NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel Všech svatých (Sedliště)

Kostel Všech svatých ve středu slezské obce Sedliště v okrese Frýdek-Místek je jednou z nejvzácnějších dřevěných sakrálních památek v republice a to nejen množstvím zachovaných architektonických prvků z doby výstavby kostela, ale hlavně svou velikostí nemá mezi dřevěnými kostely na Těšínsku obdoby. Podobný, avšak menší kostel můžeme nalézt v Nerozimi nedaleko Těšína v dnes polské části Těšínska. Historie První zmínku o datu založení sedlišťského kostela můžeme nalézt v knize "Chronica parochiae brusovicensis" (kronika fary bruzovské) sepsané bruzovským farářem Ondřejem Antonínem Bínkem na konci 17. století ze starších, dnes ztracených knih. V osmém oddílu kroniky můžeme nalézt latinský zápis "Roku 1638 kostel Všech svatých v Sedlištích za urozeného pána Jiřího z Oppersdorfu znovu vystavěn". Podle jiného, pozdějšího pramene byl kostel v Sedlištích vystavěn již r.1624 proboštem Janem Škultétem, bruzovským farářem. Podle Vizitačního protokolu z roku 1679 postavili kostel sedliští tesaři Adam a Václav s pomocníky na půdoryse původního kostela a s využitím starších zdravých trámů za působení již výše zmíněného probošta Jana Škulteta. Kostel svým vzhledem odkazuje ke starším stavbám obdobného typu – má pětiboké zakončení lodi a celý je ze vnějšku obehnán sobotou (krytým ochozem), chránící základy kostela. Původně samostatná věž byla roku 1860 rozebrána a znova postavena nad hlavním vstupem a zakončena novou bání. Roku 1871 byla ustanovena sedlišťská farnost a prvním farářem se stal Jan Goryl z Těrlicka. V roce 1994 byl poblíž vhodu do kostela umístěn památník Kříž obětem komunismu. Závažnější poškození kostela se projevilo v roce 1999, kdy kvůli dlouhodobému zatékání hrozilo zřícení horní části věže. Organizací oprav se ujal iniciativní pan farář ThMgr. Karel Macků. Galerie Literatura POLÁŠEK, Jaromír. Dřevěné kostely a kaple Moravy a Slezska. Český Těšín: Agave, 2001. 381 s. ISBN 80-86160-49-1. ROSOVÁ, Romana: Dřevěné kostely Těšínska a severovýchodní Moravy; Národní památkový ústav Ostrava; 2014, 199 s. (kapitola Kostel Všech Svatých v Sedlištích s. 103–114) ISBN 978-80-85034-79-0 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Všech svatých na Wikimedia Commons Dřevěné kostely v České republice Kostel Všech svatých v Sedlištích Archivováno 4. 3. 2016 na Wayback Machine.
Kościół Wszystkich Świętych w Siedliszczu

Kościół pod wezwaniem Wszystkich Świętych w Siedliszczu – zabytkowy, drewniany kościół w Siedliszczu, w kraju morawsko-śląskim, w Czechach (w historycznym regionie Śląska Cieszyńskiego). Wybudowany przed 1638 na miejscu poprzedniego, również drewnianego. Historia Najstarsza wzmianka o kościele w Siedliszczu pochodzi ze spisu świętopietrza z 1447. W kronice parafialnej Bruzowic odnotowano w roku 1638 postawienie w Siedliszczu nowego kościoła pod patronatem Jerzego z Oppersdorfu, właściciela frydeckiego państwa stanowego. Proboszczem był wówczas Jan Scultet, a budowniczymi miejscowi cieślowie Adam i Wacław. W 1860 rozebrano samodzielnie stojącą wieżę a nową wybudowano nad wejściem. Kościołem parafialnym został 1 kwietnia 1871 roku. Stary cmentarz został urządzono na nowo, a ze zlikwidowanych cmentarzy m.in. w Prażmie, Dobrej i Mistku przeniesiono tu żeliwne kute krzyże z przełomu XIX i XX wieku. Architektura i wnętrze Kościół jest sporych rozmiarów. Nawa główna ma 9,05 na 5,80 m. Od zachodu przylega do niej wieża z podwójnym barokowym, baniastym hełmem. Znajdujące się od wschodu prezbiterium o wymiarach 5,56 na 4,05 m wybudowane zostało na rzucie poprzedniej, gotyckiej budowli z wykorzystaniem nie spróchniałych belek. Przylega doń zakrystia o szerokości 1,80 i długości 3,60 m. Naokoło ścian znajdują się soboty. Ołtarz główny wykonał w latach 1682-1683 Filip Weissman z Frydku, a w 1714 jego starszy syn Mathias wyrzeźbił dla kościoła ambonę. Jednolite stylowo ołtarze boczne przedstawiają kolejno św. Antoniego Padewskiego i Wniebowstąpienie Pańskie. Przypisy Bibliografia Irena Adamczyk, Ewa Janoszek, Mariusz Makowski, Jaromír Polášek, Janusz Spyra, Henryk Wawreczka: Dřevěné kostely a kaple v Beskydech a okolí. Drewniane kościoły i kaplice w Beskidach i okolicy.. Český Těšín: Wart, 2009, s. 204. ISBN 978-80-254-5500-5. (pol. • cz. • ang.).
Kostel Všech svatých (Čichalov)

Kostel Všech svatých je hřbitovní kostel severovýchodně od Čichalova v okrese Karlovy Vary. Stojí vmírném svahu v katastrálním území Štoutov, asi 1,5 kilometru severozápadně od vesnice, v místech zaniklé středověké vsi Vakov. Areál hřbitova s kostelem je chráněn jako kulturní památka. Historie Farnost středověké vsi Vakov (Wakow, Bakov) byla založena před rokem 1350. První písemná zmínka o faráři ve Vakově pochází z roku 1403, kdy byl tento farní kostel hlavní a žlutický kostel svatého Petra a Pavla filiálním.[chybí lepší zdroj] Roku 1430 se vakovským fařářem stal Vojtěch z Luk. Kostel byl několikrát renovován, naposledy roku 1928. Po roce 1990 byla opravena část krovu kostela a současně související část římsy. V roce 2006 byla provedena částečná oprava krovu věže s provizorním zakrytím fólií. V roce 2007 byl dokončen krov věže, položena nová krytina věže z titanzinku bez nátěru, instalován hromosvod, osazena zlacená makovice a zlacený kříž. V roce 2008 byla dokončena pokládka střešní krytiny na celém kostele, v roce 2010 zahájeny práce na odvlhčení kostela, které byly dokončeny v roce 2011. V témže roce začaly práce na opravě opěráků presbytáře. V interiéru kostela nezůstalo žádné vnitřní zařízení kromě kamenné oltářní menzy, kamenného výklenku sanktuaria s tesaným lomeným štítem s kružbou a dřevěného balkónu kůru. V roce 2024 jsou hrubé opravy celého pláště stavby hotové a okna zasklená. Architektura Kostel je jednolodní obdélná gotická stavba. Vstupuje se do něj z jižní strany kamenným portálkem s hrotitým záklenkem a ostěním profilovaným oblounkem a výžlabkem. Loď´osvětlují tři obdélna okna, probouraná druhotně, pravděpodobně v barokní době. Vítězný oblouk je armovaný kamennými bloky. Užší, odsazený pětiboký závěr je osvětlený třemi hrotitými okénky a vně podepřen třemi mohutnými opěráky. Na severní straně ke kněžišti přiléhá hranolová věž s malými hrotitými okénky a stanovou střechou, uzavřenou sanktusovou věžičkou. Třístranná dřevěná empora pochází ze 17. století. Hlavní oltář má raně barokní kamennou menzu, vysvěcenou roku 1624. Kostel je zčásti ohrazen kamennou hřbitovní zdí. Na jižní straně od kostela je torzo zaniklého hřbitova s jedním figurálním náhrobkem z první poloviny 19. století a s dvěma řadami hrobů, udržovanými do současnosti. Odkazy Reference Literatura TRÄGER, Gertrud. Denkmäler im Egerland Kreis Luditz. Eichstätt: Bönner & Daentler KG, 1993. (německy) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Všech svatých na Wikimedia Commons
Kostel Zvěstování Panny Marie (Litoměřice)

Kostel Zvěstování Panny Marie v Litoměřicích někdejší klášterní kostel řádu jezuitů. Tato významná barokní stavba z let 1701 až 1731 je dílem architekta Octavia Broggia. Je chráněn jako kulturní památka. Umístění v panoramatu města Tento bývalý jezuitský kostel Zvěstování Panny Marie v Litoměřicích je barokní památka velmi dobře viditelná při příjezdu do města po Tyršově mostu, neboť se nachází těsně u jeho pravobřežního předmostí. Jedná se o stavbu z let 1701 až 1731. Nachází se na jižním konci Jezuitské ulice směrem z Mírového náměstí nedaleko od kostela Všech svatých. Základní popis Jde o poměrně mohutnou barokní budovu opatřenou dvěma věžemi umístěnými v průčelí. V interiéru budovy se nachází monumentální nástropní i nástěnné fresky, které bývají připisovány malířům Josefu Kramolínovi, Adamu Lautererovi a Janu Hiebelovi. S bývalou jezuitskou rezidencí je kostel spojen nadzemní spojovací chodbou umístěnou do výše prvního podlaží. Historie Kostel byl původně postaven pouze pro jezuitský řád. Po církevní reformě císaře Josefa II., kdy byl v roce 1773 jezuitský řád v někdejším Rakouském císařství zrušen, byl používán jako pivovarský sklad, v roce 1810 začal být celý jezuitský areál znovu využíván jako kněžský seminář, proto byl kostel v roce 1818 znovu vysvěcen. Bohoslužby v něm sloužili ještě v 50. letech 20. století Mons. Josef Poul a další kněží. Litoměřická Severočeská galerie výtvarného umění využívala kostela v letech 1965–1975 jako depozitáře a restaurátorské a truhlářské dílny, roku 1975 byl objekt předán Okresnímu národnímu výboru v Litoměřicích, ten jej začal opravovat a přizpůsobovat pro účely okresního archivu. Varhany z roku 1859, z dílny Josefa Predigera, které na které se hrálo v litoměřickém kostele Zvěstování Panny Marie, byly v letech 1980–1981 instalovány v kostele sv. Mikuláše v Malenovicích. Varhany jsou dvoumanuálové a pohání je elektrický motor, ovšem případě potřeby je možno využít i stále funkční šlapací pohon. Současnost Roku 1992 byl kostel předán zpět do užívání Severočeské galerii výtvarného umění v Litoměřicích. Ta zde společně s Nadací Symposion uspořádala celkem čtyři ročníky mezinárodních výtvarných sympozií: Baroko a dnešek a Otevřený dialog. Odkazy Reference Literatura MACEK Jaroslav, 950 let litoměřické kapituly, Karmelitánské nakladatelství, Kostelní Vydří 2007, ISBN 978-80-7195-121-6, str. 184–185. Související články Jezuitská kolej (Litoměřice) Kněžský seminář v Litoměřicích Římskokatolická farnost u Všech svatých Litoměřice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Zvěstování Panny Marie v Litoměřicích na Wikimedia Commons Stránky Severočeské galerie výtvarného umění v Litoměřicích Hrady.cz Stránky Města litoměřice Archivováno 3. 5. 2013 na Wayback Machine.
Mariä Verkündigung (Litoměřice)

Die ehemalige Mariä-Verkündigungs-Kirche (tschechisch Kostel Zvěstování Panny Marie v Litoměřicích) in Litoměřice (Leitmeritz) ist ein bedeutendes Barockgebäude, das in den Jahren von 1701 bis 1731 von Giulio Broggio und Octavio Broggio erbaut wurde. Sie ist als Kulturdenkmal in Tschechien geschützt. Geschichte Die Kirche wurde ursprünglich für den Jesuitenorden erbaut. Nach der Aufhebung des Jesuitenordens auch im damaligen Österreich 1773 wurde sie zusammen mit der Jesuitenresidenz profaniert und eine Brauerei darin betrieben. Aber bereits 1810 wurde die gesamte Anlage wieder als Priesterseminar genutzt und die Kirche wurde im Jahr 1818 erneut geweiht. Noch in den 1950er Jahren wurden in der Kirche Gottesdienste gehalten, später wurde sie wieder profaniert. In den Jahren von 1965 bis 1975 nutzte die Nordböhmische Galerie der Schönen Künste Litoměřice (tschech. Severočeská galerie výtvarného umění) die Kirche als Depot sowie Restaurierungs- und Tischlerwerkstatt. Im Jahr 1975 wurde das Gebäude an den Nationalausschuss (tschech. Okresní národní výbor) des Bezirks Litoměřice übergeben, der es renovierte und zum Bezirksarchiv umbaute. Die Orgel der Mariä-Verkündigungs-Kirche von 1859 aus der Werkstatt von Josef Prediger (1812–1891) wurde in den Jahren 1980/81 in die Nikolauskirche nach Malenovice bei Zlín umgesetzt. Die Kirche wurde im Jahr 1992 an die Nordböhmische Galerie der Schönen Künste in Leitmeritz rückübertragen. Diese Galerie veranstaltet in dem Kirchenraum Ausstellungen und organisiert das internationale Kunstsymposium Barock-Heute-Offener Dialog. Lage, Architektur und Ausstattung Die ehemalige Jesuitenkirche Mariä Verkündigung ist ein relativ massives Barockgebäude mit zwei Türmen in der Fassade, das von der Tyrš-Brücke gut sichtbar ist. Sie befindet sich am südlichen Ende der Jesuitenstraße (Jezuitská) unweit der Allerheiligenkirche. Die Kirche ist im ersten Obergeschoss durch eine Verbindungsbrücke mit dem ehemaligen Jesuitenkolleg verbunden. Fresken in der ehemaligen Jesuitenkirche Maria Verkündigung Der Innenraum der Kirche ist durch monumentale Decken- und Wandfresken geschmückt, die Johann Hiebel (1681–1755) zugeschrieben werden, geschaffen in den Jahren 1727 bis 1731. Die Ikonografie der einzelnen Bilder ist in der folgenden Liste anhand des Bildarchivs Marburg zusammengestellt. Fresken in der ehemaligen Jesuitenkirche Maria Verkündigung in Leitmeritz Bilder von Deckenfresken Weblinks Einzelnachweise
Klooster en kerk van Maria Boodschap (Šumperk)

De Kerk van Maria-Boodschap (Tsjechisch: Kostel Zvěstování Panny Marie) in Šumperk in Tsjechië hoorde vroeger bij een dominicaner klooster, dat werd gesticht in de dertiende eeuw. De oorspronkelijke gotische vorm van de hoofdkerk is na enkele verbouwingen gespaard gebleven. Het huidige barokke uiterlijk van de kerk is het gevolg van een reconstructie na een grote brand in 1669; de zijkapel, genaamd naar de heilige Jan van Nepomuk, is aangebouwd in 1730. Het prachtige en ook waardevolle barokke interieur stamt uit eind 17e, begin 18e eeuw. In het jaar 1784 werd de Dominicaner Orde door keizer Jozef II opgeheven, en het klooster werd omgebouwd tot kazerne. In 1990 werd begonnen met de restauratie van de oorspronkelijke kerk, en in april 2005 werd de kerk in gebruik genomen voor het publiek voor culturele doeleinden. In de kerk worden tegenwoordig concerten en voorstellingen gegeven. De kerk is dagelijks geopend voor bezichtiging.
Kostel svaté Anny (Bořetice)

Kostel svaté Anny v Bořeticích je římskokatolický chrám v okrese Břeclav. Je chráněn jako kulturní památka České republiky a je farním kostelem farnosti Bořetice u Hustopečí Leží na nejvýše položeném místě v obci, při jejím západním okraji. Jeho současná podoba pochází z konce 17. století. Historie Podle pověsti stával na místě dnešního kostela kříž, který tam uprostřed pohanského háje vztyčili slovanští věrozvěstové Cyril a Metoděj, když sem přišli z blízkého Podivína. Obec zažila několik nepřátelských vpádů, při nichž byl vždy spolu se vsí zničen i kostel. Roku 1241 byla obec vypleněna při vpádu Mongolů na Moravu, ve 2. polovině 16. století při nájezdu Turků, v roce 1605 vojsky Štěpána Bočkaje a naposledy pak během třicetileté války. Stavba současného kostela započala roku 1680. Zpočátku byla financována z darů věřících a především majitele panství hraběte Bedřicha z Oppersdorfu, později však musela být pro nedostatek peněz pozastavena. Nakonec se kostel podařilo dostavět v průběhu 18. století poté, co panství zdědila hraběnka Marie Antonie Czoborová. Hraběnka kostelu věnovala i varhany. Součástí kostela je i rozsáhlý hřbitov a celý pozemek je obehnán zdí s barokní bránou z 18. století. Z původní zdi se zachovalo jen necelých 20 metrů, většina byla zničena při rekonstrukci hřbitova. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Anny na Wikimedia Commons
Kostel svaté Anny (Havířov)

Kostel svaté Anny je hlavním kostelem v Havířově. Byl postaven jako filiální v pozdně empírovém stylu v letech 1841 až 1845 pro tehdejší obec Šumbark na místě staršího dřevěného kostela sv. Kateřiny a sv. Petra a Pavla, jenž byl poprvé připomínán v roce 1527 a který v roce 1823 do základů vyhořel. Protože po vzniku Havířova již kapacita zdejších kostelů (farního kostela svaté Markéty v Bludovicích a filiálního kostela svaté Anny) nedostačovala potřebám věřících, byla v letech 1968–1969 zvažována výstavba nového kostela v Havířově. Zejména z finančních důvodů však bylo nakonec rozhodnuto o rozšíření stávající stavby o nově vybudovanou přístavbu, která byla provedena v letech 1970 až 1971. Od roku 1964 je kostel chráněn jako kulturní památka. V roce 2013 proběhla přestavba přístavby ze sedmdesátých let dvacátého století spočívající mj. ve vybudování nových sociálních zařízení, nové kanceláře, nového topení, zateplení a nové elektroinstalace. Kostel se pravidelně účastní projektu Noc kostelů. Interiér Kostel se skládá z hlavní lodi, nad kterou je ještě kruchta a dole zpovědnice, dvou bočních kaplí a kněžiště. Byl zde přestavěný presbytář. Z původního zařízení se dochovaly pouze 3 obrazy a obrazy křížové cesty a také původní okna. Hlavní dominantou interiéru je kamenná mozaika s velkým dřevěným křížem a mosazným nápisem „JÁ JSEM CESTA, PRAVDA A ŽIVOT“. Jako kámen byl použit mramor. Oltář je vyroben ze tří materiálů: mramoru, dřeva a mosazi, ambon je ze dřeva, křtitelnice z mramoru. V hlavní lodi jsou na zdech po obou stranách umístěny obrazy, které znázorňují křížovou cestu. V bočních kaplích jsou vitrážová okna. Ve věži jsou zavěšeny dva zvony, které mají jména Anna a Vojtěch. Na viditelných místech jsou umístěny také digitální číselníky. Varhany Varhany byly instalovány v roce 1985 krnovskou firmou Rieger-Kloss. Hrací stůl nástroje je umístěn bokem ke kůru. Varhany mají elektromagnety a elektrickou trakturu. K dispozici jsou i kolektivy: Forte, Pleno a Tutti, rejstříkové crescendo, žaluzie II. manuálu a volné kombinace A a B. Zajímavosti nástroje je rejstřík s názvem tercsepta. Fotogalerie Křížová cesta Zde jsou fotografie křížové cesty které jsou umístěny na zdi v hlavní lodi s popisem k ním. Bohoslužby Reference Související články Kostel svaté Markéty Římskokatolická farnost Havířov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Anny na Wikimedia Commons Římskokatolické farnosti v Havířově Archivováno 3. 9. 2013 na Wayback Machine.
Kostel svaté Anny (Pasohlávky)

Kostel svaté Anny je římskokatolický chrám v obci Pasohlávky v okrese Brno-venkov. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Je farním kostelem pasohlávecké farnosti. Historie Na místě pasohláveckého kostela stála již za třicetileté války kaple svatého Ducha, která byla v roce 1675 obnovena Ditrichštejny. V poslední čtvrtině 17. století bylo změněno její zasvěcení na svatou Annu. V roce 1811 zde byl postaven pozdně barokní jednolodní kostel, k vybudování 32 m vysoké věže bylo přistoupeno v roce 1818. V této podobě se chrám dochoval dodnes, v průběhu let byly kromě oprav a rekonstrukcí realizovány pouze menší úpravy (rozšíření sakristie). Interiér kostela byl výrazně upraven v letech 1991 a 1992, kdy zde byla instalována díla moderního umění: křížová cesta od Karla Rechlíka, oltář od Pavla Šlegla, oltářní obraz od Petra Štěpána a další mobiliář (ambon, svícen pro paškál, stolek na dary, aj.). Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svaté Anny na Wikimedia Commons Kostel svaté Anny v Pasohlávkách v Křesťanském magazínu, ceskatelevize.cz Pravidelné bohoslužby v kostele
Kostel svaté Anny (Skalice u České Lípy)

Kostel svaté Anny ve Skalici u České Lípy byl postaven na počátku 18. století. Od roku 1965 je kostel s spolu s ohradní zdí a branami chráněn jako kulturní památka. Historie Původně někde v těchto místech stával podle kroniky asi dřevěný kostelík svaté Anny z roku 1362. Nový zděný kostel byl postaven v letech 1712 až 1720 zednickým mistrem Kr. Hötzelem podle projektu neznámého pražského stavitele. Protože v letech 1623 až 1918 toto část vsi patřila velkopřevoru řádu maltézských rytířů, jejich znaky jsou zde vícekrát přítomny. Řádu patřily i další vsi v tomto kraji (Horní Libchava, Slunečná, Stružnice a Volfartice). Kostel je jednou z 11 skalických památek zapsaných v Ústředním seznamu nemovitých kulturních památek České republiky. Duchovní správci kostela jsou uvedeni na stránce: Římskokatolická farnost Skalice. Popis stavby Jednolodní stavba má obdélníkový tvar a obdélníkově řešený trojboký presbytář, má i obdélníkovou sakristii na severní straně stavby. Také okna jsou obdélníkových tvarů, nicméně jsou zakončena půlkruhově řešeným segmentem. Chrámová loď má plochý strop. Vybavení kostela Hlavní oltář pochází z období kolem roku 1725. Mimo něj jsou na stranách dva oltáře postranní. Je zde celá řada soch – svatého Jana Křtitele, svatého Jana Nepomuckého, svatého Václava, svaté Anny, svatého Josefa i Panny Marie. Uvnitř je řada obrazů z cyklu Křížová cesta Josefa Müllera narozeného ve Skalici. Kostel má své varhany pocházející z první poloviny 18. století, zhruba stejného stáří je křtitelnice se znakem maltézského kříže. Okolí kostela Před hřbitovem je barokní jednopatrová fara s maltézským znakem, před níž je sousoší svatého Jana Nepomuckého z roku 1763. Jeho součástí jsou sošky andělů. Obojí je též chráněno. V sousedství kostela je skalický hřbitov a začíná zde prvním zastavením Naučná stezka po památkách obce Skalice u České Lípy. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Anny na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve farním kostele sv. Anny, Skalice (katalog biskupství litoměřického) Bohoslužby ve farním kostele sv. Anny, Skalice na webu církev.cz/bohoslužby Program NOCI KOSTELŮ – Skalice u České Lípy, kostel sv. Anny Kostel sv. Anny na webu obce Skalice u České Lípy Archivováno 4. 3. 2016 na Wayback Machine. Kostel sv. Anny ve Skalici u České Lípy na webu InfoČesko Kostel sv. Anny, Skalice u České Lípy na webu Hrady.cz
Kościół św. Anny w Vižňovie

Kościół św. Anny w Vižňovie – zabytkowy kościół we wsi Vižňov, położonej w Czechach, w kraju hradeckim, w Sudetach Środkowych; należący do broumovskiej grupy kościołów. Historia Pierwotny obiekt zbudowano z drewna w XIV w. Do wojny trzydziestoletniej (1618-1648) był kościołem parafialnym. Obecna świątynia postawiona jest w latach 1724-1727 według projektu Kiliana Ignza Dientzenhofera. Budynek w stylu barokowym, na planie owalu, kryty dachem czterospadowym. Wszelkie cenne przedmioty wyposażenia, z powodu kradzieży, zostały złożone w depozycie. Nad głównym wejściem znajduje się tablica z sentencją w j. łac. DEI GENITRICIS MATRI S. ANNÆ EREXIT OAB [Otmarus Abbas Braunensis] (Świętej Annie, matce rodzicielki boga wzniósł OAB) - Othmar [Zinke] Opat Broumovski. Rok 1727 oznacza wzniesienie świątyni. Zabytkowe jest również ogrodzenie cmentarza, który otacza kościół. Zobacz też Cmentarz w Vižňovie Przypisy
Kostel svaté Barbory (Komořany)

Římskokatolický farní kostel svaté Barbory v Komořanech, je novogotickým kostelem z roku 1804 postavený na gotickém základě. S farou kostel vytváří významný sakrální okrsek obce. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Jde o farní kostel farnosti Komořany. Historie Středověké jádro stavby pochází zřejmě ze 13. století (loď a věž). Ve druhé polovině 16. století bylo prodlouženo a nově zaklenuto kněžiště, byla přistavěna sakristie. Ve druhé polovině 18. století byla v lodi prolomena nová okna a vestavěna hudební kruchta. Roku 1804 byl kostel přestavěn do současné podoby. Odkazy Reference Literatura NEKUDA, Vladimír. Vlastivěda moravská Vyškovsko. Brno: Muzejní spolek Brno, 1965. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Barbory na Wikimedia Commons