NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bohdanka

Bohdanka je rozhledna, která se nachází severovýchodně obce Bohdaneč na Kutnohorsku v nadmořské výšce 498 m. Kóta patří geomorfologicky Třebětínské pahorkatině, západní části Světelské pahorkatiny. Historie rozhledny Rozhledna byla vybudována v rámci projektu "Rozhlédni se okolo Bohdanče" (společně s dvěma naučnými stezkami). Netradiční dílo z dřevěné kulatiny s kovovými spoji je společnou prací ČVUT Praha a VUT Brno, stavbu provedla v období podzim 2010 – duben 2011 společnost PSK a.s. Zlín. Z celkových nákladů 18,3 mil. korun obec investovala 1,3 mil. korun, dále to byla dotace z ROP Středočeského kraje 16,9 mil. korun (z toho 15,5 mil. z EU). Věž se základnou 8 m je svoji výškou 52,2 m je nejvyšší svého druhu v ČR i v Evropě. Má dvě vyhlídkové plošiny, odpočinkovou ve výšce 22,5 m a výhledovou ve výšce 42 m, na kterou vede 216 schodů. Slavnostní otevření proběhlo 14. května 2011. Přístup Autem ze silnice Bohdaneč – Třebětín u rybníka odbočit na Řeplice, na konci sadu odbočit na polní cestu, odtud asi 200 m pěšky. Nejbližší železniční stanice je Hodkov, vzdálená asi 9 km. Vstup je zpoplatněn, rozhledna je otevřena od dubna do listopadu. Od roku 2022 je rozhledna z důvodu havarijního stavu do odvolání uzavřena. Výhled Krom výhledu na okolí obce Bohdaneč má být za pěkného počasí vidět na Říp, Krkonoše a jižní Čechy. Další fotografie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bohdanka na Wikimedia Commons Rozhledna Bohdanka Rozhledna u Bohdanče Rozhledna a naučná stezka u Bohdanče Technické parametry rozhledny Archivováno 31. 5. 2020 na Wayback Machine. Rozhledna Bohdanka Bohdanka na archiwebu
Most Kosmonautů

Most Kosmonautů je most na silnici II/156, jeden ze čtyř silničních mostů přes Malši v Českých Budějovicích. Byl postaven v letech 1960–1. Popis Most byl postaven v letech 1960–1961 jako železobetonový na místě staršího mostu. Jeho délka je 44,8 m. Převádí přes Malši městský okruh – Mánesovu ulici (silnici II/156). Most má tři jízdní pruhy a oboustranné chodníky, pod mostem prochází podél řeky cyklostezky. Při mimořádné kontrole v roce 2022 byl zjištěn zhoršující se stav mostu. Na základě prohlídky byla snížena zatížitelnost z 32 na 23 tun. V květnu 2023 vyhlásil Jihočeský kraj dvoufázovou otevřenou projektovou architektonickou soutěž o návrh mostu, který nahradí stávající most. Po proudu následuje Krumlovský most, proti proudu Modrý most. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu most Kosmonautů na Wikimedia Commons České Budějovice - Most Kosmonautů [online]. Dostupné online.
Velký kámen (přírodní památka, okres Klatovy)

Velký kámen je přírodní památka v okrese Klatovy. Nachází se na západně orientovaném svahu vrchu V Kopaninách, východně od obce Bližanovy. Je součástí přírodního parku Plánický hřeben. Důvodem ochrany je členitý skalní útvar, dlouhý asi 60 m, s šířkou kolem 30 se zbytky přirozených bučin. Historie V eneolitu se na vrcholové buližníkové skále se třemi malými plošinami vhodnými k osídlení nacházelo výšinné sídliště příslušníků chamské kultury chráněné od roku 1972 jako kulturní památka. Galerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Klatovy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Velký kámen na Wikimedia Commons
Bolehošťská Lhota (zámek)

Lovecký zámek Bolehošťská Lhota se nachází na návrší nad osadou Bolehošťská Lhota, části obce Bolehošť, asi 8 km na jih od Opočna a 6 km na sever od Týniště nad Orlicí. Historie Lovecký zámeček nechal na přelomu 17. a 18. století v barokním stylu postavit hrabě Jeroným Colloredo, majitel panství Opočno. Roku 1840 došlo k přestavbě na lesovnu a tuto funkci plnil až do 80. let 20. století. Původně byla zámecká budova zdobena sgrafity, která ovšem zmizela při opravě před druhou světovou válkou. V současné době je nevyužíván a chátrá. Dostupnost Přímo okolo zámku prochází modrá turistická značka od Nové Vsi na Třebechovice pod Orebem. Z centra osady sem také vede místní komunikace, nedaleko zámku se napojující na silnici II/304. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Bolehošťská Lhota na Wikimedia Commons Zámek na hrady.cz Archivováno 15. 4. 2012 na Wayback Machine. Zámek na turistika.cz
Bolfánek

Bolfánek je zděná rozhledna na vrchu Žďár (583 m), něco přes kilometr jihozápadně od městyse Chudenice v okrese Klatovy. Samotná rozhledna měří 45 m a má celkem 138 schodů. Jedná se o věž bývalého kostela, zasvěceného bavorskému světci Wolfgangovi, jehož počeštěným jménem je místo nazýváno. Rozhledna je chráněna jako kulturní památka. Historie kostela sv. Wolfganga Na místě, kde dnes stojí rozhledna, stávala původně kaplička, postavená na paměť řezenského biskupa, svatého Wolfganga. Roku 973 zde měl přenocovat cestou z Prahy, kde vysvětil prvního českého biskupa Dětmara. Kdy přesně vznikla, není známo. Z písemných památek je však zřejmé, že církevní stavba zasvěcená sv. Wolfgangovi zde již před rokem 1600 stávala a že byla cílem náboženských poutí. V letech 1724–1729 zde byl na popud Františka Josefa Czernina podle projektu významného architekta této doby Františka Maxmiliana Kaňky postaven barokní kostel. Kaňka navrhl mohutný chrám se zaklenutou lodí, jehož zvonici zakončovala rozměrná cibulová báň s lucernou. Kostel měl tři oltáře – donátorem hlavního, zasvěceného sv. Wolfgangovi, byl hrabě František Josef, donátorkou bočních, zasvěcených sv. Janu Nepomuckému a sv. Václavovi, byla jeho manželka Isabella Marie, rozená komtesa z Merode – Westerloo. Ke kostelu již tehdy patřila dodnes zachovaná Šlépějová kaple, kterou nechal postavit Prokop Vojtěch, syn hraběte Františka Josefa. Je v ní možné vidět kus skály s údajnými otisky nohy sv. Wolfganga a jeho biskupské berly. Poutě na Bolfánek se konaly vždy 21. října. Faráři při bohoslužbě a zpovědích pomáhal poustevník, pro kterého byla u kostela zřízena poustevna. Autorem tohoto obydlí byl opět F. M. Kaňka. Po 60 letech byl kostel výnosem císaře Josefa II. roku 1786 označen za filiální a jako takový zrušen. Mobiliář byl rozvezen do okolních kostelů a kaplí, chrám na Žďáru začal chátrat. Nejpozději v roce 1810 byl kostel kvůli špatnému stavu zbořen. Materiál byl rozebrán a využit pro stavby v okolí – nejvíce kamene je použito v ohradní zdi Bažantnice pod Lučicemi. Roku 1814 rozhodli Černínové o úpravě osiřelé zvonice na rozhlednu. Adaptace, při níž věž novogoticky upravil tesař Kubát z Pušperka, trvala do roku 1845. Nad vstupem do rozhledny při ní bylo v místě bývalé kruchty osazeno velké obloukové okno. Po stranách věže jsou dodnes patrná napojení někdejší chrámové lodi i její základy. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bolfánek na Wikimedia Commons Výhled z rozhledny Bolfánek na youtube.com
Bolfánek

Der Bolfánek ist ein Aussichtsturm bei Chudenice in Tschechien. Es handelt sich um den ehemaligen Kirchturm der Wallfahrtskirche St. Wolfgang, von der sich auch sein Name ableitet. Geographie Der 45 m hohe Turm befindet sich einen reichlichen Kilometer südwestlich von Chudenice auf dem Gipfel des Žďár (583 m). Nordöstlich liegt der Friedhof Chudenice mit der Kapelle der hl. Anna, südlich das Schloss Lázeň - St. Wolfgang und im Nordwesten der Amerikanische Garten. Zur Aussichtsplattform führen 138 Stufen. Vom Bolfánek ist eine Rundsicht zu den Gipfeln des Böhmerwaldes, Oberpfälzer Waldes und der Siebenberge sowie bis nach Pilsen, zur Burg Radyně und der Brdská vrchovina möglich. Bei guter Fernsicht sind auch das Erzgebirge und die Alpen erkennbar. Geschichte Der Legende nach soll der hl. Wolfgang von Regensburg im Jahre 973 von Regensburg nach Prag zur Amtseinführung des ersten Prager Bischofs Thietmar gereist sein. Nach einem Nachtlager auf dem Berg bei Chudenice soll er dort eine Kapelle angelegt haben. Die älteste schriftliche Nachricht über die Kapelle St. Wolfgang stammt aus dem Jahre 1650. Franz Josef Czernin von und zu Chudenitz ließ an ihrer Stelle zwischen 1722 und 1725 nach Plänen von Franz Maximilian Kaňka eine barocke Wallfahrtskirche und daneben eine Einsiedelei anlegen. Das einschiffige Bauwerk hatte eine Länge von 26 Metern, östlich des Zwiebelturmes schlossen sich das rechteckige Schiff und der Chor an. Prokop Adalbert Czernin von und zu Chudenitz ließ 1772 an die Kirche über einem Stein, der angeblich die Abdrücke der Füße und des Bischofsstabes des hl. Wolfgang trug, eine Kapelle anbauen. Im Zuge der Josephinischen Reformen wurde die Wallfahrtskirche St. Wolfgang 1786 aufgehoben. In den nachfolgenden Jahren wurde die Kirche ausgeplündert und demoliert. Die verfallene Kirche St. Wolfgang wurde 1810 bis auf den Torso des Turmes abgerissen und als Baumaterial für herrschaftliche Stallungen verwendet. 1829 hielt Josef Dobrovský in der wüsten Kirche eine slawische Messe ab. Eugen Karl Czernin von und zu Chudenitz ließ den Kirchturm zwischen 1844 und 1845 vom Mauermeister Jan Kubát aus Puschberg zu einem Aussichtsturm umgestalten, dabei erhielt er auch eine neue neogotische Dachkonstruktion mit einem Aussichtspavillon und fünf Dachtürmchen, die dem Schwarzen Turm in Klatovy nachempfunden wurde. 1897 ließ Jaromir Czernin von und zu Chudenitz die neben dem Turm befindliche St.-Wolfgang-Kapelle wieder herrichten und umgestalten. St.-Wolfgang-Kapelle Die Kapelle steht über dem Felsen, auf dem der hl. Wolfgang genächtigt haben soll. Dem Stein, auf dem sich angeblich Fußabdrücke des Bischofs und eine Delle von seinem Bischofsstab befinden sollen, werden Heilkräfte zugeschrieben. Das Altarbild stellt die Segnung des Städtchens Chudenice durch den hl. Wolfgang dar und ist ein Werk von Franziska Gräfin Czernin von und zu Chudenitz. Weblinks https://www.otisk.org/rozhledna-bolfanek Geschichte der Wallfahrtskirche und des Aussichtsturms
Most plukovníka Šrámka

Most Plukovníka Šrámka je obloukový ocelový silniční most přes Orlici v Hradci Králové, v místní části Svinary. Jedná se o první most po proudu Orlice na území města. Nachází se v místní části Svinary. Původní most Jednalo se o železný most postavený roku 1907 na místě o 1,55 m užšího dřevěného mostu strženého povodní roku 1891, který zde poprvé stál v roce 1869. Ocelová konstrukce mostu se středovým pilířem uprostřed řeky chráněným ledolomem byla vyrobena strojírnou Bromovský, Schulz a Sohr z Adamova. V roce 2009 byl pojmenován na počest českého legionáře a svinarského rodáka plk. Bohumila Jana Šrámka. Od 18. ledna 2017 byl kvůli havarijnímu stavu uzavřen pro veškerou dopravu. Koridorem v mobilním oplocení mohli projít jen chodci a cyklisté. V průběhu příprav a analýz pro stavbu nového mostu byl podán 14. března 2014 návrh na prohlášení mostu plk. Šrámka za kulturní památku, čemuž však nebylo 25. září 2015 vyhověno. Mezi hlavní odpůrce prohlášení mostu památkou byl jeho vlastník Správa a údržba silnic Královéhradeckého kraje a Povodí Labe, státní podnik. Nový most Na místě původního mostu byl v květnu 2019 je otevřen nový most, který je dvouproudový. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu most plukovníka Šrámka na Wikimedia Commons
Schloss Bon Repos

Das Schloss Bon Repos ist eine mehrgebäudige barocke Schlossanlage im Ortsteil Čihadla der Gemeinde Stará Lysá in Tschechien. Es wird von einem Park umgeben und befindet sich nordöstlich des Dorfes Čihadla auf dem bewaldeten Hügel Čihadlo (239 m) über dem Tal der Jizera. Geschichte 1715 kaufte der Besitzer der Herrschaft Lysá nad Labem, Franz Anton von Sporck, den Čihadlo von der Herrschaft Benatek. Als Sommersitz und Ausgangspunkt seiner Zeisigjagden ließ Sporck auf dem Berg ein Jagdschlösschen errichten, dass den Namen Hieronymusberg erhielt. 1718 waren das Schloss und die benachbarte Klause des hl. Hieronymus fertiggestellt. Die bildhauerischen Arbeiten stammen teilweise von Matthias Bernhard Braun. Später kam noch ein chinesischer Pavillon hinzu. Zusammen mit der ganzen Herrschaft Lissa verkaufte Sporck das Schloss 1722 an Franz Josef Graf Czernin von Chudenitz. Nachdem Graf Czernin in finanzielle Bedrängnis geraten war, kaufte Sporck Lissa wieder zurück. Nach Sporcks Tode verkam das Bauwerk ab 1738. 1768 ersteigerte der Prager Erzbischof Anton Peter Příchovský von Příchovice das verfallene Schloss und schlug es seiner Herrschaft Benatek zu. Příchovský ließ die Anlage bis 1770 umbauen und erweitern. Er gab ihr den Namen La Maison de Bon Repos. Unter dem Bischof entstand nach Plänen von Johann Ignaz Palliardi das neue Schloss und die Schlosskapelle des hl. Simon. Zu den weiteren Besitzern von Bon Repos gehörte ab 1816 Leopold Felix Graf zu Thun und Hohenstein. Als Musiklehrer der Familie Thun und Hohenstein verkehrte Bedřich Smetana von 1845 bis 1847 auf Bon Repos. 1885 ging das Schloss in den Besitz der Landwirtschaftlichen Creditbank für Böhmen in Prag über. Zwei Jahre später erwarb es die k.k. privilegierte Österreichische Länderbank. Im Jahre 1905 kaufte Ferdinand Graf Kinsky auf Lysá mit den Benateker Gütern auch das Schloss. Nach dem Zweiten Weltkrieg wurde das Schloss verstaatlicht und der Tschechoslowakischen Armee übergeben. Zwischen 1962 und 1964 erfolgten Umbauten im Stile des sozialistischen Realismus. Die Armee verkaufte im Jahre 2004 das heruntergewirtschaftete Objekt an die Datart Megastore spol s.r.o. in Letňany, die es seitdem teilweise sanierte und zu einem Konferenz- und Erholungszentrum ausbaute. Besitzer ist heute die gleichfalls zur Unternehmensgruppe Charles Butler gehörende Zámek Bon Repos spol s.r.o. Weblinks https://www.zamekbonrepos.cz/ https://www.hrady.cz/?OID=1096 Lukáš Vytlačil: Sporckovská výzdoba zámku Bon Repos. In: Hláska 25 (2014), No. 3, S. 45. (on-line)
Borecké jezero

Borecké jezero je jezero vzniklé v 90. letech 20. století zatopením pískovny v lese Borek mezi Císařskou Kuchyní, Mochovem a Přerovem nad Labem v okrese Praha-východ ve Středočeském kraji v Česku. Má rozlohu 0,095 ha. Je 50 m dlouhé a 25 m široké. Leží v nadmořské výšce 197 m. Okolí Okolí jezera je porostlé lesem Borek. V jezeře se předpokládá výskyt rostlin a živočichů typických pro tento biotop. K odbornému průzkumu však do dnešních dní nedošlo. Na západní straně za tokem řeky Výmola na les Borek navazuje druhá vytěžená pískovna Cucovna, která byla v 80. letech zaplavena. Dnes je oblíbeným hnízdištěm vodních ptáků a uvažuje se o vyhlášení tohoto místa přírodní památkou. Vodní režim Jezero nemá povrchový přítok ani odtok. Náleží k povodí Výmoly. Přístup K jezeru nevede žádná značená cesta. Okolní les je přístupný po polních cestách: od Přerovem nad Labem kolem Svatovojtěšské studánky a kaple svatého Vojtěcha od silnice III/2454 mezi Císařskou Kuchyní a Přerovem nad Labem od Cucovny od ulice U Čističky z Mochova přes silnici II/611 Historie Podobně jako další pískovny v Polabí, i ta na Borku byla využívána zejména v 70. letech 20. století k těžbě písku určeného pro výstavbu pražského metra. Po vytěžení písku v 80. letech byla vzniklá prohlubeň nejprve využívána jako skládka komunálního odpadu, později byla zavezena a výše uvedeným způsobem rekultivována. Název Borecké jezero vznikl uměle postupnou editací hesla na Wikipedii a v povědomí místních obyvatel nemá žádnou oporu. Místu se říkalo "pískovák" nebo "pískovna". Nízká hladina spodní vody udržuje na dně vyhloubené plochy rákosí, ale kromě krátkých období po vydatných deštích se zde žádná vodní plocha nenachází. Poznámky Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Borecké jezero na Wikimedia Commons
Borek u Domašova

Borek u Domašova je přírodní rezervace nacházející se severně od obce Bělá pod Pradědem v okrese Jeseník. Oblast spravuje AOPK ČR Správa CHKO Jeseníky. Důvodem ochrany je reliktní bor na suti devonského křemence. Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Jeseník Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Borek u Domašova na Wikimedia Commons
Borky (přírodní památka, okres Pelhřimov)

Borky jsou přírodní památka poblíž obce Bělá v okrese Pelhřimov v nadmořské výšce 674–678 metrů. Oblast spravuje Krajský úřad Kraje Vysočina. Důvodem ochrany jsou zachovalá přirozená společenstva pramenišť, přechodových rašelinišť, střídavě zamokřených luk a bažinných vrbových křovin s výskytem zvláště chráněných druhů Galerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Pelhřimov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Borky na Wikimedia Commons
Borotín (zámek)

Zámek Borotín se nachází v obci Borotín v okrese Blansko. Na původním místě zde ve 14. století vznikla tvrz, která zpustla ve století následujícím. V 16. století pak byla obnovena a roku 1753 zde nechal olomoucký biskup Jan Václav Xaver Frey von Freyenfels postavit zámek. Roku 1948 byl zámek zestátněn, od roku 1963 v něm sídlil Ústav sociální péče. Tento jej přestal využívat roku 2000. Od té doby se pro zámek nenašlo využití. V červnu 2013 budovu koupila, od ruského majitele Alexandera Buchina, který ji vlastnil čtyři roky, společnost SaZ s. r. o. Ta jej počátkem dubna téhož roku začala rekonstruovat na dům s pečovatelskou službou. Obec Borotín předala společnosti část obecního pozemku, kde vznikla parkovací místa, jak pro návštěvníky penzionu, tak pro ostatní veřejnost. Započetí provozu domu bylo plánováno na druhou polovinu roku 2016. Celkem zde vzniklo pětatřicet bytů, mezi kterými jsou jedno- i dvoupokojové. Rekonstrukce vyšla na celých sedmdesát milionů korun, bez toho aniž by společnost SaZ využila nějaké dotace. Maximální kapacita obsazení zámku je 64 míst. Provoz domu s pečovatelskou službou byl svěřen spolku Za Sluncem. Otevření zrekonstruovaného domu proběhlo v roce 2017. Zámek je chráněn jako kulturní památka České republiky. V roce 1991 se na zámku natáčel film Tankový prapor, později pak několik scén z dvou dílů Četnických humoresek. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Borotín na Wikimedia Commons Reportáž Proměna zámku v Borotíně na webu České televize Stránka zámku na oficiálních stránkách obce Borotín
Kamýcký most

Kamýcký most je ocelový příhradový most silnice II/102 přes Vltavu v Kamýku nad Vltavou v okrese Příbram. První pilíře mostu postavil roku 1887 architekt Rechciegel (Eduard Rechziegl?), na ně byla umístěna železná konstrukce. Na jaře 1888 silná povodeň pilíře podemlela a most se zřítil. Výstavby nových pilířů se roku 1889 ujal starosta František Zeman. Tyto pilíře už odolaly všem pozdějším povodním a ledochodům. Náklady na první most činily 140 tisíc korun, na druhý 162 tisíc korun. V roce 1957 byl most vyzdvižen a byla položena nová mostovka. V roce 1999 byla vyměněna kompletně celá kovová konstrukce mostu. Ocelový příhradový most přes řeku Vltavu s dolní mostovkou spřaženou s železobetonovou deskou byl postaven na původních pilířích roku 1999. Příhrady jsou 4 m vysoké. Šířka mostu je 12 m. Normální zatížitelnost je 32 tun, výhradní zatížitelnost 80 tun. Dolní okraj mostovky je 6 m nad obvyklou hladinou Vltavy. Projekt zpracovala brněnská firma Pechal. Náklady na výstavbu byly 40 milionů Kč. V Kamýku nad Vltavou byly 9. května 1945 podepsány podmínky kapitulace velitele výcvikového prostoru SS do rukou amerického plukovníka Creightona W. Abramse a na mostě došlo v půl desáté dopoledne k symbolickému převzetí vojsk SS vojáky US Army. Transporty německé armády projížděly po mostě až do 11. května, hned za nimi dorazila i Rudá armáda. 6. května 2011 si zde tuto událost připomněl Klub vojenské historie Příbram. 9. května 2024 byla u místní fary odhalena pamětní deska plukovníku Abramsovi, součástí akce byly i ukázky dobové techniky. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kamýcký most na Wikimedia Commons Kamýcký most, obec Kamýk nad Vltavou Kamýk nad Vltavou, Databáze mostů a tunelů ČR Silniční most - Kamýk nad Vltavou, LAVDIS
Borovinský rybník

Borovinský rybník je rybník v Třebíči, který byl vybudován v osmdesátých letech 19. století koželužnými závody Budischowski (pozdější Baťovy závody a BOPO). Tuto investici si vyžádalo zvětšování výroby. Rybník byl vytvořen na toku Stařečského potoka a má rozlohu cca 4,2 ha. Podle výzkumů čistoty vod ZŠ Týnská ze září 2003 mají vody rybníka tvrdost vody o hodnotě 6,9 pH, obsah dusitanů mírně nadlimitní o hodnotě 0,15 mg/l a obsah dusičnanů v limitu o hodnotě 7 mg/l vody. Na rybníku se konají v zimě (únor) závody ve sjezdu ze svahu kopce přes vodu v proraženém ledovém příkrovu rybníka, nazývají se Waterslide. Na rybníce se také bruslí, pokud jsou dostatečné přírodní podmínky a síla ledu. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Borovinský rybník na Wikimedia Commons
Borský park

Borský park je největší plzeňský park, nacházející se na jižním okraji města. Jeho historie sahá až do roku 1914, kdy architekt Leopold Batěk vypracoval návrh na založení sadu. Centrem sadu byla louka, kolem které vedla promenáda a aleje. Na některých místech byla ponechána volná místa, aby zůstal zachován výhled na hrad Radyni. Avšak kvůli probíhající válce nebylo možné zrealizovat celý návrh. V roce 1915 zde byly vysázeny dvě lípy. První, zvaná lípa Husova, byla 18. dubna zasazena jako připomínka 500. výročí úmrtí mistra Jana Husa. O několik dní později (22. dubna) zde byla dětmi polských uprchlíků vysazena také Mickiewiczova lípa, jako památka na dobu, kdy našli své útočiště právě v Plzni . Lípy jsou v parku dodnes a jejich historii připomínají dvě kamenné desky, které u nich leží. Po skončení první světové války změnil sad jméno na sad Českých legií (v mapách uváděn i pod názvem Sad českých legionářů). V roce 1926 převzalo správu nad sadem město Plzeň, které ho dostalo jako dar od okresu. Sad se v té době rozléhal na ploše větší než 23 ha a byl největším sadem v celém Plzeňském kraji. Další rozšíření sadu přišlo až po roce 1930, kdy byly na jižní straně parku vysázeny nové stromy. Sad se tak rozrostl až k železniční trati, která vedla na trase Plzeň – Železná Ruda. Mezi květnem a zářím 1945 byl v někdejším parku situován tábor a polní nemocnice 3. americké armády generála Pattona, jenž se vyznamenala při osvobozování západních Čech. V květnu 2025 byly pozůstatky tábora odkryty archeologickým průzkumem, vedeným Katedrou archeologie Filozofické fakulty ZČU. Na identifikaci nalezených artefaktů spolupracovali na něj též odborníci z amsterdamské univerzity. Na místě polní nemocnice dnes stojí sportoviště. V jihozápadní části parku se do roku 1933 nacházelo obratiště linky číslo 2, spojující Bory s Lochotínem. Tramvajová smyčka byla následně přesunuta do severní části ke křižovatce ulic Kaplířova a U Borského parku s Klatovskou třídou. Ta byla roku 2019 taktéž zrušena a nahrazena obratištěm v Kaplířově ulici, kde vzniknul přestupní terminál veřejné dopravy. Tato historická část parku je součástí Borského parku dodnes. K ní se v pozdějších letech připojil lesopark, který se táhne na východ kolem sídliště Bory až do Doudlevec k Tyršovu mostu. Jižní část parku ohraničuje řeka Radbuza. V roce 2005 začaly v parku rozsáhlé rekonstrukce, které se týkaly především onoho historického středu. Oválná louka byla nově zatravněna a opatřena zavlažovacím systémem. V roce 2008 se Borský park umístil na druhém místě v celorepublikové soutěží Park roku. Park je mezi obyvateli jižní části Plzně velmi oblíben a hojně navštěvován. Kromě klidu a odpočinku zde návštěvníci naleznou dostatek sportovního vyžití. Nachází se zde minigolfové hřiště, tělocvična a tenisové kurty v areálu TK Slavia Plzeň. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Borský park na Wikimedia Commons