NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Silniční most se sochami (Žďár nad Sázavou)

Silniční most s 8 sochami ve Žďáru nad Sázavou v části města zvané Klášter je barokní kamennou památkou z druhé poloviny 18. století. Je postaven přes Stržanovský potok, který propojuje rybníky Bránský a Konventský v okolí historického žďárského kláštera. Nachází se pod kopcem, na němž stojí památka UNESCO – poutní kostel svatého Jana Nepomuckého. Přes most vede silnice I/37. Jedná se o kulturní památku od roku 1958. Historie a popis Tříobloukový kamenný most se sochami nechal postavit opat místního cisterciáckého kláštera Bernard Hennet, nástupce opata Vejmluvy na místě původního dřevěného mostu v roce 1761. Stavebník se inspiroval Karlovým mostem v Praze a jeho barokní sochařskou výzdobou. Původně byl určen pro koňské potahy. Přemostění je dlouhé 25metrů, jeho šířka je 6 metrů a jeho tři segmentové oblouky mají rozpětí kleneb 9 + 9 + 9 metrů. Je vytvořen ze žulových kvádrů, výrazným znakem mostu jsou i hrotité pilíře. Je osazen 8 barokními sochami světců, kteří stojí na bohatě dekorovaných soklech s volutami. Jejich umístění i výběr je dán i přesně zvolenou symbolikou. První v pořadí od centra města (směrem z Moravy, nedaleko probíhá zemská hranice) jsou slovanští věrozvěstové Cyril a Metoděj, následováni svatými bratry Janem a Pavlem, ochránci před bouřemi a krupobitím, následuje spolupatron klášterní baziliky svatý Mikuláš se zemským patronem a biskupem svatým Vojtěchem, které doplňuje zakladatel řádu cisterciáků svatý Bernard z Clairvaux s otcem řehole svatým Benediktem z Nursie (nejblíže klášteru). Pod sochou Metoděje je vytesán odlišný rok vzniku – 1766. Autor soch je neznámý. Opravy mostu V roce 1947 proběhla oprava mostu, kdy došlo k posílení mostu železobetonovou deskou, což nebylo příliš optimální řešení. V roce 2008-2009 došlo k poslední opravě stavby. Během ní byly opraveny a zaspárovány klenby a pilíře, zpevňovalo se založení podpor mikropiloty. Stará železobetonová deska byla nahrazena novou s kvalitní izolací a systémem odvodnění. Důležitou součástí oprav bylo položení nové vozovky. Zároveň ale byly nahrazeny původní sochy kopiemi, originály byly přesunuty na nedaleký Dolní hřbitov, který vytvořil Jan Santini. Reference silniční most s 8 sochami Oprava 250 let starého barokního mostu ve Žďáru nad Sázavou Na žďárský barokní most se vrátí kopie soch Světci z mostu ve Žďáru jsou po letech pohromadě, zdobí zdejší hřbitov Barokní most ve Žďáru nad Sázavou Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu barokní most ve Žďáru nad Sázavou na Wikimedia Commons
Evangelický kostel (Žatec)

Evangelický kostel v Žatci v Husově ulici č. 2574 je památkově chráněný od roku 2011. Areál kostela tvoří stavba a její oplocení. Historie sboru Augsburský německý evangelický sbor se ustavil jako kazatelská stanice a jako filiálka německého augsburského sboru v Chomutově v roce 1889. Jako farní sbor byl ustaven v roce 1906, po vzniku Československé republiky vstoupil do německé evangelické církve, zrušen byl v roce 1945. Dnes je kostel majetkem Českobratrské církve evangelické.[chybí lepší zdroj] Historie kostela Zpočátku se sbor scházel v pronajatých prostorách, stavba kostela byla zahájena v roce 1897. Kostel byl postaven podle plánů žateckého architekta Josefa Petrowského, dvorního architekta Moritze Lüdersdorfa, iniciátora a donátora stavby a majitele žatecké továrny na papírové krabice. V Žatci byl představitelem evangelické německé augsburské církve. Evangelický pseudorenesanční kostel z roku 1897-1898 stojí ve vidlici ulic Komenského a Husovy na jihozápadním konci města v místě, kde se dříve vybíralo mýto na křižovatce starých cest vedoucích do Kadaně a Karlových Varů. Místo je vyznačena kamenným rozcestníkem u vchodové branky do kostela. V kostele se konají pravidelně v neděli bohoslužby, koncerty i pěvecká vystoupení. Architektura kostela Kostel v pseudorenesančním architektonickém stylu je jednolodní protáhlý obdélník orientovaný ve směru jihovýchod-severozápad s výrazně skosenými nárožími, s trojboce uzavřeným přesbytářem a přilehlou obdélnou sakristií. K sakristii na severovýchodě přiléhá obdélná předsíň. Do osy severozápadního průčelí je předsazena hranolová třípatrová věž a dvě válcové schodišťové věží v rozích. Severovýchodní schodišťová věž je vyšší a jí se vstupuje i do druhého patra věže. Opravy kostela probíhají od roku 2017, dosud byla opravena střecha, báň věže a věžní hodiny.[chybí lepší zdroj] K objektu kostela patří fara v Husově ulici čp. 1200. Vnitřní vybavení Veškeré vnitřní zařízení a okenní malby jsou původní, vše pochází z konce 19. století s výjimkou varhan. Původní varhany z roku 1897 od pražského německého varhanáře Heinricha Schiffnera se při převozu do opravy v roce 1938 do Německa ztratily. Současné varhany jsou od pražského varhanáře Josefa Urbana a do kostela byly získány z neznámé lokality po roce 1945. Památková hodnota Objekt kostela se dochoval ve zcela autentické podobě z doby vzniku. Konstrukce a další prvky mají vysokou vypovídací hodnotu: hmota stavby, výplňové prvky oken, dveří, podlahová krytina, konstrukce kruchty a stropů, konstrukce zvonové stolice a krovu s technicky zajímavým řešením a původním ztvárněním fasád. Součástí je i původní oplocení kostela, které vymezuje pozemek. Fotogalerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Evangelický kostel na Wikimedia Commons
Christuskirche (Žatec)

Die Christuskirche ist die evangelisch-lutherische Pfarrkirche von Žatec (deutsch Saaz), einer Stadt im Bezirk Laun in der Aussiger Region im Nordwesten Tschechiens. Bis 1918 bildete sie Teil der Evangelischen Superintendentur A. B. Westböhmen, bis 1945 gehörte sie der Deutschen Evangelischen Kirche in Böhmen, Mähren und Schlesien, seither der Evangelischen Kirche der Böhmischen Brüder an. Geschichte und Architektur Im 15. Jahrhundert war die Stadt Saaz ein Zentrum der Waldenserbewegung wie auch der deutschen Hussiten. Hier weihte der waldensische Bischof Friedrich Reiser um 1450 Matthäus Hagen zum Priester; beide erlitten 1458 den Märtyrertod. Aus Saaz stammt auch Gallus Cahera, von 1523 bis 1529 Administrator der utraquistischen Kirche. 1521 hielt sich der Reformator Thomas Müntzer in der Stadt auf, die bis zum protestantischen Ständeaufstand in Böhmen (1618) mehrheitlich dem evangelisch-lutherischen Glauben angehörte. Mit dem Beginn des Dreißigjährigen Kriegs und dem Einsetzen der Gegenreformation kam um 1620 die reformatorische Bewegung in Saaz zu ihrem vorläufigen Ende. Erst im ausgehenden 19. Jahrhundert etablierte sich, von Sachsen ausgehend, durch das Wirken des Gustav-Adolf-Vereins wieder das Luthertum in Saaz. Durch Vermittlung des Dresdner Pfarrers Franz Blanckmeister erarbeitete der Dresdner Architekt Ernst Fleischer die Pläne für den Bau einer evangelischen Kirche, einen im Stil der Neorenaissance errichteten vierjochigen Saalbau mit Polygonalchor und vorgestelltem Turmbau. Die Ausführung des Projekts mit mäßigen Abänderungen übernahm 1897 bis 1898 der örtliche Baumeister Josef Petrovsky. Hauptinitiator und Stifter des Baus war Moritz Lüdersdorf (1844–1923), der Inhaber einer Kartonagenfabrik und spätere Vorsteher der evangelischen Gemeinde Saaz. Nach Fertigstellung des Kirchenbaus erfolgte 1908 die Pfarrgründung. Das Pfarrhaus der evangelisch-lutherischen Kirche in erbaute 1911–1912 Josef Petrovsky nach einem Entwurf des aus Saaz stammenden Mödlinger Architekten Karl Lehrmann. Weblinks Einzelnachweise
Kostel svatého Gotharda (Žehuň)

Kostel svatého Gotharda je římskokatolický kostel v obci Žehuň v okrese Kolín. Od roku 1965 je spolu s okolním areálem, zahrnujícím i kostnici a hřbitovní zeď s bránou, českou kulturní památkou. Historie V Žehuni byl původně románský kostel zasvěcený sv. Gothardovi, založený opatovickým benediktinským klášterem a vysvěcený v roce 1137. V roce 1748 byl tehdy již zchátralý kostel zbořen a v letech 1753–1762 byl místo něj postaven nový pozdně barokní chrám. Vedle kostela byl založen i nový hřbitov a v letech 1765–1766 byla postavena barokní kostnice, do které byly uloženy kosti z hrobů původního hřbitova a která sloužila také jako márnice. Za stavitele kostela i kostnice je považován František Kermer. V lednu 2020 byla zveřejněna informace, že v žehuňské kostnici by mohly být dochovány i kosti husitských válečníků z bitvy u Lipan. Popis Kostel je jednolodní stavba obdélníkového půdorysu, s polokruhovým presbytářem orientovaným na severovýchod. V průčelí je hranolovitá věž, nad presbytářem sanktusník. Areál kostela a hřbitova s kostnicí obklopuje zeď s branou, kterou uzavírají litinová částečně kovaná vrata z 19. století. Na pilířích brány a na dalším pilíři ve zdi jižně od kostela byly původně umístěny sochy z 1. poloviny 18. století, z nichž jedna (sv. Linhart) je nyní uvnitř kostela, další dvě (sv. Florián a sv. Donát) byly v roce 2000 ukradeny. Na hlavním oltáři je obraz sv. Gotharda od jezuitského malíře Ignáce Raaba z Nechanic, od kterého jsou pravděpodobně také obrazy na obou postranních oltářích. Autorem oválných obrazů nad těmito oltáři je Juda Tadeáš Supper. Na postranních stěnách kostela jsou obrazy sv. Prokopa a sv. Vojtěcha, nástropní malba znázorňuje Nejsvětější Trojici. Na kostelní věži byly původně dva velké zvony. Větší se dochoval, váží 24 metrických centů a je na něm letopočet 1658. Zvláštností jsou věžní hodiny z roku 1872 od poděbradského hodináře Jana Janaty: malá ručička ukazuje minuty, velká hodiny. Kostnice s mansardovou střechou postavená jižně od kostela má čtvercový půdorys. V jejím interiéru je dekorace tvořená lidskými kostmi ze starého hřbitova, naskládanými v několika vrstvách. V roce 2015 byla zahájena postupná oprava areálu. Odkazy Reference Literatura POCHE, Emanuel, et al. Umělecké památky Čech 4. T/Ž. 1. vyd. Praha: Academia, 1982. 636 s. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Gotharda na Wikimedia Commons Římskokatolická farnost Žehuň Kostel sv. Gotharda, Žehuň. www.hrady.cz Obec Žehuň: fotogalerie, historický areál kostela sv. Gotharda Kostel sv. Gotharda a kostnice Žehuň Kostel sv. Gotharda a kostnice v Žehuni - materiál k provádění Archivováno 25. 1. 2020 na Wayback Machine.
Kostel Panny Marie Pomocné (Železná Ruda)

Kostel Panny Marie Pomocné z Hvězdy je barokní římskokatolický chrám nacházející se na Klostermannově náměstí v Železné Rudě. Jde o farní kostel římskokatolické farnosti Železná Ruda. Historie Kostel byl vybudován na přání Wolfa Jindřicha Nothafa hraběte z Wernbergu na místě původní kaple, a to v letech 1729–1732. Menší věžička s vchodem byla přistavěna až v sedmdesátých letech 18. století. Popis Kostel je v barokním stylu. Má půdorys šesticípé hvězdy a výraznou kupoli, jejíž obtížný krov zhotovil tesař Matyáš Lehner. Celá střecha je pokryta šindelem. Vnitřní vybavení pořídil Johan Georg Hafenbrädl a k vidění je mariánský oltářní obraz, jenž je jednou ze dvou kopií obrazu Madona s dítětem od malíře Lucase Cranacha. V kostele se nachází ještě pět postranních oltářů, křtitelnice ze šumavské žuly, lustr ze šumavského skla či náhrobní epitafní desky z kehlheimského mramoru s erby členů rodu Hafenbrädlů. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Panny Marie Pomocné na Wikimedia Commons
Dolní most (Žichovice)

Dolní most v Žichovicích v okrese Klatovy v Plzeňském kraji je památkově chráněný silniční kamenný most ze 17. století. Po barokním mostě přes Nezdický potok vede silnice směrem k hradu Rabí. Má dva segmentové oblouky, pilíř s břitem z kvádrového kamene a se žlaby, které odvodňují mostovku. Reference
Horní most (Žichovice)

Horní most v Žichovicích v okrese Klatovy v Plzeňském kraji je památkově chráněný silniční kamenný most. Most vede přes Nezdický potokw směrem k žichovickému nádraží. Je jedním ze dvou historických mostů stojících v obci Žichovice nedaleko od sebe. Postaven byl v 18. století a patří mezi barokní technické památky. Z původního mostu se dochovaly jen dva oblouky. V západní části mostu byly téměř půlkruhové klenby strženy během povodně v roce 1890 a byly nahrazeny železobetonovými nosníky. Další úprava proběhla v polovině 20. století. Reference
Kostel Narození Panny Marie (Žleby)

Kostel Narození Panny Marie s empírovou hrobní kaplí sv. Kříže se nalézá v obci Žleby v okrese Kutná Hora. Kostel je situovaný severovýchodně od náměstí, v ohybu toku řeky Doubravky. Okolí kostela a hrobky je zatravněné, k severní a západní straně přiléhá zahrada. Jižně od kostela, při silnici stojí fara. Na terase nad pravým břehem řeky Doubravy je situovaná zvonice s bedněným patrem a dvěma zvony, Markem a Marií. Kolem kostela se původně rozkládal hřbitov. Popis Jednolodní kostel s trojboce uzavřeným presbytářem je v jádru předbarokní stavba upravovaná převážně v 18. století. Interiér kostela je bez kleneb. Věž chybí, nahrazuje ji sanktusová vížka nad presbytářem. Stěny presbytáře jsou členěny lizénami. Interiér kostela je vybaven rokokovým oltářem, pocházejícím z roku 1875, kazatelnou z 2. poloviny 18. stol. a mramorovou křtitelnicí z roku 1627. Historie První historické zmínky jsou z roku 1540, ale mohl vzniknout již dříve. Zdivo presbytáře a východní části lodi pochází z renesance či ještě z pozdní gotiky. Kostel nechal postavit majitel zdejšího panství Kuneš Bohdanecký z Hodkova. Vybudoval také zvonici na protějším vrchu na druhém břehu řeky Doubravy. Dnešní barokní stavba vznikla představou staršího kostela v několika fázích. Rozšířen měl být za Václava Františka, svobodného pána z Kaisersteinu, držitele žlebského panství v letech 1662-1690. Ale již v roce 1702 byl kostel zmiňován jako zpustlý. Aby nedošlo k jeho zrušení byl v roce 1714 na náklady Pána z Kaisersteinu obnoven. Kostel získal ozdobnou věž a byl okrášlen křížem. Došlo k důkladné úpravě kostela (1714); navýšení lodi i presbytáře. Krov patrně vznikl někdy ve 2. pol. 17. století nebo v roce 1714. Když panství zdědila jeho jediná dcera Kateřina, obnovila roku 1741 sochu Panny Marie na náměstí a nechala postavit misionářský kříž před kostelem (1749), který se nedochoval. Další barokní etapa proběhla ve 2. polovině 18. století. Tehdy patrně vznikla jižní sakristie (severní může podle silnějšího zdiva pocházet ze 16. století). V roce 1775 byla při severovýchodní straně lodi zřízena hrobová kaple. Na konci 18. století pak byly fasády kostela upraveny do jednoduché, téměř klasicistní podoby, ve které se dochoval dodnes. V blízkosti kostela byla v roce 1822 postavena samostatná klasicistní hrobová kaple rodiny Auersperků, majitelů žlebského panství. Kapli nechal postavit zřejmě Adam z Auerspergu sobě a manželce Vilemíně na severní straně kostela. Další opravy následovaly v roce 1783 a 1875. V 19. století pak proběhly dílčí změny interiéru. Dříve byl kostel často postihován povodněmi, jelikož se nachází na levém břehu řeky Doubravy. Po dostavbě přehrady v Pařížově již voda Doubravy zdejší kostel neohrožovala. Galerie Reference Literatura Středověká venkovská sakrální architektura na Čáslavsku / Karel Kibic ml. (Společnost přátel starožitností v Praze v nakl. Unicornis, 2010) Umělecké památky Čech (T-Ž), Academia Praha 1980 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Narození Panny Marie ve Žlebích na Wikimedia Commons Památkový katalog stránky farnosti Žleby
Kostel Narození Panny Marie (Úbislavice)

Kostel Narození Panny Marie je římskokatolický orientovaný filiální kostel v obci Úbislavice, patřící do farnosti Nová Paka. Je chráněn od 10. 11. 1993 jako kulturní památka České republiky. Historie V první polovině 14. století stávala na místě dnešního kostela kaple, která byl zasvěcená Panně Marii. V roce 1350 byla nahrazena dřevěným kostelem, který byl farním až do doby sloučení zdejší farnosti s novopackou farností po Třicetileté válce. V letech 1712–1720 byl na místě dřevěného kostela vybudován barokní kamenný kostel, který byl do dnešní podoby přestavěn roku 1851, kdy byla věž rozšířena a zvýšena, byl vybudován hudební chór a také věžička nad kněžištěm. Lokálie byla zřízena v roce 1787 a následujícím roce byla vybudována fara, ale samostatná farnost byla obnovena až roku 1847. Poloha Kostel je situován v horní části obce po pravé straně komunikace ve směru Stav – Zboží. Kolem kostela se nachází hřbitov ohraničený kamennou zdí. Architektura Jednolodní barokní stavba s téměř čtvercovou lodí, presbytář v ose lodi je půlkruhově uzavřený, střecha je zvalbená se sanktusníkovou věžičkou, po evangelní straně kněžiště je čtvercová přístavba sakristie, po epištolní straně je další čtvercová přístavba. Dvoupatrová věž v západním průčelí je hranolová, v podvěží je schodiště se vstupem na věž. Loď má předsíňku. Interiér Zařízení kostela pochází z velké části ze zrušeného kláštera ve Valdicích, včetně oltářního obrazu Narození Panny Marie od Karla Škréty. Výmalbu kostela provedli v roce 1902 malíři Ludvík Nejedlý a Tomáš Scheuchl. Značná část výzdoby je z dílen Buška ze Sychrova, obrazy jsou od Josefa Mühla. Varhany Varhany jsou dílem varhanáře Josefa Predigera. Bohoslužby Pravidelné bohoslužby se konají první neděli v měsíci od 17.00. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Narození Panny Marie na Wikimedia Commons Římskokatolická farnost Nová Paka Kostel na stránkách královéhradecké diecéze Archivováno 12. 1. 2012 na Wayback Machine. Turistika.cz
Kostel svatého Mikuláše (Úboč)

Kostel svatého Mikuláše zaujímá spolu s věží dominantní pozici obce Úboč. Prostranství kolem kostela je ohraničené na severu a východě ohradní zdí, na ostatních stranách jej lemují pozemní komunikace. Naproti kostelu se nalézá fara s mansardovou střechou, která byla postavená v roce 1728. V prostoru farní zahrady se dochovala značná část rozlehlého tvrziště, které je pozůstatkem tvrze založené na přelomu 13. a 14. století. Kostel se nachází při severním okraji svažité obce Úboč a stojí v jejím skoro nejvýše položeném místě. Stavební fáze Kostel sv. Mikuláše v Úboči je raně gotický jednolodní kostel ze 13. století. Z této doby se dochovalo patrně zdivo lodi a spodní část hranolové věže. Ve 2. polovině 14. století byl přistavěn nový presbytář a sakristie. Při barokní přestavbě v roce 1763 byla postavena kaple sv. Anny s oratoří a schodišťovým přístavkem. Ve stejném období byla pravděpodobně překlenuta hlavní loď. Další úpravy proběhly v 19. století, jejichž součástí bylo zvýšení věže o jedno patro v roce 1852. Poslední obnovy kostela proběhly v roce 1994, ve kterém byla opravena střecha a fasáda. Stavební podoba Jedná se o jednolodní obdélný kostel s hranolovou věží v čele, ke kterému se pojí polygonální presbytář s opěráky. Presbytář je klenutý křížovou žebrovou klenbou a je opatřený hrotitými okny s původními kružbami. V severní stěně je zachovaný gotický nástěnný sanktuář a v jižní stěně původní sedile se segmentovým záklenkem. Presbytář se do lodě otevírá hrotitým vítězným obloukem, který je po obou stranách vyžlabený. Na severní straně k němu přiléhá sakristie s křížovou klenbou. Z druhé jižní strany se připojuje čtvercová kaple sv. Anny. Loď je klenutá valenou klenbou s lunetami a členěná obdélnými segmentově zakončenými okny. V jižním nároží lodi se nalézá zděný nekrytý vstup na kruchtu. Na západní straně kostela je vztyčená hranolová věž, jejíž vstupní portál kryje nízká předsíň. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Mikuláše na Wikimedia Commons
Kostel Nalezení svatého Kříže (Újezd Svatého Kříže)

Kostel Nalezení svatého Kříže je sakrální stavba v Újezdě Svatého Kříže. Ke kostelu vede krátká štěrková cesta od hlavní silnice. Stavební fáze Kostel i se sakristií byl vybudován někdy mezi 50. a 80. lety 14. století. Zdivo je tvořeno lámaným kamenem, k vytesání složitějších architektonických článků byl použit hrubozrnný pískovec. Pískovcové kvádry byly také využity ke zpevnění nároží. K barokním přístavbám patří předsíň se stupňovitým štítem a patrová oratoř s kruhovými okénky na jižní straně kostela. Dále byly upraveny obě boční stěny lodi, gotická okna zaslepena (např. odhalené okno na jihu s kružbou z poslední čtvrtiny 14. století) nebo rozšířena a zaklenuta půlkruhově. Čtyřpatrová kostelní věž byla dostavěna až roku 1818 a po požáru kostela v roce 1859 bylo přistoupeno k historizujícím úpravám a kostel byl vybaven pseudogotickým mobiliářem. Stavební podoba Současná podoba kostela Nalezení svatého Kříže je výsledkem dlouhé řady stavebních úprav. Kněžiště s pětibokým zakončením se opíralo o pět opěrných pilířů, jeden z nich je dnes začleněn do zdi patrové oratoře z jižní strany. Jak kněžiště, tak i ze severu přiléhající sakristie, jsou zaklenuty gotickou žebrovou klenbou, řada gotických prvků byla ale novodobě dotvářena v 19. století. Zvnějšku byly ve špaletách oken lodi nalezeny zbytky původního malovaného iluzivního kvádrování. Totéž iluzivní kvádrování rámovalo okna kněžiště a jeho zbytky byly nalezeny také na jihozápadním a severozápadním nároží kostela. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nalezení svatého Kříže na Wikimedia Commons
Úlice (zámek)

Úlice jsou barokní zámek ve stejnojmenné obci v okrese Plzeň-sever. Postaven byl nejspíše na místě starší tvrze v osmnáctém století. Zámecká budova je včetně přilehlého parku chráněná jako kulturní památka ČR. Historie Prvním panským sídlem v Úlicích byla gotická tvrz, která podle Augusta Sedláčka mohla stát již v roce 1329. První písemná zmínka o ní pochází až ze druhé poloviny patnáctého století, kdy byla vesnice v letech 1467 a 1471 vypálena během válek za vlády krále Jiřího z Poděbrad. V té době patřila bratrům Jindřichovi a Janovi Úlickým z Úlic. Janovým potomkům potom vesnice s tvrzí patřila až do roku 1674, kdy zemřel Jindřich Jiří Úlický z Úlic. Jeho dcera Barbora Lidmila Úlická se provdala za Viléma Leopolda z Říčan a Úlice jim patřily ještě v roce 1695, kdy mu zemřeli dva synové. Později se zadlužil natolik, že musel roku 1703 rozprodat veškerý majetek a odstěhovat se. Významným majitelem se stal Jindřich Zikmund ze Schirndingu, který vesnici získal roku 1713. Podařilo se mu získat také Chotěšovičky, Kozolupy, Kunějovice, Ošelín a Řebří. Později se panství až na Úlice a Chotěšovičky rozpadlo, ale přibyla k němu ještě Jezná. Někdy v té době nebo snad až ve druhé polovině osmnáctého století byla stará tvrz přestavěna na barokní zámek. Roku 1783 ho zdědil Josef Václav Soyer z Burgsburgu a Edlingu, od kterého jej v roce 1795 koupil sklářský podnikatel Alois Haffenbrädl. Po něm se mezi majiteli vystřídali český zemský rada Anastaz Herbig (od roku 1801), jeho syn Josef Prokop Herbig, rytíř Antonín Cecinkar z Birnitzu (od roku 1833), Rudolf Dombrowský (od roku 1859), Bedřich Stadion-Thannhausen (od roku 1889) a od roku 1900 rodina Macenauerů. Ve druhé polovině dvacátého století v budově sídlilo ředitelství státního statku. Stavební podoba Jednopatrová zámecká budova je trojkřídlá a má mansardovou střechu, ze které vybíhá osmiboká vížka završená cibulovou střechou. Východní přízemní křídlo je mladší. Fasádu člení kordonová římsa, bosovaná nároží a okna s úzkými šambránami a trojhrannými nebo segmentovými suprafenestrami. V interiéru jsou použity plackové klenby, ale podle jiných zdrojů jsou v přízemí použity stlačené valené klenby a klenby křížové. Na jižní straně zámku býval parter s květinovou broderií, zatímco na severní stranu navazuje anglický park. Odkazy Reference Související články Seznam zámků v Plzeňském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Úlice na Wikimedia Commons