NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kościół św. Jana Chrzciciela w Pasterce

Kościół św. Jana Chrzciciela w Pasterce – rzymskokatolicki kościół pomocniczy należący do parafii św. Doroty w Radkowie. Historia Pierwszy kościół wzniesiono z drewna w 1612 W 1680 r. z powodu groźby zawalenia postanowiono go rozebrać. Obecny kościół, murowany, został wzniesiony w 1787 r. w stylu barokowym. 15 lipca 1951 r. zlikwidowano parafię Pasterka przez przyłączenie jej do Radkowa. Plebanię w Pasterce odebrały władze komunistyczne i przeznaczyły na dom wypoczynkowy. W 1999 r. budynek plebanii i szkoły katolickiej odzyskano i przekazano Caritas Archidiecezji Wrocławskiej. Obecnie mieści się tam Ośrodek Rekolekcyjno-Wypoczynkowy. We wnętrzu kościoła zachowały się m.in.: ołtarz główny, barok z XVIII w., organy barokowe z XVIII/XIX w., chrzcielnica polichromowana z 2 poł. XVIII w., zabytkowe rzeźby drewniane przedstawiające św. Jana Chrzciciela, św. Joachima oraz pięciu aniołków z XVIII w. a także sześć barokowych lichtarzy cynowych z XVIII w.. Przypisy Bibliografia Józef Pater, Katalog ruchomych zabytków sztuki sakralnej w Archidiecezji Wrocławskiej, Wrocław 1982. Schematyzm Diecezji Świdnickiej, Świdnica 2005. Schematyzm Diecezji Świdnickiej, Świdnica 2010. Linki zewnętrzne Kościół św. Jana Chrzciciela w Pasterce
Kościół Świętych Piotra i Pawła w Tłumaczowie

Kościół pw. śś. Piotra i Pawła w Tłumaczowie – kościół z XVII w. we wsi Tłumaczów, wpisany do rejestru zabytków nieruchomych województwa dolnośląskiego. Zabytkowy kościół filialny parafii we Włodowicach zbudowany w 1661 mocno przebudowany w latach 1715–1738 z inicjatywy hrabiów von Götzen z Bożkowa i z Saren. oraz w XIX w.; kryty dachem dwuspadowym z ośmioboczną sygnaturką i latarnią zwieńczoną cebulastym hełmem. Płyty nagrobne Na ścianie kościoła znajduje się trzy płyty nagrobne, jedna na murze kościoła: z czterema herbami podpisanymi inicjałami: D.V. TSW. v. Tschischwitz (LG), D.V.W. v. Walditz (PG), D.V. SW. v. Strachwitz (LD) i D.V.WD. v. Waldau (PD) oraz dwie w murze z XVIII w. okalającym kościół: Carla von Tschischwitza (zm. 1580) z Wojborza i Tłumaczowa, z dwoma herbami: Tschischwitz (L), von Walditz (P) Dziecka von Tschischwitza (1600–1613) z dwoma herbami: Tschischwitz (L), von Walditz (P). Zobacz też Dwór w Tłumaczowie Przypisy Bibliografia Marek Staffa (red.), Słownik geografii turystycznej Sudetów; T. 15: Kotlina Kłodzka i Rów Górnej Nysy; Wrocław: I-BiS, 1994, s. 473–474 ISBN 83-85773-06-1.
St. Johannes der Täufer (Nowy Gierałtów)

Die Kirche St. Johannes der Täufer (Kościół św. Jana Chrzciciela) ist die römisch-katholische Pfarrkirche in Nowy Gierałtów (deutsch Neugersdorf) im Powiat Kłodzki der Woiwodschaft Niederschlesien in Polen. Geschichte Nach dem Böhmischen Ständeaufstand von 1618 erhielt Neugersdorf, das bis 1763 böhmischen der Grafschaft Glatz gehörte, vom Prager Erzbischof Karl von Lamberg die Erlaubnis zum Bau einer Kirche und zur Anstellung eines protestantischen Predigers. Bereits 1623 wurde es der katholischen Pfarrei Schreckendorf zugeordnet. 1715 wurde ein neues, steinernes Gotteshaus mit dem Patrozinium Johannes des Täufers geweiht. Wegen der großen Entfernung zur Schreckendorfer Pfarrkirche St. Maternus wurde 1718 die Kirchengemeinde Neugersdorf von Schreckendorf getrennt und stieg damit zur Pfarrkirche auf. Die Pfarrei umfasste die Orte Neugersdorf, Bielendorf und Anteil Altgersdorf. Der schlesische Heimatdichter Joseph Wittig setzte der Kirche in der Erzählung „Kirche im Waldwinkel“ ein literarisches Denkmal. Bauwerk Die Kirche hat einen Chor von 1619 mit Spitzbogenfenstern in rundbogigen Fensternischen. Gegenüber der Kanzel befindet sich eine barocke Madonnenfigur. Auch die Altäre sind barock gestaltet. Der Turm an der Westfassade verjüngt sich zu einem Oktogon und schließt mit einer Turmzwiebel ab. Die Kirche ist von einer Friedhofsmauer umgeben, an der deutsche Grabsteine erhalten sind. Literatur Neugersdorf. In: Rundbrief des Großdechanten und des Heimatwerkes Grafschaft Glatz e. V. Nr. 2, 2022, S. 19 (grafschaft-glatz.de [PDF]). Weblinks
Kościół św. Jana Chrzciciela w Nowym Gierałtowie

Kościół św. Jana Chrzciciela w Nowym Gierałtowie – zabytkowy kościół parafialny we wsi Nowy Gierałtów. Historia Barokowy kościół przebudowany w drugiej połowie XVIII, XIX w., kryty dachem dwuspadowym z wieżą zwieńczoną hełmem. Przypisy Bibliografia Słownik geografii turystycznej Sudetów, t. 16, Masyw Śnieżnika i Góry Bialskie, red. Marek Staffa, Wydawnictwo PTTK „Kraj”, Warszawa 1993, ISBN 83-7005-341-6.
Dům řádových sester (Prostějov)

Dům řádových sester a ženského personálu s kaplí se nachází v areálu staré nemocnice v Prostějově. Jedná se o hodnotnou funkcionalistickou památku. Byl projektován architektem Eduardem Žáčkem roku 1932 a sloužil jako ubytovna řeholnic ošetřovatelek pracujících v nedaleké nemocnici. Jedná se o trojpodlažní stavbu složenou ze dvou kolmých křídel. Soukromá, klauzurovaná část, sloužila jako ubytování sester v pětilůžkových pokojích. Sociální zařízení byla společná. V druhém křídle se nacházela jídelna, kuchyně a arkýřová kaple se symbolem kříže. V roce 2016 byla budova zapsána na seznam kulturních památek. V současnosti je objekt ve stavu rekonstrukce a má sloužit jako ubytovací jednotka.[zdroj?] Odkazy Reference Literatura Obytný dům řádových ošetřovatelek, Památkový katalog - Národní památkový ústav [online]. Dostupné online. SIEBENBÜRGEROVÁ, Romana. Architektonické dílo Eduarda Žáčka. Brno: [s.n.], 2014. Dostupné online. S. 28. ŽŮRKOVÁ, Marcela: Domov neprodali, už je památkou. Prostějovský deník, č. 155 (2016), s. 1, 3.
Kostel Zvěstování Panny Marie (Ostrov)

Kostel Zvěstování Panny Marie je raně barokní klášterní kostel nacházející se na jihozápadním okraji města Ostrov. Byl vystavěn v letech 1666–1673 na přání vévodkyně Anny Magdaleny Sasko-lauenburské a vysvěcen roku 1674 za přítomnosti arcibiskupa pražského Mathiase Ferdinanda Sobka z Bielenberka. Historie Smlouvu na stavbu dne 22. května 1666 podepsal pražský stavitel Martin Reiner. Jestli byl i autorem plánů na stavbu, není zatím známo. Plán kostela se zachoval ve skicáři Wolfganga Dientzehofera, který pro Reinera pracoval. Sochařským vybavením byl pověřen sochař Martin Möckel. V roce 1673 vyrobil císařský zvonař Nikolaus Löw z Prahy pro klášter tři zvony, dva cimbály k hodinám a pět oltářních zvonků. Během 1. světové války bylo rozhodnuto o zabavení nejmenšího zvonu pro válečné účely. Nakonec byl odebrán největší zvon i zvon malý a nejmenší. Během 2. světové války byl kostel zabaven Sestrám křesťanské lásky. Roku 1953 byl převeden do majetku československé armády a osazen vojáky. Celý areál i s kostelem byl poté zcela zdevastován. Vybavení bylo zničeno nebo rozkradeno. Jediný dochovaný zvon je zvon střední – sv. Anna. Z kostelní věže byl z bezpečnostních důvodů sejmut dne 17. 11. 1989. Od té doby je klášterní kostel bez zvonů. V současné době se střední zvon nachází ve věži ostrovského farního kostela sv. Michaela. V letech 2001–2007 město Ostrov přistoupilo na celkovou rekonstrukci kostela i klášterního areálu. Kostel nyní slouží jako kulturní centrum a pro výstavu porcelánu. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Zvěstování Panny Marie na Wikimedia Commons
Kościół św. Józefa Oblubieńca w Kopaczowie

Kościół św. Józefa Oblubieńca w Kopaczowie – zabytkowy kościół w miejscowości Kopaczów. Pierwotnie gotycki kościół ewangelicki, obecnie filialny parafii w Porajowie, rzym.-kat., przebudowany w XVIII w. Na osi kościoła wieża przy dole zbudowana na planie kwadratu z głównym wejściem w kamiennym portalu zwieńczonym kartuszem z herbem. Przy kościele cmentarz ewangelicki, obecnie rzym.-kat.. Przypisy Bibliografia Marek Staffa (redakcja), Słownik geografii turystycznej Sudetów, T. 2: Pogórze Izerskie (M-Ż). Wrocław: Wydawnictwo I-BiS, 2003, ISBN 83-85773-61-4, ss. 334-335.
Porodnice na Obilním trhu

Porodnice na Obilním trhu v Brně je zdravotnické zařízení zabývající se gynekologickou a porodnickou péčí. Porodnice sídlí ve čtvrti Veveří na náměstí Obilní trh a je součástí Fakultní nemocnice Brno. Původní historická novorenesanční budova porodnice je chráněna jako kulturní památka. Historie Brněnská porodnice sídlila od roku 1854 v nájemních domech v Olomoucké ulici. Pozemky pro nový areál byly zakoupeny v roce 1885, stavba proběhla v letech 1887–1888. K slavnostnímu otevření Zemské porodnice se 107 lůžky došlo 8. listopadu 1888, tehdy se jednalo o jedno z nejmodernějších zařízení tohoto typu v Rakousku-Uhersku. O její realizaci se zasloužil Hubert Riedinger, tehdejší ředitel brněnské porodnice, který do Brna přišel v roce 1878 z Vídně. Areál porodnice byl postupně rozšiřován a upravován. V roce 1919 zde vznikla gynekologicko-porodnická klinika Lékařské fakulty (LF) nově založené Masarykovy univerzity. Roku 1960 byla na Obilní trh přesunuta II. gynekologicko-porodnická klinika LF. Ve druhé polovině 20. století byla porodnice součástí Fakultní nemocnice u sv. Anny. V roce 1992 se pod názvem Fakultní porodnice osamostatnila. Z ekonomických a organizačních důvodů byla v roce 1998 sloučena s Fakultní nemocnicí s poliklinikou Bohunice a Fakultní dětskou nemocnicí J. G. Mendela ve Fakultní nemocnici Brno. Ze stejného důvodu došlo tentýž rok ke sloučení obou klinik. V rámci FN Brno má gynekologicko-porodnická klinika dvě pracoviště, v Bohunicích (50 lůžek) a na Obilním trhu (165 lůžek). Fakultní nemocnice Brno plánuje od roku 2025 ve svém hlavním bohunickém areálu výstavbu nového porodnického komplexu, kam by byla sloučena obě pracoviště. Náklady mají dosáhnout výše 1,95 miliardy korun. Nevyhovující budova na Obilním trhu má být prodána. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Porodnice na Obilním trhu na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Hasičské muzeum Kočí

Hasičské muzeum Kočí je muzeum hasičské techniky v obci Kočí v okrese Chrudim v Pardubickém kraji. Muzeum bylo založeno v roce 2002 kvůli záchraně hasičské techniky, výstroje a výzbroje z hasičských stanic, které procházely modernizací. Ve sbírce muzea je vybavení a dokumenty související s požární ochranou. Muzeum mapuje vývoj požární ochrany od 19. století. Součástí expozice jsou hasičské uniformy z nejrůznějších států, dalšími exponáty jsou pracovní oděvy hasičů pocházející z Koreje, Litvy, Francie, Ukrajiny, Nizozemska nebo Jihoafrické republiky. Od roku 2015 muzeum sídlí v nových prostorách s plochou více než 524 m². Exponáty Do sbírky muzea patří mimo jiné automobily: DA 12 Avia A31 TA Tatra 613 AS 16 IFA L/F ASC 16 Praga V3S AZ16 Robur LO 3000 CAS 18 ZIL-130 nebo přívěsy: PS8 PS12 VTA BLA VP-200 PLP a mnoho dalšího. Návštěvy Vjezd do muzea se nachází uprostřed obce Kočí u hlavní silnice I/17. Otevřeno je po předchozí telefonické domluvě. Prohlídka je možná v českém, anglickém, německém či ruském jazyce. Vstupné je dobrovolné. Reference
Kapucínský klášter v Mnichově Hradišti

Klášter kapucínů v Mnichově Hradišti je klášter s barokním kostelem svatých Tří králů a kaplí svaté Anny. Nachází se v těsném sousedství valdštejnského zámku Mnichovo Hradiště. Historie Vznik kláštera Výstavba kostela svatých Tří králů započala v roce 1694 a trvala do roku 1699. Klášter byl založen v mezidobí, roku 1697, tedy ještě v době před rozsáhlou barokní přestavbou tehdy renesančního mnichovskohradišťského zámku, která byla dokončena v roce 1703. Kapucíni zde vybudovali prostý, pro řád typický, komplex budov bez zdobných prvků. Klášter tvořený třemi křídly budov, které obklopují dvůr je napojen přímo na presbytář kostela. Kostel se začal stavět v roce 1694 podle stavebního projektu vypracovaného členem řádu P. Jiřím z Mnichova a dokončen byl v roce 1699. Od roku 1966 je v kapucínském kostele instalováno lapidárium středočeské barokní plastiky. Celkem je zde vystaveno asi 50, hlavně pískovcových soch, zejména díla mistrů Matyáše Bernarda Brauna, Františka Ignáce Platzera, Ferdinanda Maxmiliána Brokoffa a dalších, a především pak práce sochařské rodiny Jelínků z Kosmonos. Kaple sv. Anny a Valdštejnská hrobka V letech 1723–1724 dala zbožná majitelka panství Marie Markéta z Valdštejna, rozená Černínová u kostela vystavět bohatě vyzdobenou barokní kapli sv. Anny. Kaple byla stavebně propojena s kostelem sv. Tří králů. O šedesát let později dal Vincenc z Waldstein-Wartenbergu (1731–1797) ke kapli sv. Anny přistavět edikulový výklenek se sloupy a erbem ve štítu a interiér upravit na hrobku, která rodinným příslušníkům sloužila až do roku 1923. Uvnitř dal upravit hrob pro sebe a svou manželku. Dal tam převézt také ostatky frýdlantského vévody, císařského generalissima Albrechta z Valdštejna a jeho ženy Lukrécie, z kartuziánského kláštera ve Valdicích, zrušeného v rámci církevních reforem císaře Josefa II. Při příležitosti oslav tří set let od smrti Albrechta z Valdštejna v roce 1934 na jeho hrob byl umístěn náhrobek z červenohnědého mramoru od libereckého sochaře Karla Kolaczka. Před klášterem stojí barokní socha sv. Anny od sochaře Josefa J. Jelínka z roku 1713. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kapucínský klášter v Mnichově Hradišti na Wikimedia Commons Klášter kapucínů s kostelem Tří králů a kaplí sv. Anny na hrady.cz
Kolej 17. listopadu

Kolej 17. listopadu je studentská kolej v Libni na Praze 8. Nachází se na pravém břehu Vltavy za holešovickým mostem Barikádníků. Skládá se ze dvou výškových ubytovacích budov A a B a menší budovy C. Jsou zde ubytovaní především studenti Karlovy Univerzity, nachází se zde 1400 lůžek. Tyto koleje byly zprovozněny v roce 1988, byly součástí plánu zdejšího studentského městečka. Historie Mezi roky 1968–1978 byl na místě usedlosti vybudován areál Matematicko-fyzikální fakulty UK, který byl stavěn podle návrhu projektu architektů Karla Pragera, Jiřího Albrechta a Jiřího Kadeřábka z roku 1965. Před objektem fakulty je navíc umístěna malá socha Prométhea od Václava Frýdeckého, jež měla představovat Jana Palacha. Autorem objektu kolejí je rovněž Karel Prager, který navrhl dva deskové objekty doplňované dvoupodlažním objektem s menzou. Autorem sochařské výzdoby instalované poblíž objektů je sochař Olbram Zoubek. V létě roku 2005 zde proběhla velká rekonstrukce, při které byla většina studentů vystěhovaných. Vestibul mezi budovami prošel rekonstrukcí v roce 2009, ve stejný rok v zimě byly postaveny protipovodňová opatření. V roce 2014 byly instalovány termoizolační fólie na okna budovy B a horní poloviny budovy A, které zlepšily vnitřní klima. Budovy Budova A má 20 pater, je vysoká 69 metrů s anténou 70 m, nachází se blíže k příjezdové cestě. V přízemí se nachází kanceláře, v první patře hotel a ve zbylých patrech je ubytování. Uvnitř jsou 4 výtahy a dvě požární schodiště. V suterénu se nachází Menza (jídelna). Budova B má 16 pater. Funguje zde malý obchod s potravinami. Budova C není výšková, původně šlo o budovu menzy. Dnes ji využívá Fakulta humanitních studií Univerzity Karlovy. Budovy A a B spojuje podchod, kde jsou prádelny, místnost s pingpongovým stolem, posilovna, hudební zkušebna a další technické zázemí. Dopravní obslužnost Přímo u kolejí se nachází zastávka Pelc Tyrolka zajišťující spojení s Nádražím Holešovice autobusovou linkou 187. Dále je možné využít autobusovou zastávku Kuchyňka na magistrále či některou ze zastávek autobusu či tramvaje u Trojského mostu. Úmrtí V dubnu 2005 zde při pokusu slanit se ve výtahové šachtě zahynul 25letý student a čerstvý absolvent MFF UK. Spadnul z 19. patra (60 metrů výšky) v brzkých ranních hodinách. Nejspíše se jednalo o sázku. V roce 2008 zde skokem z okna 19. patra ukončil svůj život jeden ze studentů. V roce 2016 zde skončil život dalšího studenta skokem z 16. patra. Odkazy Reference Související články Seznam nejvyšších budov v Praze Vila Milada (objekt poblíž) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kolej 17. listopadu na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Klášter augustiniánek (Praha)

Pražský klášter augustiniánek (dočasně též klášter obutých augustiniánů) je někdejší konvent při kostele svaté Kateřiny Alexandrijské na Novém Městě v Praze. Jedná se o původně gotický, barokně přestavěný klášterní komplex řádu augustiniánek založený v roce 1355. Nachází se při kostele svaté Kateřiny v Praze 2-Novém Městě, na adrese Ke Karlovu 468/13 a 15, Kateřinská 468/30, Viničná 468/2. Zdmi ohraničený areál obsahuje veřejně přístupnou velmi tichou relaxační zahradu v centru Prahy – Kateřinskou zahradu. Areál kláštera je památkově chráněn, nachází se v něm Psychiatrická klinika 1. LF UK a VFN, jež nahradila bývalý „Zemský ústav pro choromyslné“ (Kateřinky). Historie Novoměstský klášter obutých augustiniánek byl založen v roce 1355–1367 na svátek sv. Kateřiny ve výročí vítězství Karla IV. v bitvě u San Felice z roku 1332. V roce 1420 byl klášter vypálen husity. V 16. století klášter obnovil mužský řád obutých augustiniánů. Dnešní podoba kláštera coby trojkřídlá barokní budova pochází z let 1718–1730, postaveného dle návrhu Františka Maxmiliána Kaňky (podle některých pramenů podle Kryštofa Dientzenhofera). Nový barokní kostel podle návrhu Kiliána Ignáce Dientzenhofera byl vystavěn v letech 1737–1741 na místě někdejší gotické stavby kostela, z níž se zachovala pouze vysoká štíhlá věž. Tato z daleka viditelná dominanta bývá pro svůj vzhled nazývána pražský minaret. Spodní část tvaru hranolu v horní části přechází v osmiboký. V roce 1841 byl kostel opraven a znovu vysvěcen. V roce 1844 byla v areálu dostavěna tzv. „Nová budova ústavu choromyslných“ a v letech 1847–1848 byla podle projektu V. Kulhánka postavena v areálu „ředitelská vila“ (čp. 468) v pozdně klasicistním stylu. Klášter společně s kostelem byly v roce 1784 zrušeny v rámci církevních reforem císaře Josefa II. a v objektu byl v roce 1789 umístěn vojenský výchovný ústav (do roku 1822); současně zde byl zřízen pražský chorobinec pro ošetřování tichých a klidných duševně chorých osob. Ten v roce 1862 přešel pod správu pražské obce. Na přelomu 19. a 20. století pečoval zhruba o 300 chovanců. V roce 1929 byl chorobinec definitivně uzavřen a jeho chovanci přestěhování do nově postavených Masarykových domovů. Samostatný ústav pro duševně choré v „Nové budově ústavu choromyslných“ zrušen nebyl. K ředitelům zdejšího psychiatrického ústavu patřili například: Jan Theobald Held (1820–1826), Karl Damian von Schroff (1829–1832), Benjamin Čumpelík (1889–1908), Karel Kuffner (1895–1929) s Antonínem Heverochem, Zdeněk Mysliveček (1929–1957), Vladimír Vondráček (1957–1970), Jan Dobiáš (1970–1984), Petr Zvolský (1990–1999) a Jiří Raboch (od 1999). Galerie Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek na Novém Městě – Praha 2 Kostel svaté Kateřiny Alexandrijské (Praha) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu klášter augustiniánek na Novém Městě v Praze na Wikimedia Commons Klášter augustiniánek na hrady.cz
Fontanna z figurą Matki Boskiej Niepokalanej w Jabłonkowie

Fontanna z figurą Matki Boskiej Niepokalanej – fontanna, znajdująca się na Rynku Mariackim w Jabłonkowie. Historia Fontanna powstała w 1798 roku jako źródło wody dla mieszkańców. W czasie II wojny światowej połączono ją ze stojącą nieopodal figurą Immaculaty (Matki Boskiej Niepokalanej) z 1755 roku. Rzeźba, postawiona na wysokim postumencie, jest tzw. słupem morowym, stawianym w wielu miejscach Monarchii Habsburskiej, w celu ochrony przed skutkami epidemii cholery. Opis Misa fontanny jest ośmioboczna. Słup z barokowym posągiem Matki Boskiej Niepokalanej wykonany jest z piaskowca. Podstawa rzeźby składa się z trzech części, pomiędzy którymi znajdują się profilowane gzymsy. Dwie dolne części ujęte są z boków w woluty zdobione kampanulami. U podstawy trzeciej, najwyższej części znajdują się rzeźby trzech aniołów. Matka Boża ma złożone ręce i głowę zwróconą ku niebu. Wokół jej głowy znajduje się aureola z gwiazdami. Galeria Przypisy
Restaurace Nebozízek

Restaurace Nebozízek je romantická restaurace v Petřínských sadech poblíž mezistanice lanové dráhy na Petřín. Ačkoli jde víceméně o repliku původní budovy (současný stav je výsledek generální rekonstrukce z let 1984–85), je objekt chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie a popis Původně stál v těchto místech, kde se rozkládaly vinice a pro něž se už v 15. století užíval název Nebozez, letohrádek. Nechal ho koncem 17. století postavit tehdejší majitel Karel Maxmilián Lažanský. Počátkem 19. století budovu koupil dvorní knihtiskař Bohumil Haase, zřídil zde výletní restauraci a pojmenoval ji Haasenburg. Roku 1843 vyhořela, ale byla opravena a fungovala dále. Od r. 1882 patřil výletní hostinec Praze a dostal jméno Nebozízek. Větší popularitu mu přinesla výstavba lanové dráhy. V r. 1965 však oblíbená restaurace musela být uzavřena, protože byla při sesuvech půdy následkem dlouhotrvajících dešťů vážně poškozena (stejně jako sousední lanovka). Dlouho chátrala, až teprve v letech 1984–85 proběhla rekonstrukce a restaurace byla znovu postavena s částečným využitím původního zdiva. Od té doby opět slouží svému účelu. Novostavba zachovává styl barokní, klasicistně upravené stavby. Jde o jednopatrovou obdélníkovou budovu, jejíž střední zvýšenou část zvýrazňuje dvouramenné venkovní schodiště. Restaurace je nově doplněna terasou a prosklenou budovou kavárny. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Restaurace Nebozízek na Wikimedia Commons
Střední odborná škola civilního letectví

Střední odborná škola civilního letectví, Praha-Ruzyně je veřejná střední škola sídlící v městské části Praha 6 na Ruzyni v blízkosti Letiště Václava Havla. Škola nabízí úplné střední odborné vzdělání s maturitou.Škola byla založena v roce 1953 jako závodní škola práce spadající pod tehdejší Československé aerolinie. V průběhu let se transformovala na Střední odborné učiliště dopravní, jehož nástupnickou organizací je od roku 2006 škola vystupující již pod dnešním názvem. Studium Škola nabízí 3 obory zakončené maturitní zkouškou. Letecký mechanik Obsah učiva oboru Letecký mechanik je každoročně aktualizován podle změn letadlového parku partnerů a je v souladu s předpisy JAR 66. Část předmětů vyučují odborníci z letiště, kteří přenášejí do výuky nejnovější poznatky z praxe. Odborný výcvik probíhá od 3. ročníku na letadlové technice školy L-29 Delfín, Zlín 142 a Skyleader 400, od 4. ročníku také na vybraných pracovištích údržby a oprav letadel. Mechanik elektrotechnik (ŠVP Avionik) Zaměření tohoto studijního oboru studentům umožní zvládnout základní prvky avionické výbavy letadla, zahrnující komunikační a radiové vybavení, sofistikované letecké přístroje a digitální technologie a zařízení především využívané k přenosu dat. Výsledná úroveň znalostí a praktických dovedností plně vyhovuje standardům daným mezinárodními předpisy (JAR147/PART66). Ekonomika a podnikání (ŠVP Obchodně provozní pracovník civilního letectví) Zaměření tohoto oboru klade nároky na praktické dovednosti v oblasti odbavování cestujících, vystavovaní a prodeji letenek, prací s cestovními doklady, dále přepravou zboží v letecké dopravě a odbavením letadel na letišti. Předmět praxe je od druhého ročníku zajištěn na letištních pracovištích na Letišti Václava Havla Praha za živého provozu a na dalších pracovištích týkajících se cestovního ruchu. Odkazy Reference Externí odkazy Oficiální stránky