NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Toyota Peugeot Citroën Automobile Czech

A Toyota Peugeot Citroën Automobile Czech (rövidítve: TPCA) egy csehországi autógyár, a PSA és a Toyota közös vállalata. Története A Toyota és a PSA Peugeot Citroën 2000 elején kezdett tárgyalásokat egy közös vállalkozás elindításáról, aminek eredményeként 2001. július 21-én írták alá az együttműködési megállapodást Brüsszelben. 2001 decemberére dőlt el, hogy az új autógyár székhelye a csehországi Kolín lesz, és 2002. január 8-án jött létre a TPCA vegyesvállalat. A gyár építése a 2002-es alapkőletételt követően 2004 végére fejeződött be egy 650 millió eurós beruházás eredményeként. 2005 elejétől a gyár Peugeot, Citroën és Toyota márkajelzéssel gyárt autókat, elsősorban az európai piacra. Az itt készülő Citroën C1, Peugeot 107 és Toyota Aygo típusok a 2005-ös genfi autókiállításon debütáltak. A gyár kapacitása 300000 darab autó gyártását teszi lehetővé évente, amely egyenlő, 1/3-os arányban oszlik meg a három márka között. Modelljei Peugeot 107 Citroën C1 Toyota Aygo Jegyzetek További információk TPCA hivatalos honlapja (angolul)
Toyota Motor Manufacturing Czech Republic

La Toyota Motor Manufacturing Czech Republic (TMMCZ), precedentemente nota come Toyota Peugeot Citroën Automobile (TPCA), è una succursale di Toyota e un impianto di produzione automobilistico situato nella città di Kolín, in Repubblica Ceca. Storia La società è stata originariamente fondata nel 2002 come joint venture tra la giapponese Toyota Motor Corporation e il gruppo francese PSA Peugeot Citroën. L'impianto il 28 febbraio 2005 iniziò la produzione di tre piccole city car per il mercato europeo, sebbene la cerimonia ufficiale di apertura sia avvenuta in giugno. L'utilizzo della stessa piattaforma comune ha reso possibile la vendita delle auto a prezzi competitivi, utilizzando il 93% dei componenti in comune. L'investimento totale, compresi i costi di ricerca/sviluppo e di avviamento dell'attività, sono stimati in circa 1,3 miliardi di euro. Nel gennaio 2021 Toyota ha acquisito la completa proprietà dello stabilimento di Kolin, iniziando a produrre a novembre dapprima la Yaris e successivamente nel 2022 la Aygo X. Automobili prodotte Auto in produzione Auto fuori produzione Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Toyota Peugeot Citroën Automobile Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su en.tpca.cz. URL consultato il 31 dicembre 2015 (archiviato dall'url originale il 20 settembre 2014).
Toyota Peugeot Citroën Automobile

Toyota Peugeot Citroën Automobile (TPCA) is een joint venture van de automobielfabrikanten PSA Peugeot Citroën en Toyota. Het in 2002 opgerichte bedrijf bouwt voor de merken Peugeot, Citroën en Toyota de bijna identieke kleine modellen Peugeot 107, Citroën C1 en Toyota Aygo. De fabriek staat in Kolín (Tsjechië) en beschikt over een maximale productiecapaciteit van 330.000 auto’s per jaar. Op 19 december 2005 werd de 100.000ste auto gebouwd, en 19 december 2008 de 1.000.000ste. Vrijwel de gehele productie wordt geëxporteerd. Modellen Momenteel (2010) worden in deze fabriek de modellen Citroën C1, Peugeot 107 en Toyota Aygo gebouwd. Vanaf midden 2014 worden hier ook de nieuwe Citroën C1, Peugeot 108 en Toyota Aygo gebouwd. Externe links (en) TPCA Website Noten en referenties
Toyota Motor Manufacturing Czech Republic

Toyota Motor Manufacturing Czech Republic s.r.o. (TMMCZ) – producent samochodów zlokalizowany w Czechach, w mieście Kolín-Ovčáry, utworzony jako joint venture (Toyota Peugeot Citroën Automobile Czech, s.r.o.) pomiędzy japońską Toyota Motor Corporation i francuskim PSA (Peugeot, Citroën) powołany do produkcji małych samochodów (segmentu A) na rynek europejski. Spółkę do konstrukcji bliźniaczych modeli i budowy fabryki zawiązano w styczniu 2002 roku. Produkcja rozpoczęła się w lutym 2005, drugą zmianę uruchomiono w czerwcu, zaś trzecią w październiku 2005. Przedsiębiorstwo zatrudnia około 3000 osób i ma zdolności produkcyjne 1050 samochodów na dzień roboczy, czyli około 300 000 samochodów rocznie, po 100 tys. na każdą z marek. 1 grudnia 2008 roku wyprodukowano milionowy samochód. Był to czerwony Citroën C1. W fabryce produkowane są następujące modele aut: Citroën C1 Peugeot 107 Toyota Aygo Linki zewnętrzne Oficjalny strona internetowa
Toyota Peugeot Citroën Automobile Czech

Toyota Peugeot Citroën Automobile Czech — совместное предприятие компаний PSA Peugeot Citroën и Toyota Motor Corporation. Расположено в городе Колин Чешской Республики. Специализируется на производстве легковых автомобилей малого класса для европейских потребителей. История Компания зарегистрирована 8 марта 2002 года. Производство автомобилей началось 28 февраля 2005 года. Собственники и руководство Доли по 50% в предприятии имеют PSA Peugeot Citroën и Toyota Motor Corporation. Деятельность Со дня создания компания производит только автомобили следующих моделей: Citroën C1, Peugeot 107, Toyota Aygo. 99 % продукции экспортируется за границы Чешской Республики. Около 80 % комплектующих производится в Чехии. В 2008 году компания произвела 324 289 автомобилей (Citroën C1: 108 089, Peugeot 107: 108 192, Toyota Aygo: 108 008), что на 5,1 % больше, чем в 2007 году (308 478). В 2009 году компания произвела 332 489 автомобилей, что на 2,5 % больше, чем в 2008 году. 88 % продукции было вывезено в 5 стран (Франция, Италия, ФРГ, Соединённое Королевство и Нидерланды). Количество сотрудников в 2009 году возросло приблизительно до 3,6 тыс. человек. Средняя заработная плата находилась на уровне 26,8 тыс. крон. Примечания Ссылки Официальный сайт компании (чеш.) (англ.)
Toyota Motor Manufacturing Czech Republic

Toyota Motor Manufacturing Czech Republic, före 2021, Toyota Peugeot Citroën Automobile Czech, TPCA, är ett gemensamt dotterbolag till Toyota och PSA Peugeot Citroën. Företaget startades för att de två bilkoncernerna gemensamt skulle ta fram en ny stadsbil för den europeiska marknaden. Produktionsstarten var i februari 2005. Tillverkning Bilen byggs på första generationens Toyota Yaris vars bottenplatta, motorer och mekaniska delar används. Bilen säljs med olika utseende och namn beroende på vilket märke som används. Toyotas variant kallas Aygo, medan PSA säljer Citroën C1 och Peugeot 107. Bensinmotorn tillverkas av Toyota i Polen och dieselmotorn av PSA i Frankrike. Alla bilarna tillverkas i samma fabrik i Kolín, Tjeckien, fabriken har byggts och drivs runt Toyotas produktionssystem baserat på Kaizen, Jidoka, Just in time och visualisering. År 2014 presenterades en ny generation. Toyota och Citroen behöll sina modellnamn, medan Peugeot presenterade sin nya version som Peugeot 108. Bilar Citroen C1 Peugeot 107 - tillverkas inte längre Toyota Aygo Peugeot 108 Återkallelse I januari 2010 upptäcktes ett problem som Toyota Aygo var påverkad av. Problemet var att gaspedalen kunde fastna i nedtryckt läge under speciella omständigheter. Samtidigt återkallade Citroën och Peugeot nästan 100,000 bilar till följd av detta. Referenser Externa länkar TPCAs webbplats
Kostel svatého Vavřince (Bohdalov)

Kostel svatého Vavřince v obci Bohdalov je původně středověký kostel přestavěný barokně v 18. století. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Kostel pochází z konce 14. století. V písemných zdrojích se poprvé připomíná v roce 1360, kdy se spolu s městečkem nacházel v rukou Lichtenburků. Barokně přestavěn 1736–1758, střecha věže upravena 1842, další úpravy kostela po požárech roku 1872 a 1895, z gotického období zachována sakristie, presbytář a křížová žebrová klenba. Popis Podélná jednolodní stavba, ke kněžišti přiléhá útvar, jehož obvodové zdi tvoří rovnoramenný kříž s hranolovou věží. Hladké fasády jsou prolomeny okny s půlkruhovým záklenkem. Do kostela se vstupuje podvěžím valeně zaklenutým s dotýkajícími se výsečemi. Obdobně jsou zaklenuty boční kaple a oratoře. Sakristie je zaklenuta křížovou žebrovou klenbou. Na severozápadní straně je dochován původní zděný vítězný oblouk s lomeným záklenkem. Zařízení kostela je jednotné a pochází z doby dostavění kostela. Reference Literatura SAMEK, Bohumil. Umělecké památky Moravy a Slezska (A–I). Praha: Academia, 1994. ISBN 80-200-0474-2. S. 78. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Vavřince na Wikimedia Commons
Kaple svatého Antonína Paduánského (Dobrošov)

Kaple svatého Antonína Paduánského je římskokatolická kaple na Dobrošově, místní části Náchoda. Historie Kaple svatého Antonína Paduánského byla vybudována v roce 1933 na návrh místních občanů. Pozemek pro stavbu daroval pan Václav Hurdálek z č.p. 30, podle usnesení občanů každá rodina darovala 500 korun, dřevo darovali místní majitelé lesů a majitelé koní zapůjčili zdarma povozy na svoz materiálu. Kaple byla vysvěcena v roce 1935 náchodským děkanem P. Ladislavem Dragounem. Okolí Na západ od kaple stojí socha sv. Jana Nepomuckého. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaple svatého Antonína Paduánského na Wikimedia Commons Kaple svatého Antonína na Dobrošově Královéhradecká diecéze Archivováno 22. 6. 2020 na Wayback Machine.
Kaple Panny Marie Lurdské (Jizbice)

Kaple Panny Marie Lurdské je římskokatolická kaple v Jizbici, místní části Náchoda. Historie Stavba kaple byla zahájena v roce 1898 a slavnostně byla vysvěcena 30. července 1899 v 10 hodin náchodským děkanem p. Janem Němečkem, jak se lze dočíst z pamětní listiny o posvěcení vyvěšené v kapli. V roce 1987 byla provedena oprava oplechování, nátěr střešní krytiny a nová elektroinstalace. V roce 1999 byla proveden nový nátěr fasády, byl vymalován interiér a položen nový koberec. Bohoslužby Pouť se koná poslední neděli v červnu, posvícení první neděli po 28. září (svátku sv. Václava). V květnu se konají třikrát týdně májové pobožnosti. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple Panny Marie Lurdské na Wikimedia Commons Kaple Panny Marie Lurdské v Jizbici Královéhradecká diecéze Archivováno 24. 4. 2016 na Wayback Machine.
Kostel Povýšení svatého Kříže (Benešov)

Kostel Povýšení svatého Kříže je římskokatolický chrám v obci Benešov v okrese Blansko. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Je farním kostelem benešovské farnosti. Historie Kostel byl postaven v letech 1786-7. Tři roky poté se původní rovný strop zřítil a byl nahrazen klenbou. Jelikož by původní slabé zdi těžké klenutí neunesly, bylo třeba postavit podpůrné pilíře a zdi uvnitř kostela. Apsida presbytáře byla uvnitř kostela vyzděna do oblouku, presbytář se zúžil a pouze vrchol klenutí sahá do původní výše stropu. V roce 1871 těžké klenutí a kamenná krytina na střeše způsobily, že zdi se začaly rozestupovat a hrozilo, že klenutí spadne. Proto byly zdi staženy železnými tyčemi. Popis Jde o podélnou jednolodní stavbu s odsazeným kněžištěm, k jehož jihozápadní zdi přiléhá čtyřboká sakristie. V hladkých fasádách jsou prolomena okna s půlkruhovým záklenkem. V severovýchodní části lodi je hudební kruchta, její parapet spočívá na obloucích nesených hranolovými pilíři. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Povýšení svatého Kříže na Wikimedia Commons
Římskokatolická farnost Malšín

Římskokatolická farnost Malšín je bývalým územním společenstvím římských katolíků v rámci českokrumlovského vikariátu českobudějovické diecéze. O farnosti Historie Plebánie v Malšíně je doložena v roce 1360, kdy zde duchovní správu vykonávali cisterciáci z Vyššího Brodu. Ve farnosti působil jako kaplan v letech 1919–1922 Dom Matthäus Quatember, pozdější generální opat cisterciáckého řádu. V letech 1940–1945 byla farnost spravována nuceně z Linecké diecéze, po skončení druhé světové války byla navrácena Českobudějovické diecézi. Farnost zanikla ke dni 31. 12. 2019, právním nástupcem je Římskokatolická farnost Vyšší Brod. Současnost Bývalá farnost Malšín je součástí farnosti Vyšší Brod. Odkazy Reference Související články Římskokatolická farnost – prelatura Český Krumlov
Kaple svatého Václava (Česká Čermná)

Kaple svatého Václava je římskokatolická kaple v České Čermné. Patří do farnosti Náchod. Historie Původní kaple v České Čermné, zasvěcená sv. Janu Křtiteli, stála na dolní straně návsi a zasahovala do komunikace z návsi do dolní části obce. V roce 1935 byly započaty přípravy na stavbu nové kaple založením Jednoty pro postavení nové kaple se 60 zákládajícími členy. Finančním základem byl odkaz místního dlouholetého starosty Václava Nývlt ve výši 30 tisíc korun, dalších 20 tisíc korun bylo získáno sbírkou. 4,5 korců pozemků na stavbu poskytla obec. Stavba byla zahájena v roce 1938, zastřešení bylo provedeno v roce 1939, kdy bylo využito výhodného nákupu materiálu ze zastavené výstavby pevnosti Dobrošov. Další práce pokračovaly až v roce 1941, kdy byla kaple dokončena. Stavební náklad byl 90 tisíc korun a na vnitřní vybavení více než 125 tisíc korun. I když starší obyvatelé žádali o zachování zasvěcení kaple svatému Janu Křtiteli, bylo nakonec rozhodnuto o zasvěcení svatému Václavovi. Vysvěcena byla kaple 28. září 1941 náchodským děkanem p. Ladislavem Dragounem. Po obsazení náchodského gymnázia německou armádou byly varhany z tamní auly odvezeny do čermenské kaple, kde nahradily původní harmonium pořízené k hudebními doprovodu. K rekonstrukci varhan došlo v roce 1996. Po nové výmalbě kapli znovu vysvětil 21. července 1991 královéhradecký biskup mons. Karel Otčenášek. Interiér Hlavní oltář se sochou sv. Václava dodala firma Břetislava Kafky z Červeného Kostelce, křížovou cestu firma Semerák z Olomouce a 2 zvony firma Manoušek z České u Brna. Okna a dveře zhotovil místní truhlář p. Martínek a další místní truhlář p. Schejbal vyrobil lavice. Bohoslužby Bohoslužby se konají v neděli v 10.30 a první týden v měsíci ve čtvrtek v 17.00. Okolí Na východ od kaple stojí památník místním obětem 1. sv. války. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svatého Václava na Wikimedia Commons Kaple svatého Antonína na Dobrošově Královéhradecká diecéze Archivováno 22. 6. 2020 na Wayback Machine.
Dům U tří jezdců

Dům U tří jezdců (německy Zu den drei Reitern) se nachází na pražském Novém Městě, Senovážné náměstí čp. 869. Byl postaven v letech 1906–1908 podle projektu architekta Josefa Zascheho. Historie a popis stavby Dům si nechal postavit spolek Deutsches Haus (dříve Deutsches Casino) na místě barokního domu ze 17. století, zbořeného v roce 1906 jako svůj spolkový a nájemní dům s byty, kancelářemi, restaurací a divadelním sálem (uváděný též jako hotel U tří jezdců). Stavba podle projektu Josefa Zascheho byla dokončena v roce 1908. Slohově představuje moderní architekturu počátku 20. století s prvky geometrické secese. Ve štítu domu, který tvoří tympanon secesního tvaru je umístěn reliéf tří jezdců (převzatý z původního barokního domu), který představuje dva jezdce na koních pronásledující třetího a střílící po něm z pistole. Po konfiskaci Německého domu (nynější Slovanský dům), po skončení druhé světové války, přešel i spolkový dům do vlastnictví československého státu. Novým vlastníkem budovy se stalo město Praha. V současnosti jsou v domě nájemní byty a kanceláře. Divadlo Divadelní sál byl nedílnou součástí uličního domu. Ve dvoře domu působila od roku 1921 provizorně Malá scéna Nového německého divadla (Kleine Bühne, Neues deutsches Theater in Prag), v roce 1941 přejmenovaná na Komorní divadlo (Kammerspiele). Od roku 1950 využívalo budovu Divadlo Minor. V letech 1923–1924 byl ve dvoře vybudován nový divadelní sál, projektovaný rovněž Josefem Zaschem. Autorem pozdější přístavby byl architekt Alfred Pollak. Do divadla byl přístup skrze pasáž domu č. 29/866 z dnešního Senovážného náměstí a vcházet se dalo rovněž přímo z chodby domu „U tří jezdců“ č. 28/869. Pozemek dvora domu souvisel úzce s pozemkem Slovanského domu Na Příkopech a v rámci přestavby komplexu Slovanského domu bylo divadelní křídlo domu U tří jezdců v roce 1999 zbouráno. Galerie Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dům U tří jezdců na Wikimedia Commons Reference Literatura ČAREK, Jiří. Z dějin staroměstských domů. In: HOLEC, František. Pražský sborník historický. Praha: Orbis, 1977. (česky, německy) BAŤKOVÁ, Růžena. Umělecké památky Prahy, 2. díl (Nové Město – Vyšehrad – Vinohrady. Praha: Academia, 1998. 839 s. ISBN 80-200-0627-3. S. 485–486. LUKEŠ, Zdeněk. Splátka dluhu : Praha a její německy hovořící architekti 1900–1938. Praha: Fraktály, 2002. ISBN 80-86627-04-7. S. 154. PETRÁŇOVÁ, Lydia. Domovní znamení staré Prahy. Praha: Academia, 2008. 344 s. ISBN 978-80-200-1585-3. Související články Josef Zasche Alfred Pollak Malá scéna Nového německého divadla Divadlo Minor Senovážné náměstí
Dům U Ferusů (České Budějovice)

Dům U Ferusů je příkladem příměstského hospodářského dvora, upraveného v 19. století pro rozsáhlou povoznickou živnost. V současnosti je sídlem českobudějovického územního odborného pracoviště Národního památkového ústavu. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Původně se zde předpokládá existence dvou menších hospodářství, patřících českobudějovickým měšťanům, která byla sloučena pod společným vlastníkem v 60. letech 18. století. Na počátku 19. století došlo ke stavebnímu sloučení a průčelní objekt sloužící převážně k bydlení získal klasicistní podobu, převážně zachovanou dodnes. Dvorní křídla plnila hospodářské funkce. Od roku 1874 zde sídlila zasilatelská firma Ferus. V letech 1890-1891 Antonín Ferus rozšířil budovy o druhé zadní nádvoří se skladovými objekty, konírnami a kolnami, ale byly doplněny i byty. Roku 1929 byla do náměstí přistavěna obchodní místnost. Po roce 1951 zde sídlilo podnikové ředitelství ČSAD a následně po roce 1980 Výzkumný ústav pro zúrodňování zemědělských půd. Od roku 1995 objekt užívá Národní památkový ústav, který sem v roce 2013 umístil sídlo územního odborného pracoviště v Českých Budějovicích. NPÚ objekt využívá pro administrativu a služby veřejnosti (knihovna, archiv), ale pořádá zde též příležitostné akce pro veřejnost (koncerty, přednášky, dílny, výstavy). Popis Patrové i přízemní budovy obklopují dva uzavřené dvory. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dům U Ferusů na Wikimedia Commons
Kaple Božského srdce Páně (Borová)

Kaple Božského srdce Páně, někdy uváděná jako filiální Kostel Božského srdce Páně je velká římskokatolická kaple v Borové, patřící do farnosti Nový Hrádek. Je situována na severozápadním okraji obce. Historie Kaple byla dokončena v roce 1937. Bohoslužby Bohoslužby se konají v sobotu od 18.00, v době letního času od 18.30. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple Božského Srdce Páně na Wikimedia Commons Kaple Božského Srdce Páně - kaple na stránkách Královéhradecké diecéze Archivováno 20. 6. 2017 na Wayback Machine. Obec Borová Nový Hrádek - kroniky
Kaple Apoštolů (Polepy)

Kaple Rozeslání svatých apoštolů v Polepech je sakrální stavba stojící na malé návsi, obklopena několika roubenými památkově chráněnými domy z 18.-19. století, které tvoří historické jádro obce. Od roku 1958 je kaple chráněna jako kulturní památka. Historie Obecní kaple byla postavena v roce 1816. Při její stavbě byla zbourána silná zeď, snad z bývalé tvrze. V roce 1873 byla kaplička opravována. Architektura Kaple je obdélná s krátkým polygonálním presbytářem, přisazeným k zaobleným nárožím lodi. Nad průčelím se vchodem je vztyčena mohutná čtyřboká věž, která ještě v 80. letech 20. století měla cibulovitou báň. Ta byla poté nahrazena novou střechou jehlancového tvaru. Při nárožích jsou pilastry. Na počátku 21. století byla kaple opravena opravena jak v exteriéru tak v interiéru. V interiéru byla obnovena zajímavá výmalba. Tu tvoří květinové motivy na bočních stěnách u oken, stěnu presbytáře za oltářem pokrývá malba hvězdnatého nebe. Pod nebem je provedena velmi zdařilá iluzívní malba závěsu. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple Apoštolů na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kapli sv. Apoštolů, Polepy (katalog biskupství litoměřického) Bohoslužby v kapli Apoštolů, Polepy na webu církev.cz/bohoslužby Program NOCI KOSTELŮ – Polepy, kaple Obecní kaple v Polepech na Hrady.cz
Lenzing Biocel Paskov

Lenzing Biocel Paskov a.s. je česká společnost se sídlem v Paskově, která se zabývá především výrobou viskózové buničiny, kterou dodává mateřskému koncernu Lenzing. Historie Závod v Paskově navazuje na výrobu buničiny v nedalekém Vratimově, která v tamní továrně probíhala od roku 1883. Výstavba nového závodu byla zahájena v Paskově v roce 1979, výroba buničiny se zde rozběhla v roce 1983. Přestože byla buničina vždy základním produktem, postupně se přidala i další výroba, např. krmných kvasnic (1986). Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Lenzing Biocel Paskov na Wikimedia Commons Oficiální webové stránky Archivováno 15. 5. 2010 na Wayback Machine.
Kostel svatého Petra a Pavla (Nový Hrádek)

Kostel svatého Petra a Pavla je římskokatolický farní kostel v Novém Hrádku. Je situován na severozápadním okraji náměstí. Historie První písemná zmínka o kostele na Novém Hrádku je z 18. 7. 1362, kdy patron kostela v Zákraví ustanovil faráře ke kostelu v Hrádku. Současný kostel sv. Petra a Pavla je z roku 1723, kdy byl původně dřevěný kostel přestavěn v barokním slohu. Je dílem Jana Blažeje Santiniho. Inventář Hlavní oltář s bohatou figurální a plastickou výzdobou pochází z první poloviny 18. století a je patrně dílem řezbáře z okruhu Matyáše Bernarda Brauna. Na bočních brankách jsou sochy sv. Vojtěcha a sv. Prokopa, který má nohu na hlavě čerta. V nástavci oltáře je plastika Boha Otce a holubice symbolizující Ducha svatého. Na oltářním obraze, jehož autorem je zřejmě Petr Brandl, jsou patroni kostela. Kazatelna je ze stejné dílny jako hlavní oltář, na ambonu jsou reliéfy evangelistů – Matouše, Marka, Lukáše a Jana, a nápis o renovaci v roce 1941. Křtitelnice je barokní, pískovcová, kalichovitého typu. K nejstaršímu dochovanému inventáři patří boční portálový oltář sv. Josefa na epištolní straně z konce 17. století, který byl původně hlavním oltářem starého kostela. Oltář Panny Marie na evangelijní vítězného oblouku je rokokový z první poloviny 18. století se sousoším Madony s Dítětem a sochami sv. Václava (se štítem a kopím) a sv. Víta (s kohoutem a knihou) po stranách. Na pravé straně presbytáře je dřevořezba sv. Jana Nepomuckého, na jehož hlavu nese orel visací zámek jako symbol mlčenlivost. Jejím autorem je jeden z nejvýznamnějších Braunových žáků Ignác Rohrbach. Empírové lavice jsou z první poloviny 19. století. Varhany Původní varhany byly vyrobeny králickým varhanářem Kašparem Welzelem v roce 1744. V průběhu historie byly několikrát upravovány – Josefem Vanickým z Třebechovic – ten zhotovil volně stojící hrací stůl a Josefem Kobrlem. Tehdy byly varhany částečně zromantizovány. V roce 2012 proběhla generální oprava Ivanem Červenkou z Jakubovic u Lanškrouna a oprava varhanní skříně panem Machem z Červeného Kostelce, která vrátila rejstříkovou dispozici do doby zpět před Kobrleho romantizací. Varhany mají krátkou oktávu. Na konci roku 2016 byl nainstalován nový plovákový měch. Pedálová spojka, tremolo Bohoslužby Bohoslužby se konají v neděli od 8.30 a v úterý, ve středu a v pátek v 18.00. Fotogalerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Petra a Pavla na Wikimedia Commons Kostel sv. Petra a Pavla, apoštolů - farní kostel na stránkách Královéhradecké diecéze Archivováno 27. 4. 2016 na Wayback Machine. Římskokatolická farnost Nový Hrádek Archivováno 24. 3. 2016 na Wayback Machine. Turistika.cz Hrady.cz