NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Blatná hráz

Blatná hráz je přírodní rezervace poblíž obce Cidlina v okrese Třebíč v nadmořské výšce 576–614 metrů. Oblast spravuje Krajský úřad Kraje Vysočina. Důvodem ochrany je údolní niva kolem přirozeně meandrujícího Šebkovického potoka se zbytky potočních olšin uprostřed monokultur smrku. Jedno z posledních nalezišť bledule jarní na okrese Třebíč. Popis a historie Celé území bylo součástí komplexu lesů, západní část však byla zřejmě využívána jako louka k zemědělským účelům, louka je však silně podmáčená a tak od zemědělského užití bylo časem zřejmě upuštěno a louka zarostla nálety olše. Území je v podobě úzkého pruhu v nivě Šebkovického potoka. V roce 1998 byl připraven plán péče a v roce 2002 bylo území vyhlášeno. Již od pozorování v osmdesátých letech bylo objeveno, že nálety smrku poškozují populaci bledule, smrky postupně zastiňovaly plochy s bledulemi. V devadesátých letech se v západní části území objevily oplocenky, které území chránily před přerýváním divokými prasaty, které tak ohrožovali populaci bledule jarní, v roce 1999 a 2001 byly postupně vyřezávány nálety smrku. Oplocenky byly po přibližně 10 letech odstraněny, neboť v nich nebylo možné spásat keře a ty se časem rozrostly a oplocenky ani neprospěly rozrývání území. Později z důvodu kůrovcové kalamity téměř zmizely smrky a to i po okrajích území a tak téměř neexistuje terénní vymezení. Flóra Téměř po celém území se objevuje hojně bledule jarní, ta je i hlavním předmětem ochrany, spolu s údolní nivou. V prostoru rezervace se objevují typicky vyvinutý fytocenózy přípotočních olšin s občasnými jedinci smrku. V podrostu se objevuje kapradina rozložená (Dryopteris dilatata), řeřišnice hořká (Cardamine amara) a pryskyřník plazivý (Ranunculus repens) v bahnitých plochách, ostřice řídkoklasá (Carex remota) a ostřice prodloužená (Carex elongata), mokrýš střídavolistý (Chrysosplenium alternifolium), devětsil bílý (Petasites albus), škarda bahenní (Crepis paludosa) nebo vrbina obecná (Lysimachia vulgaris). Občasně se v podrostu objevují i sasanka hajní (Anemonoides nemorosa), prvosenka jarní (Primula veris), kozlík dvoudomý (Valeriana dioica), kozlík výběžkatý (Valeriana excelsa), zběhovec plazivý (Ajuga reptans), pitulník horský (Galeobdolon montanum), děhel lesní (Angelica sylvestris), krabilice chlupatá (Chaerophyllum hirsutum) nebo ptačinec hajní (Stellaria nemorum). Objevují se i keře krušiny olšové (Frangula alnus) nebo kaliny obecné (Viburnum opulus). Fauna Do konce roku 2024 nebyl znám žádný průzkum fauny, ale v roce 2020 při sestavování plánu péče byly pozorovány druhy ptáků, jako např. strakapoud prostřední (Dendrocopos medius), brhlík lesní (Sitta europaea), holub doupňák (Columba oenas) a krkavec velký (Corvus corax). Geologie Geomorfologicky spadá Blatná hráz pod Brtnickou vrchovinu, v podloží se nachází prekambircké metamorfované horniny, primárně pararuly s pruhy kvarcitů. Úpatí kopce Maková je překryto hlinitokamenitými sedimenty. Niva potoka je tvořena fluviálními písčitohlinitými sedimenty. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Třebíč Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Blatná hráz na Wikimedia Commons
Blatný rybník

Blatný rybník je vodní nádrž v katastru obce Bedřichov (okres Jablonec nad Nisou), postavená na Blatném potoce necelý kilometr proti proudu nad jeho vyústěním do vodní nádrže Josefův Důl. Až do roku 1897 byla tato nádrž jedinou v Jizerských horách. Historie Původně byly vybudovány rybníky dva. Dolní rybník dnes již není možné spatřit, protože pozůstatky, které zůstaly po jeho vypuštění, se nachází pod dnešní Josefodolskou přehradou. Horní rybník byl vybudován v roce 1780 pro potřeby tehdejší panské pily. Tato pila byla později také pronajímána i soukromým osobám a fungovala až do roku 1920, kdy byla její činnost zastavena. Od tohoto roku spád vody vytékající z Blatného rybníka byl používán pouze pro výrobu elektřiny pro nedalekou myslivnu na Nové Louce. Okolí rybníka V oklolí rybníka se nachází řada turistických značených tras, po kterých se běhá mimo jiné tradiční dálkový závod na běžkách Jizerská padesátka, kdy závodníci přijíždějí k Blatnému rybníku ze směru od Nové Louky a pokračují dále na Kristiánov. Kromě zmíněných dvou směrů se ještě můžete odsud vydat rovnou do Bedřichova v Jizerských horách a nebo k Josefodolské přehradě. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Blatný rybník na Wikimedia Commons
Hans-Heiling-Felsen

Der Hans-Heiling-Felsen (tschechisch: Svatošské skály) ist ein sagenumwobenes Naturdenkmal an der Eger bei Hory und Doubí (Aich) westlich von Karlsbad. Lage Zwischen Loket (Elbogen) und Karlsbad fließt die Eger durch das tief eingeschnittene Hans-Heiling-Tal. Mehrere meist durch Gebüsch und Hochwald verborgene Felsgruppen aus Granit hat der Fluss auf seinem gewundenen Weg im Laufe der Jahrtausende freigelegt. Die bekannteste Felsformation ist der Hans-Heiling-Felsen am nördlichen Flussufer kurz vor Aich. Diese Felsen wurden bereits im ausgehenden 18. Jahrhundert zu einem beliebten Ausflugsziel für die Gäste von Karlsbad. Noch vor 1845 entstand auf dem gegenüberliegenden Flussufer eine Gaststätte, die heute den Namen „restaurace Jan Svatoš“ trägt. Von hier aus waren früher Bootsfahrten hinüber zur Felsgruppe möglich. Heute sind die beiden Flussufer durch eine hölzerne Hängebrücke verbunden, die Teil des Wander- und Radweges zwischen Loket und Karlovy Vary ist. 1933 wurden das Felsmassiv und dessen nähere Umgebung (insgesamt 1,95 ha) unter Naturschutz gestellt. Seit 1978 gibt es einen 12 km langen Naturlehrpfad, der von Aich zum Hans-Heiling-Felsen führt und mit zwölf Informationstafeln versehen ist. Sage und Rezeption Mit dem Hans-Heiling-Felsen ist die Sage von Hans Heiling (tschechisch: Jan Svatoš) und dem versteinerten Hochzeitszug verbunden, die Christian Heinrich Spieß zu seinem 1798/99 erschienenen vierbändigen Ritterroman (mit eingestreuten Theaterdialogen) Hans Heiling, vierter und letzter Regent der Erde-, Luft-, Feuer- und Wassergeister. Ein Volksmärchen des zehnten Jahrhunderts verarbeitete. Theodor Körner referierte Hans Heilings Felsen. Eine Böhmische Volkssage im Rahmen seiner Erinnerungen an Karlsbad 1811, in die er auch sein in elegischen Distichen verfasstes Gedicht Hans Heilings Felsen einflocht; kurz darauf veröffentlichten die Brüder Grimm Körners Stoff in verknappter Form in ihren Deutschen Sagen. Heinrich Marschner weilte 1823 zur Kur in Karlsbad und verarbeitete die Sage zu seiner 1833 uraufgeführten romantischen Oper Hans Heiling. 1845 rückte Ida Frick die betrogene Braut und damit den emanzipatorischen Aspekt der Sage in den Mittelpunkt: 1854 erschien Johann Nepomuk Vogls Ballade Hans Heilings Felsen. Von einem gewissen Eduard Dietrich (1860–1947) findet sich online ein Gedicht, das den Stoff als Satire behandelt. Siehe auch Liste der Naturschutzgebiete in Tschechien Weblinks Hans-Heiling-Felsen (Svatošské skály) auf „Living Land – Offizieller Reiseführer durch die Region Karlovy Vary“ Anton Gnirs: Naturdenkmale. In: Der politische Bezirk Elbogen. Deutsche Gesellschaft der Wissenschaften und Künste, Prag 1927 (= Reihe Topographie der historischen und Kunst-Denkmale im Böhmen von der Urzeit bis zur Mitte des XIX. Jahrhunderts, Band 43), S. 177 f. Theodor Körner: Hans Heilings Felsen. Eine böhmische Volkssage. 1811 (Volltext im Projekt Gutenberg-DE) Einzelnachweise
Rochers de Svatoš

Les rochers de Svatoš (en tchèque : Svatošské skály) constituent une formation rocheuse et un monument naturel remarquable de la République tchèque, dans le district de Karlovy Vary, en Bohême. Ils sont situés sur la rive gauche de l'Ohře entre Loket et Karlovy Vary, mais sur le territoire de la commune d'Hory. Associés à une légende qui les présente comme une procession de mariage pétrifiée par une fée, ces blocs de granite verticaux forment depuis plusieurs siècles une attraction appréciée par les curistes de la région en excursion et ont à ce titre reçu la visite de Johann Wolfgang von Goethe ou Sigmund Freud, notamment. Le 31 janvier 1933, le massif rocheux et ses abords immédiats (1,95 ha au total) sont protégés et reconnus comme un « monument naturel national », le monument naturel national Jan Svatoš. Depuis 1978, un sentier de découverte de la nature relie Doubí aux rochers de Svatoš, long de 12 km et doté de 12 panneaux d'information. Liens externes Ressources relatives à la géographie : Common Database on Designated Areas World Database on Protected Areas (cs) NPP Jan Svatoš (Svatošské skály) Portail de la géologie Portail de la conservation de la nature Portail de la Tchéquie
Borová Lada (přírodní památka)

Borová Lada je bývalá přírodní památka ev. č. 933 poblíž obce Borová Lada v okrese Prachatice. Oblast je součástí Národního parku Šumava, jehož je I. zónou. Důvodem ochrany je ekosystém údolního rašeliniště Chalupská slať se všemi jeho součástmi, zejména s jeho vodním režimem, rostlinnými a živočišnými společenstvy a druhy rostlin a živočichů. Historie Přírodní památka byla vyhlášena 1. listopadu 1985 vyhláškou okresního národního výbor v Prachaticích s datem platnosti od 1. listopadu 1985. Následně byla 21. prosince 1989 přehlášena výnosem 14.505/89-SOP Ministerstvem kultury ČSR s datem účinnosti od 28. prosince 1989. S účinností ode dne 15. ledna 2017 byla přírodní památka ministerstvem životního prostředí zrušena. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Prachatice Chalupská slať Chalupské jezírko Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Borová Lada na Wikimedia Commons
Mutenská obora

Mutenská obora je přírodní rezervace v katastrálním území Mutná u Cizkrajova v okrese Jindřichův Hradec. Oblast spravuje Agentura ochrany přírody a krajiny ČR. Důvodem ochrany je zachování a postupně zapojení a obnova zbytků přirozených a přírodě blízkých smíšených a listnatých porostů charakteru lipových doubrav s bohatou květenou na mezní západní hranici jejich výskytu směrem od Podyjí do Českomoravské vrchoviny. Celý komplex porostů má nezastupitelný význam pro zachování dalších skupin organismů vázaných na tyto porosty (ptáci, hmyz, houby, aj.). Odkazy Reference Literatura ALBRECHT, Josef, a kol. Českobudějovicko. Redakce Peter Mackovčin, Josef Albrecht. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. (Chráněná území České republiky; sv. VIII. Českobudějovicko). ISBN 80-86064-65-4. S. 246. Související články Seznam chráněných území v okrese Jindřichův Hradec Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mutenská obora na Wikimedia Commons
Matenský rybník

Matenský rybník je přírodní památka poblíž obce Ratiboř v okrese Jindřichův Hradec. Oblast spravuje Agentura ochrany přírody a krajiny ČR. Důvodem ochrany jsou mokřadní biotopy se vzácnou faunou a flórou. Prostor památky zahrnuje i horní část stejnojmenného rybníka. Odkazy Reference Literatura ALBRECHT, Josef, a kol. Českobudějovicko. Redakce Peter Mackovčin, Josef Albrecht. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. (Chráněná území České republiky; sv. VIII. Českobudějovicko). ISBN 80-86064-65-4. S. 245. Související články Seznam chráněných území v okrese Jindřichův Hradec Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Matenský rybník na Wikimedia Commons
Mastnice

Mastnice je malý vodní tok a přírodní památka poblíž obce Hracholusky v okrese Prachatice. Chráněné území se rozkládá zhruba 1¼ km jižně od vesnice Žitná, místní části Hracholusk. Flóra Důvodem ochrany jsou mokré louky ve střední části údolí potoka Mastnice, na kterých hojně roste silně ohrožený druh chráněné rostliny bledule jarní (Leucojum vernum), dále pak střemcha obecná (Prunus padus), brslen evropský (Euonymus europaeus), lýkovec jedovatý (Daphne mezereum), křivatec žlutý (Gagea lutea), prvosenka vyšší (Primula elatior), lilie zlatohlávek (Lilium martagon), devětsil bílý (Petasites albus) nebo pérovník pštrosí (Matteuccia struthiopteris). Fauna Z motýlů se zde vyskytuje například batolec duhový (Apatura iris) a batovec červený, ze zástupců krátkokřídlých bahnomilka a kalužnatka. Galerie Odkazy Reference Literatura ALBRECHT, Josef, a kol. Českobudějovicko. Redakce Peter Mackovčin, Josef Albrecht. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. (Chráněná území České republiky; sv. VIII. Českobudějovicko). ISBN 80-86064-65-4. S. 333. Související články Seznam chráněných území v okrese Prachatice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mastnice na Wikimedia Commons
Lipina (přírodní památka)

Lipina je přírodní památka poblíž obce Jarošov nad Nežárkou v okrese Jindřichův Hradec. Důvodem ochrany je zachování původní lipové doubravy, typické pro teplejší polohy Českomoravské vrchoviny. Odkazy Reference Literatura ALBRECHT, Josef, a kol. Českobudějovicko. Redakce Peter Mackovčin, Josef Albrecht. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. (Chráněná území České republiky; sv. VIII. Českobudějovicko). ISBN 80-86064-65-4. S. 243. Související články Seznam chráněných území v okrese Jindřichův Hradec Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Lipina na Wikimedia Commons
U poustevníka

U poustevníka je přírodní památka zhruba půl kilometru jižně od vesnice Rohanov, místní části obce Chroboly v okrese Prachatice. Chráněné území se rozkládá v prostoru jihovýchodního úbočí vrchu Libína, kde zaujímá k jihu obrácený svah na levé straně bočního údolí bezejmenného přítoku Živného potoka. Důvodem ochrany jsou podmáčené smrčiny a olšiny s bohatou květenou. Odkazy Reference Literatura ALBRECHT, Josef, a kol. Českobudějovicko. Redakce Peter Mackovčin, Josef Albrecht. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. (Chráněná území České republiky; sv. VIII. Českobudějovicko). ISBN 80-86064-65-4. S. 354. Související články Seznam chráněných území v okrese Prachatice
U Narovců

U Narovců je přírodní památka jihozápadně od vesnice Onšovice, jedné z místních částí obce Čkyně v okrese Prachatice. Flóra a fauna Důvodem ochrany jsou skalnaté svahy (krystalický vápenec) s bohatou květenou a zvířenou. Z významných rostlinných druhů se zde vyskytuje např. vratička měsíční (Botrychium lunaria), vstavač kukačka (Orchis morio), kruštík tmavočervený (Epipactis atrorubens), netřesk výběžkatý (Jovibarba globifera), tařice kališní (Alyssum alyssoides), vítod chocholatý (Polygala comosa), pampeliška červenavá (Taraxacum rubicundum), lnička drobnoplodá (Camelina microcarpa), sleziník routička (Asplenium ruta-muraria), kakost holubičí (Geranium columbinum), světlík tuhý (Euphrasia stricta), zběhovec ženevský (Ajuga genevensis), smělek jehlancovitý (Koeleria pyramidata), kokrhel menší (Rhinanthus minor), len počistivý (Linum catharticum), rožec lepkavý (Cerastium glutinosum), rozrazil jarní (Veronica verna), úročník bolhoj (Anthyllis vulneraria subsp. pseudovulneraria) a další. V minulosti na lokalitě rostl hořeček český (Gentianella praecox subsp. bohemica) a hořeček nahořklý (Gentianella amarella). Na lokalitě se vyskytuje také otakárek fenyklový (Papilio machaon) a ojediněle také otakárek ovocný (Iphiclides podalirius). Galerie Odkazy Reference Literatura ALBRECHT, Josef, a kol. Českobudějovicko. Redakce Peter Mackovčin, Josef Albrecht. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. (Chráněná území České republiky; sv. VIII. Českobudějovicko). ISBN 80-86064-65-4. S. 352. Související články Seznam chráněných území v okrese Prachatice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu U Narovců na Wikimedia Commons
Stožecká skála

Stožecká skála je přírodní památka ev. č. 1151 na katastrálním území České Žleby, 2 km severně od obce Stožec v okrese Prachatice. Oblast spravuje Správa NP a CHKO Šumava. Důvodem ochrany jsou skalní výchozy a sutě jako význačné geomorfologické útvary, jakož i přirozené ekosystémy smíšených lesů, jež se na nich a v jejich okolí vyvinuly. Chráněné území je nepřístupné v době, kdy tam hnízdí sokol stěhovavý (Falco peregrinus). Geologie Stožecká skála je mohutný skalní útvar (skalní defilé) s jižní 30 m vysokou skalní stěnou dosahující nadmořské výšky 976 m na jihozápadní rozsoše hory Stožec, pod nímž se rozkládá kamenné moře. Horninovým podkladem je leukokrátní, jemnozrnná až středně zrnitá muskovit-biotitická žula, místy s turmalínem, variského stáří zhruba 320 milionů let. Na vrcholu skály je umístěn 5 m vysoký kříž, od nějž se otevírá výhled na obec Stožec, na vrcholky Třístoličníku, Trojmezné a Plechého a při vynikající dohlednosti i na Alpy. Flóra a fauna Smíšené lesy v oblasti Stožecké skály představují jeden z dochovaných pralesovitých zbytků na suťových svazích. Na Stožecké skále bylo zjištěno i poslední hnízdiště sokolů v jižních Čechách. V 21. století sokoli na lokalitě opět hnízdí. Historie Vynikajícího výhledu ze Stožecké skály do údolí Studené Vltavy a směrem k Českým Žlebům bylo využito pro vybudování hrádku k ochraně „Prachaticih via“, obchodní cesty z Pasova do Čech později nazývané Zlatá stezka. Od 13. do 15. století na vrcholu skály stál 30 m dlouhý areál strážního hrádku. Na východním úpatí skály vyvěrá pramen, u něhož visel obraz Matky Boží s dítětem a roku 1791 byla postavena dřevěná poutní kaple Panny Marie, která během 2. poloviny 20. století pustla a renovována byla v roce 1988. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Prachatice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Stožecká skála na Wikimedia Commons
Strážný – Pod Obecním lesem

Strážný – Pod Obecním lesem je bývalá přírodní památka ev. č. 1235 asi 600 metrů jihozápadně od městyse Strážný v okrese Prachatice. Přírodní památka byla zrušena v roce 2020, ovšem lokalita je i nadále chráněna jako I. zóna Národního parku Šumava. Oblast spravuje Správa NP a CHKO Šumava. Důvodem ochrany je mezofilní louka s výskytem chráněného a ohroženého druhu – šafránu bělokvětého (Crocus albiflorus). Galerie Odkazy Související články Seznam chráněných území v okrese Prachatice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Strážný – Pod Obecním lesem na Wikimedia Commons
Niva Kořenského potoka

Niva Kořenského potoka je přírodní rezervace severně od městyse Strážný v okrese Prachatice. Chráněné území se rozkládá podél Kořenského potoka zhruba od Orlovské huti přes Kořenný až ke Strážnému. Oblast spravuje Správa NP a CHKO Šumava. Důvodem ochrany jsou přechodová rašeliniště a třasoviště, druhově bohaté smilkové louky na silikátových podložích v horských oblastech, evropská suchá vřesoviště, vlhkomilná vysokobylinná lemová společenstva nížin a horského až alpínského stupně, smíšené jasanovo-olšové lužní lesy temperátní a boreální Evropy, acidofilní smrčiny, samovolně se vyvíjející stádia sukcesních společenstev na zaniklých zemědělských půdách a na kamenných snosech, silně ohrožené druhy savců, ptáků, plazů, obojživelníků a rostlin a jejich biotopy, kriticky ohrožené druhy plazů a jejich biotopy, ohrožené druhy plazů, obojživelníků a rostlin a jejich biotopy. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Prachatice
Olšina u Volfířova

Olšina u Volfířova je přírodní památka poblíž obce Volfířov v okrese Jindřichův Hradec. Předmětem ochrany je zachování prameništní a potoční olšiny s hojným výskytem bledule jarní a ochrana populací vzácných živočichů a rostlin vázaných na ekosystém rybníčku. Odkazy Reference Literatura ALBRECHT, Josef, a kol. Českobudějovicko. Redakce Peter Mackovčin, Josef Albrecht. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. (Chráněná území České republiky; sv. VIII. Českobudějovicko). ISBN 80-86064-65-4. S. 247. Související články Seznam chráněných území v okrese Jindřichův Hradec Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Olšina u Volfířova na Wikimedia Commons
Libín (přírodní rezervace)

Libín je přírodní rezervace v okrese Prachatice. Nachází se v Šumavském podhůří, na severním svahu hory Libín, tři kilometry jižně od města Prachatice. Důvodem ochrany je přirozený horský suťový les s místy až pralesovitými zbytky. Mezi nejvýznamnější druhy patří kapraď laločnatá, dymnivka dutá, plavuň pučivá, dřípatka horská, zimolez černý, nesytka jedlová. Nejvýznamnějšími zástupci ptáků jsou kos horský, datlík tříprstý a holub doupňák. Na severovýchodní hranici rezervace se nachází křížová cesta vedoucí z Lázní svaté Markéty ke kapli U Patriarchy. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Prachatice Literatura ALBRECHT, Josef, a kol. Českobudějovicko. Redakce Peter Mackovčin, Josef Albrecht. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. (Chráněná území České republiky; sv. VIII. Českobudějovicko). ISBN 80-86064-65-4. S. 330–331. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Libín na Wikimedia Commons
Krvavý a Kačležský rybník

Krvavý a Kačležský rybník je národní přírodní památka poblíž obce Člunek v okrese Jindřichův Hradec. Oblast spravuje Agentura ochrany přírody a krajiny ČR regionální pracoviště Jižní Čechy. Předmět ochrany Předmětem ochrany jsou přirozené lesní porosty tvořené společenstvy mokřadních olšin a mokřadních vrbin; mokřady tvořené společenstvy přechodových rašelinišť, pobřežních rákosin a vysokých ostřic obnažených den letněných rybníků a vlhkých písků a společenstvy makrofytní vegetace vodních nádrží; travní porosty tvořené společenstvy bezkolencových luk, vysokobylinných vlhkých lad, ostřicových porostů a smilkových trávníků; společenstvo hnízdících vodních a mokřadních druhů ptáků vázané na rybniční biotopy; populace vzácných a ohrožených druhů rostlin kapraď hřebenitá (Dryopteris cristata), leknín bělostný (Nymphaea candida), všivec lesní (Pedicularis sylvatica) a ostřice plstnatoplodá (Carex lasiocarpa), včetně jejich biotopů, a populace vzácných a ohrožených druhů živočichů škeble rybničná (Anodonta cygnea), sekavec písečný (Cobitis taenia), skokan ostronosý (Rana arvalis), skokan krátkonohý (Pelophylax lessonae) a vydra říční (Lutra lutra), včetně jejich biotopů. Území NPP Krvavý a Kačležský rybník mělo v letech 1994–2012 status přírodní rezervace. Vodstvo Největšími rybníky v chráněném území jsou Kačležský rybník (176 hektarů) a Krvavý rybník s rozlohou 127 hektarů. Kromě nich do rezervace patří soustava malých rybníků u severozápadního břehu Kačležského rybníka: Kačležský rybník byl založen v roce 1544, ale podle jiných zdrojů jej založil hejtman Jan Šťastný z Pušperka až v roce 1551. Katastrální výměra rybníka je 195,4 hektarů, hloubka dosahuje dvou metrů, celkový objem 1 400 000 m³ a retenční objem 788 500 m³. Odkazy Reference Literatura ALBRECHT, Josef, a kol. Českobudějovicko. Redakce Peter Mackovčin, Josef Albrecht. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. (Chráněná území České republiky; sv. VIII. Českobudějovicko). Dostupné online. ISBN 80-86064-65-4. Kapitola Krvavý a Kačležský rybník, s. 241–242. Související články Seznam chráněných území v okrese Jindřichův Hradec Seznam památných stromů v okrese Jindřichův Hradec Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Krvavý a Kačležský rybník na Wikimedia Commons
Pod Ostrohem

Pod Ostrohem je přírodní památka severně od obce Horní Vltavice a jižně od obce Kubova Huť v okrese Prachatice. Chráněné území zaujímá spodní partie k východu až jihovýchodu ukloněného svahu po pravém břehu Kubohuťského potoka; z horní strany je vymezuje silnice I/4, spojující výše uvedené obce. Oblast spravuje Správa NP a CHKO Šumava. Důvodem ochrany je nejvýše položená lokalita výskytu generativně plodného rákosu obecného (Phragmites australis), chráněných druhů ptáků a všech přirozeně se vyvíjejících společenstev na mokřadech a jimi obklopených sušších stanovištích na zaniklých zemědělských půdách. Galerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Prachatice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pod Ostrohem na Wikimedia Commons
Pazourův rybník

Pazourův rybník je přírodní památka poblíž obce Strmilov v okrese Jindřichův Hradec. Oblast spravuje Agentura ochrany přírody a krajiny ČR. Důvodem ochrany je zachování a zlepšení podmínek pro výskyt populace leknínu bělostného (Nymphaea candida) a živočichů vázaných na citlivě obhospodařované rybníky. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Jindřichův Hradec Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pazourův rybník na Wikimedia Commons