NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Vila Kleopatra

Vila Kleopatra, původně vila Waldert, poté Cleopatra, se nachází v lázeňské části Karlových Varů ve čtvrti Westend v ulici Petra Velikého 990/14. Postavil si ji v roce 1897 podle projektu Alfreda Bayera stavitel Josef Waldert. Od doby svého vzniku byla spjata se sousedním hotelem Savoy Westend; stejný vlastník a stavebník, tentýž architekt i paralelní doba výstavby. I nyní je součástí hotelového resortu Savoy Westend. Historie Současně s přípravami výstavby sousedního objektu Savoy-Westend-Hotel vznikl v letech 1895–1896 projekt na vilu Waldert (č. p. 990), který vypracoval taktéž architekt Alfred Bayer. Stavitelem i stavebníkem zde byl, stejně jako u hotelu Savoy Westend, karlovarský městský stavitel Josef Waldert. Pravděpodobně hned na počátku výstavby, která probíhala v roce 1897, byl objekt přejmenován na vilu Cleopatra. V roce 1935 byli jako majitelé vily zapsáni Josef Waldert jun., Klier, dr. Hans, Hubert, Helene, Alfred a Berta a Margaretta Kraus. Po druhé světové válce byla vila znárodněna. V roce 1957 připadl hotel Savoy Westend, již pod novým jménem Lázeňský ústav Thomayer, podniku Československé státní lázně a vila, tehdy již psána Kleopatra, se stala jeho depandancí. Po sametové revoluci byl v roce 1999 Thomayer ve veřejné soutěži prodán společně se svými depandancemi – vilami Artemis, Carlton, Kleopatra a Rusalka. Přestavba změnila celý komplex lázeňských vil. Ten nový byl zprovozněn na začátku lázeňské sezony 2005 pod názvem Luxury Spa Hotel Savoy Westend. V současnosti (únor 2021) je vila Kleopatra evidována jako objekt občanské vybavenosti v majetku společnosti Lunisoft, s. r. o. Popis Vila se nachází ve čtvrti Westend v ulici Petra Velikého 990/14. Jedná se o třípodlažní objekt na nepravidelném půdorysu s obdobným architektonickým výrazem jako Savoy Westend. Odkazy Reference Literatura HANYKOVÁ, Eva; ZEMAN, Lubomír; ŠPIČKA, Milan. Karlovarské domy – Architekti – Stavitelé. 1. vyd. Karlovy Vary: Lázeňské ediční sdružení ve spolupráci se společností Baustav Karlovy Vary, 2015. 183 s. Kapitola 5. Vilové čtvrti – Hotel Savoy Westend a vila Kleopatra, s. 141–142. ZEMAN, Lubomír. Karlovarský Westend. Karlovy Vary: Karlovarské muzeum v Karlových Varech v edici Dějiny a příroda Karlovarska, 1998. 276 s. Kapitola Vývoj vilové čtvrti Westend, s. 47–49, 198–201. Související články Hotelový resort Savoy Westend Vila Savoy Vila Artemis Vila Carlton Vila Rusalka Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu vila Kleopatra na Wikimedia Commons
Villa Cléopâtre

La Villa Cléopâtre, à l'origine Villa Waldert, est située dans la ville thermale de Karlovy Vary en Tchéquie. Elle a été construite en 1897, selon le projet d'Alfred Bayer, par le constructeur Josef Waldert. Depuis sa création, elle était reliée à l'hôtel voisin Savoy Westend ; même propriétaire et constructeur, et même architecte. Elle fait désormais partie du complexe hôtelier Savoy Westend. Histoire Parallèlement aux préparatifs pour la construction du bâtiment voisin, le Savoy-Westend-Hotel, le projet des années 1895-1896 est également réalisé par l'architecte Alfred Bayer. Dès la fin de la construction, qui a eu lieu en 1897, le bâtiment fut rebaptisé Villa Cléopâtre. En 1935, Josef Waldert fut enregistré comme propriétaire de la villa. Après la Seconde Guerre mondiale, la villa fut nationalisée. En 1957, l'hôtel Savoy Westend, appartenait aux thermes d'État tchécoslovaques et la villa, alors déjà nommée Cléopâtre, devint sa dépendance. Après la Révolution de Velours, un appel d'offres public a eu lieu en 1999, proposant à la vente les villas Artemis, Carlton, Cléopâtre et Rusalka. La reconstruction a modifié tout le complexe de villas thermales. Le nouvel ensemble a été mis en service au début de la saison thermale 2005, nommé Luxury Spa Hôtel Savoy Westend Articles liés Hôtel Savoy Westend (Villa Savoy) Notes et références (cz) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en tchèque intitulé « Vila Kleopatra » (voir la liste des auteurs). Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de l’hôtellerie Portail du tourisme Portail de la Tchéquie
Vila Mánes II

Vila Mánes II, původně depandance Léčebného fondu veřejných zaměstnanců, po druhé světové válce depandance Léčebného ústavu Zdeňka Nejedlého, se nachází v Křížíkově ulici 1378/15 ve vilové čtvrti Westend v Karlových Varech. V roce 1937 ji postavil Léčebný fond veřejných zaměstnanců prostřednictvím stavební firmy Kubiček & Baier podle projektu architekta K. Roštíka. Vila je dnes součástí lázeňské léčebny Mánes. Historie V roce 1932 koupila instituce Léčebný fond veřejných zaměstnanců budovu s dnešním názvem Mánes I a provozovala zde lázeňskou léčebnu. Příliv pojištěnců však přesahoval kapacitní možnosti budovy, a vlastník proto požádal stavební úřad o povolení k dostavbě sanatoria. Městská rada žádost zamítla. Vlastník problém vyřešil zakoupením sousedního volného pozemku. Projekt nové budovy vypracoval pražský architekt K. Roštík, statické řešení navrhl karlovarský inženýr Arnošt Löwy. Stavbu depandance Léčebného fondu veřejných zaměstnanců zrealizovala v letech 1936–1937 karlovarská stavební firma Kubiček & Baier. Po roce 1948 byla vila zestátněna. Nejprve patřila Ústřednímu svazu nemocenských pojišťoven a poté odborům. V roce 1957 byl založen podnik Československé státní lázně a budova, jako většina lázeňských zařízení v Karlových Varech, připadla tomuto podniku. Dostala jméno depandance Léčebného ústavu Zdeňka Nejedlého. Od roku 1991 zde byla umístěna dětská a dorostová léčebna, jediná svého druhu v České republice. Zahrnovala i sousední vily, dnešní Eden I, Eden II, Mánes I, vilu Čapek a vilu Mimosa. V roce 1999 byly služby sanatoria Mánes rozšířeny o léčbu dospělých a cizinců. Vila se nyní jmenuje Mánes II. V současnosti (březen 2021) je budova čp. 1378 evidována jako objekt k bydlení ve vlastnictví České republiky, příslušnost hospodařit s majetkem státu má od 1. ledna 2021 příspěvková organizace Léčebné lázně Lázně Kynžvart. Popis Vila se nachází ve čtvrti Westend v Křižíkově ulici 1378/15 na samém okraji karlovarských lázeňských lesů. Jedná se o třípatrovou budovu postavenou jako betonová skeletová konstrukce s cihelnou výplní a příčkami z korkových desek. V uličním průčelí vystupují ve třech patrech průběžné balkony s prosklenými zástěnami. Klasická konstruktivistická stavba musela být dle požadavku karlovarského stavebního úřadu zastřešena mansardovou střechou. Přízemí a suterén slouží lázeňským procedurám, v patrech jsou umístěny pokoje lázeňských hostů. Budova je propojena koridorem s vilou Mánes I. Odkazy Reference Literatura HANYKOVÁ, Eva; ZEMAN, Lubomír; ŠPIČKA, Milan. Karlovarské domy – Architekti – Stavitelé. 1. vyd. Karlovy Vary: Lázeňské ediční sdružení ve spolupráci se společností Baustav Karlovy Vary, 2015. 183 s. ISBN 978-80-270-0156-9. Kapitola Křižíkova ulice, s. 154–155. ZEMAN, Lubomír; ČERNÝ, Zbyněk; HORVÁTHOVÁ, Jana, RUND Michael. Slavné vily Karlovarského kraje. 1. vyd. Praha: Foibos Books, 2010. 263 s. ISBN 978-80-87073-19-3. Kapitola 43. Vilová čtvrť v Křižíkově ulici, s. 190–192. Související články Vila Mánes I Vila Eden I Vila Eden II Vila Čapek Lázeňská léčebna Mánes Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu vila Mánes II na Wikimedia Commons
Vila Eden II

Vila Eden II, původně Depandance Haus Doktor Müller, event. psáno Depandance Haus Dr. Müller, po druhé světové válce depandance Léčebného ústavu Jiřího Dimitrova, se nachází v Křížíkově ulici 1347/12 ve vilové čtvrti Westend v Karlových Varech. Nechal si ji v roce 1929 postavit karlovarský lékař Isidor Müller. Vyhotovení projektu i realizaci stavby, stejně jako u hlavní vily, uskutečnil karlovarský architekt a stavitel Paul Schauffuss. Dnes je vila Eden II součástí léčebny Mánes. Historie Karlovarský lékař Isidor Müller zakoupil za výletní restaurací Malé Versailles ve Findlaterově ulici (dnes Křižíkově) pozemek, na němž v roce 1929 budoval sanatorium s názvem vila Dr. Müller (dnes vila Eden I). Již během výstavby doktor Müller zjistil, že lůžková kapacita nebude dostačující, a snažil se u karlovarských úřadů o stavební povolení pro navýšení stavby. To však ani po odvolání k Zemské radě v Praze nezískal. Nedostatečnou kapacitu sanatoria pak vyřešil výstavbou depandance na vedlejší parcele s názvem Depandance Haus Dr. Müller. Projekt vypracoval a stavbu zrealizoval, stejně jako u hlavní budovy, karlovarský architekt a stavitel Paul Schauffuss. V roce 1930 se též uskutečnily úpravy svahu pod oběma budovami. Bylo vybudováno reprezentační dvouramenné schodiště s půlkruhovým odpočívadlem a fontánkou ve střední části; vše též podle plánu stavitele Paula Schauffusse. Vedle schodiště byl situován pavilon zastřešený projmutou mansardovou střechou. Sanatorium patřilo doktoru Müllerovi do roku 1939. Po druhé světové válce byly obě budovy znárodněny. Připadly nejprve nemocenské pojišťovně, poté jako rekreační domy odborům a od roku 1957 spadaly pod podnik Československé státní lázně s názvy Léčebný ústav Jiřího Dimitrova a zde popisovaná depandance Léčebného ústavu Jiřího Dimitrova. V roce 1981 došlo k rekonstrukci obou vil. Po sametové revoluci se staly součástí léčebny Mánes. V současnosti (březen 2021) je budova čp. 1347 s názvem Eden II evidována jako objekt občanské vybavenosti ve vlastnictví České republiky, příslušnost hospodařit s majetkem státu má příspěvková organizace Léčebné lázně Lázně Kynžvart. Popis Vila se nachází ve čtvrti Westend v Křižíkově ulici 1347/12 na samém okraji karlovarských lázeňských lesů. Jedná se o dvoupatrovou vilu se zvýšeným přízemím a mansardovou střechou stojící na zahradně upraveném vyvýšeném svahu. Byla postavena ve stejné podobě, jako hlavní budova. Obě vily jsou propojeny krytou chodbou. Odkazy Reference Literatura HANYKOVÁ, Eva; ZEMAN, Lubomír; ŠPIČKA, Milan. Karlovarské domy – Architekti – Stavitelé. 1. vyd. Karlovy Vary: Lázeňské ediční sdružení ve spolupráci se společností Baustav Karlovy Vary, 2015. 183 s. ISBN 978-80-270-0156-9. Kapitola Křižíkova ulice, s. 153–154. ZEMAN, Lubomír; ČERNÝ, Zbyněk; HORVÁTHOVÁ, Jana, RUND Michael. Slavné vily Karlovarského kraje. 1. vyd. Praha: Foibos Books, 2010. 263 s. ISBN 978-80-87073-19-3. Kapitola 43. Vilová čtvrť v Křižíkově ulici, s. 191. Související články Vila Mánes I Vila Mánes II Vila Eden I Vila Čapek Lázeňská léčebna Mánes Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu vila Eden II na Wikimedia Commons
Vila Schmidt

Vila Schmidt se nachází v Křížíkově ulici 1306/7 ve vilové čtvrti Westend v Karlových Varech. Nechal si ji v roce 1928 postavit podle projektu Antona Breinla karlovarský prokurista Hans Schmidt. Historie V nově rozparcelované lokalitě za výletní restaurací Malé Versailles ve Findlaterově ulici (dnes Křižíkově) byla jako první stavba realizována vila Schmidt. Stavebníkem byl karlovarský prokurista Hans Schmidt a účelem stavby byla vize pronajímání pokojů lázeňským hostům. Stavební plány vypracoval v dubnu 1927 městský inženýr Anton Brein. Stavba začala ještě téhož roku a skončila v roce následujícím; kolaudace proběhla dne 4. září 1928. V roce 1928 vypracoval rovněž Anton Breinl plán na úpravu zahrady, ta byla zrealizována roku 1930. V roce 1939 byli zapsáni jako spolumajitelé Johann a Alice Schmidtovi. V současnosti (únor 2021) je budova evidována jako bytový dům ve správě společenství vlastníků jednotek. Popis Vila se nachází ve čtvrti Westend v Křižíkově ulici 1306/7. Jedná se o dvoupatrovou budovu se zvýšeným přízemím a obytným podkrovím. Stavba je pročleněna několika rizality. Nápaditě řešené je zahradní průčelí, které je rozčleněno dvěma většími trojbokými, uprostřed s balkony. Vstup s předsazeným schodištěm do zvýšeného přízemí a je zasazen do portiku nesoucí balkón prvního patra. Odkazy Poznámky Reference Literatura HANYKOVÁ, Eva; ZEMAN, Lubomír; ŠPIČKA, Milan. Karlovarské domy – Architekti – Stavitelé. 1. vyd. Karlovy Vary: Lázeňské ediční sdružení ve spolupráci se společností Baustav Karlovy Vary, 2015. 183 s. ISBN 978-80-270-0156-9. Kapitola Křižíkova ulice, s. 152. ZEMAN, Lubomír; ČERNÝ, Zbyněk; HORVÁTHOVÁ, Jana, RUND Michael. Slavné vily Karlovarského kraje. 1. vyd. Praha: Foibos Books, 2010. 263 s. ISBN 978-80-87073-19-3. Kapitola 43. Vilová čtvrť v Křižíkově ulici, s. 187–188. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu vila Schmidt na Wikimedia Commons
Vila Mimosa

Vila Mimosa se nachází v Křížíkově ulici 1319/6 ve vilové čtvrti Westend v Karlových Varech. Nechal si ji postavit v roce 1929 podle projektu vídeňského architekta Karla Ernstbergera karlovarský obchodník Leopold Zaschke. Historie Parcelu naproti vile Schmidt v tehdejší Findlaterově ulici (dnes Křižíkově) zakoupil karlovarský obchodník, majitel drogerie z Nádražní ulice č. 151 Leopold Zaschke. Vypracováním projektu na výstavbu vily byl pověřen vídeňský architekt Karl Ernstberger. První návrh předložil v dubnu 1928, Leopold Zaschke však nebyl spokojen. Karl Ernstberger tedy plán přepracoval ve smyslu navýšení podlahové plochy doplněním nárožních válcových arkýřů. Též změnil návrh střechy podle požadavku stavebního úřadu na zvlněnou skružovou. Stavebník však stále požadoval zvýšení ubytovací kapacity a chtěl objekt navýšit ještě o jedno patro. Architekt Ernstberger tedy vypracoval v červenci 1928 alternativní projekt na stavbu třípatrové vily, který však nebyl stavebním úřadem schválen. Stavba proběhla v letech 1928–1929 podle předchozího plánu. V únoru 1929 byla povolena ze zadní strany vily stavba terasy a též byla podle návrhu karlovarského stavitele Friedricha Seitze ze srpna 1928 upravena zahrada. Vila s pronajímatelnými pokoji nebo celým patrem s kuchyní byla od roku 1939 v majetku Leopolda a Ottilie Zaschkeových. Po druhé světové válce byla znárodněna a stejně jako ve všech domech Křižíkovy ulice i zde postupně působily odbory nebo Československé státní lázně. V období po sametové revoluci přešla vila do majetku státu. Evidována byla jako objekt občanské vybavenosti v majetku České republiky a příslušnost hospodařit s majetkem státu měly postupně Nemocnice Na Homolce, Fakultní nemocnice Bulovka a od 1. ledna 2021 pak příspěvková organizace Léčebné lázně Lázně Kynžvart. Poté byl již léta neobývaný objekt, čemuž odpovídal i jeho technický stav, prodán. V současnosti (duben 2023) je vila evidována i nadále jako objekt občanské vybavenosti, ale ve vlastnictví nového majitele – SJM Volných. Popis Vila se nachází ve čtvrti Westend v Křižíkově ulici 1319/6. Jedná se o dvoupatrovou stavbu se zvýšeným přízemím a obyvatelným podkrovím. Dispozice je typická pro lázeňskou vilu. Vycházela z možnosti pronajímat samostatné pokoje přístupné z chodby u schodiště, event. celé patro i s kuchyní. Obě patra i podkroví uličního průčelí jsou opatřeny balkony. Uliční nároží mají připojeny válcové arkýře, které jsou kuželově zastřešeny věžicemi. Odkazy Reference Literatura HANYKOVÁ, Eva; ZEMAN, Lubomír; ŠPIČKA, Milan. Karlovarské domy – Architekti – Stavitelé. 1. vyd. Karlovy Vary: Lázeňské ediční sdružení ve spolupráci se společností Baustav Karlovy Vary, 2015. 183 s. ISBN 978-80-270-0156-9. Kapitola Křižíkova ulice, s. 152–153. ZEMAN, Lubomír; ČERNÝ, Zbyněk; HORVÁTHOVÁ, Jana, RUND Michael. Slavné vily Karlovarského kraje. 1. vyd. Praha: Foibos Books, 2010. 263 s. ISBN 978-80-87073-19-3. Kapitola 43. Vilová čtvrť v Křižíkově ulici, s. 188. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu vila Mimosa na Wikimedia Commons
Vila Hess

Vila Hess se nachází v Křížíkově ulici 1334/8 ve vilové čtvrti Westend v Karlových Varech. Nechal si ji podle projektu Paula Schaufusse v letech 1928–1929 postavit ředitel Alois Hess s chotí Marií. Historie V nově se rodící Findlaterově ulici (dnešní Křižíkově) mezi vilou Mimosa a parcelou, kde se připravovala stavba vily Dr. Müller (dnes Eden I), zakoupil pozemek ředitel Alois Hess s manželkou Marií. Projekt na stavbu vily zpracoval v srpnu 1928 karlovarský stavitel Paul Schaufuss. Alois Hess se pokoušel získat na stavebním úřadě povolení pro navýšení o třetí patro, ale neuspěl. Zůstalo tedy u stavby dvoupatrové. Ta proběhla v období let 1928–1929. V roce 1930 byly přistavěny garáže. V současnosti (únor 2021) je vila evidována jako bytový dům ve správě společenství vlastníků jednotek Popis Vila se nachází ve čtvrti Westend v Křižíkově ulici 1334/8. Jedná se o dvoupatrovou stavbu se zvýšeným přízemím a obyvatelným podkrovím. Dispozice je typická pro lázeňskou vilu zamýšlenou k pronájmu pokojů, event. celého patra i s kuchyní. Uliční průčelí má ve střední ose hranolový arkýř, který je ukončen nad balkonem zalamovaným štítem. V jihozápadním nároží vystupuje polygonální věž spojená s arkýřem dvěma balkony. Střecha je mansardová. Odkazy Reference Literatura ZEMAN, Lubomír; ČERNÝ, Zbyněk; HORVÁTHOVÁ, Jana, RUND Michael. Slavné vily Karlovarského kraje. 1. vyd. Praha: Foibos Books, 2010. 263 s. ISBN 978-80-87073-19-3. Kapitola 43. Vilová čtvrť v Křižíkově ulici, s. 188–189. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu vila Hess na Wikimedia Commons
Královská vila (Karlovy Vary)

Královská vila, původním názvem Königsvilla, později lázeňský dům Orava, se nachází ve vilové čtvrti Westend v Karlových Varech v ulici Zámecký vrch 766/30. Byla postavena v novorenesančním stylu v letech 1872–1873. Historie V roce 1872 bylo zahájeno rozparcelování území severně od Schlossbergstrasse (dnes Zámecký vrch), kde stávaly hospodářské objekty a stodoly patřící zámožnějším měšťanům, převážně stavitelům Damianu A. Klemmovi a Josefu Koretzovi. Od roku 1872 zde vznikaly noblesní vily, z nichž první byla Königsvilla majitelky Theresie Fasoltové. Byla postavena podle projektu architekta Alfreda Kirpala v letech 1872–1873 firmou stavitele Damiana A. Klemma. Později Theresia Fasoltová přikoupila ještě další pozemky a dala postavil sousední vilu Theresa. V letech 1888–1896 patřila vila Theresii Fasoltové. V roce 1905 figuruje v adresáři u hotelu Königsvilla jméno Fritz Teller, majitelkou je stále Theresia Fasoltová. Podle Kur-Almanachu z roku 1922 patřila vila Fritzi Tellerovi a jeho manželce Isabelle. V letech 1930–1939 je podle adresáře majitelkou Isabella Tellerová, v roce 1939 pak Isabella Tellerová, Maria Rose Rougonová a Maria Theresia Fasoltová. Po druhé světové válce byla vila znárodněna a jejím národním správcem se stal Bohumil Baják. Zároveň došlo k přejmenování na lázeňský dům Orava. V současnosti je s názvem Královská vila součástí lázeňského komplexu Bristol Group. V katastru nemovitostí je zapsána (únor 2021) jako stavba občanského vybavení v majetku společnosti Bristol Group s. r. o. Popis Novorenesanční vila stojí na území městské památkové zóny ve čtvrti Westend v ulici Zámecký vrch 766/30. Jedná se o pětipodlažní objekt s bosovaným přízemím a nárožími, s okny zasazenými do klasických edikul. Čistá forma toskánského paláce byla poškozena nástavbou nepatřičné mansardové střechy. Technickým pokrokem svého času býval v roce 1897 instalovaný hydraulický osobní výtah firmy W. Philippy z Wiesbadenu. Zajímavost Král Vilém III. Nizozemský V Královské vile byl v červnu 1883 i v následujícím roce inkognito ubytován nizozemský král Vilém III. Nizozemský se svojí druhou manželkou královnou Emmou a dcerou princeznou Vilemínou, pozdější nizozemskou královnou Vilemínou III. Ta přijela do Karlových Varů ještě několikrát a vždy byla ubytována v Královské vile. Odkazy Reference Literatura ZEMAN, Lubomír. Karlovarský Westend. Karlovy Vary: Karlovarské muzeum v Karlových Varech v edici Dějiny a příroda Karlovarska, 1998. 276 s. ISBN 80-238-4494-6. Kapitola Počátky vilové čtvrti nad Zámeckým vrchem, s. 23–25. HANYKOVÁ, Eva; ZEMAN, Lubomír; ŠPIČKA, Milan. Karlovarské domy – Architekti – Stavitelé. 1. vyd. Karlovy Vary: Lázeňské ediční sdružení ve spolupráci se společností Baustav Karlovy Vary, 2015. 183 s. ISBN 978-80-270-0156-9. Kapitola Vilové čtvrti – Westend – Královská vila, s. 135–136. ZEMAN, Lubomír. Průvodce architekturou Karlových Varů. 1. vyd. Praha: Národní památkový ústav, ústřední pracoviště, 2012. 511 s. ISBN 978-80-87104-63-7. Kapitola Královská vila, s. 272. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Královská vila na Wikimedia Commons
Elizabeth (jezero)

Elizabeth (též malá vodní nádrž Bettynka) je uměle vytvořené rekultivační jezero ležící ve východní části města Mostu severovýchodně od Vtelna; nejsevernější cíp zasahuje na území Obrnic. Vodní nádrž vznikla zatopením stejnojmenného hnědouhelného povrchového lomu. Celková rozloha jezerní pánve je přibližně 4,42 ha, z toho na volnou vodní plochu ležící v jejím severovýchodním cípu připadá 1,69 ha, zbytek tvoří močál zarostlý rákosím. Historie Důl Elizabeth, součást tzv. Vtelenských lomů, byl v provozu v letech 1957–1964 a vytěžil drobnou hnědouhelnou pánvičku. Uhelné ložisko mělo oválný tvar s delší osou ve směru sever-jih a do stran se jeho mocnost zmenšovala. V místě Elisabeth měla být původně provedena pouze zemědělská a lesnická rekultivace. To se ovšem povedlo jen částečně. Na výsypce jihovýchodním směrem od současného jezera vznikla zahrádkářská kolonie, ale zbytková jáma lomu následně sloužila jako laguna k ukládání kalů z nedaleké chanovské čistírny odpadních vod, které se sem čerpaly potrubím. V této souvislosti byla také na jižním břehu postavena kameny dlážděná hráz, aby se bahno nerozlilo směrem ke Vtelnu. Postupnou sukcesí se v průběhu let lokalita změnila v mokřad zarostlý rákosím a v blízkém okolí i náletovými dřevinami. Díky tomu se původní kalová laguna stala refugiem pro zvířata (divoká prasata, srnce či lišky), ale zejména ptáky. Při pozorování v letech 2015 a 2016 jich zde bylo zaznamenáno 72 druhů. Rekultivace V roce 2014 byla laguna Elizabeth ve spolupráci společností Severočeská vodárenská, Severočeské vodovody a kanalizace a města Mostu citlivě (bez zničení spontánně vzniklého ekosystému) rekultivována a 30. září 2014 pod názvem areál Bettynka zpřístupněna veřejnosti. Byla zde vybudována štěrkem vysypaná pěšina okolo jezera, vysazeny stromy a keře, postaveny betonové pozorovatelny ptáků a lavičky. Později přibyly i informační tabule. V části s volnou hladinou byly okolo roku 2010 umístěny dva šestiúhelníkové plovoucí ptačí ostrovy, které však mají dna zaplavená vodou a funkci hnízdiště tak neplní. Nádrž nemá stálý povrchový přítok a voda v jezeře se udržuje díky podzemním, popřípadě srážkovým vodám z blízkého okolí. Voda v jezeře není vhodná ke koupání a je v ní kvůli přítomnosti zbytku kalů nižší obsah kyslíku. Tato skutečnost značně redukuje výskyt ryb i obojživelníků. Areál slouží jako příměstská oddechová a relaxační zóna je často využíván k venčení psů. V roce 2019 západně od jezera začala příprava infrastruktury pro výstavbu nové čtvrti rodinných domů, která zde od roku 2020 vzniká. Přístup Jezero je přístupné od jihu po cestě vedoucí od ulice U Mariany. Okolo jezera vede udržovaná okružní pěšina. Jde o soukromý pozemek, který je ale při dodržování stanovených podmínek volně přístupný. Fotogalerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Elizabeth na Wikimedia Commons