NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel Povýšení svatého Kříže (Koloděje)

Kostel Povýšení svatého Kříže v Praze-Kolodějích je římskokatolický farní kostel postavený v klasicistním slohu v roce 1806, rekonstruovaný v letech 2002–2003. Náleží do římskokatolické farnosti Praha-Koloděje 3. pražského vikariátu. Objekt je chráněn jako kulturní památka. Historie Vznik kolodějského kostela souvisí se zánikem kostela sv. Bartoloměje v Újezdě nad Lesy. Újezd totiž po třicetileté válce na 140 let zcela zpustl a pak byl jen pomalu osídlován. Tamní kostel tak byl v roce 1806 srovnán se zemí a materiál z něj byl použit na stavbu kolodějského kostela. Do Koloděj při tom byl z Újezda převezen obraz sv. Bartoloměje a tři zvony. Jeden z nich, pocházející z roku 1486, je zde dosud. Kolodějský kostel je jednoduchá klasicistní stavba z let 1806 až 1807 s rovným stropem a presbytářem, zakončenou valbovou střechou s polygonální věžičkou. Jak připomíná pamětní deska na kostele, před husitskými válkami byly v obvodu nynější kolodějské farnosti mimo újezdskou farnost ještě dvě fary s dnes již zaniklými osadami: Litožnice a Lhotka nad Úvaly. Před vystavěním kolodějského kostela mohli místní obyvatelé navštěvovat zámeckou kapli sv. Anny. Při přestavbě zámku v roce 1806 byla tato kaple zbořena. Zároveň s kostelem byl založen kolodějský hřbitov. Betlém V kostele je během vánočních svátků vystavován betlém. Figurky původního betlému, který byl patrně dílem řezbáře Bohumila Beka z Kutné Hory byly z kostela odcizeny[kdy?] a zůstala jen betlémská krajina. Nové postavy zhotovil řezbář Miroslav Hácha a do konečné podoby je upravili otec a syn Nachtigalovi. Odkazy Reference Literatura PODLAHA, Antonín. Posvátná místa království českého: Dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvátných soch, klášterů i jiných pomníků katol. víry a nábožnosti v království Českém : Řada první: Arcidiecese pražská.. Svazek Díl I. Vikariát Českobrodský, Černokostelecký, Mnichovický a Prosecký. Praha: Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1907. 319 s. (Posvátná místa Království českého). Dostupné online. Kapitola Koloděje, fara, s. 169 – 171. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Povýšení svatého Kříže na Wikimedia Commons
Kostel Povýšení svatého Kříže (Poděbrady)

Kostel Povýšení sv. Kříže je trojlodní kostel církve římskokatolické, vystavěný v Poděbradech na místě staršího (snad dřevěného) kostelíka v gotickém slohu ve 14. století. Až do 18. století kostel obklopoval hřbitov. V 16. a 19. století byl výrazně upravován. Na neznámém místě je v kostele pochována Kunhuta ze Šternberka první manželka krále Jiřího z Poděbrad. V blízkosti kostela stojí i budova poděbradského děkanství. Historie kostela Nejstarší části kostela je presbytář, pětiboce uzavřený křížovou hvězdicovou žebrovou klenbou. Má pět oken s pískovcovým ostěním. Hlavní trojlodní prostor je nesen čtyřmi pilíři, které nesou devět polí křížové klenby. Svou podobu tento prostor získal v letech 1552–1562, kdy kostel upravoval italský renesanční stavitel Giovanni Battista Aostalli de Sala, který se podílel i na přestavbě poděbradského zámku a je v kostele také pohřben. Barokní kaple Panny Marie Bolestné, na jižní straně budovy, pochází z roku 1689 a její oltář obsahuje reliéf znázorňující Povýšení sv. Kříže. Nachází se v ní hrobka panských úředníků Longmanů z Auen. Nejcennější součástí především rokokového a pseudogotického interiéru je renesanční olověná křtitelnice z roku 1563, vyrobená kutnohorským zvonařem Matějem. Hlavní oltář je pozdně barokní, tepaný z postříbřené mědi, pochází ze 70. let 18. století a do kostela byl přenesen ze zrušené kaple v Nových Mlýnech. Barokní kazatelna byla vyrobena v roce 1732, taktéž barokní zpovědnice v roce 1730. Oba postranní barokní oltáře byly z kostela převezeny do Havířského kostelíčka. V západním průčelí kostela byla v roce 1818 postavena věž, která nahradila původně vedle stojící zvonici. Ve věži je zavěšen zvon Vojtěch z roku 1759 a zvon z roku 1974, který ulila Laetitie Dytrychová v Brodku u Přerova. V roce 1863 byly ke kostelu přistavěny sakristie a oratoř kaple sv. Cyrila a Metoděje. Na konci 19. století byl kostel regotizován. U zdi kostela se od roku 1884 nachází socha svatého Václava od V. B. Šejbala. Na přilehlém Náměstí Anežky České byl v březnu 2012 odhalen pomník svaté Anežky České od sochařky Zuzany Čížkové. Hlavice pomníku byla vytvořena na motivy sloupové hlavicí s motivem světice ze 13. století z Anežského kláštera v Praze. Odkazy Literatura HRABĚTOVÁ, Jana. Poděbrady: Průvodce po přírodních a historických zajímavostech města a okolí, po muzeích a místech, vztahujících se k významným osobnostem. Poděbrady: Polabské muzeum v Poděbradech, 1999. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Povýšení svatého Kříže v Poděbradech na Wikimedia Commons Kostely [online]. Římskokatolická farnost Poděbrady [cit. 2008-08-10]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2008-06-18.
Kostel Povýšení svatého Kříže (Prace)

Kostel Povýšení svatého Kříže je římskokatolický chrám v obci Prace v okrese Brno-venkov. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Původně zde stál románský kostel postavený kolem roku 1274, který byl za třicetileté války zničen. Na jeho místě vyrostl v letech 1728–1730 současný barokní jednolodní chrám. Jeho věž posloužila během bitvy u Slavkova v roce 1805 jako ruská pozorovatelna, byla zasažena francouzským dělostřelectvem. Poškozená věž byla posléze nahrazena novou, nižší. V roce 1884 byla ke kostelu přistavěna kaple a sakristie. Další větší úpravy probíhaly v první polovině 30. let 20. století, kdy byla také zeštíhlena a zvýšena věž. Kolem kostela se rozkládá hřbitov. Je farním kostelem pratecké farnosti. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Povýšení svatého Kříže na Wikimedia Commons
Kostel Povýšení svatého Kříže (Vinoř)

Kostel Povýšení sv. Kříže ve Vinoři je nejvýznamnější barokní památkou Vinoře a jejího okolí. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Původně zde stál dřevěný kostel, který vyhořel a byl nahrazen kamennou románskou stavbou tribunového typu, z níž se dochovalo pouze zdivo věže. V letech 1727-1728 byl kostel barokně přestavěn architektem F. M. Kaňkou (obě postranní lodě). Tato barokní přestavba byla posledním rozsáhlejším zásahem do architektury kostela. V interiéru kostela jsou zachovány varhany z roku 1781 a další cenné artefakty. Na hlavním oltáři je obraz Povýšení sv. Kříže, (dílna Ignáce Raaba) a sochy sv. Václava a sv. Ludmily. Na náměstí před kostelem je sousoší sv. Jana Nepomuckého od Ignáce Františka Platzera (1755). Do roku 1805 byl kolem kostela hřbitov. Od tohoto roku se pohřbívá na novém hřbitově v ulici Mladoboleslavská, založeném ve 2. polovině 18. století. Galerie Reference Literatura PODLAHA, Antonín; ŠITTLER, Eduard. Soupis památek historických a uměleckých v království Českém. Svazek 15, politický okres Karlínský. Praha: Archaelogická komise při České akademii císaře Františka Josefa pro vědy, slovesnost a umění, 1901. (Soupis památek). Dostupné online. Kapitola Vinoř, s. 325–328. Související články Fara ve Vinoři Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Povýšení svatého Kříže na Wikimedia Commons
Kostel Povýšení svatého Kříže (Vrbno)

Kostel Povýšení svatého Kříže je od 12. století dominantou Vrbna nedaleko Mělníka. Po velkou část své historie byl vlastněn rytířským řádem Křižovníků s červenou hvězdou. V kostele byly v roce 2004 odkryty vzácné gotické nástěnné malby pašijového cyklu. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Snad v roce 1236 svěřila česká královna Kunhuta Štaufská, manželka krále Václava I. kostel do správy špitálního bratrstva sv. Františka, pozdějšího Rytířského řádu Křižovníků s červenou hvězdou. Patronátní právo ke kostelu si však ponechala jakožto majitelka nedalekého Mělníka, na počátku 14. století přešlo na místní vladycký rod Mléčků z Vrbna, od nichž je roku 1352 koupil již zmíněný Rytířský řád křižovníků s červenou hvězdou. Ve 14. století bylo k obdélné románské lodi původně tribunového kostela přistavěno východní pětiboké kněžiště s gotickými klenbami a nástěnnými malbami. Původní románský portál v jižní stěně lodi nahradilo gotické profilované ostění, odkryté znovu po povodních v roce 2002. V první polovině 16. století byl kostel rozšířen o pozdně gotickou zvonici s pokladnicí, která slouží coby sakristie, čímž získal podobu posledního útočiště obyvatel vsi v případě nepřátelského útoku. Renesanční stavební činnost v okolí kostela dosvědčují zbytky sgrafit, která jsou zazděná do barokní ohradní zdi hřbitova. Z doby baroka pochází kostelní předsíň a kruchta (1790). Původní gotické malby s pašijovým cyklem byly až do roku 2004 skryty pod pozdějšími barokními a historizujícími přemalbami, z nichž zatím poslední byla provedena v roce 1903. Nyní se kostel nachází ve správě Arcibiskupství pražského. Do 31. prosince 2005 byl kostel farní, od roku 2006 patří do farnosti Roudnice nad Labem. Památky v areálu kostela Kostel je od svého založení obklopen hřbitovem, jehož dominantou je nyní hrobka rodu Plačků se sochou anděla. Hřbitov, jenž byl rozsáhlejší než dnes, zahrnoval také hrob s depotem přemyslovských denárů (objeven 1969). Součástí ohradní zdi jsou i dvě kaple. Osmiboká barokní kaple sv. Barbory (až do zrušení hřbitova v roce 1880 sloužící jako márnice) byla vyzdobena barokními nástěnnými malbami s motivy Narození, Života, Smrti a Posledního soudu. Jednoduchá výklenková kaple z roku 1828 byla opatřena sochou sv. Jana Nepomuckého. Vybavení kostela Již v 90. letech 20. století bylo veškeré cenné vybavení kostela odvezeno do depozitářů, kde je uloženo až do současnosti. V kostele jsou nyní pouze kazatelna, oltáře z roku 1903 bez obrazů, varhany s píšťalami zničenými v 80. letech 20. století a některé skříně. Přístupnost kostela V kostele nejsou slouženy pravidelné bohoslužby, pouze každoroční poutní mše svatá v polovině září, která bývá spojena s komentovanými prohlídkami a zpřístupněním památky pro veřejnost v rámci Dnů evropského dědictví. Po domluvě bývá kostel zpřístupněn i v jiných termínech. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Povýšení svatého Kříže na Wikimedia Commons
Kostel Povýšení svatého Kříže (Židlochovice)

Kostel Povýšení svatého Kříže je římskokatolický chrám ve městě Židlochovice v okrese Brno-venkov. Je farním kostelem židlochovické farnosti. Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Stavba nového kostela v Židlochovicích souvisela zřejmě s pokusem o založení piaristické koleje, což však bylo v roce 1720 zamítnuto. Základní kámen jednolodního barokního chrámu s půlkruhovým kněžištěm byl položen v roce 1717 hrabětem Filipem Ludvíkem Václavem ze Sinzendorfu, majitelem místního panství. Samotná realizace stavby podle plánů Johanna Lukase Hildebrandta proběhla v letech 1724–1726 (vídeňský stavitel Ludwig Sebastian Kaltner), vysvěcen byl až v roce 1730. V pozdější době zcela nahradil původní židlochovický kostel svaté Barbory, z něhož zbyla v polovině 19. století pouze zvonice. V polovině 19. století poničila střechu kostela vichřice. Při následných opravách byla původní cibulová báň věže nahrazena jehlanovou střechou. Zastřešení lodě bylo zvýšeno a téměř úplně překrylo boční okna věže. Tyto úpravy značně pozměnily původní vzhled kostela. Schodiště před kostelem bylo postaveno v roce 1949. Je osazeno šesti barokními sochami světců, které vytvořil roku 1746 Johann Stern, židlochovický sochař původem ze Štýrského Hradce. Sochy sem byly přemístěny z bývalé zámecké zahrady ve Velkých Němčicích, zrušené v letech 1945–1946. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Povýšení svatého Kříže na Wikimedia Commons
Kostel Povýšení svatého Kříže (Žižkov)

Kostel Povýšení svatého Kříže na Žižkově je bývalý barokní farní kostel, postavený v letech 1717 až 1719. Od počátku 20. století neslouží svému účelu. Po roce 1977 byl přeměněn na objekt sloužící kulturním účelům jako součást přilehlé výstavní síně Atrium. Nachází se v Čajkovského ulici v pražské čtvrti Žižkov. Historie Kostel je jednolodní sálová barokní stavba s pískovcovým portálem a tesaným latinským nápisem dedikace v tympanonu západního vchodu. Byl postaven za novoměstského primasa Jana Františka Crusia z Krausenberka na parcele, kterou město Praha zakoupilo od zemského prokurátora Štiky z Paseky, a jež původně patřila k Syraňovské vinici. Stalo se tak po morové epidemii, jež zasáhla Prahu v letech 1713 až 1716. Kostel stál na místě staršího novoměstského morového hřbitova, který byl otevřen již roku 1680. Za francouzské okupace Prahy v letech 1741 až 1742 zde bylo do šachtových hrobů pohřbeno přibližně 6 až 7 tisíc těl zemřelých francouzských vojáků. Do roku 1782 při kostele žil poustevník řádu ivanitů, který měl funkci zvoníka a almužníka. V roce 1784 se kostel stal prvním žižkovským farním kostelem a toho roku také přestal být používán hřbitov. Kostel přestal sloužit náboženským účelům v roce 1842. Po jeho zrušení byla farnost přenesena na kostel svatého Rocha na Olšanském náměstí. Během výstavby nájemních domů Žižkova byla plocha hřbitova zmenšena, část pozemků se stala dvorem a další byly zastavěny Břetislavovou (nyní Čajkovského) ulicí. Po roce 1906 byl kostel přeměněn na skladiště. V roce 1957 při stavebních pracích pro dvě novostavby v Čajkovského ulici bylo nalezeno velké množství kosterních pozůstatků z někdejšího hřbitova. V letech 1979–1982 se začalo s přestavbou kostela na kulturní středisko a s úpravou dvora na atrium. Příčná severojižní stěna oddělila atrium od dvorů ostatních domů. Nově vydlážděná piazzetta na západní straně byla doplněna lavičkou a pískovcovou sochou sedící dívky s květinou – Poezie od Jaroslava Bartoše. Od roku 1984 stavba funguje jako součást koncertní a výstavní síně Atrium s přístavbou technického zázemí. Po roce 1991 byla přístavba rozšířena o kavárnu a na vstupní piazettu umístěna drátěná souprava dvou křesel s pohovkou. V roce 2020 byla na střeše výstavní síně Atrium umístěna socha Davida Černého Miminko Odkazy Reference Literatura KOVAŘÍK, Petr: Klíč k pražským hřbitovům. Praha. 2005. ISBN 80-7106-486-6 S. 261 – 262. ČECHURA, Martin. Zaniklé kostely Čech. 1. vyd. Praha: Libri, 2012. 344 s. ISBN 978-80-7277-507-1. s. 224 – 225. Související články Seznam chrámů na Žižkově Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Povýšení svatého Kříže na Žižkově na Wikimedia Commons Koncertní a výstavní síň Atrium – oficiální stránky Nekonvenční žižkovský podzim Archivováno 18. 4. 2008 na Wayback Machine. – místo konání koncertů Atrium jako památka – Pražská informační služba Socha dívky na webu Vetřelci a volavky
Church of the Exaltation of the Holy Cross, Prostějov

The Church of the Exaltation of the Holy Cross (Czech: Kostel Povýšení svatého Kříže) is a Catholic parish church in Prostějov in the Olomouc Region of the Czech Republic. It is dedicated to the Exaltation of the Holy Cross. The building is the landmark of the city and it is its oldest monument. History The church was founded together with an Augustinian monastery on the site of the original fortress in 1391 by nobleman Petr of Kravaře. The monastery was consecrated to Visitation of the Blessed Virgin Mary at Elizabeth in the Mountains Shortly after its building-up, in 1430, it was burnt out by the Hussites. Within the years 1522 and 1588, it was restored by the Utraquists. Together with the city, the church had to withstand a huge devastating fire in 1697 when it was completely destroyed. From the time of the conflagration only a wooden cross was saved during that fire. On the request of parishioners and with the permission of the Bishop of Olomouc, Miraculous Cross was placed on the High Altar in 1703. Walls of the presbytery are decorated with frescos by Jano Köhler. During the Feast of the Cross on 14 September, the traditional city pilgrimage is held there every year. Way of the Cross Parish priest Karel Dostál-Lutinov asked František Bílek to create the series of Way of the Cross for the church in 1904. Bílek created painting composition drafts for all original paintings and he himself painted 11th and 13th station of the Cross. He described he had supernatural visions and received special knowledge. When working on the work, he felt the presence of Almighty, as he himself said. He was sure that the God guided his hand. He completed his work in 1905. The entire costs of CZK 10,000 were paid by factory owner Wichterle. References
Chiesa dell'Esaltazione della Santa Croce (Prostějov)

La chiesa parrocchiale dell'Esaltazione della Santa Croce è un edificio dominante di Prostějov. Fu fondata insieme al monastero sul luogo dell'originaria fortezza nel 1391 da Petr z Kravař. La chiesa fu consacrata alla Visitazione della Vergine Maria a Elisabetta nelle montagne. Poco tempo dopo la sua costruzione fu incendiata dagli hussiti nel 1430. Rinnovata negli anni fra il 1522 e il 1588 dagli utraquisti, fu consacrata alla Santa Croce. La chiesa subì grandi danni nell'incendio del 1697 quando fu distrutta dal fuoco. Fu ricostruita secondo i progetti dell'architetto ticinese Giovanni Pietro Tencalla. Dal grande incendio si salvò la croce di fronte alla chiesa e che non arse nel fuoco: è venerata fino ad oggi come "croce miracolosa". Nella festa dell'Esaltazione della Santa Croce, il 14 settembre, si svolge tradizionale pellegrinaggio della parrocchia. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa dell'Esaltazione della Santa Croce
Kostel Seslání Ducha svatého (Český Dub)

Římskokatolický kostel Seslání Ducha Svatého v Českém Dubu, jehož čtyřboká věž je dominantou města, je děkanským kostelem poprvé zmiňovaným roku 1291. Renesančně byl přestavěn v roce 1530. Během obsazení města švédskou posádkou kostel v roce 1647 vyhořel. Po dalším požáru v roce 1694 byl přestavěn v raně barokním slohu a získal dnešní podobu. V souvislosti s požárem roku 1713 byla loď kostela opatřena valenou klenbou s lunetami. Kolem kostela se rozkládal hřbitov a do špitálu při jeho severní stěně chodívala léčit sv. Zdislava. Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky. Architektura Kostel je raně barokní, obdélný, jednolodní a díky dvojímu prodlužování, protáhlý. Stavba dlouhá je 32,5 metrů. Má polygonální neoddělený závěr, při kterém se na severu nachází věž se sakristií. Vedle věže jsou dvě přestavěné oratoře. Zevně je hladký, zpevněný u jižní strany pilíři. Má čtyři obloukem zaklenutá okna a dva portály, z ichž jeden je pozdně goticky profilován. Věž je v jádře gotická, v dolní části plná, v patře barokně jednoduchá. Má sdružená okna. Střecha je věže je cibulová. Loď a presbytář mají valenou klenbu s lunetami, které jsou v lodi nepravidelně, vedoucí částečně na korespondující renesanční polosloupy. Dřevěná kruchta pochází z roku 1657. V kostele jsou pseudobarokové rozvilinové a páskové nástropní štukatury. Pozdně gotický profilovaný portál pocházející z období kolem roku 1530 vede do sakristie, která má valenou klenbu. Zařízení kostela je různorodé. Hlavní oltář má rokokový retábl, portál se sochami sv. Petra a sv. Pavla. Oltář má klasický rám, nesený anděly a obraz Seslání Ducha svatého. Boční oltáře na rozhraní lodi a presbytáře jsou panelové, klasické, s obrazy Panny Marie a sv. Floriána. V lodi jsou dva oltáře novorenesanční pocházející období kolem roku 1880 s obrazy sv. Jana a sv. Anny. V presbytáři se nachází pozdně barokní sousoší Kalvárie z poloviny 18. století a cínová barokní křtitelnice z 18. století. Varhany jsou z roku 1893 jsou dílem firmy Rieger a mají neorenesanční skříň. Ve věži kostela byla objevena pozdně gotická skříň s šablonovou malbou z 15. století. Tato skříň byla přemístěna do muzea v Českém Dubu. Odkazy Reference Literatura EDEL, Tomáš. Českodubsko v památkách 12.-20. století. Vyd. 1. Český Dub: Podještědské muzeum, 2006. 167 s. ISBN 80-239-6186-1. S. 32-35.´ Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Seslání Ducha svatého na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kostele Seslání Ducha svatého, Český Dub (katalog biskupství litoměřického) Kostel Seslání Ducha svatého, Český Dub na webu Hrady.cz
Kostel Stětí svatého Jana Křtitele (Cvrčovice)

Kostel Stětí sv. Jana Křtitele ve Cvrčovicích v severní části obce Podolanka v okresu Praha-východ je jednolodní, původně gotický kostel ze 14. století. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Kostel byl dlouho opuštěný a zanedbaný. V péči obce Podolanka, která v roce 2008 kostel převzala od církve, získal novou střechu, zvonici, opravena byla márnice a zeď kolem areálu kostela. V současné době je využíván pro mše k významným příležitostem, svatbám a ke koncertům. Historie První zpráva o něm pochází z roku 1309 a je uvedena v listinách Vyšehradské kapituly. Později byl kostel přestavěn renesančně a byl obklopen hřbitovem; z něj se dochovala mj. barokní brána a márnice. Kostel sloužil až do padesátých let 20. století, poté chátral. Vnitřní zařízení bylo poničeno a rozkradeno, nosné zdi začaly praskat. Zásluhou místních obyvatel v roce 2008 darovalo Arcibiskupství pražské kostel obci Podolanka. V únoru 2009 byl okolo kostela natáčen film Filantropos odehrávající se ve válkou poničeném Kosovu. Obvodová zeď byla opravena s využitím dotace od Ministerstva kultury, v září 2009 byla z obecního rozpočtu opravena okna. V roce 2014 je kostel po rekonstrukci střechy. V září se vrací do nově zavěšené zvoničky i dva zvony. V současnosti obec hledá prostředky pro další rekonstrukci kostela. Okolo kostela vede červeně značená turistická trasa 0003 z Vinoře do Miškovic. Reference Literatura Monika Dragounová, Lucie Smolková. Což takhle pořídit si kostel. Náš region. Říjen 2009, čís. S21, s. 1–4. Dostupné v archivu pořízeném dne 2021-08-03. Archivováno 3. 8. 2021 na Wayback Machine. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Stětí svatého Jana Křtitele na Wikimedia Commons
Kostel Stětí svatého Jana Křtitele (Hořelice)

Římskokatolický kostel Stětí svatého Jana Křtitele v Hořelici (dnes součást Rudné) je jednolodní barokní stavba neobvyklého půdorysu dokončená v roce 1747. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. První písemná zmínka o hořelickém farním kostele pochází z roku 1352. Roku 1605 byl přestavěn (nebo znovu vybudován), ale už v roce 1631 došlo k jeho zpustošení saskou armádou a jeho oprava byla provedena v roce 1697 nákladem majitele panství Janem Josefem Karvinským. Pro zchátralost byl však později zbořen a nahrazen chrámem dnešním, benedikovaným 3. září 1747 farářem Janem Ferdinandem Ojlaserem. Autorem jeho podoby je pražský architekt a stavitel Václav Špaček. Zdejší farnost zanikla v roce 1618 (kostel se stal filiálním ve farnosti Železná) a roku 1696 byla obnovena; v současné době[kdy?] je spravována excurrendo z Hostivice (v současnosti je administrátorem excurrendo p. Badal OPraem – nejde o Milana Badala, který v roce 2019 zemřel). Reference Literatura PODLAHA, Antonín. Posvátná místa království českého: Dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvátných soch, klášterů i jiných pomníků katol. víry a nábožnosti v království Českém : Řada první: Arcidiecese pražská. Svazek II. Vikariát Berounský, Bystřický a Plzeňský; část V. Vikariát Berounský. Praha: Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1908. 373 s. (Posvátná místa Království českého). Dostupné online. Kapitola 4. Hořelice, fara, s. 41 – 47. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Stětí svatého Jana Křtitele na Wikimedia Commons Fotografie kostela Stětí sv. Jana Křtitele v Hořelicích[nedostupný zdroj] Hořelice – Kostel sv. Jana Křtitele Archivováno 4. 3. 2016 na Wayback Machine.