NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Jüdischer Friedhof (Šumperk)

Der Jüdische Friedhof in Šumperk (deutsch Mährisch Schönberg), der Bezirksstadt des Okres Šumperk in Tschechien, wurde 1911 errichtet. Der jüdische Friedhof ist seit 1995 ein geschütztes Kulturdenkmal. Trauerhalle Literatur Šumperk. In: Klaus-Dieter Alicke: Lexikon der jüdischen Gemeinden im deutschen Sprachraum. Band 2: Großbock – Ochtendung. Gütersloher Verlagshaus, Gütersloh 2008, ISBN 978-3-579-08078-9 (Online-Ausgabe). Weblinks Einzelnachweise
Petrova bouda

Petrova bouda (Petrovka, niem. Peterbaude) – czeskie schronisko górskie w rejonie Hutniczego Grzbietu w Karkonoszach. Schronisko wybudowano około roku 1790, a na docelowe miejsce przeniesiono w 1811. Ostatni kształt bouda uzyskała po gruntownej przebudowie z lat 1886–1887. W latach 1878–1945 działały tutaj dwa najdłuższe tory saneczkowe w Karkonoszach. W latach 2016–2019 miała miejsce odbudowa obiektu po pożarze z 2011, jednak w mniejszej skali niż wcześniejsze schronisko. Nazwa Petrovki pochodzi od nazwiska założyciela – Johanna Pittermanna. Schronisko oferowało 150–220 miejsc noclegowych. Od 2008 (lub od roku wcześniejszego) schronisko pozostawało zamknięte; poprzedni właściciel opuścił obiekt z powodu fatalnego stanu technicznego budynku oraz nieopłacalności jego remontu. Obecny właściciel (prowadzący również pobliską chatę Špindler) przygotowywał rekonstrukcję obiektu, nie wykluczając jednakże z powodu złego stanu technicznego jego rozbiórki i postawienia nowego budynku. W lipcu 2011 w kuchni schroniska wybuchł pożar, ale udało się go ugasić. 1 sierpnia po raz kolejny pojawił się ogień – spłonęły niemal całkowicie wszystkie trzy budynki, ocalało jedynie kilka zewnętrznych ścian. Na razie nie są znane przyczyny pożaru, ale podejrzewa się podpalenie. Od 2016 do 2019 trwała odbudowa obiektu, której koszt wyniósł ok. 120 mln koron. Pozwolenie na budowę uzyskano w 2015 roku, a prace rozpoczęto w maju 2016. Jesienią 2017 obiekt był już w stanie surowym zamkniętym. Odbudowane schronisko ma postać 2 mniejszych budynków, nawiązujących do pierwotnych bud pasterskich z końca XIX wieku. Do budowy użyto przede wszystkim kamienia i drewna, a konstrukcję dachu tworzą patynowane elementy z miedzi. Obiekt miał dysponować 52+10 miejscami noclegowymi i mieścić m.in. restaurację. Od 20 sierpnia 2007 do 21 grudnia 2007 w pobliżu schroniska funkcjonowało przejście graniczne Jagniątków-Petrova Bouda. Wraz z przystąpieniem Polski i Czech do Układu z Schengen zostało zlikwidowane i od tego momentu można swobodnie przekraczać granicę w tym miejscu. Do schroniska prowadzi trakt Petrowka z Jeleniej Góry - Jagniątkowa do granicy z Czechami na Głównym Grzbiecie Karkonoszy długości 6,5 km zboczem Długiego Grzbietu. Szlaki turystyczne od Przełęczy Karkonoskiej Głównym Szlakiem Sudeckim 30 min (↓ 30 min) z Czarnej Przełęczy Głównym Szlakiem Sudeckim przez Czeskie i Śląskie Kamienie 40 min (↑ 50 min) tzw. Petrówka z Jagniątkowa 2h 10 min (↓ 1 h 35 min) ze Špindlerovego Mlýna 2 h 05 min (↓ 1 h 40 min) od Brádlerovych boud 45 min (↓ 40 min) Przypisy Linki zewnętrzne Widok schroniska i turystów na saniach rogatych, XIX w.
Letná-Karussell

Das Letná-Karussell (Letenský kolotoč), auch Karussell von Vinohrady im Letná-Park in Prag ist laut dem Technischen Nationalmuseum Prag das älteste erhaltene Karussell in Europa. Geschichte Errichtung Den Auftrag zum Bau des Karussells erteilte Josef Nebeský, errichtet wurde es 1892 von dem Zimmermann Matěj Bílek, der in Vinohrady lebte. Das in einem zwölfeckigen hölzernen Pavillon mit einem Durchmesser von zwölf Metern untergebrachte Karussell war zunächst mit 21 lebensgroßen Pferdefiguren ausgestattet, die mit echtem Pferdefell bezogen waren, und konnte auch von Erwachsenen benutzt werden. Wohl in den 1930er Jahren wurden vier Autos hinzugefügt, von denen zwei aus Holz und zwei aus Metall angefertigt wurden. Zu dem Karussell gehörte auch ein Orchestrion, das allerdings 1994 gestohlen wurde. Der Antrieb erfolgte zunächst per Hand. In den späten 1890er Jahren erhielt das Karussell einen elektrischen Antrieb. Das Fahrgeschäft war zunächst nur als Provisorium gedacht und stand neben dem Gasthaus „Na Kravíně“ in Vinohrady. 1894 zog es in den Letná-Park im 7. Stadtbezirk um, wo es über hundert Jahre lang – vom 11. Juli 1894 bis zum 17. November 2004 – in Betrieb bleiben sollte, obwohl ursprünglich wegen des provisorischen Charakters des Fahrgeschäfts nicht einmal eine Baubewilligung erteilt werden musste. Diese wurde erst nach dem Umzug fällig und erteilt. Auch im Letná-Park stand das Karussell wieder neben einer Gaststätte. Es wurde schnell zum beliebten Ausflugsziel, zumal es sowohl mit der Letná-Standseilbahn als auch mit der elektrischen Straßenbahn, die seit 1891 existierte, erreicht werden konnte. Restaurierung Das Karussell überdauerte die kommunistische Ära und blieb bis 2004 in Privatbesitz. Dann ging es in den Besitz des unweit des Letná-Parks gelegenen Technischen Nationalmuseums über und wurde zwecks Generalsanierung geschlossen. Die Reparatur der Rollläden, mit denen der Pavillon geschlossen werden kann, stellte keine größere Herausforderung dar, wohl aber die der Pferde. Die geschätzten Kosten von mindestens 217 000 Euro versuchte man durch Spendenaktionen zusammenzubekommen, nachdem die Europäische Union keine Unterstützung gewährte. Schwierig gestaltete sich auch die Restaurierung der Pferde. Über die Holzkonstruktion war ursprünglich jeweils eine am Stück abgezogene Pferdehaut gespannt worden. Laut Projektkoordinator Bilík wurde bei der Erbauung des Karussells extra eine Herde von Pferden zu diesem Zweck geschlachtet und enthäutet, was im 21. Jahrhundert nicht mehr vorstellbar war. Die Restauratoren mussten jeweils warten, bis irgendwo ein passendes Pferd getötet wurde, dessen Haut verwertbar war. Auch die ursprünglichen Reitsättel mussten aus Sicherheitsgründen ersetzt werden. Am 12. Juli 2022 wurde das generalsanierte Karussell wieder für Besucher geöffnet. Weblinks The Letná Carousel (Letenský kolotoč) Tourismusportal der Stadt Prag (englisch, tschechisch). Abgerufen am 14. August 2024. Bald im neuen Glanz: Historisches Karussell aus dem Prager Letná-Park – Radio Praha am 2. April 2022 Einzelnachweise
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Letohrad)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie v Letohradě-Orlici pochází z počátku 18. století a nalézá se na místě, kde před ním stávaly již dva starší kostely. Od roku 1964 je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie První kostel stával v Orlici s jistotou již ve 14. století, jak dokládají první písemné zmínky. Zřejmě za husitských válek byl však zničen. Po roce 1450 zde byl vystavěn další kostel, navštěvovaný obyvateli převládajícího českobratrského vyznání. Zvony z tohoto kostela, pocházející z roku 1497 a 1498, se zachovaly dodnes. Po roce 1620 zůstal orlický kostel brzy prázdný. Fara byl později přemístěna do Lukavice, jedním z důvodů tohoto kroku mohla být silná českobratrská tradice, která byla ke kostelu vázána. Dne 5. června 1709 byl na místě staršího kostela položen základní kámen kostela nového. Stavbu řídil kyšperský stavitel Andreas Casteli. V kostele byly tři oltáře, hlavní s obrazem Nanebevzetí P. Marie, boční pak zasvěcené sv. Barboře a sv. Františku de Paula. V roce 1759 sem byla umístěna křížová cesta v bohatě zdobených rokokových rámech. Autorem maleb byl dvorní malíř císařovny Marie Terezie Johann Bergl a za dílo obdržel honorář 2 000 zlatých. Jednotlivá plátna mají rozměry 140 × 210 cm. Jejich zavěšení a posvěcení se uskutečnilo dne 2. července 1759. Úprava interiéru V roce 2009 prošel interiér kostela rekonstrukcí, během níž byl nově vymalován, osvětlen a ozvučen. Zásadních změn doznalo uspořádání jeho interiéru, jehož orientace byla změněna. Nový kamenný obětní stůl byl netradičně umístěn na střed boční stěny lodě. Byly odstraněny původní boční oltáře a kazatelna a sňaty obrazy křížové cesty. U dřevěných objektů bylo zjištěno jejich napadení červotočem a obrazy křížové cesty byly určeny k restaurování. Cyklus pláten Křížová cesta byl v roce 2009 v havarijním stavu. V letech 2010–2018 je zrestaurovali Šárka a Petr Bergerovi. Obrazy byly potom vystaveny v Arcidiecézním muzeu v Olomouci na výstavě Křížová cesta z Orlice | Restaurování 2010–2018 (výstava otevřena 14. 2. 2019 – 19. 5. 2019). Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons
Kelčany

Kelčany (German: Keltschan) is a municipality and village in Hodonín District in the South Moravian Region of the Czech Republic. It has about 300 inhabitants. Kelčany lies approximately 18 kilometres (11 mi) north of Hodonín, 47 km (29 mi) south-east of Brno, and 233 km (145 mi) south-east of Prague. Demographics References External links Official website
Kelčany

Kelčany es una localidad del distrito de Hodonín en la región de Moravia Meridional, República Checa, con una población estimada a principio del año 2018 de 234 habitantes. Se encuentra ubicada al sureste de la región, cerca de la orilla del río Morava —un afluente izquierdo del Danubio—, de la frontera con la región de Zlín y Eslovaquia, y a poca distancia al sureste de la ciudad de Brno.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Kelčany.
Kelčany

Kelčany (en allemand : Keltschan) est une commune du district de Hodonín, dans la région de Moravie-du-Sud, en République tchèque. Sa population s'élevait à 248 habitants en 2020. Géographie Kelčany se trouve à 4 km à l'est du centre de Kyjov, à 18 km au nord de Hodonín, à 47 km au sud-est de Brno et à 231 km au sud-est de Prague. La commune est limitée par Hýsly au nord, par Žádovice à l'est, par Vracov au sud-est, par Vlkoš au sud-ouest et à l'ouest, et par Kostelec au nord-ouest. Histoire La première mention écrite de la localité date de 1365. Notes et références Portail de la Tchéquie Portail de la Moravie
Kelčany

Kelčany település Csehországban, Hodoníni járásban. Kelčany Vlkoš, Hýsly, Vracov, Žádovice és Kostelec településekkel határos. Lakosainak száma 252 fő (2025. január 1.). Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Келчани

Келчани (чеш. Kelčany) је насељено мјесто са административним статусом сеоске општине (чеш. obec) у округу Ходоњин, у Јужноморавском крају, Чешка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2014. године насеље је имало 237 становника. Референце Спољашње везе
Kelčany

Kelčany är en ort i Tjeckien. Den ligger i regionen Södra Mähren, i den sydöstra delen av landet, 230 km sydost om huvudstaden Prag. Kelčany ligger 204 meter över havet och antalet invånare är 245. Terrängen runt Kelčany är platt åt sydväst, men åt nordost är den kuperad. Runt Kelčany är det ganska tätbefolkat, med 111 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Hodonín, 17,6 km söder om Kelčany. Trakten runt Kelčany består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kelčany.
Kostel Narození Panny Marie (Kryry)

Barokní kostel Narození Panny Marie v Kryrech na Lounsku pochází z roku 1722. V současnosti je natolik poničen, že v něm nelze sloužit bohoslužby. Od roku 1958 je nicméně kulturní památkou. O jeho obnovu usiluje Občanské sdružení Dietrich. Historie Kostel stával v Kryrech již ve 14. století – gotický svatostánek zde byl vystavěn pravděpodobně kolem roku 1324. Současný barokní kostel na úpatí Kostelního kopce byl vybudován roku 1722. Byl přestavěn v roce 1780 a znovu v 19. století. Je obklopen zrušeným hřbitovem. Křížová cesta Památkově chráněná je také křížová cesta s pískovcovými oltáříky, pocházející ze druhé poloviny 18. století, která vedla od kostela přes Malou stranu do kopce k místní rozhledně. Její rozvaliny byly zarostlé v lesním porostu, v září 2014 však byla obnovená zastavení znovu vysvěcena. Odkazy Reference Související články Římskokatolická farnost Kryry Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Narození Panny Marie na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve farním kostele Narození Panny Marie, Kostelní ul., Kryry (katalog biskupství litoměřického) Stránky občanského sdružení Dietrich TV-Noe. Zachraňme kostely (11. díl): Kostely sv. Jana Křtitele ve Vroutku a kostel Narození Panny Marie v Kryrech. Videoarchív, 14. 1. 2015.
Ptáčovské rybníky

Ptáčovské rybníky jsou přírodní památka v katastrálním území obce Ptáčov v okrese Třebíč v Česku, které byla vyhlášena 30. července 2014. Předmětem ochrany jsou rybníky (Nový rybník, Židloch, Starý rybník s malou tůní) s bohatými litorálními společenstvy a navazujícími mokřadními biotopy, které představují významné hnízdiště, zimoviště a tahovou zastávku pro ptáky. Dále pak suchomilné trávníky a křoviny na výslunných remízcích. A také vzácné a ohrožené druhy rostlin a živočichů, zejména smil písečný (Helichrysum arenarium), třešeň křovitá (Prunus fruticosa), kuňka ohnivá (Bombina bombina), blatnice skvrnitá (Pelobates fructus), čolek velký (Triturus cristatus), chřástal vodní (Rallus aquaticus), husa velká (Anser anser), rákosník velký (Acrocephalus arundinaceus). Přírodní památka je rozdělena v několik menších ploch, kdy její součástí jsou tři velké rybníky, jedna menší tůň, několik zalesněných ploch, mokřadů či zatravněných kopců. Přírodní památka se nachází v blízkosti obce Ptáčov a poblíž přírodní památky Ptáčovský kopeček. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ptáčovské rybníky na Wikimedia Commons Koupání povoleno, rybáři mají smůlu. Z lomu se stala přírodní památka Informace na stránkách kraje Vysočina Archivováno 5. 3. 2016 na Wayback Machine. Plán péče 2011–2012, PDF
St. Maria auf dem Rasen

Das Servitenkloster mit der Kirche St. Maria auf dem Rasen (Kostel P. Marie Na trávníčku) beziehungsweise St. Maria auf der Säule (Na slupi) ist eine Klosteranlage in der tschechischen Hauptstadt Prag. Sie wurde nach 1360 im Süden der Prager Neustadt an der zentralen Verbindungsstraße an Stelle einer Kapelle aus dem Anfang des 14. Jahrhunderts erbaut. Die Bezeichnung „auf der Säule“ erhielt die Kirche, da sie den seltenen Typus der Einstützenkirchen vertritt. Sie besteht aus einem kleinen Doppelschiff mit fast quadratischem Grundriss und hatte wohl von Beginn an eine Säule in der Mitte. Der einjochige Chor mit 5/8-Schluss ist beinahe genauso lang wie das Schiff. In der Frontachse steht wiederum ein schlanker Turm auf quadratischem Grundriss, dessen beide oberen Geschosse in ein Achteck übergehen. Die heutigen vier Kreuzgewölbefelder wurden erst zwischen 1436 und 1480 eingezogen. 1858–1863 wurde die Kirche restauriert. Nach einer jüngeren Überlieferung soll die Stütze angeblich auf eine heidnische Säule des Gottes Svatovit zurückgehen, die später durch eine christliche Mariensäule ersetzt wurde. Diese Bezeichnung ging wenig später auf die ganze Umgebung bis zum Karlshof über, die noch heute ‚am Slup‘ (Na slupi) genannt wird. Die Klostergebäude wurden nach der Zerstörung im Dreißigjährigen Krieg von 1666 bis 1726 wiederaufgebaut. Schon 1785 wurde das Kloster aufgehoben und in der Mitte des 19. Jahrhunderts durch den heutigen neogotischen Bau ersetzt, der als Forschungsinstitut der Karls-Universität Prag im Campus Albertov/Alberthof dient. Auf derselben Straße befindet sich unweit die Kirche der Schmerzensreichen Mutter Gottes. Weblinks
Église Notre-Dame-des-Neiges de Prague

L'église Notre-Dame-des-Neiges est une église située dans le quartier de Nové Město à Prague. Histoire et description À l'occasion de son couronnement en 1347, l'empereur Charles IV voulait construire dans le nouveau quartier une importante église censée dépasser la cathédrale de Prague. Le nom de l'église fait référence au miracle qui a eu lieu à Rome au IVe siècle, lorsque, selon la légende, la Vierge est apparue au pape dans un rêve et lui a demandé de construire une église où il aurait neigé en août. Dans le projet de Charles IV, l'église devait mesurer plus de 100 mètres de long, mais elle n'a jamais été achevée. Seul a été construit le presbytère, de 34 mètres de haut. Sur le côté nord, une porte avec un fronton du XIVe siècle décorait l'entrée du cimetière du monastère annexé. Dans l'église, prêcha l'évêque hussite téméraire Jan Želivský, qui fut ensuite enterré ici après son exécution en 1422. En raison des guerres hussites, le bâtiment fut abandonné entre les XVIe et XVIIe siècles ; ce n'est qu'en 1603 que les franciscains l'ont restauré, reconstruisant les voûtes du plafond précédemment effondré. Les décors intérieurs sont presque tous baroques, à l’exception des fonts baptismaux en étain datant de 1450 environ. L'autel monumental est orné d'un crucifix et de nombreuses statues de saints. Le 15 février 1611, lors de l'irruption des mercenaires de Passau (de), l'église Notre-Dame-des-Neiges, fut le théâtre de violences au cours desquelles 14 franciscains ont été tués , certains d'entre eux ayant été défenestrés depuis le clocheton, au-dessus du toit de l'église. Les "14 martyrs de Prague (en)" ont été béatifiés en 2012 par le pape Benoît XVI. Notes et références Autres projets Portail de l’architecture chrétienne Portail de Prague Portail de la protection du patrimoine
Chiesa della Vergine della neve

La chiesa della Vergine della neve (in ceco Kostel Panny Marie Sněžné) è una chiesa del quartiere Nové Město di Praga. Il 15 febbraio 1611, mentre le truppe passaviensi si introducevano nella città, il convento e la chiesa furono assaliti da una folla inferocita, armata di spade e bastoni. I quattordici frati francescani, provenienti da diverse parti dell'Europa e guidati da Federico Bachstein, sorpresi nelle loro attività, affrontarono il martirio. Furono beatificati nella cattedrale di Praga il 13 ottobre 2012. Storia e descrizione In occasione della sua incoronazione nel 1347, Carlo IV di Lussemburgo volle costruire nel nuovo quartiere da lui fondato un'importante chiesa che avrebbe dovuto superare in altezza la cattedrale di Praga. Il nome della chiesa è riferito al miracolo avvenuto a Roma nel IV secolo, quando, secondo la leggenda, la Vergine apparve in sogno al papa e gli chiese di edificare una chiesa nel punto in cui avrebbe nevicato in agosto. Nel progetto di Carlo IV, la chiesa doveva essere lunga più di 100 metri, ma non fu mai terminata; ciò che rimane oggi doveva costituire il presbiterio, alto 34 metri. Sul lato nord c'è un portone con un frontone del Trecento che decorava l'entrata al cimitero dell'annesso monastero. Nella chiesa predicò il temerario vescovo hussita Jan Želivský, sepolto poi qui dopo la sua esecuzione del 1422. A causa delle guerre hussite, tra il Cinquecento e il Seicento l'edificio fu abbandonato a se stesso; solo nel 1603 i francescani lo restaurarono, ricostruendo le volte del soffitto crollato precedentemente. Le decorazioni interne sono quasi tutte barocche, tranne un fonte battesimale in peltro del 1450 circa. Il monumentale altare è ornato da un crocefisso e da molte statue di santi. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sulla chiesa della Vergine della neve Collegamenti esterni Sito ufficiale, su pms.ofm.cz. (EN) Chiesa della Vergine della neve, in GCatholic.org. Chiesa della Vergine della neve, su archINFORM.
Maria Sneeuwkerk (Praag)

De Maria Sneeuwkerk (Tsjechisch: Kostel Panny Marie Sněžné) is een kerkgebouw in de Nieuwe Stad van de Tsjechische hoofdstad Praag. De kerk in gotische stijl staat aan het Wenceslausplein. Nog voordat de Koňský trh (Paardenmarkt, tegenwoordig Wenceslausplein) werd aangelegd stond er op de locatie van de huidige kerk een karmelietenklooster. De eerste steen werd door Karel IV in september 1347 gelegd als aandenken aan zijn kroning tot koning een jaar eerder. De naam van dit klooster was het Maria Sneeuwklooster (Klášter Panny Marie Sněžné). In 1379 is waarschijnlijk begonnen aan de bouw van een drieschepige basiliek, die met een geplande lengte van meer dan 100 meter zelfs de Sint-Vituskathedraal overtroffen zou hebben. Tot 1397 werd echter alleen het priesterkoor voltooid. De toren, die aan het begin van de 15e eeuw gereed was gekomen, werd tijdens de Hussitische Oorlogen alweer vernietigd. In diezelfde tijd was de Maria Sneeuwkerk een centrum van de radicale vleugels van de hussieten. Nadat de kerk in de 16e eeuw verviel en de gewelven instortten, bouwden de franciscanen aan het begin van de 17e eeuw een nieuw netgewelf in renaissancestijl.
Kościół Matki Bożej Śnieżnej w Pradze

Kościół Matki Bożej Śnieżnej (czes. Kostel Panny Marie Sněžné) – zabytkowy kościół w Pradze. Budowę rozpoczęto w 1347 roku z polecenia cesarza Karola IV, miał pełnić rolę kościoła koronacyjnego. Rozmiarem miał dorównywać katedrze św. Wita. Prace budowlane przerwały wojny husyckie. Ponownie roboty podjęto w XVII w. przebudowując obiekt w stylu renesansowym. Jest to najwyższa gotycka budowla sakralna w Pradze. Posługują przy nim franciszkanie. We wnętrzu można podziwiać obraz Zwiastowanie Marii (1724) pędzla Wacłava Wawrzyńca Reinera (2006: Praga, Jung Wolfgang, Marco Polo) Przypisy Linki zewnętrzne Strona domowa kościoła
Kostel svatého Karla Boromejského (Varnsdorf)

Kostel svatého Karla Boromejského je jedním z pěti kostelů ve Varnsdorfu. Od roku 1958 je chráněn jako kulturní památka České republiky. Dějiny Jeho základní kámen byl položen 23. května 1904. Stavba podle projektu místního architekta Antona Möllera probíhala velmi rychle: ještě téhož roku dosáhla do výše oken. Pak se postup stavebních prací poněkud zpomalil. Kostel byl vysvěcen 3. září 1911. Jeho hlavní věž nebyla v souvislosti s první světovou válkou dokončena, ve Varnsdorfu a okolí je tak znám jako „kostel bez věže“. Po roce 1945 využívání kostela kleslo a začal chátrat. Roku 1992 zde byl nicméně instalován největší zvon zvonařské dílny rodiny Dytrychovy v České republice, a to 2550 kg těžký zvon sv. Kříže, Barnabáše a Alexeje. Farní budova, která byla postavena až za první republiky, sloužila po druhé světové válce jako mateřská škola. Podél západní hranice pozemku zahrady kostela se nachází křížová cesta. Má 10 sloupků zastavení (I-X) a umělý kamenný pahorek, který spojuje zastavení XI, XII (Kalvárie), XIII a Boží hrob (XIV). Kamenná zastavení jsou od stavitele Franze Egera. Bohoslužby Pravidelné bohoslužby se v kostele nekonají. Odkazy Reference Literatura anonymní Palmeho pokračovatelé. Varnsdorf a jeho historické pamětihodnosti od roku 1850 do 1913 s dodatkem do roku 1922. Překlad Věra Kavanová. Varnsdorf: Kruh přátel muzea Varnsdorf, 2000. 177 s. ISBN 80-238-5679-0. S. 48–51. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Karla Boromejského na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kostele sv. Karla Boromejského, Varnsdorf (katalog biskupství litoměřického) Program NOCI KOSTELŮ – Varnsdorf, kostel sv. Karla Boromejského
Kladské rašeliny

Kladské rašeliny (Glatzener Moor) ist ein Nationales Naturreservat in Tschechien bei Kladská nördlich von Lázně Kynžvart (Bad Königswart) im Kaiserwald (Slavkovský les). 1933 wurden die ein riesiges Wasserreservoir darstellenden Torfmoorflächen – aus dem die Mineralquellen von Mariánské Lázně (Marienbad) gespeist werden – unter Naturschutz gestellt. Das Naturreservat besteht aus den Teilgebieten Lysina (42 ha), Tajga (130 ha) und Paterák (92 ha). Das Naturschutzgebiet besteht aus drei Torfmooren, wovon das kleinste (Lysina) mit 42 ha am bemerkenswertesten ist. Hier gedeihen u. a. Sonnentau, Bergföhre, Moosbeere und Rauschbeere. Auch das Wasser, das die Quellen von Lázně Kynžvart (Bad Königswart) speist, tritt hier als Grundwasser an die Oberfläche. Weblinks