou stranách nádvoří. Galerie Odkazy Reference Literatura SEDLÁČEK, August. Hrady, zámky a tvrze Království českého. Svazek XII. Čáslavsko. Praha: František Šimáček, 1900. 378 s. Dostupné online. Kapitola Rataje a Pirkštejn, s. 51–58. ŠANDERA, Martin. Hynce Ptáček z Pirkštejna. 1. vyd. Praha: Vyšehrad, 2011. 196 s. ISBN 978-80-7429-132-6. Související články Seznam hradů ve Středočeském kraji Poesiomat (Pirkštejn) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pirkštejn na Wikimedia Commons Pirkštein ve Vlastenském slovníku historickém ve Wikizdrojích
Pirkštejn Castle

Pirkštejn Castle (Czech: hrad Pirkštejn) is a castle in Rataje nad Sázavou in the Central Bohemian Region of the Czech Republic. The castle was built by Henry of Lipá in the early 14th century. The castle sustained damage from a peasant revolt in 1627. In the 18th century, Pirkštejn Castle came under ownership of the church, and is still privately owned today. Extensive renovation efforts have occurred in recent years. References
Castello di Pirkštejn

Il castello di Pirkštejn (Pirkenstein, Birkenstein, Pürkstein o Bürgstein, semplificato in inglese Pirkstein) è uno dei due castelli di Rataje nad Sázavou, chiamato anche inferiore per distinguerlo da quello principale. È stato fondato da Enrico I di Leipa nella prima metà del XIV secolo. È dal 1958 monumento culturale protetto della Repubblica Ceca. Storia Venne fondato, insieme al castello superiore, nella prima metà del XIV secolo, da Enrico I di Lipá, e la loro prima menzione scritta risale al 1346. Rataje divenne dominio della famiglia di Lipá (ramo cadetto della famiglia Ronov) poco prima, nel XIII secolo. In seguito Rataje finì nelle mani di un altro ramo cadetto all'interno della stessa famiglia di Lipá, la famiglia di Pirkštejn, che ottenne il nome proprio da questo castello. Pirkštejn indi passò nelle mani di Jan Ješek di Pirkštejn, del figlio Jan Ptáček che prima di ottenerlo, siccome minorenne, venne tutelato dal lontano parente Hanuš di Lipá (a questo periodo, 1403 circa, è ispirato il videogioco Kingdom Come: Deliverance) e di quelle del ben più famoso Hynce Ptáček di Pirkštejn, illustrissimo uomo politico, che ricoprì la carica di precettore e Mastro della Zecca del Regno di Boemia, oltre che essere amministratore di molte città reali come Kutná Hora e guardiano del futuro re Giorgio di Podebrad. Egli fu il più importante signore del castello, oggi sepolto nella chiesa di San Matteo a Rataje. Citazioni letterarie Nella sua nota raccolta di racconti, Amori ridicoli e in particolare nel racconto "La mela d'oro dell'eterno desiderio", il famoso scrittore ceco Milan Kundera cita il Castello di Pirkštejn, chiamato Castello di Ptáček, come "centro degli etruschi in Boemia" (Milano, Adelphi Edizioni, 1988, pag.65) Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su castello di Pirkštejn
Піркштейн

Піркштейн (чеськ. Pirkštejn) — замок у Чехії, в місті Ратай-над-Сазавою. Збудований в XIV ст. власником міста Генріхом Липським як резиденція і головна оборонна споруда Ратаю. Згадується в джерелах під 1346 роком. Пам'ятка культури Чехії (№ 46437/2-1157). Назва Піркштейн (чеськ. Pirkštejn) — чеська назва. Піркенштейн (нім. Pirkenstein) — німецька назва. Нижній замок (чеськ. Dolní hrad) — на противагу Верхньому, Ратайському. У культурі Відео-ігри 2018: Kingdom Come: Deliverance 2025: Kingdom Come: Deliverance II ( Згадується ) Бібліографія SEDLÁČEK, August. Hrady, zámky a tvrze Království českého. Svazek XII. Čáslavsko. Praha: František Šimáček, 1900. 378 s. Dostupné online. Kapitola Rataje a Pirkštejn, s. 51–58. ŠANDERA, Martin. Hynce Ptáček z Pirkštejna. 1. vyd. Praha: Vyšehrad, 2011. 196 s. Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Піркштейн Pirkstein
Brasserie Braník

Pivovar Braník ou également Branický pivovar est une brasserie pragoise, fondée en 1899. D'une superficie d'environ cinq hectares et située dans le quartier Braník, cette brasserie a arrêté sa production en janvier 2007. La production a été transférée à la brasserie Staropramen à Smíchov. Cependant, le bâtiment actuel de la brasserie Branické, ainsi que les glaceries Branické voisines, constituent un bâtiment et un monument technique intéressant et de grande valeur architecturale de style néo-Renaissance et Art nouveau. Histoire La brasserie a été fondée en 1899 par des brasseurs de Prague "dans le but d'établir une nouvelle brasserie de style grandiose et la plus moderne reliée à une malterie à Prague". La nouvelle brasserie s'appelait Brasserie sociale des brasseurs de Prague et a été construite en seulement 14 mois. Ainsi, le 5 septembre 1900, le premier lot de bière pouvait déjà être exposé. Mikoláš Aleš est l'auteur du premier emblème de la brasserie sociale des brasseurs de Prague à Braník. Il est issu des armoiries de Saint Venceslas et de deux anges, accordées aux malteurs tchèques par l'empereur Charles IV. Les armoiries colorées d'Alš, qui sont devenues la marque de fabrique de la brasserie, sont encore visibles aujourd'hui à leur emplacement d'origine - sur la malterie de la brasserie Braník. Après 1989, la polychrome St Venceslas figure sur toutes les étiquettes des produits (bière Sládek, dix et bière blonde légère). La bière n'y est plus brassée depuis 2006, la production d'une partie de la gamme a été reprise par la brasserie Smíchov à Prague 5. Présent En 2007, la société ING Real Estate Development a planifié ici une construction résidentielle avec des équipements publics nécessaires. En 2020, la zone est un espace pour les entrepôts de diverses entreprises, il y a une salle de jeux Laser Games, un centre éducatif et un magasin, des épiceries fines et, sur le site des anciennes écuries, la microbrasserie Moucha. En septembre 2021, la Maison des Arts de la Danse a été inaugurée sur les lieux, abritant le Centre de danse de Prague – Conservatoire, le Ballet de Chambre de Prague, le Baby Ballet Prague, le Ballet Prague Junior, la Fondation de Danse et de Théâtre. Notes et références (cz) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en tchèque intitulé « Pivovar Braník » (voir la liste des auteurs). Liens externes Ressource relative à l'architecture : MonumNet Stránky společnosti Pivovary Staropramen s.r.o. Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la bière Portail de Prague
Pivovar Bernard

Bernard a.s. ist eine tschechische Bierbrauerei. 2016 wurden 315.380 hl Bier hergestellt. Davon gingen 22 % (69.439 hl) in den Export. Geschichte Die Brauerei wurde 1597 gegründet. In den 1930er Jahren wurden 40 Personen beschäftigt und rund 20.000 hl Bier gebraut. Nach dem Zweiten Weltkrieg wurde die Brauerei verstaatlicht und 1960 in die Südböhmische Brauereien České Budějovice eingegliedert. 1989 wurde die Brauerei reprivatisiert und 1991 nach Konkurs an die Unternehmer Stanislav Bernard und Josef Vávra verkauft. Nach anfänglichen wirtschaftlichen Problemen gewann die Brauerei immer mehr an Bedeutung. Wurden 1991 noch 26.000 hl Bier gebraut, waren es 1999 bereits 116.091 hl. Im Jahr 2000 erfolgte die Umwandlung in eine Aktiengesellschaft und die belgische Brauerei Duvel Moortgat stieg in die Brauerei ein. Duvel Moortgat hält 50 % der Anteile, die Unternehmer Bernard und Vávra jeweils 25 %. Produkte Bernard India Pale Ale Bernard Bohemian Ale Bernard Sváteční ležák (Lagerbier) Bernard Jantarový ležák Bernard Černý ležák (Schwarzbier) Bernard Bezlepkový ležák Bernard Free Bernard Jantar Bernard Švestka Bernard Kvasnicová Desítka Bernard Kvasnicový Ležák 11° Bernard Světlé Pivo Bernard Jedenactka Ležák Bernard Světlý Ležák Besucherzentrum 2022 wurde ein touristisch-gastronomisches Besucherzentrum der Brauerei eröffnet. Teil hiervon ist auch ein zum Aussichtsturm ausgebauter Schornstein. Weblinks Homepage der Brauerei Einzelnachweise
Bernard (brasserie)

Bernard est une brasserie tchèque. Sa bière principale porte le nom de la brasserie : Bernard. Dans le pays, bière se dit pivo, d'où le nom Bernard Pivo parfois donné à cette bière, bien qu'en tchèque il faudrait plutôt dire Pivo Bernard. La brasserie d’Humpolec, dans les hautes terres de Moravie, date du XVIe siècle. Le 17 octobre 1991, Stanislav Bernard, Josef Vávra et Rudolf Šmejkal lui donnent une nouvelle vie en créant la société Brasserie Familiale d’Humpolec. Elle est la première brasserie privée d’après la chute du communisme (en 1989). Le paysage brassicole tchèque étant encombré, les dirigeants optent pour une stratégie originale devant leur permettre de se faire une place au niveau national : la Brasserie Familiale d’Humpolec se distingue par une production exclusive de bière non pasteurisée. La bière non pasteurisée est celle que l’on trouve dans les cafés « à la pression » (adjonction de gaz carbonique dans le fût, au fur et à mesure que le niveau baisse, pour éviter que la bière ne se dénature) ; et parfois en bouteille, mais uniquement dans les régions de production (car elle ne se conserve pas longtemps). Une telle bière, à condition d’être gardée puis servie dans des conditions idéales (tuyaux propres, fûts toujours vidés rapidement) est la préférée des amateurs. En 2000, la Brasserie Familiale d’Humpolec devient une société par actions. Juillet 2001 voit l’arrivée d’un partenaire financier, le belge Duvel Moortgat. La brasserie produit des bières blondes, demi-blondes et brunes, toutes non pasteurisées. La plus connue est la Bernard, réputée pour ses délicates notes de malt. Liens externes (cs + de + en + sv) Le site de la brasserie Notes et références Portail de la bière Portail de la Tchéquie Portail des entreprises