NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Середня промислова школа Тршебич

Середня промислова школа Тршебич — середня школа в Тршебічі. Вона розташована на півночі міста. Його директором до 2021 року був інженер Зденєк Борувка, від 2021 року директоркою школи є Петра Грбачкова. Напрямок школи Школа була створена злиттям трьох шкіл технічного напрямку, тому фокус школи спрямований на сферу технологій. Проте тут також викладаються економічні, екологічні та хімічні предмети. Велика увага приділяється навчанню з використанням комп'ютерів та сучасних технологій. Школа пропонує денну форму навчання, навчання для працевлаштованих (раніше дистанційне навчання) та навчання протягом усього життя. У школі також навчаються за типом гімназії, філія технічного ліцею. Галерея
Střední průmyslová škola a Vyšší odborná škola Brno, Sokolská

Střední průmyslová škola a Vyšší odborná škola Brno, Sokolská, příspěvková organizace (zkráceně SPŠ a VOŠ Brno, Sokolská, p.o.) je nejstarší průmyslovou školou na Moravě. Nabízí kvalitní vzdělávací programy s maturitní zkouškou v technických a umělecko-výtvarných oborech: Strojírenství, Technické lyceum, Ekonomika a podnikání a Výtvarné zpracování kovů a drahých kamenů. Možnost pomaturitního studia na Vyšší odborné škole, která vhodně připraví na studium VŠ především technického směru nebo umožní lepší uplatnění v managementu velkých strojírenských firem. Historie První střední škola se zaměřením na průmysl byla založena v Brně už v roce 1885. V roce 1952 došlo k rozdělení školy na strojírenskou a elektrotechnickou část, čímž vznikla Střední průmyslová škola elektrotechnická Brno. Známí absolventi Eduard Hrubeš, konferenciér, moderátor, hudebník, scenárista a režisér Josef Dobeš, psycholog a politik Vladimír Menšík, herec Lubomír Kostelka, herec Woody Vasulka, intermediální umělec Zajímavosti V letech 1943–1947 zde studoval Vladimír Menšík Za dob okupace vedl školu pověřený správce ing. Jan Bujniak. Za jeho kolaborantskou činnost byl po válce v červnu 1945 v Brně popraven. Jak vzpomínal učitelský sbor, "každou poradu zahajoval povelem 'Pozor - Vůdci zdar' ... při čemž ostře zíral do sboru, kdo jak činí." Reference Externí odkazy Oficiální web školy
Střední průmyslová škola elektrotechnická Brno

Střední průmyslová škola elektrotechnická Brno (zkr. SPŠE Brno) byla střední škola s elektrotechnickými obory v Brně. Školu zřizoval Jihomoravský kraj a sídlila v blízkosti centra města na Kounicově ulici 16 (bývalá Leninova ulice). Rozhodnutím zastupitelstva kraje bylo schváleno institucionální sloučení školy s tehdejší Střední školou informačních technologií a sociální péče, Brno, Purkyňova 97 (SŠITaSP) k 1. červenci 2012. Historie První střední škola se zaměřením na průmysl tohoto charakteru byla založena v Brně už v roce 1885 (původně na ulici Lichtenauerova - až do r. 1919 dle jména královského rychtáře (*1582- †1664) v Brně, pak ulice Sokolská, opět v r. 1939 - 1945 Lichtenauerova a od r. 1946 dodnes ulice Sokolská). Od roku 1917 pod tuto průmyslovou školu spadala i Vyšší škola elektrotechnická, na kterou později nově založená SPŠE navázala. V roce 1952 došlo k rozdělení školy na strojírenskou (Sokolská) a elektrotechnickou školu, která se přestěhovala do budovy v Kounicově ulici č. 16 (bývala Leninka). Dnes na elektrotechnické obory s maturitou i výučním listem navazuje nastoupivší organizace Střední průmyslová škola Brno, na ulici Purkyňova. V budově bývalé SPŠE - ul. Kounicová, v současnosti sídlí Vyšší odborná škola zdravotnická Brno. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Střední průmyslová škola elektrotechnická Brno na Wikimedia Commons Oficiální web Střední průmyslové školy elektrotechnické a informačních technologií Brno, nástupnické organizace původní SPŠE Brno
Střední průmyslová škola elektrotechnická a vyšší odborná škola Pardubice

Střední průmyslová škola elektrotechnická a Vyšší odborná škola Pardubice je škola v Pardubicích. Byla založena v roce 1951. Od roku 2021 škola otevřela pět maturitních elektrotechnických oborů, dva maturitní obory zaměřené na informačních technologie, dva elektrotechnické učební obory, jeden nástavbový obory a dva studijní obory na Vyšší odborné škole. Vybavení školy Kromě standardních učeben má škola i učebny specializované. Jsou to laboratoře fyziky, elektronického měření, číslicové techniky, výpočetní (informační) technologie a pro praxi. Studijní obory Střední průmyslová škola elektrotechnická a Vyšší odborná škola Pardubice nabízí široké spektrum studijních oborů zaměřených na elektrotechniku, informační technologie a další technické disciplíny. Výuka kombinuje teoretické znalosti s praktickými dovednostmi a umožňuje studentům uplatnit se v průmyslových podnicích, IT firmách nebo pokračovat ve studiu na vysokých školách.[zdroj?] Maturitní čtyřleté obory (střední škola) Elektrotechnika – Řídicí systémy – zaměřená na řízení elektrických zařízení a automatizovaných systémů. Elektrotechnika – IT systémy – propojení elektrotechniky a informačních technologií. Elektrotechnika – Průmyslová automatizace – automatizace výrobních procesů a průmyslových zařízení. Telekomunikace – Internet věcí – technologie propojení zařízení a systémů v síti IoT. Informační technologie – Vývoj aplikací – programování, vývoj softwaru a mobilních aplikací. Informační technologie – Počítačová grafika – IT s důrazem na grafiku, multimédia a vizuální design. Mechanik elektrotechnik – kombinace technických znalostí a praktických dovedností v elektrotechnice. Učební obory (tříleté, s výučním listem) Elektrikář – zaměřen na instalace a servis elektrických zařízení. Elektromechanik pro zařízení a přístroje – montáž a údržba elektrických přístrojů a zařízení. Maturitní nástavba (dvouleté) Provozní elektrotechnika – nadstavbové studium po výučním oboru nebo jiné maturitě, zaměřené na pokročilé elektrotechnické a technické znalosti. Vyšší odborná škola (tříleté) Výpočetní technika – komplexní vzdělání v oblasti IT a moderních výpočetních systémů, zakončené titulem diplomovaný specialista (DiS). Sociální práce'– obor kombinující technické znalosti s dovednostmi v sociální oblasti, zakončený titulem DiS. Studium na škole je charakteristické propojením teorie s praxí a připravuje studenty na zaměstnání v technickém a IT sektoru nebo na další vzdělávání na vysokých školách, například na České vysoké učení technické v Praze či Vysoké učení technické v Brně.[zdroj?] Reference
Каменоделно училище в Хоржице

Каменоделното училище в Хоржице, Чехия е най-старото каменоделно училище в Европа. На 15 март 1883 г. Общинският съвет в гр. Хоржице представя искане до Министерството на висшето обучение и култура във Виена да бъде създадено училището поради наличието на огромни количества пясъчници, намиращи се в планината до града. Министерството уважава искането и разпорежда създаването на Имперски колеж по обработка на камъка в Хоржице през 1884 г. Училището е школа с високо ниво, която обучава и възпитава редица професионалисти в обработката на камъка, като повлиява и развитието на скулптурата в Чехия. Сред възпитаниците на училището са Рудолф Браун - първият директор на Професионалната гимназия по каменообработване в с. Кунино, България, и учителят специалист Йозеф Шквара. Външни препратки Сайт на каменоделното училище в Хоржице Архив на оригинала от 2012-06-16 в Wayback Machine.
Střední umělecká škola v Ostravě

Střední umělecká škola v Ostravě (zkratkou SUŠ Ostrava) vznikla v roce 1990 jako první výtvarně zaměřená škola v moravskoslezském regionu. Počáteční sídlo měla v ulici Karla Pokorného v Ostravě Porubě, kde sídlila až do roku 1999, kdy se přestěhovala do dnešních prostor v ulici Poděbradova 33 v Moravské Ostravě. Budova, kde sídlí, pochází z roku 1898 a patří k nejstarším školním budovám ve městě (od roku 1993 je kulturní památkou). Na škole v současné době (2018) je vyučováno 5 oborů: Průmyslový design, Grafický design, Užitá fotografie a média, Výtvarné zpracování keramiky a porcelánu a Užitá malba. Průmyslový design se dělí na 2 zaměření (tedy Školní vzdělávací programy, ŠVP), na Design obalů a Design výrobků. Grafický design se dělí na 3 zaměření (ŠVP): Klasická počítačová grafika, Kresba a ilustrace, Grafika a animace. Současně je škola známá pro své úspěchy v různých národních i mezinárodních soutěžích.[zdroj?] Reference Externí odkazy Stránky školy
Střelecký Island

Střelecký Island (Czech: Střelecký ostrov — meaning Archer's Island) is an island in the Vltava in Prague, Czech Republic. It is accessible from Legion Bridge. History The island was only accessible by ferry until 1841, when the Most císaře Františka I. bridge was connected. The first slet of the Sokol movement was held here in 1882. In 1901 Legion Bridge replaced Most císaře Františka I as the island's connection to the rest of the city. References External links Media related to Střelecký ostrov (Prague) at Wikimedia Commons
Střemošická stráň

Střemošická stráň je přírodní rezervace východně od města Luže v okrese Chrudim v Pardubickém kraji. Spravuje ji Krajský úřad Pardubického kraje. Předmětem ochrany je zachování přirozených lesních a lesostepních společenstev na opukových stráních s dubohabrovým porostem a přilehlými lemy bohatými výskytem chráněných a ohrožených druhů rostlin vstavač májový (Dactylorhiza majalis), vstavač nachový (Orchis purpurea), střevíčník pantoflíček (Cypripedium calceolus), prvosenka jarní (Primula veris), medovník meduňkolistý (Melittis melissophyllum), okrotice bílá (Cephalanthera damasonium), orlíček planý (Aquilegia vulgaris) aj.. Tato společenstva dále doplňují stepní druhy hmyzu a drobného ptactva. Během vertebratologického výzkumu v průběhu let 1992 a 1993, který čítal 21 exkurzí na území rezervace, byl zaznamenán výskyt tří druhů obojživelníků, tří druhů plazů, 84 druhů ptáků (u 55 z nich se předpokládá hnízdění) a 17 druhů savců. Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Ústí nad Orlicí Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Střemošická stráň na Wikimedia Commons
Stříbrné jezírko

Stříbrné jezírko je přírodní památka poblíž vsi Jestřabí, jedné z místních částí města Fulnek v okrese Nový Jičín. Jezírko, obklopené lesem, se nachází v lokalitě zvané Pohořské vrchy, zhruba jeden a čtvrt kilometru jihozápadně od Jestřabí. Chráněné území je v péči Krajského úřadu Moravskoslezského kraje. Předmět ochrany Důvodem ochrany je zaplavený galenitový důl, významný biotop vodních živočichů a obojživelníků. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Nový Jičín Lípy u hřbitova v Jestřabí – památné stromy při cestě z Jestřebí k jezírku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Stříbrné jezírko na Wikimedia Commons
Stříbrník (přírodní památka, okres Liberec)

Stříbrník je přírodní památka v katastrálním území Žibřidice západně od obce Křižany v okrese Liberec v Libereckém kraji. Nalézá se na vrcholu čedičového vrchu Stříbrník (510 m n. m.). Chráněné území je ve správě Krajského úřadu Libereckého kraje. Předmět ochrany Důvodem ochrany je zachování vypreparovaného vrcholu čedičové kupy, tvořeného zbytkem sopouchu se třemi morfologicky výraznými, samostatně vzniklými a vůči sobě paralelně posunutými vrcholy. Kromě ukázky složité tektonické stavby čedičového tělesa, projevující se mj. klasicky vyvinutou sloupcovou odlučností, jsou předmětem ochrany i doprovodné fenomény třetihorního vulkanismu – tufové aglomerace a kontaktní metamorfózy pískovců a slínovců. Geologie a mineralogie Těleso je tvořeno slabě olivinickým, nefelinickým bazanitem. V podloží se nacházejí svrchnokřídové pískovce české křídové tabule. Pozoruhodný geologický útvar, který je tvořen spojením neovulkanických sopouchů s několika navzájem posunutými částmi žilného tělesa, vznikl v důsledku tektonického porušení těchto pískovců. Hornina místy obsahuje až 3 cm velké vyrostlice agregátů rhönitu, které vznikly přeměnou krystalů amfibolu. Dostupnost Podél východního úpatí Stříbrníku prochází z Žibřidic do Útěchovic zeleně značená turistická cesta, z níž od rozcestí Pod Stříbrníkem vede odbočka k vrcholu. Po stejné cestě kolem vrchu Stříbrník vede též cyklostezka č. 3046. Ze zpřístupněné vrcholové skalky je kruhový rozhled na Ralsko a Ještěd a větší část Lužických hor. Území není příliš zatíženo turistickým ruchem, v rámci volnočasových aktivit přichází v úvahu jeho využití v rámci geocachingu, v žádném případě ale ne pro horolezeckou činnost. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Liberec Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Stříbrník na Wikimedia Commons
Stříbrný roh

Stříbrný roh je vrchol a přírodní památka jihovýchodně od obce Těchlovice v okrese Děčín. Oblast spravuje AOPK ČR Správa CHKO České středohoří. Předmět ochrany Důvodem ochrany je uchování staré přirozené bučiny na čedičovém vrcholu. Vrchol Stříbrného rohu o nadmořské výšce 517 metrů geomorfologicky spadá do celku České středohoří, podcelku Verneřické středohoří, okrsku Bukovohorské středohoří a podokrsku Mukařovská hornatina. Geologie Důležitou součástí chráněného území je jeho geologická charakteristika. Hřeben, který vybíhá severozápadním směrem z masivu Bukové hory do labského údolí, je tvořen úlomkovitými vulkanickými horninami, ležícími na křídových pískovcích. Tyto horniny jsou proniknuty několika dalšími sopečnými tělesy. Vlastní vrchol je složený z olivinického bazaltu. Na úbočích se vyskytují mrazové sruby. Přístup Na vrchol ani k chráněnému území nevedou žádné lesní cesty nebo turisticky značené trasy. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Stříbrný roh na Wikimedia Commons Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Děčín Seznam památných stromů v okrese Děčín
Subakova koželužna

Subakova koželužna byly koželužské dílny a továrny na výrobu kůží rodiny Subaků. Nachází se na východním konci třebíčské židovské čtvrti a místní části Zámostí. V Třebíči se výrobě kůží věnovalo mnoho židů již od roku 1649, v 19. století však bylo koželužnictví ovládnuto rodinou Subaků v čele s J. H. Subakem. Od roku 1871 směla firma nést císařský znak, dalším rokem zde začal pracovat parní stroj a v roce 1878 se firma zúčastnila Světové výstavy v Paříži. V roce 2022 se v domě přímo sousedícím s bývalou koželužnou zřítily stropy. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Subakova koželužna na Wikimedia Commons Subakova koželužna na trebic.cz[nedostupný zdroj] Reference
Suchardova vila s ateliérem

Suchardova vila v Praze, původně vila s ateliérem vznikla v letech 1904–1907 a nachází se ve Slavíčkově ulici č. 6, čp. 248, v Praze 6 – Bubenči. Stavbu na rohovém pozemku nynějších ulic Slavíčkova a Suchardova navrhl pro sochaře Stanislava Suchardu a jeho čtyřčlennou rodinu architekt Jan Kotěra. Vila se zahradou a ateliérem je zapsána v seznamu kulturních památek ČR a chráněna jako nemovitá památka. Historie V roce 1901 vyhrál Stanislav Sucharda s architektem Aloisem Dryákem soutěž na vytvoření pomníku Františka Palackého v Praze. Pro realizaci této zakázky potřeboval vhodné prostory a pro svoji rodinu se dvěma dětmi rodinné bydlení; jeho první vila postavená nedaleko v letech 1895–1896 už nestačila. Požádal proto svého přítele architekta Jana Kotěru o návrh nové vily s dostatečně velkým ateliérem. Výstavba probíhala v letech 1904–1907. Charakter a popis stavby Architekt navrhl dvě budovy. Rodinnou vilu v raně secesním stylu, inspirovaném lidovou architekturou, s bohatě zdobeným průčelím a mansardovou střechou s hrázděnými štíty a budovu ateliéru na obdélném půdorysu, která byla úzkým „krčkem“ připojena k budově vily. Spojovací krček byl osvětlen prosklenou střechou, kterou zdobila socha stojícího rytíře. Tento prostor využíval Stanislav Sucharda jako knihovnu. V letech 1926–1928 byl ateliér od vily oddělen a přestavěn na obytný dům (čp. 628). Spolu s přestavbou ateliéru došlo i k zahradním úpravám, při kterých zanikl dřevěný kuželník na konci zahrady. Ústředním prvkem interiéru vily se stala schodišťová hala. V přízemí se nacházely reprezentační prostory, hala osvětlená barevnými okenními výplněmi a stylová jídelna se vstupem na verandu. V hale byl umístěn, na přání architekta, reliéf Stanislava Suchardy Praha a Vltava. Patro bylo vyhrazeno ložnicím a hostinskému pokoji. V suterénu domu byl byt pro domovníka a sádrovna. Vila se stala místem setkávání Suchardových přátel ze spolku Mánes, mezi které patřili malíř Antonín Slavíček nebo sochař Josef Mařatka. Současnost Od roku 2008 ve vile působí Muzeum Stanislava Suchardy, které vzniklo z iniciativy sochařových vnuků. Galerie Odkazy Reference Literatura VEVERKA, Přemysl a kol. Slavné pražské vily. Praha: Foibos, 2004. 188 s. ISBN 80-7037-128-5. S. 33–36. Související články Jan Kotěra Stanislav Sucharda Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Suchardova vila na Wikimedia Commons (česky) Suchardova vila na stránkách slavnevily.cz
Suchá Dora

Suchá Dora je přírodní rezervace poblíž obce Jakubčovice nad Odrou v okrese Nový Jičín. Oblast spravuje Agentura ochrany přírody a krajiny ČR. Důvodem ochrany je zbývající přirozený porost typický pro Oderské vrchy se skalními výchozy a výskytem zvláště chráněných druhů živočichů. Mykoflóra V oblasti byl v letech 2009–2010 proveden mykologický průzkum. Z druhů Červeného seznamu hub (makromycetů) České republiky se v rezervaci vyskytují hlíva hnízdovitá (Phyllotopsis nidulans), korálovec ježatý (Hericium erinaceus), lošákovec ďubkatý (Hydnellum scrobiculatum) a pórnovitka sněhobílá (Trechispora mollusca). Z dalších zajímavých nebo indikačně významných druhů například houžovec kalichovitý (Lentinellus flabelliformis), hřib modračka (Cyanoboletus pulverulentus), choroš smolonohý (Polyporus badius), korálovec bukový (Hericium coralloides), slizečka porcelánová (Oudemansiella mucida), stroček trubkovitý (Craterellus cornucopioides), šiškovec černý (Strobilomyces strobilaceus), šťavnatka rezavožlutá (Hygrophorus melizeus) a vějířovec obrovský (Meripilus giganteus). Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Nový Jičín Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Suchá Dora na Wikimedia Commons
Suché kopce

Suché kopce jsou přírodní památka poblíž obce Vojnův Městec v okrese Žďár nad Sázavou v nadmořské výšce 646–678 metrů. Oblast spravuje AOPK ČR, RP Správa CHKO Žďárské vrchy. Důvodem ochrany jsou vlhké louky přecházející ve vřesoviště s řadou významných druhů. Galerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Žďár nad Sázavou Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Suché kopce na Wikimedia Commons
Sutice (přírodní památka)

Sutice je přírodní památka mezi Starým Plzencem a Tymákovem v okrese Plzeň-město. Chráněné území spravuje Krajský úřad Plzeňského kraje. Předmět ochrany Důvodem ochrany je paleontologicky bohatý profil spodních poloh dobrotivského souvrství, naleziště trilobitů. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Plzeň-město Černá stráň (přírodní památka, okres Plzeň-město) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Sutice na Wikimedia Commons
Svatba (rybník)

Svatba je rybník, který se nachází v okrese Ústí nad Orlicí, asi 1 km západně od osady Prochody, poblíž hájovny v Prochodech, Prochody jsou dnes částí obce Újezd u Chocně. Rozloha vodní hladiny je v současnosti asi 7,6 ha, kolem se rozkládají poměrně rozsáhlé mokřady a mokřadní louky. Rostliny Rybník je dnes značně eutrofizovaný, možná s výskytem nějakých běžnějších vodních rostlin. Při jeho občasném vypuštění se zde vytváří obnažené dno, s výskytem ostřice šáchorovité (Carex bohemica), rukev bahenní (Rorippa palustis), šťovík přímořský (Rumex maritimus) aj. V okolí se nacházejí rákosiny, dominuje zde rákos obecný (Phragmites australis), zblochan vodní (Glyceria maxima), v jednom místě se nachází menší porost skřípince jezerního (Schoenoplectus lacustris). Roste zde větší množštví druhuů ostřic, např. ostřice odchylná (Carex appropiquata), ostřice Hartmanova (Carex hartmanii), ostřice štíhlá (Carex acuta), ostřice zobánkatá (Carex rostrata), ostřice měchýřkatá (Carex vesicaria), ostřice pobřežní (Carex riparia), ostřice ostrá (Carex acutiformis) a další. Z dalších rostlin zde roste např. žluťucha lesklá (Thalictrum lucidum). V posledních letech zde však na rostlinná společenstva nepříznivě působí rybářské hospodaření a s ním spojená eutrofizace, jedná se o chovný rybník. Eutrofizovaná voda způsobuje masivní šíření rákosu obecného na úkor jiných, konkurenčně slabších, rostlinných společenstev. Živočichové Rybník je stanovištěm mnoha druhů vodních ptáků např. kachna divoká, polák velký, často sem zalétá čáp černý či volavka popelavá. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Svatba na Wikimedia Commons
Svaté Pole (přírodní památka)

Svaté Pole je přírodní památka jihovýchodně od obce Horažďovice v okrese Klatovy. Leží k katastrálním území Svaté Pole u Horažďovic. Oblast spravuje Agentura ochrany přírody a krajiny ČR. Důvodem ochrany je zachování mezofytních luk s výskytem početné populace vstavače kukačky (Orchis morio). Z dalších rostlinných druhů se na lokalitě vyskytuje vzácný ovsíček obecný (Aira caryophyllea), šalvěj luční (Salvia pratensis), vratička měsíční (Botrychium lunaria), vítod chocholatý (Polygala comosa), tolice nejmenší (Medicago minima), světlík tuhý (Euphrasia stricta), tařice kališní (Alyssum alyssoides), lnička drobnoplodá (Camelina microcarpa), rožec pětimužný (Cerastium semidecandrum), rožec lepkavý (Cerastium glutinosum), pomněnka různobarvá (Myosotis discolor), kokrhel menší (Rhinanthus minor), úročník bolhoj (Anthyllis vulneraria), pryšec obecný (Euphorbia esula), rozrazil jarní (Veronica verna), pryskyřník hlíznatý (Ranunculus bulbosus), smělek jehlancovitý (Koeleria pyramidata) a další. Historie Přírodní památka byla vyhlášena Krajským úřadem Plzeňského kraje nařízením číslo 2/2007 3. dubna 2007 s datem účinnosti od 25. května 2007. V témže roce 11. června byl taktéž schválen plán péče o přírodní památku mezi lety 2007 až 2016. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Klatovy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Svaté Pole na Wikimedia Commons
Svatý Bernard (přírodní památka)

Svatý Bernard je přírodní památka poblíž obce Chudenín v okrese Klatovy. Oblast spravuje Agentura ochrany přírody a krajiny ČR. Důvodem ochrany jsou skalní výchozy amfibolického gabroneritu, typová lokalita kdyňského masívu. Na místě se nalézá uskupení kamenů a skalek, které připomíná svatyni se dvěma menhiry uprostřed. V minulosti byly do těchto kamenů vsazeny tabule na památku padlých ve světových válkách, obnovené cedule jsou na kamenech znovu umístěny. Několik desítek metrů od přírodní památky stojí Medvědí kaple svatého Bernarda. Ta pochází z konce 18. století. V roce 1719 měl být v těchto místech napaden Georg Kohlbeck z Liščí medvědem. Po nelehkém boji medvěda usmrtil a z vděčnosti dal na místě postavit kapli. Kaple byla po roce 1948 ponechána svému osudu a obnovena v roce 1991. Tehdy byly u kaple rovněž upraveny tři kříže. Galerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Klatovy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Svatý Bernard na Wikimedia Commons