Vila Augusta Zátky

Vila Augusta Zátky je bývalé letní sídlo českobudějovického advokáta Augusta Zátky v lázeňském letovisku Libníč. Novorenesanční dům pochází z konce 19. století. Historie Vila Augusta Zátky vznikla jako první z reprezentativních libníčských vil přelomu 19. a 20. století. Investor August Zátka využil pozemku mezi návsí a lázněmi, který zdědil po svém otci, podnikateli Hynku Zátkovi, a nechal na něm podle projektu místního architekta Norberta Bendíka vybudovat v letech 1886–1887 (1887–88) novorenesanční dům. Parkovou úpravu pozemku navrhl Karel Němec, syn spisovatelky Boženy Němcové. Výmalbu interiéru provedl českobudějovický malíř František Joula ve spolupráci se svým zetěm Ludvíkem Kubou. Rodina Zátkova ve vile trávila letní sezónu, od května do konce října. Zátkovy narozeniny na konci července se zde odehrávaly formou obecní oslavy s hudbou a za přítomnosti místních spolků. Do vily byli jako hosté zváni četní představitelé společenského a kulturního života, jako například českobudějovičtí biskupové Martin Josef Říha a Josef Antonín Hůlka, jazykovědec a folklorista Arnošt Muka, cestovatel a cestopisec Enrique Stanko Vráz, malíř Jan Dědina nebo spisovatelka Renata Tyršová – vdova po Miroslavu Tyršovi. Po převratu v roce 1948 byla vila znárodněna, zachovala se nicméně včetně mnoha prvků interiérové výzdoby. Po roce 1989 byla vila restituována a v současné době ji vlastní potomci Zátkových – rodina Kubertových. V roce 1993 majitelé vilu kompletně zrekonstruovali. Součástí rekonstrukce byla změna dříve zelené fasády bez barevného odlišení kontur a ozdob na dnešní dva odstíny béžové. Po nehodě s prasklým potrubím v roce 2002 proběhly v domě další opravy. Od roku 2018 je vila včetně sousedního secesního domu správce, skleníku a parkové zahrady chráněna jako kulturní památka. V rámci pravidelných srpnových Libníčských slavností se v roce 2019 uskutečnila komentovaná procházka po místních lázeňských vilách a zájemci tak měli možnost vilu Augusta Zátky navštívit. V objektu se konají i další kulturní akce. Architektura Vila na půdorysu písmene T je patrová, částečně podsklepená a krytá spojenými sedlovými střechami. Nároží budovy jsou zdůrazněna pilastry, zbytek plochy je zdoben bosáží. Okna jsou obdélníková nebo segmentově zaklenutá, s šambránou s podokenní i nadokenní římsou. Některé podokenní či nadokenní plochy nesou štukovou výzdobu. V jižním průčelí jsou v patře dva vykonzolované balkony s balustrovým zábradlím. Na severozápadě je připojena terasa s pultovou střechou. Patro domu dispozičně kopíruje přízemí, obě poschodí jsou propojena centrální halou s dvouramenným kamenným schodištěm s litinovým zábradlím. V přízemí byla umístěna kuchyně, jídelna, salón a pokoj pro služebnictvo. V patře pak byly soukromé pokoje (ložnice) a koupelna. Interiérové Joulovy a Kubovy malby se dochovaly pouze částečně, zachovaly se nicméně prkenné podlahy, dlažby, malované dveře včetně zárubní, okna včetně okenic nebo původní kachlová kamna firmy L. a C. Hardtmuth a kuchyňský sporák s troubou. V blízkosti vily stojí domek správce s hospodářským zázemím, který je z exteriéru pojednán architektonicky podobně jako vila, nicméně jeho interiér je jen velmi jednoduchý. Podobný domek kočího byl v devadesátých letech 20. století zbořen. Před východním průčelím domu stojí osmiúhelníkový (kruhový) kovový altán s jehlancovou střechou, altán čtvercového půdorysu zanikl někdy během první poloviny 20. století. Zahrada má částečně krajinářský charakter, část pak tvoří ovocný sad. V severovýchodní části pozemku je umístěn skleník. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zátkova vila na Wikimedia Commons