NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Hella

For alternative betydninger, se Hella (flertydig). (Se også artikler, som begynder med Hella) Hella (fulde navn Hella KGaA Hueck & Co.) er en tysk producent af biludstyr med hovedsæde i Lippstadt. Virksomheden anvender mærket HELLA på sine produkter, der omfatter for- og baglygter, blinklys, elektronik hertil m.v. Hella beskæftiger omkring 23.000 ansatte over hele verden og er en af Tysklands 100 største virksomheder. Virksomheden blev grundlagt i 1899 som Metall-Industrie Akt.-Gesellschaft af Sally Windmüller. Dengang fremstillede virksomheden lys og lamper til droscher. Navnet Hella blev benyttet som varemærke i 1908 og for hele virksomheden fra 1910. Familien Hueck blev ejer af selskabet i 1923. I 1961 åbnede den første udenlandske fabrik i Australien. Referencer Eksterne henvisninger Hellas hjemmeside
Hella (przedsiębiorstwo)

Hella KGaA Hueck & Co. – globalne przedsiębiorstwo produkujące m.in. reflektory samochodowe, założone w 1899 roku, z siedzibą w Lippstadt (Niemcy). W roku podatkowym 2018/2019 osiągnęło przychody ze sprzedaży w wysokości 7 mld euro. Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona internetowa przedsiębiorstwa
Hella (companie)

HELLA GmbH & Co. KGaA, un furnizor internațional din industria auto și companie cotată la bursă, operează sub marca-umbrelă FORVIA. În acest grup, HELLA este specializată în tehnologia sistemelor electronice și de iluminat de înaltă performanță. Prin intermediul diviziei Business Lifecycle Solutions, compania oferă o gamă largă de produse și servicii destinate comerțului cu piese de schimb, atelierelor și producătorilor de vehicule speciale. HELLA are aproximativ 37.500 de angajați răspândiți în peste 125 de locații globale și a raportat o cifră de afaceri de 8,1 miliarde de euro pentru anul fiscal 2023. Hella în România Compania deține în România patru unități de producție în Timișoara, Lugoj și Arad și un centru de cercetare și dezvoltare la Craiova. Unitățile de producție de la Lugoj și Sânnicolau Mare sunt reunite sub titulatura Hella Lighting Romania, specializată în producția de sisteme de iluminat (faruri și stopuri). În anul 2022, HELLA a inaugurat un nou centru tehnic automotive la Oradea. Fabrica din Timișoara a fost deschisă în 2006, în urma unei investiții de 12 milioane de euro. Număr de angajați în 2013: 1.800 . FORVIA HELLA România are în prezent peste 5000 de angajați. Strategia concernului HELLA vizează, în anii următori, dezvoltarea de proiecte în sectorul electromobilității prin soluții și inovații în domenii precum conducerea autonomă și gestionarea electrică pentru vehicule electrice. HELLA România, cu cele trei centre de proiectare și dezvoltare, un centru administrativ și trei unități de producție, reprezintă o locație importantă în cadrul grupului HELLA. Note Legături externe Site web oficial
Hella

Hella, eg. Hella KGaA Hueck & Co., tysk fordonskomponenttillverkare, huvudkontor i Lippstadt. Hella tillverkar fordonskomponenter som strålkastare, baklampor och tillhörande elektronik. Hella har runt 23 000 anställda över hela världen och är ett av Tysklands 100 största företag. Det grundades 1899 som Metall-Industrie Akt.-Gesellschaft av Sally Windmüller. Företaget tillverkade då ljus och lampor för droskor. Namnet Hella började användas som varumärke 1908 och för hela företaget från 1910. Familjen Hueck blev ägare till bolaget 1923. Efter andra världskriget växte bolaget och återfinns i Tyskland förutom i Lippstadt även i Bremen, Recklinghausen, Hamm (Bockum-Hövel), Nellingen och Wembach. 1961 startade den första fabriken utomlands i Australien. Bland företagets produktutvecklingar hör elektriska strålkastare (1908) och H4-halogenstrålkastare (1971) Externa länkar Hella Referenser
Náměstí Družby (Ostrava)

Náměstí Družby je náměstí a městský park v ostravském městském obvodu Poruba. Historie Náměstí vzniklo v roce 1963 a pojménováno bylo na počest přátelství a spolupráce mezi Československem a Sovětským svazem. Představuje centrální prostor IV. porubského obvodu. Má trojúhelníkový půdorys, v jehož středu bylo plánováno vybudovat Dům osvěty. Tento záměr však nebyl realizován. V jižní části náměstí tak byl vytvořen park o rozloze cca 10 000 m², v severní části oddělené širokou komunikací se nachází obchodní středisko. Další informace Náměstí Družby prošlo v roce 2022 zdařilou rekonstrukcí. Nabízí park plný zeleně, opravený prostor a fontánu s šesti vodotrysky před nákupním centrem Bohemia. Fontána a některé stromy jsou za tmy osvětlené. Celý prostor náměstí je pojat jako kontrast parkové zeleně a žulou vydlážděného náměstí, které má schodištěm odstupňované dvě výškové úrovně. Náměstí je vybaveno také sloupem s hodinami a lavičkami. Nové stromy byly vysazeny do tzv. prokořenitelných buněk a mají prostor vhodně se zakořenit v městské zástavbě a usměrňovat růst kořenů potřebným směrem a mimo technické sítě. Část náměstí zahrnuje také bytové jednotky a v parku je postavená dřevěná budova s malou vyhlídkou na střeše. V budově jsou dvě místnosti, jedna je technická, v druhé je veřejné WC. Náměstí bývá využíváno také k občasným kulturním a společenským akcím a je dostupné z MHD a po cyklostezce. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu náměstí Družby na Wikimedia Commons
Schloss Nové Hrady (Ostböhmen)

Das Schloss Nové Hrady (deutsch Schloss Neuschloß) befindet sich in Nové Hrady in der Tschechischen Republik, im Okres Ústí nad Orlicí. Geschichte Das Rokokoschloss wurde zwischen 1774 und 1777 im Auftrag des Grafen Johann Anton Joseph Harbuval-Chamaré erbaut. Der Architekt Josef Jäger entwarf es im Stil französischer Sommerresidenzen. Deswegen wird es auch „Klein Schönbrunn“ oder „Böhmisches Versailles“ genannt. Der Schlosskomplex besteht aus dem Eingangstor mit anschließendem französischem Garten, dem beidseitigen Verwaltungsgebäude, dem Kornlager und dem englischen Park mit den Statuen aus Sandstein. Bergauf befinden sich die Ruinenreste der gotischen Burg, die beim Bau des Schlosses abgetragen wurde und als Baumaterial diente. 1997 wurde das Schloss restauriert und 2001 öffentlich zugänglich gemacht. Weblinks https://www.nove-hrady.cz/
Sady Bratří Čapků

Sady Bratří Čapků jsou park v Praze 2 na Vinohradech, až do roku 2016 součást Bezručových sadů. Leží mezi ulicemi Korunní (na severu), U Vodárny (na východě), Slovenská (na jihu) a Kladská (na západě). Historie a popis Sady, pojmenované po básníkovi Petru Bezručovi v roce 1928, se před rokem 2016 rozkládaly na území dvou pražských částí, Prahy 2 a Prahy 10. Část patřící do správy Prahy 2 se v roce 2016 oddělila a dostala název, připomínající malíře a spisovatele Josefa Čapka a jeho mladšího bratra, spisovatele Karla Čapka. Část patřící Praze 10 si ponechala název Bezručovy sady. V blízkosti sadů je věž Vinohradské vodárny, budova vinohradského Husova sboru a Základní škola Kladská. Park je rozdělen Dykovou ulicí, severní část nad ní je rovinatá, s lavičkami a vodním prvkem, jižnější část se od Dykovy ulice svažuje a je v ní restaurace se zahrádkou (Kafárna Na kus řeči, původně v roce 1956 postavená jako mateřská školka). Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu sady Bratří Čapků na Wikimedia Commons
Čakovický zámecký park

Čakovický zámecký park je park o rozloze přes 7 ha v Praze-Čakovicích. Jeho vznik souvisel se stavbou a úpravami čakovického zámku v 18. století. Park je také nazýván Sady vítězství. Historie a popis Park má tvar obdélníku, na jižní straně ho ohraničuje ulice Cukrovarská, na západě průmyslový areál bývalého cukrovaru, na severu ho obtéká Mratínský potok (nazývaný také Červenomlýnský) a na východní straně jsou zadní trakty rodinných domků v Schoellerově ulici. V jihovýchodním cípu parku je budova zámku s parkovištěm, v severní části parku je rybník. Zahrada navazující na průčelí zámku byla možná založena už v době barokní, park krajinářského charakteru vznikl ale později a poprvé je zaznamenán na nedatované indikační skice ke Stabilnímu katastru snad z roku 1842. Tehdy ještě neexistoval rybník v severní části parku, ale rybník byl naopak na jižní straně v místě dnešních sadů Husitské revoluce. K velkým úpravám parku došlo po roce 1849, kdy čakovický velkostatek i zámek koupil německo-rakouský velkoprůmyslník a bankéř Alexandr Schoeller (1805–1886), který se současně stal také majitelem nedalekého zámku Ctěnice. Úpravy čakovického parku navazovaly na úpravu zámku. Byla postavena zeď ohraničující zahradu a do této doby je také datováno založení severního rybníka. Podle obrazů z konce 19. století byla severní polovina dnešního parku využívána jako ovocný sad. V parkové části vznikl bazén, byly vybudovány cestičky a altány. Severně od zámku byl postaven malířský ateliér. Dvůr u zámku byl používán k výuce jízdy na koních. Už v době tehdejších úprav zřejmě rostly v parku nedaleko zámku dva pozoruhodné stromy: jasan ztepilý, který byl podle odhadu vysazen kolem roku 1800 a patří k nejmohutnějším jasanům v Česku, a jinan, vysazený kolem roku 1840. Od roku 1994 byly prováděny úpravy parku, jejichž cílem je potvrdit přírodně krajinářskou podobu parku s biocentrem v jeho severozápadní části, kde jsou už mimo park další dva biologické rybníky. Na východní straně byla k parku připojena část využívaná předtím jako soukromé zahrádky. Cesta podél této strany začíná na jihu u zámku kruhovou kompozicí s bazénkem a keříky růží, přes kruhové dětské hřiště obklopené pergolami s popínavými rostlinami vede na sever k další kruhové kompozici s velkými balvany a pak k rybníku. Do něj ústí i vodní kanál tvořící podélnou osu parku. V rámci obnovy zámeckého parku, která probíhala zejména v letech 2000 až 2002, byly porosty v parku asanovány. Byla obnovena cestní síť a byly postaveny kamenné mostky. Během prací bylo odstraněno více než sto nezdravých stromů, které nahradila výsadba asi 480 nových, již vzrostlých stromů. Výsadbou 6000 keřů bylo také vytvořeno nové keřové patro. Odkazy Reference Související články Čakovice (zámek) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Čakovický zámecký park na Wikimedia Commons virtualtravel.cz: Praha Čakovice, zámecký park
Zítkovy sady

Zítkovy sady jsou nevelký veřejný parčík v Praze 2, v sousedství Palackého náměstí, náměstí Pod Emauzy a Rašínova nábřeží. Prostranství pojmenované po architektu Josefu Zítkovi je chráněno jako významná archeologická plocha. Historie a popis Lokalita Zítkových sadů bývala ve 12. až 19. století částí staré vorařské čtvrti Podskalí, mohly by se tu proto ještě nacházet zbytky původní zástavby a také základů středověkého kostela sv. Jana Křtitele. Začátkem 20. století v souvislosti s budováním východního předmostí Palackého mostu byla celá oblast postupně asanována, upravovalo se nové nábřeží a stavěly se činžovní domy. Park má tvar obdélníku o rozměrech asi 70 × 90 m, kratší strany ohraničuje na severu o něco výše položené Palackého náměstí, na jihu Dřevná ulice. Delší strany tvoří na západě Rašínovo nábřeží, na východě budovy Ministerstva zdravotnictví a Ministerstva práce a sociálních věcí, mezi nimiž je náměstí Pod Emauzy. Tomu dominuje pomník Praha svým vítězným synům věnovaný československým legionářům a obětem I. světové války. Rovinatá plocha je převážně travnatá, cesty lemované záhony a živými ploty ji dělí na pravidelné obdélníky. Terénní nerovnosti vůči okolí jsou řešeny schodišti. Od rušné komunikace na Rašínově nábřeží a od dopravního uzlu na Palackého náměstí jsou sady odděleny řadami habrů. Travnatá část uprostřed je rovněž občasně užívána jako přistávací plocha vrtulníků IZS a to zejména z důvodu absence heliportu v nedaleké Všeobecné Fakultní Nemocnici na Karlově náměstí. V roce 1996 tu byl vybudován závlahový systém. Za zmínku stojí úvahy o možné budoucí podobě Zítkových sadů: ve snížené centrální části by mohla vzniknout vodní plocha, ve které by se zrcadlily věže Emauzského kláštera. Odkazy Reference Literatura LORENC, Vilém. Nové Město pražské. 1. vyd. Praha: SNTL, 1973. 204 s. Související články Gorazdova ulice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zítkovy sady na Wikimedia Commons Kudy z nudy: Zítkovy sady v Praze Atlas Česka: Zítkovy sady
Kubánské náměstí

Kubánské náměstí ve Vršovicích na Praze 10 vzniklo ve 30. letech 20. století. Má nepravidelný tvar a je obklopeno ulicemi: z jihu Na Hroudě ze západu Vladivostocká ze severu Litevská z východu Murmanská. Vedení Prahy 10 plánuje revitalizaci náměstí na zlepšení veřejné zeleně, dopravní infrastruktury atd. Organizuje tu farmářské trhy na podporu českých tradic a kulturní historie. Historie a názvy Prostor náměstí dostal v roce 1961 název "náměstí Kubánské revoluce", který se roku 1991 změnil na "Kubánské náměstí". Odvozený lidový název oblasti je Kubáň. Budovy, firmy a instituce Uniqa pojišťovna – Kubánské náměstí 2 Hotel Mars – Kubánské náměstí 6 administrativní komplex Garden Eleven – Kubánské náměstí 11 Komerční banka – Kubánské náměstí 15 Teta drogerie – Kubánské náměstí 21 Česká pojišťovna – Kubánské náměstí 25 Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kubánské náměstí na Wikimedia Commons
Na skálách (přírodní rezervace)

Na skálách je vrch (747 m) a přírodní rezervace v Brdech u obce Věšín. Chráněné území bylo vyhlášeno roku 1966 k ochraně bukojedlového porostu. Geomorfologie Geomorfologicky spadá do celku Brdská vrchovina, podcelku Brdy, okrsku Třemšínská vrchovina a podokrsku Chynínská vrchovina. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Na skalách na Wikimedia Commons Informace na AOPK ČR
FC Slavia Karlovy Vary

FC Slavia Karlovy Vary is a football club located in Karlovy Vary, Czech Republic. The club currently plays in the Czech Fourth Division. The club took part in the Bohemian Football League, which is the third tier of the Czech football system, between 2003 and 2014, and again between 2018 and 2024. Historical names 1928 — SK Slavia Karlovy Vary 2001 — SK BULDOCI Karlovy Vary-Dvory 2007 — FC BULDOCI Karlovy Vary 2009 — 1. FC Karlovy Vary a.s. 2017 — FC Slavia Karlovy Vary References External links Official website (in Czech) Team profile at iDNES.cz (in Czech)
1. FC Karlovy Vary

1. FC Karlovy Vary – czeski klub piłkarski z siedzibą w Karlowych Warach na zachodzie kraju. Historia Chronologia nazw: 2001–2007: SK Buldoci Karlovy Vary-Dvory (po fuzji TJ Karlovy Vary-Dvory i SK VTJ Slavia Karlovy Vary) 2007–2009: FC Buldoci Karlovy Vary 2009–...: 1. FC Karlovy Vary Klub został założony w 2001 roku jako SK Buldoci Karlovy Vary-Dvory po fuzji TJ Karlovy Vary-Dvory i SK VTJ Slavia Karlovy Vary. W wyniku połączenia klub Slavia przeniósł prawa do piłki nożnej klubowi TJ Karlovy Vary-Dvory, co dało możliwość kontynuować historię pierwszego klubu Karłowych War, założonego w 1928 roku. Historia klubu TJ Karlovy Vary-Dvory sięga lat powojennych, kiedy to na przedmieściach Karlowych War w dzielnicy Dvory po II wojnie światowej został zorganizowany SK Dvory. Z biegiem lat klub zmienił nazwę na Baník Dvory, TJ Karlovarské sklo Moser Dvory, a od 1970 grał pod nazwą TJ Karlovy Vary-Dvory. Na początku swego istnienia zespół występował w rozgrywkach amatorskich. Począwszy od roku 1969 grał na boisku żużlowym i dopiero od 1993 roku na murawie. W 1970 roku obok boiska zbudowano kabiny, różne udogodnienia i restaurację. Kompleks obejmuje korty do tenisa i boisko do siatkówki. Zespół TJ Karlovy Vary-Dvory przez długi czas przebywał w cieniu bardziej znanego sąsiada SK Slavia Karlovy Vary występującego swego czasu w II czechosłowackiej lidze. W sezonie 1994/1995 zespół grał jeszcze w klasie 1B, a następnie co roku zdobywał coraz lepsze wyniki. W sezonie 1997/1998 debiutował w IV lidze zdobywając wicemistrzostwo dywizji B. W tamtym czasie inny miejscowy rywal Slavia, borykając z problemami finansowymi, zajęła ostatnie 16. miejsce i spadła do rozgrywek regionalnych. W 1999 TJ Karlovy Vary-Dvory zwyciężył w dywizji B i awansował do III ligi czeskiej. W roku 2001 po fuzji TJ Karlovy Vary-Dvory z Slavią został utworzony SK Buldoci Karlovy Vary-Dvory. Jednak pierwszy wspólny sezon 2001/02 był nieudany – przedostatnie 17. miejsce i spadek do IV ligi. Po roku gry w niższej lidze powrócił w 2003 do III ligi. W 2007 klub zmienił nazwę na FC Buldoci Karlovy Vary, a w 2009 na 1. FC Karlovy Vary. W sezonie 2013/14 zajął 16. miejsce i spadł do IV ligi. Sukcesy Trofea międzynarodowe Nie uczestniczył w rozgrywkach europejskich (stan na 31-05-2014). Trofea krajowe Czechy III liga czeska w piłce nożnej 5. miejsce (2x): 2005, 2008 Stadion Klub rozgrywał swoje mecze domowe na stadionie TJ Karlovy Vary-Dvory, który może pomieścić 2000 widzów. Przypisy Bibliografia Oficjalna strona klubu. fotbalkv.cz. [zarchiwizowane z tego adresu (2020-12-19)]. (cz.) FC Slavia Karlovy Vary, [w:] baza Soccerway (drużyny) [dostęp 2021-01-02] . Profil na WeltFussballArchiv. weltfussballarchiv.com. [zarchiwizowane z tego adresu (2016-03-04)]. (ang.) FC Slavia Karlovy Vary, [w:] baza Transfermarkt (drużyny) [dostęp 2020-11-27] . Wyniki meczów klubu w bazie RSSSF (ang.)
Rotunde St. Longinus

Die Rotunde St. Longinus (tschechisch Rotunda sv. Longina) ist ein romanisches Kirchengebäude aus dem 12. Jahrhundert in der tschechischen Hauptstadt Prag in unmittelbarer Nachbarschaft zur Stephanskirche. Sie stellt heute den ältesten erhaltenen Bau der Prager Neustadt dar. Geschichte Die ursprünglich dem heiligen Stephanus geweihte Rotunde wurde Anfang des 12. Jahrhunderts erbaut. Sie diente der 933 erstmals erwähnten Siedlung Rybníček als Pfarrkirche. Am 13. Februar 1257 bestätigte der Prager Bischof Nikolaus von Újezd dem Orden der Kreuzherren mit dem Roten Stern das Pfarrrecht von St. Stephan in Rybníček. Nach der Gründung der Prager Neustadt 1348 gab König Karl IV. den Bau einer neuen Pfarrkirche in Auftrag. Die Grenzen des neuen Pfarrbezirkes wurden am 28. Februar 1351 amtlich festgelegt. Die erzbischöfliche Urkunde vom 16. März 1351 erwähnt die Stephanskirche in Rybníček als eine „in längst vergangenen Zeiten“ erbaute Kirche. Daher kann der Bau der benachbarten gotischen Basilika erst nach 1351 erfolgt sein. Ihr ursprüngliches Stephanspatrozinium ging auf die neue Kirche über, und die Rotunde wurde dem heiligen Longinus geweiht. Wohl in diesem Zusammenhang erhielt die Rotunde ein gotisches Maßwerkfenster. In der unmittelbaren Umgebung der Rotunde entstand ein großflächiger Friedhof, der auch den angrenzenden Pfarreien als Begräbnisstätte diente. Die Rotunde wurde zur Friedhofskapelle umfunktioniert. Neben ihr entstand ein hölzerner Glockenturm, der Anfang des 17. Jahrhunderts durch einen steinernen Turm ersetzt worden ist. Im 17. und 18. Jahrhundert wurde die Rotunde im Barockstil umgestaltet. Dabei erhielt sie ein Langhaus und auf dem Dach im Vergleich mit ähnlichen Rotunden eine übergroße Laterne. Der böhmische Landesherr, Kaiser Joseph II., verbot 1782/84 Beerdigungen innerhalb der Stadtmauern, auch bei St. Stephan. Der Friedhof wurde in Folge aufgelöst und die Rotunde profaniert. Nachdem sie zeitweise als Lagerhaus diente, wurde sie 1844 konsekriert. Für den Bau einer neuen Straße sollte der Bau weichen, was durch Proteste verhindert werden konnte. Das Langhaus wurde bei der Restaurierung 1929 abgerissen. Heute wird die Rotunde vom Lazarus-Orden und der griechisch-katholischen Kirche genutzt. 2000 erfolgte eine Restaurierung. Ausstattung Im Inneren befindet sich ein Barockaltar aus dem Jahr 1762. Siehe auch Rotunde Heilig Kreuz Rotunde St. Martin Literatur Anton F. M. Honsatko: Die Pfarrkirche des hl. Stephan des Grösseren (na Rybnjcžku), Jičín 1835. Weblinks www.hrady.cz Einzelnachweise
St. Longin's Rotunda

St. Longin's Rotunda (Prague, Na Rybníčku) (Czech: Rotunda svatého Longina) is one of the few preserved romanesque rotundas in Prague, in the Czech Republic. It was founded in the 12th century as a parish church for a village called "Rybníček" which was there before the founding of the Prague New Town in the middle of the 14th century. Originally, it was a Pagan temple before the arrival of Christianity, when it was transformed into a Catholic chapel. Up until the 14th century, it was consecrated to St Stephen, before Charles IV founded the New Town and changed the consecration to Saint Longinus, who was one of the men who took part in Jesus' crucifixion, and supposedly pierced the side of Jesus. Longinus came to deeply regret this action, causing him to desert the army and become a hermit, later leading to his arrest and execution. The rotunda was nearly demolished in the 19th century while the nearby street (Na Rybníčku) was being built, but it was saved by František Palacký. See also List of Romanesque architecture#Czech Republic References
Rotonde Saint-Longin de Prague

La rotonde romane de Saint-Longin ou de Longinus (en tchèque, Rotunda sv. Longina) est une église romane du XIIe siècle située dans la capitale tchèque Prague. Elle est l'une des 3 rotondes romanes subsistantes dans la ville. Historique Elle est située à proximité immédiate de l'église Saint-Étienne et a servi d'église paroissiale de la première colonie mentionnée, Rybníček. C'est aujourd'hui le plus ancien bâtiment de la Nouvelle Ville de Prague. Son saint dédié à l'origine, saint Étienne, passé à la nouvelle église, la rotonde a alors été consacrée à saint Longin. C'est probablement à cette occasion qu'elle a reçu une fenêtre gothique. Au 17e siècle elle a été dotée d'une lanterne surdimensionnée, semblable à une rotonde. À l'intérieur se trouve un autel baroque de 1762 . La rotonde fut profanée en 1782 et utilisée entre-temps comme entrepôt, mais de nouveau consacrée en 1844. Sur le côté ouest, une maison a été ajoutée, qui a été démolie à nouveau lors de la restauration en 1929. C'est aujourd'hui l'une des églises paroissiales et cimetières de la Nouvelle Ville de Prague. Voir aussi Rotonde Saint-Martin Rotonde Sainte-Croix de Prague Liens Web www.hrady.cz Notes et références Portail de l’architecture chrétienne Portail de Prague
Kaplica Świętego Longina w Pradze

Kaplica Świętego Longina w Pradze (Rotunda sv. Longina) – zabytkowa kaplica praska z XII w., zlokalizowana w dzielnicy Nowe Miasto. Pierwotnie, przed założeniem Nowego Miasta, pełniła funkcję kościoła parafialnego osady Rybniček. Następnie włączona w obręb miasta. Najmniejsza z praskich rotund. W 1783 kościół przekształcono na magazyn. W XIX wieku przeznaczony do wyburzenia; ostatecznie jednak ocalał i wrócił w ręce katolików. Ostatnia restauracja odbyła się w 1929. Przypisy
Chiesa di San Giovanni Nepomuceno sulla Roccia

La chiesa di San Giovanni Nepomuceno sulla Roccia (in ceco Kostel svatého Jana Nepomuckého na Skalce) è un luogo di culto cattolico di Praga, uno dei capolavori del Rococò. Storia e descrizione La chiesa sorse intorno agli anni trenta del XVIII secolo su progetto dell'architetto Kilian Ignaz Dientzenhofer. Importante esempio di architettura tardobarocca-rococò, presenta una pianta centrale, con due torri gemelle poste agli angoli della facciata, lievemente ruotate rispetto all'asse longitudinale del tempio. Bibliografia R. De Fusco, Mille anni d'architettura in Europa, Bari 1999. Voci correlate Kilian Ignaz Dientzenhofer Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sulla chiesa di San Giovanni sulla Roccia
Kościół św. Jana na Skałce w Pradze

Kościół św. Jana na Skałce (czeski: Kostel svatého Jana Nepomuckého na Skalce) – zabytkowy kościół w Pradze, w dzielnicy Nowe Miasto, na ulicy Vyšehradská (w pobliżu Placu Karola, niedaleko Albertova). Ze względu na eksponowaną pozycję oraz imponującą fasadę z dwiema wieżami, ma wysoką wartość historyczną. Przypisy