NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
St. Wenzel am Zderaz

Die Kirche St. Wenzel von Zderaz (tschechisch Kostel sv. Václava na Zderaze) ist ein Kirchengebäude in der tschechischen Hauptstadt Prag. Sie war im 12. Jahrhundert als Pfarrkirche der Ortschaft Zderaz durch die Hrabischitzer angelegt worden und wurde spätestens im 13. Jahrhundert dem Orden der Beschützer des Gottesgrabes, welche auch als Kreuzherren mit dem doppelten roten Kreuz bezeichnet werden, übergeben. Mauerreste des romanischen Kirchenschiffes und des Kirchturms sind in der Front noch sichtbar. Im Zusammenhang mit der Erhebung zur Burgkirche erfolgte vor 1399 auch ein gotischer Umbau der Kirche. Im Presbyterium blieben Fragmente gotischer Wandmalerei aus der Zeit um 1400 (Wurzel-Jesse-Darstellung?) erhalten. Erst 1586/87 erhielten die beiden Schiffe Sterngewölbe. Der Chor und die Sakristei sind frühbarock (17. Jahrhundert). 1909 und 1926 wurde die Kirche regotisiert. Die Kirche ist eine der Pfarr- und Friedhofskirchen der Prager Neustadt. Sie wird seit 1927 von der Tschechoslowakischen Hussitischen Kirche genutzt. Siehe auch Karel Škréta (1610–1674), böhmischer Barockmaler Weblinks Website der Kirchengemeinde (tschechisch) Infos zur Kirche auf waymarking.com (englisch)
Église Saint-Venceslas de Zderaz

L'église Saint-Venceslas de Zderaz (en tchèque Kostel sv. Václava na Zderaze) est une église située dans le quartier de Prague 2 à Nové Město. Histoire et description L'église remonte au XIIe siècle. Un rapport de 1278 mentionne la consécration de l'église St-Venceslas dans le village de Zderaz par l'évêque de Prague Valentin, qui eut lieu le 26 novembre 1181. Le village de Zderaz est d'origine ancienne et dérive étymologiquement du nom du propriétaire Zderad. Des vestiges de la nef romane et du clocher de l'église sont encore visibles sur la façade. Dans le cadre de son élévation en église paroissiale, l'église a été transformée en style gothique avant 1399. Des fragments de peintures murales gothiques datant d'environ 1400 (représentation de l'Arbre de Jessé ?) ont été conservés dans le presbytère. Ce n'est qu'en 1586/87 que les deux nefs reçurent des voûtes en étoile. Le chœur et la sacristie sont du début du baroque (XVIIe siècle). En 1904, le cimetière et les alentours furent supprimés pour être lotis. En 1909, le Conseil municipal de Prague chargea des architectes de sauver l'église. Ce n'est qu'après l'achat de l'édifice par l'Église hussite tchécoslovaque en 1926, que la reconstruction fut achevée et l'église reconsacrée pour le millénaire de Saint-Venceslas en 1929. L'église est l'une des églises paroissiales et cimetières de la Nouvelle ville de Prague. Elle est utilisée par l'Église hussite tchécoslovaque depuis 1927. Références (de) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en allemand intitulé « St. Wenzel am Zderaz » (voir la liste des auteurs). Voir également Articles connexes Karel Škréta (1610-1674), peintre baroque bohème Liens externes Ressource relative à l'architecture : MonumNet Site Internet de la paroisse (en tchèque) Informations sur l'église sur waymarking.com (anglais) Portail de l’architecture chrétienne Portail de Prague Portail de la Tchéquie Portail de la protection du patrimoine
Kaple svatého Antonína Paduánského (Olešnice)

Kaple svatého Antonína Paduánského je římskokatolická kaple v Olešnici. Patří do farnosti Červený Kostelec. Bohoslužby Pouť se koná 13.6. (nebo v neděli po tomto datu), posvícení druhou neděli v říjnu a v pondělí po druhé říjnové neděli se slaví ve farním kostele. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svatého Antonína Paduánského na Wikimedia Commons Farnost Červený Kostelec Královéhradecká diecéze Archivováno 5. 3. 2016 na Wayback Machine.
Kostel svatého Jana Křtitele (Dolní Hbity)

Kostel svatého Jana Křtitele je novorománská stavba v obci Dolní Hbity, okres Příbram. Kostel zasvěcený svatému Janu Křtiteli je dominantou obce při pohledu ze všech světových stran a dává jí její charakter. Od roku 1998 je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie kostela Varhany v kostele Varhany umístěné v dolnohbitském kostele vyrobil pražský varhanář Karel Vocelka. Jsou kvalitní jak úrovní hlasu, tak i vzhledem, který ovlivňuje pohled na vnitřní část kostela. Velikost varhan odpovídá celkové velikosti kostela, který je třetí největší v okrese Příbram (větší jsou v Příbrami a Bohutíně). Velký problém pro kostel a varhany vyvolala 1. světová válka. Nejdříve musely být odevzdány dva měděné bubny a potom mělo dojít na píšťaly, protože byly cínové, což byl kov, který se tehdy zabavoval ve prospěch státu. V únoru 1918 byly píšťaly z varhan demontovány. Pokoušel se je zachránit tehdejší farář, který prosadil, aby nebyly hned namačkány do beden a řadu měsíců zdržoval jejich odeslání. Nakonec je musel nechat rozmačkat, ale podařilo se mu nechat je v Dolních Hbitech až do konce války. Pak mohly být prodány za 9 600 Kč. Tyto peníze pak byly použity na nákup nových píšťal. Nové píšťaly již nebyly cínové, ale zinkové. Jejich cena byla 3 500 Kč a namontovány byly v roce 1920. Tehdy byly také naladěny. K poškození varhan potom došlo v roce 1968 při požáru věže kostela, kdy do nich při hašení zatékala voda. Opravu provedl v roce 1969 Miroslav Heger z Hořovic. Galerie Reference Literatura Svoboda, Š.: Varhany v kostele sv. Jana Křtitele v Dolních Hbitech, Praha. 2014 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jana Křtitele na Wikimedia Commons https://www.casopisstavebnictvi.cz/clanky-josef-mocker-2.-dil.html
Kostel svatého Jana Nepomuckého (Rabí)

Kostel svatého Jana Nepomuckého je římskokatolický filiální kostel v Rabí, který je chráněn jako kulturní památka České republiky. Byl farním kostelem místní farnosti, od jejího zrušení na sklonku roku 2019 je filiálkou farnosti Budětice. Historie Hřbitovní kapli u silnice z Rabí do Horažďovic si poddanské městečko postavilo zřejmě spolu s novým hřbitovem začátkem 17. století. Z původní stavby se dochoval zejména západní portál, datovaný v nadpraží letopočtem 1611. Podle dostupné literatury byla původní stavba kaple roku 1785 nahrazena novým barokním kostelem, do nějž byl přenesen portál zdobný reliéfními sloupky s maskarony a vnitřní zařízení. Nelze ovšem vyloučit, že šlo spíše o důkladnou pozdně barokní přestavbu. Opraven byl kostel v 90. letech 20. století. Architektura Kostel je jednolodní obdélníková stavba s užším půlkruhovým závěrem, zaoblenými nárožími, plochým stropem bez triumfálního oblouku a půlkruhovým odsazeným presbytářem. Na jižní straně kostela je novodobá přístavba pravoúhlé sakristie a oratoří nad ní, která značně poškodila vzhled kostela i okolí. Interiér Vnitřní zařízení pochází z 18. století. Hlavní oltář – mensa zděná, tumovitá[zdroj?]. Na mense jsou dva podstavce. Nad nimi je obloukovitý pás se stylisovanou rostlinou výzdobou. Retabulum jinak tvořeno mohutně vinutými akantovými motivy proplétanými páskou, které rámují křivější obraz v nástavci. Akantová výzdoba je zelená s menšími pozlacenými prvky dekoru. Okolí Hřbitov je obehnán zdí a před vchodem rostou dvě staré lípy. Od kostela je výhled na hrad a také k jihu a východu. Bohoslužby Bohoslužby se konají každou sobotu v 18,00 hod. (v zimním období již v 16.30 hod.). Fotogalerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jana Nepomuckého na Wikimedia Commons Turistika.cz Hrady.cz Římskokatolická farnost Sušice Archivováno 14. 4. 2019 na Wayback Machine. Římskokatolická farnost Rabí [online]. Archivováno 14. 4. 2019 na Wayback Machine.
Wasserkraftwerk Štěchovice

Das Wasserkraftwerk Štěchovice liegt oberhalb des Städtchens Štěchovice etwa 25 Kilometer südlich der tschechischen Hauptstadt Prag und ist Teil der Moldau-Kaskade. Der entstandene Stausee reicht bis zur Talsperre Slapy zurück. Die Anlage besteht aus einem Laufwasserkraftwerk mit zwei Kaplanturbinen mit einer Leistung von je 11,25 MW und einem Pumpspeicherkraftwerk mit einer Francisturbine mit einer Spitzenleistung von 45 MW. Das Oberbecken Homole des Pumpspeicherkraftwerks liegt etwa 500 Meter südlich auf dem Berg Chlum. Der Höhenunterschied zwischen den beiden Gewässern beträgt 220 Meter. Neben der Stromerzeugung dient die Anlage auch der Pufferung der unregelmäßigen Abflüsse der Talsperre Slapy. Im nördlichen Teil der Sperranlage befindet sich eine Schleuse. Im Mittelteil der Anlage liegen 5 Wehröffnungen von je 20 Metern Breite. Unter dem mittleren Wehr befindet sich der Grundablass der Anlage. Mit der Flutung des Moldautals nach Fertigstellung der Štěchovice-Staumauer 1945 versanken die ob ihrer landschaftlichen Schönheit berühmten und ob ihrer Gefährlichkeit berüchtigten St.-Johann-Stromschnellen (Johannisstromschnellen, (Svatojánské proudy)), denen Bedřich Smetana in seiner sinfonischen Dichtung Vltava (Die Moldau) 1874 ein musikalisches Denkmal gesetzt hatte. Siehe auch Liste von Kraftwerken in Tschechien Weblinks Wasserkraftwerk Štěchovice (auf visitvltava.cz)
Štěchovice Reservoir

Štěchovice Reservoir (Czech: Vodní nádrž Štěchovice) is a reservoir on the Vltava River in the Central Bohemian Region of the Czech Republic. It was built from 1937 to 1945 as the second stage of the Vltava Cascade. The reservoir is named after the market town of Štěchovice. The construction started before World War II and because of the need for electricity resources were allocated for the project in spite of general shortage. The power station was put in action in 1943. The reservoir had flooded St John's Rapids (Svatojánské proudy). The main role of the reservoir is to balance the water runoff from peak-load power station at Slapy Reservoir and to propel two Kaplan turbines with total installed power 2 x 11.25 MW (Štěchovice I). A lock (20.1 m difference between water levels, length 118 m) handles ships with displacement up to 1,000 tons. The reservoir is also used by the pumped-storage hydroelectric plant Štěchovice II whose upper reservoir was created on the top of hill Homole. The plant was set in operation in 1947 and closed in 1991 due to obsolescence. From 1992 to 1996 a new hydroelectric plant using the reservoirs was built. This plant uses reverse Francis turbine with power 45 MW. During 2002 floods the turbines of both power plants were severely damaged. After overhaul the plants were put back in production in 2004 and 2005 respectively. Technical parameters of the reservoir height of the dam: 22.5 m length of the dam arch: 124 m held back water stretches 9.4 km reservoir area: 95.7 hectares water capacity: 11.2 million m³ located on 84.4 km of the river References External links Overview on website of the operator, ČEZ (en, cz, de) Overview on website of Vltava River Authority (in Czech) Overview on website of Štěchovice village Archived 2007-03-22 at the Wayback Machine (in Czech)
Údolní nádrž Štěchovice

Údolní nádrž Štěchovice är en reservoar i Tjeckien. Den ligger i den centrala delen av landet, 27 km söder om huvudstaden Prag. Údolní nádrž Štěchovice ligger 224 meter över havet. Arean är 96 kvadratkilometer. I omgivningarna runt Údolní nádrž Štěchovice växer i huvudsak blandskog. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Údolní nádrž Štěchovice.
Vlkov nad Lesy (zámek)

Lovecký zámeček Vlkov nad Lesy stojí v ulici U Zámku, na okraji vsi Vlkov nad Lesy, části obce Běrunice v okrese Nymburk. Od roku 1965 je chráněn jako kulturní památka. Historie Ve vsi v minulosti zřejmě stávala tvrz, jak naznačují nálezy ze štěrkovny, ovšem písemné prameny o ní mlčí. Lovecký zámeček si na okraji Vlkova nad Lesy nechal ve druhé polovině 18. století vystavět tehdejší majitel panství Chlumec nad Cidlinou František Ferdinand II. Kinský. Jedná se o patrovou poloroubenou budovou z období pozdního baroka s mansardovou střechou krytou šindelem (později nahrazen azbestocementem). Na konci 18. století zde pobýval Josef Leopold Kinský, syn Františka Ferdinanda, jenž se sem často vracel i po roce 1806, kdy zdědil celé chlumecké panství. Tady se mu v roce 1813 narodil syn Oktavián Kinský. Oktavián v roce 1895 musel chlumecké panství postoupit synovci Zdeňku Radslavu Kinskému, jenž zámeček upravil na myslivnu. V držení Kinských zůstal do roku 1945, kdy přešel do vlastnictví státu. Posléze se dostal do majetku Východočeských státních lesů, přičemž jej využíval lesní závod v Chlumci nad Cidlinou. Na konci 70. let 20. století si jej okresní podnik služeb Nymburk upravil na rekreační zařízení, v 80. letech zde fungoval pionýrský tábor. Dnes je v soukromých rukách, veřejnosti nepřístupný a i nadále slouží k rekreačním účelům. Architektura Zámeček tvoří centrální patrová část, ke které přiléhají dvě přízemní křídla. Střechy všech částí jsou mansardové. K hlavnímu průčelí (v severní části) přiléhá dřevěné loubí (pergola). Zajímavostí je, že se jedná o jednu z mála dřevěných zámeckých staveb v Čechách: roubené je celé západní křídlo, velká část přízemní střední části a celé patro. Zděné je potom východní křídlo a navazující partie přízemní střední části. Zděné jsou pak také komíny a sklep, zaklenutý valenou klenbou. Stavba byla z těchto dvou materiálů zřejmě navržena od počátku – jako zděné byly zbudovány hospodářské části objektu, včetně kuchyně. Zámeček byl původně celý obložen šindelem, takže působil jako celodřevěná stavba. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vlkov nad Lesy na Wikimedia Commons Vlkov nad Lesy, hrady.cz Vlkov nad Lesy (zámek), svkkl.cz (Středočeská vědecká knihovna v Kladně)
Kostel svatého Ducha (Broumov)

Barokní špitální kostel svatého Ducha v Broumově stojí u chorobince pod dolní branou, kousek pod nemocnicí. Je to prostá, k jihu orientovaná omítaná stavba, která svým severním průčelím ustupuje o 7 m za líc okolních obytných domů. Severní průčelí s třemi prázdnými výklenky končí trojhranným štítem s 2 volutovými postranicemi, vedle nichž jsou na rozích podstavce s nasazenými koulemi. Tašková střecha je již nová. Nad kněžištěm vyčnívá osmihranný sanktusník. Obdélný vchod ve středu severního průčelí je bez ozdob. Uvnitř měří kostelní loď 12,7 m na délku, 9 m na šířku a 11 m na výšku, kněžiště má 5,25 m na délku, 6 m na šířku a 9 m na výšku. V lodi kostela jsou čtyři půlkruhová okna, v kněžišti dvě a nad oltářem jsou dvě eliptická okénka. Zdi lodi jsou oživeny zalomovanými pilastry bez patky, jejichž hlavice zasahují do hlavní vnitřní římsy. Stejné pilastry jsou též pod půlkruhovým vítězným obloukem, mezi lodí a obdélným kněžištěm. Hlavní oltář je v dřevěné sloupkové architektuře s kusým štítem, v kterém je obraz od Jana Leflera, představující „seslání Ducha svatého“. Uprostřed lodi je dřevěná rokoková kazatelna s reliéfy Krista a 4 evangelistů. Před oltářem je řezané zábradlí. První zmínka o kostele se uvádí z roku 1407. V roce 1421 byl spálen husity a v roce 1689 byl nově postaven. V nynější podobě stojí od roku 1735 díky péči Othmara Zinka. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Ducha na Wikimedia Commons Literatura CECHNER, Antonín. Soupis památek historických a uměleckých v politickém okresu Broumovském. Svazek XLV.. Praha: Archaelogická komise při České akademii věd a umění, 1930. S. 140–141. Kostely v Broumově. Broumov: Benediktinské opatství svatého Václava, 2002. 8 s.
Kościół św. Ducha w Broumovie

Kościół pw. św. Ducha w Broumovie – zabytkowy obiekt wybudowany w 1689 w Broumovie, centrum broumovskiej grupy kościołów. Historia Szpital z kościołem św. Ducha powstał przed broumovskimi murami miejskimi już w XIV w. Pierwsza pisemna wzmianka o nim pochodzi z 1407. W 1421 spalili go husyci, po 1450 został odrestaurowany. Barokową budowlę odbudowano w 1689. Obecna forma pochodzi z przebudowy w 1735 za panowania opata broumovskiego Othmara Zinke (1664–1738) z klasztoru w Broumovie. Odbywają się tu ekumeniczne nabożeństwa i koncerty uczniów ZUŠ. Przypisy
Evangelický kostel (Braník)

Evangelický kostel v pražské čtvrti Braník se nachází v prostoru bývalého vápencového lomu v blízkosti přírodní památky Branické skály. Byl vystavěn po druhé světové válce jako provizorní modlitebna podle projektu architekta Pavla Bareše. Historie kostela Stavba kostela probíhala v období od září 1947 do dubna 1948. Slavnostně otevřen byl 9. května 1948. Kostel, v letech poválečné nouze postavený ze smrkového dřeva, vyprojektoval architekt Pavel Bareš. Částečným vzorem mu údajně byl toleranční evangelický kostel ve Velké Lhotě na Valašsku.Členy sboru Českobratrské církve evangelické byl kostel zamýšlen jako provizorní zhruba na období 20 let. Plány na jeho nahrazení kamenným chrámem se ale nikdy nerealizovaly, a původní svatostánek tak sboru slouží dodnes. V roce 1989/1990 získal novou apsidu z borového dřeva, která byla ke staršímu jádru přistavěna podle návrhu architekta Davida Vávry. V roce 2016 se začala stavět vedle kostela nová přístavba, kterou navrhl architekt a herec (a člen sboru) David Vávra. Stavba byla otevřena v září roku 2017 a získala později název EVEN. Mezi roky 2022 a 2023 proběhla rekonstrukce vnitřního vybavení kostela (výměna podlah, lavicí, varhan). Původní podobenství od B. Šebka na 4 žebrech stropu (zhotovena v roce 1948, obnovena v roce 1974), byla po rekonstrukci obnovena Natalií Geyets. Historie sboru Do roku 1952 počet členů sboru přesahoval 730, bohoslužeb se průměrně účastnilo 90 osob, na náboženství chodilo více než 100 dětí. V roce 1953 byla upravena sborová hranice mezi Braníkem a Nuslemi – k Braníku byla přifařena část Podolí. Počet členů sboru se tak zvýšil o 179. Od roku 1958 se začal snižovat počet věřících při bohoslužbách, dětí v nedělní škole i na hodinách náboženství, např. v roce 1959 se na něj přihlásily jen 4 děti. Od roku 1961 jeho výuka skončila. Oživení činnosti přišlo koncem 60. let; od října 1968 fungoval při sboru evangelický skautský oddíl, v listopadu se v kostele poprvé konaly ekumenické bohoslužby. V říjnu 1969 byl v kostele přepaden farář Timoteus Pokorný († 1972). Lupič, který v noci vlezl do kostela oknem, na faráře namířil pistoli, svázal ho a sebral mu osobní věci, hodinky, peníze a doklady. V prosinci byl farář hospitalizován, téměř dva měsíce nemohl kázat. Od roku 1972 byla ekumenická shromáždění zakázána. V roce 1973 nastoupil farář Luděk Rejchrt a zůstal ve sboru až do roku 2009, kdy odešel do důchodu. Současným farářem je David Nečil. Bohoslužby V kostele se konají pravidelné bohoslužby každou neděli v 9.30 a ve 14.00. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu evangelický kostel v Braníku na Wikimedia Commons
Kostel svatého Ducha (Břidličná)

Kostel svatého Ducha v Břidličné je moderní stavbou z roku 1911. Iniciátorem stavby byl zdejší starokatolický farář Karel Erhart, který nejen věnoval pozemek, ale i nemalou finanční částku a sám pracoval na stavbě. Kostel patří starokatolické církvi. Po odsunu německého obyvatelstva po druhé světové válce přestal být kostel využíván pro církevní účely a obec ho využívala jako smuteční síň. Kostel byl obnoven v letech 2007–2008. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Ducha na Wikimedia Commons Stránky starokatolické církve v Břidličné
Zamek Frýdlant

Zamek Frýdlant – zabytkowy gotycki zamek, przebudowany w okresie renesansu, położony w północnej części Czech, tuż przy granicy z Polską, w kraju libereckim, 24 kilometry na północ od Liberca i 12 kilometrów od granicy polsko-czeskiej. Historia i architektura zamku Zamek należy do największych w Czechach, a zarazem na pograniczu polsko-czeskim. Stanowi również wspaniałe połączenie średniowiecznego zamku z renesansowym pałacem. Został wzniesiony na szczycie góry nad rzeką Witką (cz. Smědą). Ziemie te od króla czeskiego Przemysława II Ottokara jako lenno otrzymał Rudolf Biberstein i w 1278 roku zlecił budowniczemu rycerzowi Ronovicowi postawienie zamczyska. W okresie wojen husyckich miasto zostało spalone, jednak zamek ocalał. W tym czasie twierdza rozrastała się. Z roku na rok powstawały nowe budynki. W połowie XV wieku zamek został otoczony murem z basztami i nową wieżą, przez którą prowadziło wejście do twierdzy. W latach 30. XVI wieku zamek został rozbudowany już w stylu renesansowym. W latach 1552–1558 należał do królewskiej komory celnej. W 1558 roku został kupiony przez Friedricha von Rederna. W 1582 roku Melchior von Redern (syn Friedricha) całkowicie przebudował go na zamek renesansowy. Powstał wówczas tzw. Dolny Zamek z bogatą dekoracją sgraffitową. W 1602 roku ukończono budowę kaplicy św. Anny, a główna wieża otrzymała renesansowy hełm. Po bitwie na Białej Górze zamek otrzymał Albrecht von Wallenstein. Kolejnym właścicielem został Matthias Gallas (1588–1647), który w latach 1646–1647 dobudował nowe umocnienia obronne, m.in. bastiony w rogach zamku. Jego syn, Franz Ferdinand (Franciszek Ferdynand) von Gallas (1635–1697), drugi raz ożenił się z hr. Johanną Emerentia Gaschin von Rosenberg (1646-1735). W drugiej połowie XVII w. dziedzicem majątku został Krystian Filip Clam–Gallas. Za jego czasów powstała barokowa sala rycerska. W 1767 roku powstało tzw. Skrzydło Kasztelańskie, a w latach 1867–1870 jednopiętrowe, neorenesansowe skrzydło przy „Zamku Dolnym”. W 1945 roku zamek Frydlant stał się własnością ówczesnego państwa czechosłowackiego, a od 1995 roku prowadzone są na zamku prace rewitalizacyjne i remontowe. Informacja turystyczna W 1801 roku zamek jako pierwszy w Europie Środkowej, został udostępniony zwiedzającym. Obecnie zwiedzać go mogą w okresie od kwietnia do października zarówno wycieczki zorganizowane jak i osoby indywidualne. Zwiedzanie zamku odbywa się z przewodnikiem. Zobacz też Frýdlantské cimbuří Przypisy Bibliografia Marek Gaworski: Najpiękniejsze zamki, pałace Śląska i pogranicza polsko-czeskiego. Strzelce Opolskie: Matiang, 2012, s. 203. ISBN 978-83-932293-6-9. Linki zewnętrzne Oficjalna strona zamku Informacja turystyczna o zamku. czecot.pl. [zarchiwizowane z tego adresu (2011-10-25)]. Zamek Frydlant (Czechy)
Židovský hřbitov v Mořině

Židovský hřbitov v Mořině, nacházející se ve svahu nad obcí, byl založen v letech 1735-1736. Dochovalo se na něm zhruba 200 náhrobků barokního a klasicistního typu. Nejstarší, ještě čitelný náhrobek je z roku 1741. Pohřbívalo se zde do 30. let 20. století. Na márnici se nachází latinsko-hebrejská pamětní deska. Částečně byla opravena hřbitovní zeď a márnice. Hřbitov je dobře přístupný, vedlejší cestou od návsi. V obci se také nacházela modlitebna. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Související články Seznam židovských památek ve Středočeském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov v Mořině na Wikimedia Commons Reference
Jüdischer Friedhof (Mořina)

Der Jüdische Friedhof in Mořina (deutsch Groß Morschin, auch Groß Morzin), einer tschechischen Gemeinde im Okres Beroun in der Mittelböhmischen Region, wurde 1735/36 errichtet. Der jüdische Friedhof ist seit 1988 ein geschütztes Kulturdenkmal. Der älteste Grabstein stammt aus dem Jahr 1741. Heute befinden sich noch circa 200 Grabsteine auf dem Friedhof. Symbole auf Grabsteinen Weblinks Einzelnachweise