NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Karlovi Vari

Karlovi Vari (češko Karlovy Vary, nemško Karlsbad) so znano zdraviliško mesto na zahodu Češke, sedež istoimenskega okraja. Danes ima mesto okoli 49.000 prebivalcev. Nahaja se na sotočju rek Ohře in Teple. Zgodovina Naselje je ime dobilo po češkemu kralju Karlu IV., ki je bil tudi cesar svetega rimskega cesarstva. Ta je dal na kraju številnih vrelcev vroče termalne vode ustanoviti naselbino v 14. stoletju, ki je hitro zrasla v mesto. Zlasti v 19. stoletju so bili Karlovi Vari priljubljena turistična destinacija evropske aristokracije in drugih pomembnežev. Hitra rast mesta se je zaključila z začetkom prve svetovne vojne. Po žametni revoluciji leta 1989 je mesto znova postalo eno od čeških najpomembnejših turističnih središč. Karlovi Vari danes Karlovi Vari so danes med najbolj obiskanimi kopališkimi središči na Češkem, hkrati pa se s kar šestnajstimi termalnimi izviri uvrščajo med največje zdraviliško-kopalne centre v Evropi. Leta 2021 je bilo mesto vpisano na Unescov seznam svetovne kulturne dediščine, tako zaradi termalnih izvirov in kopališč, kot zaradi historične kopališke arhitekture iz obdobja od 18. do 20. stoletja. Zgodovinsko središče mesta s kopališči in pokritimi kolonadami je dobro ohranjeno in je zaščiteno kot češki kulturni spomenik. Pobratena mesta Karlovi Vari so pobrateni z: Sklici Viri »Carlsbad«, Southern Germany and Austria (2nd izd.), Coblenz: Karl Baedeker, 1871, OCLC 4090237, OL 20619468M John, Merrylees (1886). Carlsbad and its Environs. S. Low, Marston, Searle, & Rivington. »Carlsbad«, Guide through Germany, Austria-Hungary, Switzerland, Italy, France, Belgium, Holland, the United Kingdom, Spain, Portugal, &c (9th izd.), Berlin: J.H. Herz, 1908, OCLC 36795367, OL 6607948M »Carlsbad« . Enciklopedija Britannica (v angleščini). Zv. 5 (11. izd.). 1911. str. 346. »Carlsbad«, Austria-Hungary (11th izd.), Leipzig: Karl Baedeker, 1911, OL 18759934M Glej tudi Mednarodni filmski festival v Karlovih Varih Beherovka Seznam mest na Češkem Zunanje povezave Uradna spletna stran (angleško) pridobljeno 13. julija 2024
Karlovy Vary

Karlovy Vary eller Karlsbad på svenska är en stad och kurort med varma bad i nordvästra Tjeckien, nära gränsen till Tyskland. Karlovy Vary är huvudort i den nutida regionen Karlovy Vary och ligger i den historiska regionen Böhmen. Staden hade 49 326 invånare 2016. Geografi Staden ligger vid sammanflödet av Ohře (tyska: Eger) och dess biflod Teplá. Historia Den tysk-romerske kejsaren Karl IV, av vilken staden fick sitt namn, grundade staden på 1370-talet. Den tillhörde dåvarande Österrike-Ungerns välde fram till 1918, då republiken Tjeckoslovakien bildades. Majoriteten av stadens befolkning var då, liksom resten av Sudetenland, tyskspråkig. Efter andra världskriget blev den tysktalande befolkningen, som en del av Potsdamöverenskommelsen, tvångsförflyttad och ersattes med tjeckisktalande befolkning. Samtidigt ändrades stadens namn från Karlsbad till Karlovy Vary. Kurort och kultur Karlsbad var en av Europas mest berömda kurorter. I staden finns varma källor, vilkas vatten pumpas upp i olika brunnar, där man själv kan dricka ur karaktäristiska muggar. Vattnet har en temperatur på mellan 30 och 65 grader och är rikt på glaubersalt. Källorna har gett namn till Karlsbadervatten, en alternativ benämning på sodavatten, Karlsbadersalt och Karlsbaderbröd Staden har bland annat en porslinsfestival och en internationell filmfestival. Bildgalleri Vänorter Baden-Baden, Tyskland Varberg, Sverige Se även Karlsbad (olika betydelser) Filmfestivalen i Karlovy Vary Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Karlovy Vary. Stadens officiella webbplats
Zájezdní hostinec U Slovanské lípy

Zájezdní hostinec U Slovanské lípy je empírová stavba, která stojí na Husově třídě 684/21 v Českých Budějovicích 2 Čtyři Dvory a byla zapsána do seznamu kulturních památek ČR. Historie Zájezdní hostinec se nacházel v samostatné obci Čtyry Dvory na levé straně Vltavy za Dlouhým mostem na bývalé dálkové silnici. Dřívější název U Vrtičky byl podle majitele, který zakoupil hostinec v 19. století od lékárnické rodiny Becherů. 4. dubna 1891 zachvátil hostinec požár, který se rozšířil na přilehlou starobylou stodolu obloženou silnými kmeny a naplněnou slámou. Žárem nebylo možno vydržet ani na Husově třídě. V roce 2012 byla stavba rekonstruována a otevřena restaurace Olivier. Slovanská lípa V roce 1848 byla v zahradě hostince zasazena lípa spolkem Slovanská lípa, který zde vznikl a tajně se scházel. Lípa byla v roce 1943 zničená nacisty, nová Lípa svobody byla zasazena 18. července 1948. Popis Pozdně klasicistní jednopatrová zděná stavba na půdorysu písmene L. Průčelí do silnice je sedmiosé. Přízemní část je bosovaná okna v šambránách. V prvním patře jsou okna zdobena vodorovnými frontony. V jižním průčelí je portikus tvořen šesti hladkými dórskými sloupy s patkami. U vchodu byla umístěna pamětní deska na ustavující schůzi spolku Slovanská lípa. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zájezdní hostinec U slovanské lípy na Wikimedia Commons Reference Literatura KOVÁŘ, Daniel a KOBLASA, Pavel. Ulicemi města Českých Budějovic: názvy českobudějovických veřejných prostranství v minulosti a dnes. 2., dopl. a přeprac. vyd. České Budějovice: Veduta, 2005. 309 s. ISBN 80-86829-07-3.
Kostel svatého Petra (Dubeček)

Kostel svatého Petra v Dubečku je pseudogotický kostel, který se nachází na území pražské čtvrti Dubeč, ve středu místní části Dubeček, na Lipovém náměstí. Jde o římskokatolický filiální kostel v rámci uhříněveské farnosti. V těsné blízkosti kostela leží nepoužívaný hřbitov (dochovalo se jen několik málo náhrobků) a barokní márnice. Před kostelem roste jasan, který zde byl vysazen již v 19. století, a který byl vyhlášen památným stromem. V 19. století byla v kostele nalezena Votivní deska z Dubečka, obraz od středověkého mistra ze 14. století, který je dnes uložen v Národní galerii. V kostele se nachází jeho kopie. Bohoslužby se v kostele pořádají pravidelně, každé úterý a neděli. Historie Dubeč byla založena v 11. století, tzv. Malý Dubeč, neboli Dubeček, byl založen o něco později. Předchůdce dnešního kostela svatého Petra byl postaven v gotickém stylu. První zmínka o kostele v Dubečku pochází z roku 1364. Fara u kostela zanikla během husitských válek, poté zanikla i samotná ves Dubeček, která byla obnovena až v 19. století, ovšem kostel zde nezpustnul a stál dál. V 16. století zde byli pohřbeni někteří příslušníci šlechtického rodu Zápských ze Záp, které se zde nacházejí dodnes. V roce 1659 byl do kostela umístěn zvon, ulitý lotrinským zvonařem Benediktem Briotem. Roku 1712 byl do kostela umístěn další zvon, ten však byl zrekvírován za druhé světové války. V polovině 18. století byl kostel barokně přestavěn. Kostel původně neměl věž, vedle kostela pouze stála zvonice. Mezi lety 1867–1868 byl kostel kompletně přestavěn, v pseudogotickém (novogotickém) stylu. Během této přestavby byla postavena věž. Z původního gotického kostela pochází pouze zdivo v obvodu kostelní lodi a klenba v presbytáři. Tehdy také byly před kostelem vysazeny dva jasany, jeden byl poražen v roce 1945 a byl použit na stavbu barikád proti německým vojskům, druhý se zachoval a dnes je památným stromem. V roce 1891 byl v kostele objeven středověký obraz Votivní deska z Dubečka z konce 14. století, roku 1892 zakoupený do Obrazárny, nynější Národní galerie v Praze. V kostele je od té doby jeho kopie. K další rekonstrukci kostela došlo v letech 2004–2005. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Petra v Dubečku na Wikimedia Commons
Vila na Karlově

Vila na Karlově je památkově chráněný objekt v odlehlé oblasti u Dobré Vody u Hartmanic v okrese Klatovy, který byl vystavěn roku 1868. Historie Novorenesanční vila, jejímž autorem byl ředitel kašperskohorské Odborné školy pro zpracování dřeva, byla vystavěna v roce 1868 a ke konci 19. století byla doplněna o kašnu a kapli svatého Marka s cibulovitou bání, jež vznikla snad podle projektu Heinricha Ferstla a je dnes také památkově chráněná. Stojí na místě bývalé horské usedlosti Pscheidlhof. Po druhé světové válce střídala vila své majitele (např. Učňovská škola v Sušici, Horské pastvinářské družstvo Hartmanice, Státní statek Hartmanice). Od roku 1952 se objekt nacházel ve Vojenském újezdu Dobrá Voda, a proto byl spravován ministerstvem obrany. V letech 1989–2008 se ve vile nacházelo vojenské rekreační středisko. V roce 2015 odkoupil areál Miroslav Dvořák a začal s jeho rekonstrukcí, během níž na pozemku vznikl soukromý heliport. Popis Reprezentativní objekt, typově na pomezí vily a zámečku, na členitém půdorysu s dvěma věžemi a citlivě zasazený do šumavské přírody, stojí volně v nevelikém parku. Budova je částečně hrázděná. V interiéru se dochovaly cenné dřevěné elementy (reprezentativní schodiště či obložení jídelny v severním křídle), šestice kachlových kamen a několik kusů původního mobiliáře. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vila na samotě Karlov na Wikimedia Commons
Majáková a vodárenská věž Kbely

Majáková a vodárenská věž Kbely na Praze 19 je stavba z roku 1927, která dříve sloužila jako vodojem a zároveň k řízení letového provozu na letišti Praha-Kbely. Za návrhem této jedinečné technické památky nesoucí znaky moderny stojí architekt Otakar Novotný. Postavila ji pražská stavební firma Ing. V. Diviš – Ing. J. Blažek, která tuto stavbu uváděla ve svých inzertních oznámeních. Objekt je od roku 2004 nemovitou kulturní památkou, vlastní ho český stát a spravuje ho Ministerstvo obrany. Jeho silueta se nachází na znaku městské části Kbely. Popis Věž o výšce 43 metrů má šestiboký půdorys, zužující směrem nahoru. Horní část s vodárenskou nádrží je oproti podnoži rozšířená na kruhový půdorys. Objekt má jedno podzemní podlaží a osm nadzemních. Konstrukce majáku do pátého nadzemního podlaží je železobetonový skelet s cihelnou vyzdívkou parapetů. Po obvodu se nachází ocelová okna z čirého skla s jednoduchým zaskleněním, která jsou členěna do tabulek. Otvory přízemí vyplňují oblouková vrata o šířce tří metrů a výšce 3,5 m. Na plášti stavby se nachází čtyři plastiky s leteckou tematikou od sochaře Jana Laudy. Na špici vodojemu ve výšce 40 m se nachází světlomet vyrobený ve Francii. Umožňoval pilotům vizuální orientaci až do vzdálenosti osmdesáti kilometrů od letiště. Podle tehdejších údajů měl svítivost jako milion svíček. Sloužil přibližně do poloviny 60. let 20. století. Historie Vodárenská věž se světelným majákem byla uvedena do provozu v roce 1928, kdy byl ředitelem civilního letiště ve Kbelích B. Trnka. Postavena byla rok předtím. Výstavba vyšla v tehdejších cenách na 830 tisíc korun bez technického vybavení. V roce 2006 došlo k rekonstrukci vnějšího pláště celého objektu. Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek ve Kbelích Seznam děl Otaka Novotného Seznam vodárenských věží v Praze Letiště Praha-Kbely Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Majáková a vodárenská věž Kbely na Wikimedia Commons
Kostel svatého Petra a Pavla (Líšná)

Kostel svatého Petra a Pavla je jednoduchá barokní stavba, stojící osamoceně při silnici mezi obcemi Líšná a Jablečno pod zbytky hradu Řebřík. Ke kostelu přiléhá hřbitov obklopený ohradní zdí s branou, ve svahu nad kostelem se nachází dřevěná zvonice. Kostel, ohradní zeď i zvonice jsou chráněny jako kulturní památka České republiky. Historie Původní kostel, zmiňovaný v roce 1348 jako farní, byl součástí vesnice, která se rozkládala pod hradem Řebřík a zanikla v 16. století. V roce 1728 byl přestavěn v barokním slohu. Dle smlouvy z roku 1715 měl kostel postavit příbramský stavitel Jakub Spineta podle projektu pražského architekta Filipa Spannbruckera. Když se v roce 1841 zřítila klenba a bylo nutné odstranit střechu, kostel, z něhož zůstaly jen holé zdi, chátral. Proto požádali lidé z Líšně nadřízené úřady, aby byl postaven nový kostel v jejich vsi, a tento kostel měl být ponechán svému osudu. Bohoslužebné předměty, roucha a zvony byly přeneseny do Líšné. Kostel sv. Petra a Pavla byl však v roce 1845 opraven, poblíž byla postavena dřevěná zvonice a zvony se vrátily zpět. Další přestavba kostela proběhla v roce 1874. Poté, co byl postaven kostel v Líšné (v letech 1869-1870), se běžné bohoslužby konaly tam, kostel sv. Petra a Pavla sloužil jen pro zvláštní příležitosti. Každoročně se zde první červencovou neděli pořádaly poutě. Architektura a interiér Kostel má půdorys řeckého kříže s polokruhově ukončeným presbytářem. Průčelí je rozčleněno čtyřmi pilastry a ukončeno štítem. V interiéru zakrytém plochým stropem se nachází barokní oltář a kazatelna z 1. poloviny 18. století. V roce 1844 byly do kostela přemístěny ze hřbitova náhrobní desky Protivců z Entenšlanku, posledních pánů na Řebříku; nejstarší pochází z roku 1490. Dřevěná zvonice stojí na zděné podezdívce a je kryta šindelem. Pověst Ke kostelu se vztahuje pověst o přenášení zvonů. Když kostel neměl zvony, přenášel je sem sám svatý Petr ze stejnojmenného kostela v Dolanech (dnes součást obce Hlince) u Chříče. Osudy kostela po roce 2000 Koncem 20. století byl kostel ve velmi zchátralém stavu, o samotě stojící stavba lákala vandaly a zloděje. V roce 2004 se rozhodl violoncellista České filharmonie Josef Dvořák získat peníze na opravu kostela uspořádáním benefičního koncertu. S přáteli pak založil občanské sdružení, které v kostele pořádalo koncerty a výstavy, opět se konaly i poutní mše. Akademická malířka Adriana Skálová vytvořila pro kostel cyklus obrazů Křížová cesta. Protože provedené nejnutnější opravy nestačily a stav kostela se nadále zhoršoval, musely se od roku 2014 benefiční akce, které sdružení „Oživování kostela sv. Petra a Pavla na Zbirožsku“ pořádá i nadále, dočasně přesunout do kostela sv. Václava v Líšné. Od roku 2020 probíhá celková oprava kostela, mimo jiné i díky odkazu paní Habáskové z Líšné, která odkázala své pozemky farnosti s tím, že peníze za ně budou věnovány na opravu kostela; kromě toho farnost žádá i o dotace. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatých Petra a Pavla na Wikimedia Commons Sdružení „Oživování kostela sv. Petra a Pavla na Zbirožsku“
Kaple svatého Václava (Praha-Troja)

Kaple svatého Václava stojí v Praze – Troji, V podhoří na vyvýšeném místě bývalé rybářské osady. Historie Klasicistní kapli nechal postavit někdejší majitel Lysolají dr. Vrzák roku 1865. Stavba postupně chátrala, na počátku 90. let byla v havarijním stavu. Díky veřejné sbírce byla opravena. Od roku 1994 se o kapli stará Společnost pro obnovu kaple svatého Václava a zvelebení kaple svaté Kláry v Praze – Troji. K novému vysvěcení po opravě došlo 27. října 1996. Popis Kaple stojí na soklu, má obdélníkový půdorys, zadní stěna je zaoblená. Vstup do kaple je rámovaný portálem, dřevěné dveře jsou kryté mříží. Nad vchodem je nápis "Bůh s námi", po stranách nápisu je rozdělený letopočet 1865. Trojúhelníkový štít nad hlavní římsou zdobí znak Boží prozřetelnosti. V pravém boku kaple je půlkruhově zaklenuté okno. Střecha je sedlová, krytá taškami, na střeše je umístěná čtyřboká zvonička se stanovou stříškou, na vrcholu stříšky je kříž. Uvnitř kapličky stojí malý oltář. Kaple je majetkem městské části Praha 7 – Troja, je zapsána do seznamu kulturních památek. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svatého Václava na Wikimedia Commons
Barokní most (Varvažov)

Barokní most s kapličkou svatého Jana Nepomuckého vede přes řeku Skalici stojí na katastrálním území Varvažov a Smetanova Lhota v části U mostu v okrese Písek. V roce 1963 byl zapsán jako kulturní památka. Historie Barokní kamenný most byl postaven v roce 1781 přes řeku Skalici. Datace je na základním kameni. V roce 1962 byl opravován, stavební práce však byly provedeny nevhodně ve vztahu k původní stavbě. V roce 2019 byla provedena oprava v hodnotě 8,4 milionů korun. Popis Mostem prochází silnice III/1219 a středem řeky (i mostu) probíhá hranice katastrálního území mezi Varvažovem a Smetanovou Lhotou. Dva segmentové oblouky se opírají o středový pilíř, který na návodní straně vybíhá půlkruhovým zhlavím do řečiště. V pravobřežní opěře je plechovými dveřmi uzavřena komora. Most je přibližně 40 m dlouhý a asi pět metrů široký. Na pilíři je umístěna výklenková kaplička se sochou svatého Jana Nepomuckého. Kaple je trojboká krytá prejzovou střechou. Odkaz v kultuře Most se objevil v roce 1956 ve filmu Nezlob, Kristino režiséra Vladimíra Čecha. Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek v okrese Písek Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kamenný most s kapličkou u Varvažova na Wikimedia Commons
Kostel svatého Filipa a Jakuba (Zadní Výtoň)

Kostel svatého Filipa a Jakuba je novogotický kostel v části obce Přední Výtoň Zadní Výtoň v okrese Český Krumlov poblíž vodní nádrže Lipno. Do 31. prosince 2019 spadal pod římskokatolickou farnost Přední Výtoň, poté do farnosti Frymburk. Byl zapsán do Ústředního seznamu kulturních památek České republiky před rokem 1988. K roku 2019 se zde konají mše v 11:15 2. a 4. neděle v měsíci, v 8:30 bohoslužba slova 3. a 5. neděli v měsíci. Historie Byl založen v roce 1384. Stojí na místě původní kaple, kterou založili Jan a Petr z Rožmberka ve 14. století (přesné datum není známo). Během husitských válek byl kostel poničen a vypálen. Kostel byl vysvěcen 3. a 4. května 1523 biskupem z bavorského Pasova. V roce 1592, kdy byl klášter i kostel již delší dobu opuštěn, duchovní správu převzal cisterciácký klášter Vyšší Brod. Farním se kostel stal v roce 1785, kdy byla zřízena fara Heuraffl, prvním farářem byl D. Schmidt. V letech 1883–1886 byl klášter obnoven a přestavěn v novogotickém stylu, což zahrnovalo znovuzaklenutí hlavní lodi, nové střechy i vnitřní vybavení. Po roce 1945 zabrala klášter armáda a sousední kostel po odsunu německého obyvatelstva a v období osidlování pohraničí novými obyvateli pozvolna chátral. Kostelní inventář byl zničen. K rekonstrukci kostela došlo za přispění dárců z Rakouska až počátkem 90. let 20. století a jeho znovuvysvěcení proběhlo dne 17. června 1996. Popis Kamenný kostel se dochoval ve své novogotické podobě. Je neorientovaná jednolodní stavba zakončena pětibokým kněžištěm, které je zaklenuto křížovou klenbou. K jihovýchodní straně se váže sakristie. Do sakristie zaklenuté křížovou klenbou bez žeber na střední osmiboký pilíř vede v ostění bohatě profilovaný portál. Loď má čtyři pole zaklenuta křížovou klenbou, je oddělena vysokým hrotitým vítězným obloukem od kněžiště. Okna jsou vysoká hrotitá s kružbami ve vrcholu. Třípatrová, hranolová věž vystupuje z jihozápadního průčelí, je zakončena helmicí. Stavba je podepírána devíti opěráky. Z vnitřního vybavení se zachovala žulová pokladnička z 16. století. Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek v okrese Český Krumlov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Filipa a Jakuba na Wikimedia Commons
St. Philipp und Jakob (Přední Výtoň)

Die römisch-katholische Pfarrkirche St. Philipp und Jakob in der Gemeinde Přední Výtoň (deutsch: Heuraffl) in Tschechien liegt am Südufer des Moldaustausees unweit der österreichischen Grenze bei Guglwald. Sie gehört zum Bistum Budweis. Geschichte 1385 wurde in Heuraffl eine Kirche des von Johann II. und Peter II. von Rosenberg gegründeten Einsiedlerordens der Paulaner errichtet. Sie wurde in den Hussitenkriegen zerstört. Die heutige spätgotische Kirche wurde 1523 errichtet. Seither fanden Wallfahrten nach Heuraffl statt. 1550 wurde das Kloster aufgegeben, 1592 übernahmen die Zisterzienser vom Kloster Vyšší Brod (Hohenfurth) die seelsorgliche Verwaltung. 1785 wurde Heuraffl zur Pfarre erhoben. 1883 bis 1886 wurden die Kirche und die Innenausstattung umfassend erneuert und renoviert. Nach 1945 wurde die deutschsprachige Bevölkerung vertrieben und die Kircheneinrichtung von den Kommunisten zerstört. Lediglich der aus dem 16. Jahrhundert stammende Opferstock aus Granit ist erhalten geblieben. Durch den Bau des Moldaustausees in den 1950er Jahren wurden tiefer gelegene Ortsteile abgetragen, so dass die Kirche heute direkt am Seeufer steht. Nach der Samtenen Revolution wurde die Kirche in den Jahren 1994/1995 renoviert und am 17. Juli 1995 wieder eingeweiht. Die Weihnachtskrippe spendete der Vorderweißenbacher Pfarrer Pater Petrus Norbert Mittermüller, der auch die erste Messe nach dem Ende des Kommunismus in Heuraffl zelebrierte. Literatur Oswald Sonnberger, Edwin Miesbauer: Heuraffl im Böhmerwald. Rosenthaler, Freyung 1996. Weblinks Einzelnachweise
Kostel svatého Jakuba (Metličany)

Kostel svatého Jakuba se nalézá ve vesnici Metličany, místní části města Nový Bydžov v okrese Hradec Králové. Barokní kostel tvoří zdaleka viditelnou krajinnou dominantu celého okolí a je chráněn jako kulturní památka ČR. Národní památkový ústav tento kostel uvádí v katalogu památek pod rejstříkovým číslem ÚSKP 37858/6-665. Historie Současný barokní kostel byl vystavěn v letech 1768-1775 královéhradeckým stavitelem F. Kermerem na místě původního gotického kostela, ze kterého se dochoval portál z 2. poloviny 14. století. Stavba kostela byla pořízena broumovskými benediktiny (majiteli statku Sloupno), 1786 zde zřízena lokálie. Po roce 1948 a zejména po 1968 kostel zchátral, vybavení bylo odvezeno do Nového Bydžova. Kostel byl po roce 1989 opraven a v roce 2008 v něm otevřena galerie. Popis Kostel svatého Jakuba Většího je jednolodní stavba se zprohýbanými zdmi. Na severní straně na kostelní loď sklenutou plackou do pásů s polovalenými klenbami navazuje presbytář s obdélnou přízemní sakristií na východní straně. V interiéru kostela se při západním průčelí nachází zděná kruchta. Boční stěny kostela jsou pětiosé (3 osy loď, 1 osa presbytář, 1 osa věž) se segmentově uzavřenými okny se šambránami, uprostřed lodi kasulové okno se šambránou s klenákem. Na východní straně presbytáře je přízemní obdélná sakristie se stěnami členěnými lisénovými rámci, s obdélným vchodem s kamenným ostěním s ušima na severní straně a s obdélným oknem se šambránou na východě. Uprostřed východní strany kostela je obdélný boční vchod s jednoduchým ostěním. Fasády jsou členěny lisénovými rámci a výraznou podokapní římsou. Hlavní jižní průčelí je členěno dvěma dvojicemi pilastrů, které nesou trojúhelníkovitý štít s vázami po stranách, nad nímž se zvedá hranolová věž s cibulovou bání a makovicí s křížkem na vrcholku. Uprostřed průčelí je obdélný vstup s ostěním se zaoblenými rohy a se zalamovanou supraportovou římsou. Nad vchodem je velké kasulové okno se štukovou šambránou s klenákem, a se segmentovým obloukem suprafenestry. Střecha kostela je valbová, krytá eternitem. Nad vítězným obloukem je osmiboký sanktusník s lucernou a s cibulovou střechou s makovicí, pobitý plechem. Významní duchovní správci P. Ferdinand Josef Hüller OSB (+ 3. dubna 1821 Metličany) P. Lambert Vít Ullrich OSB (* 14. června 1794 Nová Paka – + 13. prosince 1863 Břevnov) P. Rajmund Gabriel Křesťan OSB (* 1817 Tejnice u Klatov – + 19. srpna 1885 Metličany) – čestný občan Metličan a všech přifařených obcí P. Christinus František Plodek OSB (* 25. dubna 1840 Rzy – + 10. dubna 1897 Metličany) – čestný občan Metličan a všech přifařených obcí P. Bonifác Jan Křtitel Holub OSB (* 30. listopadu 1847 Doksany – + 16. ledna 1923 Metličany) Kněží - rodáci P. Josef Churáček (* 20. března 1856 Metličany; ord. 18. července 1880; † 14. prosince 1904) Galerie Odkazy Umělecké památky Čech I. – IV., Emanuel POCHE (ed.). Praha 1977, strana 1113 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Jakuba na Wikimedia Commons kostel na památkovém katalogu stránky galerie U Jakuba
Řehlovice

Řehlovice (German: Groß Tschochau) is a municipality and village in Ústí nad Labem District in the Ústí nad Labem Region of the Czech Republic. It has about 1,500 inhabitants. Řehlovice lies approximately 8 kilometres (5 mi) south-west of Ústí nad Labem and 68 km (42 mi) north-west of Prague. Administrative division Řehlovice consists of eight municipal parts (in brackets population according to the 2021 census): Demographics Notable people Julius Mader (1928–2000), German jurist, journalist and writer References External links Official website