NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Зоопарк Злина

Зоопарк Злина (чеш. Zoologická zahrada Zlín) — зоопарк, расположенный в 10 км к северо-востоку от чешского города Злин на территории природного заповедника Лешна. После пражского является вторым по посещаемости зоопарком Чешской Республики. История В 1804 году граф Ян Йозеф Сейлерн на холме Лешна начал строительство замка. На окружающей его территории граф занялся разведением фазанов, а чуть позже построил конезавод и стал разводить лошадей. В начале XX века потомок Яна Йозефа основал в замке музей естественных наук и начал завозить экзотических птиц и животных. В 1939 году в связи с началом Второй мировой войны и смертью графа развитие парка прекратилось. После окончания войны парк на холме Лешна был национализирован и в 1948 году на его месте открылся муниципальный зоопарк. На протяжении 70—80-х годов количество представленных видов животных значительно увеличилось, а к середине 90-х зоопарк значительно обновился: здесь появились отдельные тематические экспозиции, ресторан, детский уголок, магазин сувениров и прочая инфраструктура. Экспозиции Территория зоопарка, в котором обитают более 200 видов животных, разделена на тематические экспозиции. В каждой из них представлена фауна Африки, Азии, Америки, Австралии, а также экспозиция вокруг замка Лешна. Африка Павильоны Африки имеют виды родных мест обитания, где в больших загонах живут млекопитающие и птицы африканских саванн, полупустынь и эфиопских гор: антилопы, пятнистые гиены, лемуры, львы, белые носороги, африканские слоны, зебры, жирафы, удавы, фламинго, пеликаны, попугаи, туканы и прочие представители фауны. Главный павильон этой экспозиции стилизован под традиционную африканскую хижину. Азия В азиатском сегменте зоопарка среди многочисленных водоёмов, водопадов и бамбуковой рощи обитают гиббоны, тапиры, верблюды, красные панды, уссурийские тигры. Также в 2014 году здесь открылся крупнейший в Чехии японский сад. Америка На территории американского сектора представлены обитатели джунглей, пампасов и болот, характерных для Южной и Центральной Америк: мартышки, капибары, муравьеды, аллигаторы, удавы, попугаи, чибисы, цапли. Кроме того, можно полюбоваться на копии скульптур древнейшей цивилизации майя. Австралия Павильоны австралийской экспозиции раскрашены в характерном для народов этой части света стиле. В них представлены уникальные для Австралии и прилегающих к ней островов виды животных: кенгуру, эму, собаки динго, киви и попугаи кеа. Замок Лешна Вокруг построенного в английском стиле в XIX веке замка Лешна можно полюбоваться на традиционных европейских животных. Также тут расположены водоёмы для пингвинов и уток, террариум с саламандрами и ботанический сад с тропическими растениями. В 2014 году здесь открылся во многом уникальный для центрально-европейского региона павильон с бассейном для морских скатов, которых посетители даже могут покормить с рук. Галерея Ссылки Официальный сайт (чеш.). ZOO Zlín-Lešná (чеш.). HRADY.cz. Zámek Lešná, Zlin (чеш.). HRADY.cz.
Vyškov Zoo

Vyškov Zoo (Czech: Zoopark Vyškov) is a zoo in Vyškov in the South Moravian Region of the Czech Republic. History The zoo was founded by Zdeněk Sokolíček and opened on 8 August 1965. After the years of the heyday came the critical phase, which culminated in 1990. There was a choice to either close down the zoo, or invest considerable funds and preserve it. It was decided to renovate the devastated garden, which served primarily as a winter habitat for animals from circuses and menageries. With the arrival of the new director Josef Kachlík steps were taken to develop the old garden into a modern zoo. Animals As of 2021, the zoo keeps 1197 animals in 123 species or breeds. The breeding is focused primarily at domestic and farm animals from around the world. Gallery References External links Official website
Zvoníčkovna

Zvoníčkovna je přírodní rezervace severně od obce Kornatice v okrese Rokycany. Důvodem ochrany je smíšený porost s bohatou květenou. Rezervace se nachází na území přírodního parku Kamínky. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Rokycany Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zvoníčkovna na Wikimedia Commons
Zábrdská skála

Zábrdská skála je přírodní památka poblíž obce Zábrdí v okrese Prachatice. Chráněné území se nalézá asi jeden a půl kilometru jižně od Zábrdí, na pravém břehu řeky Blanice. Oblast spravuje Agentura ochrany přírody a krajiny ČR. Důvodem ochrany jsou rulové skály s porostem tařice skalní (Aurinia saxatilis). Odkazy Reference Literatura ALBRECHT, Josef a kolektiv. Chráněná území ČR VIII. - Českobudějovicko. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. ISBN 80-86064-65-4. Kapitola Zábrdská skála, s. 357. Související články Seznam chráněných území v okrese Prachatice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zábrdská skála na Wikimedia Commons
Záběhlice (zámek)

Záběhlický zámek je novobarokní budova s přilehlým dvorem hospodářskými staveními v blízkosti rybníčku na Botiči v Praze 10-Záběhlicích. Nachází se poblíž křižovatky zvané U lípy, adresa je U záběhlického zámku 46/4. Zámek i přilehlá zahrada jsou v současnosti veřejnosti nepřístupné. Je chráněn jako kulturní památka. Historie Záběhlice jsou poprvé zmíněny v zakládací listině vyšehradské kapituly z roku 1088. Části území Záběhlic vlastnili i klášter sv. Jiří na Pražském hradě, čeští králové a pražští měšťané. Ve 14. století stávaly v Záběhlicích dvě tvrze: tvrz krále Václava IV., která se nacházela na ostrůvku uprostřed dnešního Hamerského rybníka a druhá tvrz, která byl roku 1354 v držení pražského měšťana Seidla a posléze od roku 1380 litomyšlského biskupa, z níž později vznikl Záběhlický zámek. Nicméně první zmínka o zdejší tvrzi pochází až z roku 1389. Za husitských bouří zabavili Pražané zdejší církevní i královské majetky a přidělili je Novému městu pražskému. V dalších letech 15. století se Záběhlice opakovaně staly shromaždištěm vojsk před bitvami. Vlastníci Záběhlic se mnohokrát měnili, v letech 1436–1459 vlastnil Záběhlice Mikuláš Zajíc z Házmburka. Od roku 1663 tvrz vlastnil sasko-lauenburský vévoda Julius Jindřich, a ten nebo některý z následujících majitelů, ji nechal přestavět na zámek. V 17. století byly Záběhlice součástí Kouřimského kraje a zámek připadl hraběti Lažanskému. Na majetkovém soupisu z roku 1788 zde fungoval zámecký pivovar. V roce 1813 zámek a ves vlastnil svobodný pán Jakub Wimmer připojil ke vsi nedalekou osadu Roztyly. Roku 1885 zámek vyhořel, majitelem panství Ludvík Korb z Weidenheimu je obnovil. Obnovu podle projektu Ferdinanda Hauptmanna realizovali architekti Cornelius Hauschka a Eduard Rechziegel, kteří tak zámku dali současnou novobarokní podobu. Od roku 1841 do konce století panství vlastnil Karel Korb, rytíř z Weidenheimu, jenž byl od roku 1879 rakouským ministrem a moravským zemským místodržitelem. 20. století Na počátku 20. století Záběhlice patřily do politického okresu vinohradského. V té době byl zámek znovu zpustlý. V roce 1907 jej zakoupil velkostatkář Václav Černý a následně opravil. V dobách socialismu byla zeď zámecké zahrady pobořená a zahrada volně přístupná. Restituovaný objekt byl navrácen rodině původních majitelů a slouží dnes jako administrativní objekt, sídlo zde mají různé firmy. Pověsti Podle pověsti se na záběhlickém zámku často zjevovala bílá paní. Vyhnaly ji odtud teprve velké zvony, pořízené do kostela Narození Panny Marie, jejichž zvuk bílá paní nedokázala snést a navždy zmizela. Reference Literatura HOLEC, František aj. Hrady, zámky a tvrze v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. Sv. 7, Praha a okolí. 1. vyd. Praha: Svoboda, 1988. 221 s. S. 108. Dostupné online (po registraci) SEDLÁČEK, August. Hrady, zámky a tvrze království Českého. Díl patnáctý, [Kouřimsko, Vltavsko, J.-z. Boleslavsko]. 2., nezm. vyd. V Praze: Šolc a Šimáček, 1927, [i.e. 1938]. 340 s. Digitalizovaný titul. S. 303-304. Dostupné online. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zámek Záběhlice na Wikimedia Commons Zámek Záběhlice na hrady.cz Informace o zámku
Základní škola Dany a Emila Zátopkových

Základní škola Dany a Emila Zátopkových sídlí v Jablunkovské ulici v Třinci. Výuka je zaměřena na sport, speciální vzdělávací potřeby, informační technologie a jazyky. Historie První dva pavilony školy byly slavnostně otevřeny 1. září 1960, zbývající třetí pavilon a tím i celá škola byly zprovozněny 1. září 1961. V roce 2001 tudíž škola oslavila 40 let svého trvání. V průběhu let doznala úpravy, které si vyžádal provoz. Mezi podstatné stavební změny patří např. výstavba montované haly. Mezníkem v profilaci školy byl rok 1968. Vedení tehdejšího prvoligového oddílu atletiky využilo nového trendu ministerstva školství – podpořit vrcholový sport vznikem sportovních tříd – a přihlásilo se mezi prvními školami v republice s žádostí o udělení statutu ST. Tři roky byly třídy pouze experimentální a konečně v roce 1973 byl škole udělen statut sportovních tříd se zaměřením na atletiku. V roce 1983 přibyly sportovní třídy se zaměřením na kopanou. Od roku 1990 byla činnost ST celostátně utlumena, ale škola díky podpoře tělovýchovy a Městského úřadu v Třinci svou činnost prakticky nepřerušila. Rozhodnutím MŠMT z roku 1999 obdržela škola opět statut sportovních tříd. Prostory školy Současný areál školy tvoří tři pavilony, přístavba s jídelnou a školní družinou, dvě tělocvičny a moderní tartanová dráha s fotbalovým hřištěm z umělé trávy. Oficiální název a adresa Základní škola Dany a Emila Zátopkových, příspěvková org., Třinec, Jablunkovská 501, 73961 Třinec. Zřizovatelem školy je město Třinec. Odkazy Související články Emil Zátopek Dana Zátopková Externí odkazy Oficiální stránky
Základní škola Gutova

Základní škola Gutova je základní škola nacházející se ve Strašnicích v Praze 10. Jedná se o fakultní školu Pedagogické fakulty UK. Na druhém stupni má skupiny s rozšířenou výukou matematiky. Sousedí s areálem volného času Gutovka. Historie Škola byla založena roku 1962. Současným zřizovatelem je městská část Praha 10. V roce 2009 školu navštívil tehdejší prezident Václav Klaus, který zde oficiálně zahájil školní rok. Vybavení Kromě kmenových tříd škola využívá dalších 14 odborných učeben – mimo jiné dílnu s keramickou pecí, výtvarný ateliér, dvě učebny výpočetní techniky, chemickou a fyzikální pracovnu a celkem 22 tříd a pracoven s interaktivní tabulí. Dále je v budově školní knihovna, školní klub, dvě tělocvičny, relaxační místnost a školní jídelna. V sousedním areálu Gutovka je řada sportovišť a vyžití pro děti. Výuka a život žáků Na škole se vyučuje podle vlastního školního vzdělávacího plánu GUTOVKA. Škola se snaží rozšířit výuku informatiky, rozvíjí protidrogovou prevenci, věnuje pozornost žákům s poruchami učení, využívá služeb poradenského psychologa. Vysílá své žáky na kulturní a sportovní soutěže, organizuje adaptační kurz pro žáky 6. tříd, lyžařský kurz, plavecký výcvik a školy v přírodě. Vlastními silami a prostřednictvím pronájmů nabízí dětem rozsáhlou škálu zájmových činností v odpoledních hodinách. Spolupracuje s domem UM – střediskem pro volný čas dětí. Žáci vydávají školní časopis "Tornádo", scházejí se ve školní samosprávě, přispívají na adoptovaného chlapce a chov živočichů v ZOO. Organizují pravidelné sběrové akce (výtěžek pro jejich účely), využívají barevnou schránku pro spojení s vedením školy. Ve škole je budována pozitivní atmosféra, podporuje se komunikace, se vyučuje se tvůrčím způsobem, zábavně a srozumitelně, ve spojení s běžným životem. Škola spolupracuje s pedagogickou fakultou Univerzity Karlovy. Každý rok se představuje veřejnosti během Dne otevřených dveří, celoročně umožňuje rodičům navštívit po dohodě vyučování. Podporuje organizačně i finančně další vzdělávání svých učitelů (především výpočetní technika a jazyky). Při škole spolupracuje rodičovská organizace. Mural art Na budově školy v roce 2012 vytvořila čtveřice street artových umělců dva velkoplošné mural arty. Ředitelé školy Josef Strašil 1962–1963 Blanka Filipová 1963–1967 Milena Šimáčková 1967–1970 Milena Michalová 1970–1972 Milena Krejčová 1972–1984 Richard Böhm 1984–1990 Vilém Nedorost 1990–1991 Věra Zelenková 1991–1997 Mgr. Bc. Jiří Voneš 1997–2023 Mgr. Jaroslava Černá 2023–současnost Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Základní škola Gutova na Wikimedia Commons Oficiální stránky školy
Základní škola Prostějov, ul. Vl. Majakovského

Základní škola Prostějov, ul. Vl. Majakovského 1 je základní škola v Prostějově-Vrahovicích. Historie Byla založena v roce 1884. Původně měla přízemí a patro, v roce 1937 byla rozšířena o další patro. V roce 1984 byla postavena druhá budova školy, ta byla ale brzy po svém otevření z hygienických důvodů uzavřena a znovu byla používána od roku 1986. V roce 2002 byla přistavěna nová tělocvična. V roce 2012 byla druhá budova školy zbořena a na jejím místě postavena nová školní budova. Starší budova školy zatím stále čeká na rekonstrukci. Současnost V roce 2024-2025 škola zahájila komplexní modernizaci vybraných učeben. Došlo k rekonstrukci elektroinstalací, výměně podlah, instalací klimatizace a novému nábytku. Dále byly učebny vybaveny moderním IT zařízením včetně dotykových panelů, 3D tiskáren a rozšířené konektivity včetně WiFi. Fotogalerie Odkazy Reference Související články Vrahovice Čechůvky Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Základní škola Prostějov, ul. Vl. Majakovského na Wikimedia Commons Oficiální stránky Informace o škole na stránkách Odboru školství MÚ Prostějov
Základní škola a mateřská škola Třebíč, Na Kopcích 342

Základní škola a mateřská škola Na Kopcích je základní škola s rozšířenou výukou výpočetní techniky. Založena byla 1. září 1996, tím se stala nejnovější základní školou v Třebíči. Mateřská škola byla otevřena k 1. září roku 2008. Statut školy s rozšířenou výukou výpočetní techniky škola získala v roce 2001. ZŠ se účastní projektu České televize Digináves, škola vytváří regionální zpravodajství vysílané na ČT. V roce 2020 při pandemii onemocnění covid-19 byla škola vyčleněná pro děti zdravotníků. Areál školy Areál školy se nachází na východní straně města na Novém Městě, jeho součástí je budova základní školy a mateřské školy, tenisový kurt, škvárové hřiště, sportoviště s umělým povrchem, tělocvičny a jídelna. Do školského obvodu školy spadá zhruba východní část Nových Dvorů (sídliště Nové Dvory) na východ od ulice Velkomeziříčské a dále sídliště Nového Města (sídliště Brněnská a Na Kopcích). Mimo to je k Základní škole Na Kopcích přiškolen Ptáčov.Historicky je se Základní školou Na Kopcích spojena socha Hudba stojící na Masarykově náměstí. Původně byla tato socha od akademického sochaře Zdeňka Řehoříka určena právě pro budovanou školu. V roce 2025 bylo oznámeno, že v roce 2026 by mělo být upraveno prostranství před základní školou. Měly by přibýt odpočinkové prvky pro veřejnost, dětské hřiště, lanové a workoutové prvky. Současně také bude upravena vodní instalace a kanalizace. Tradiční akce Ples ZŠ Na Kopcích folkový festival Setkání na kopci cykloturistická akce Z Kopců do přírody Vedení školy Vladimír Nahodil Pavel Pacal Andrea Byrtusová Lenka Kubínyová, od 1. února do 30. června 2015 Vítězslav Bártl, jmenován 1. července 2015 Absolventi FattyPillow – český streamer a youtuber Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Základní škola a mateřská škola Třebíč, Na Kopcích 342 na Wikimedia Commons Oficiální stránky ZŠ a MŠ Na Kopcích Stránky Televize Kopce Třebíč na stránkách Digináves Reference
Základní škola Žďár nad Sázavou, Komenského 2

Základní škola Žďár nad Sázavou, Komenského 2 (též označovaná jako 2. základní škola) je školské zařízení Žďáru nad Sázavou. Vzdělávací program Žáci jsou vzděláváni podle ŠVP Škola poznávání a porozumění. Specializované třídy Po úspěšném složení přijímacích zkoušek mají žáci možnost od 6. ročníku navštěvovat třídu s rozšířenou výukou informatiky a výpočetní techniky. Historie V roce 1947 žilo ve Žďáru asi 3 500 obyvatel, o pět let později již o 2 000 lidí více.[zdroj?] Žďár nad Sázavou měl v r. 1952 (srpen) 5 526 obyvatel. S rozvojem ŽĎASu se navíc očekával další přírůstek obyvatelstva. V té době měl Žďár jedinou základní školu – tu nejstarší – na náměstí. Bylo rozhodnuto o stavbě nové školy na Ptáčkově kopci (později sídliště Stalingrad) – a to je nynější Základní škola Komenského 2, po staru Dvojka, 2. ZŠ. Škola byla slavnostně otevřena 31. října 1955. Tehdy to byla jedenáctiletá střední škola, takže se zde i maturovalo. Externí odkazy Stránky školy
Italian Court

The Italian Court (Czech: Vlašský dvůr) is a palace in Kutná Hora in the Czech Republic. Originally, it was the seat of the Central Mint of Prague; it was named after the Italian experts who were at the forefront of the minting reform. The main area of the mint consisted of coin-makers-workshops, or Smithies, which were located around the courtyard, and the minting chamber, called “Preghaus”, where the Prague groschen were struck. After its reconstruction at the end of the 14th century, the Italian Court became a part-time royal residence. History For many centuries, the Italian Court was the centre of the state economic power: it contained the royal mint and was the residence of the king during his visits to Kutná Hora silver mines. The history of the building reaches back to the late 13th century, when it served the function of a town castle: a safe storehouse of the silver ore and an important part of the town fortifications. It was separated from the town itself by moats, which survive in the lower section as cellars; the water in the moat also protected the castle from fires. Following the reform of the mints by King Wenceslas II, all of the previously functioning coinage-works were situated in the Italian Court and coins of a unified value "the Prague groschen" began to be struck. During the 14th century the castle was completely rebuilt; although the greatest flourishing of the building activity came at the end of the century, under the reign of Wenceslas IV. The reconstruction was done by the workshop of Peter Parler, which was then completing the church of St. James and starting his work on St Barbara's Church. The royal mint and the office of the supreme master minter came to an end in the 18th century after the great fire of 1770; the town hall was relocated into the Italian Court. Present Currently, the building serves as a museum of coin minting; the most interesting interiors, such as the royal chapel and hall of audience are open to the public. Inside the authentic cellars here is the museum "Unveiling of the mysterious face of Kutná Hora." The building is depicted in the video game Kingdom Come: Deliverance II, set in the Kingdom of Bohemia during the 15th century. References External links website - Italian Court http://www.kutnahora.cz/index.php?sec=3&cid=76&scs=3 http://foto.mapy.cz/149888-Kutna-Hora-Vlassky-dvur-3-4-10
Cour italienne (Kutná Hora)

La Cour italienne (en tchèque : Vlašský dvůr) ou Château Royal est un palais de la ville tchèque de Kutná Hora. À l'origine, c'était le siège de la Monnaie centrale de Prague ; il a été nommé ainsi d'après les experts italiens qui étaient à l'avant-garde de la réforme de la monnaie. La zone principale de la Monnaie se composait d'ateliers de fabrication de pièces de monnaie, ou Smithies, qui étaient situés autour de la cour, et de la chambre de frappe, appelée « Preghaus », où les groschen de Prague étaient frappés. Après sa reconstruction à la fin du XIVe siècle, la Cour d'Italie devient une résidence royale à mi-temps. Historique Pendant de nombreux siècles, la Cour d'Italie fut le centre du pouvoir économique de l'État : elle abritait la monnaie royale et était la résidence du roi lors de ses visites aux mines d'argent de Kutná Hora. L'histoire du bâtiment remonte à la fin du XIIIe siècle, lorsqu'il servait de château de ville : un entrepôt sûr du minerai d'argent et une partie importante des fortifications de la ville. Elle était séparée de la ville elle-même par des douves, qui subsistent dans la partie inférieure comme caves ; l'eau des douves protégeait également le château des incendies. À la suite de la réforme des monnaies par le roi Venceslas II, toutes les fabriques de monnaie qui fonctionnaient auparavant étaient situées à la Cour italienne et des pièces d'une valeur unifiée « le groschen de Prague» ont commencé à être frappées. Au XIVe siècle, le château fut entièrement reconstruit ; bien que le plus grand épanouissement de l'activité de construction se produise à la fin du siècle, sous le règne de Venceslas IV. La reconstruction a été effectuée par l'atelier de Peter Parler, qui achevait alors l'église Saint-Jacques et commençait ses travaux sur l'église Sainte-Barbe. L'atelier des monnaies royales et la fonction de maître suprême des monnaies ont pris fin au XVIIIe siècle après le grand incendie de 1770 ; la mairie a été transférée dans la Cour italienne. Usage actuel Actuellement, le bâtiment sert de musée de la frappe de pièces de monnaie; les intérieurs les plus intéressants, tels que la chapelle royale et la salle d'audience sont ouverts au public. À l'intérieur des caves authentiques se trouve le musée « Dévoilement du visage mystérieux de Kutná Hora ». Références Liens externes Ressource relative à l'architecture : MonumNet site web - Cour italienne http://www.kutnahora.cz/index.php?sec=3&cid=76&scs=3 http://foto.mapy.cz/149888-Kutna-Hora-Vlassky-dvur-3-4-10 Portail du patrimoine mondial Portail des châteaux Portail de la Tchéquie Portail de la protection du patrimoine
Włoski Dwór

Włoski Dwór (cz. Vlašský dvůr) – zabytkowy kompleks architektoniczny w Kutnej Horze, w Czechach, będący niegdyś królewską mennicą i rezydencją monarchów czeskich. Obiekt o znaczeniu europejskim, wpisany na listę narodowych zabytków kultury. Historia Pierwsze wzmianki o Włoskim Dworze pochodzą z połowy XIII wieku. Początkowo pełnił funkcję warownego grodu, strzegącego ważnego szlaku handlowego. Od końca XIII wieku służył jako miejsce magazynowania wydobytego srebra. W 1300 król Wacław II przeprowadził reformę monetarną, w ramach której zamknięto 17 lokalnych mennic rozproszonych po królestwie, a w ich miejsce utworzono centralną mennicę królewską w Dworze Włoskim. Nazwa obiektu upamiętnia włoskich specjalistów z Florencji, którzy przyczynili się do jej powstania. Przez kolejne 400 lat Włoski Dwór był ekonomicznym sercem Królestwa Czech, łącząc funkcje mennicy, banku centralnego i ministerstwa finansów. W tym okresie wybijano tu grosze praskie – jedną z najważniejszych walut średniowiecznej Europy – a później talary. Produkcja monet trwała aż do 1727. Rozwój i znaczenie polityczne Wacław II, wprowadzając reformę monetarną, skupił produkcję grosza praskiego w Kutnej Horze, dzięki czemu miasto zyskało uprzywilejowaną pozycję w królestwie. Jego syn, Wacław IV, który często przebywał w Kutnej Horze, rozbudował Włoski Dwór, dodając do niego pałac królewski z prywatnymi i reprezentacyjnymi komnatami oraz kaplicę św. Wacława. Obiekt stał się świadkiem kluczowych wydarzeń historycznych, takich jak podpisanie Dekretu Kutnohorskiego w 1409, wybór Jerzego z Podiebradów na najwyższego hetmana landfriedów wschodnioczeskich w 1444 roku, czy elekcja młodego Władysława II Jagellończyka na króla czeskiego w 1471. Włoski Dwór stopniowo tracił na znaczeniu, aż do gruntownej przebudowy pod koniec XIX wieku, przeprowadzonej przez architekta Ludvíka Láblera. Neogotycka rekonstrukcja miała przywrócić mu dawny blask i wyrafinowanie. Współcześnie Obecnie Włoski Dwór jest udostępniony dla zwiedzających, którzy mogą zapoznać się z jego bogatą historią dzięki nowoczesnym ekspozycjom, takim jak trójwymiarowe modele prezentujące rozwój architektoniczny obiektu. Wystawa „Mennica Królewska” przybliża procesy zachodzące w mennicy, a dawna skarbnica królewska prezentuje kolekcję monet wybijanych na miejscu. Na życzenie organizowane są pokazy bicia monet, a w pałacu królewskim można podziwiać salę audiencyjną oraz kaplicę św. Wacława i Władysława. Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona Włoskiego Dworu (ang. • cz. • niem.)