Kostel svatého Floriána (Krásné Březno)

Kostel svatého Floriána je římskokatolický chrám v Krásném Březně, významná památka gotizující saské renesance. Nyní je ve správě Národního památkového ústavu, územního odborného pracoviště v Ústí nad Labem, které sídlí v sousedním zámku. Od roku 2008 je chráněn jako národní kulturní památka České republiky. Historie Místo kostela bylo podle keramiky, získané z archeologického výzkumu z roku 1995, osídleno Slovany od 12. století. Výběr z keramickýchz nádob je vystaven ve stálé expozici v krovu kostela. Na roztroušené nálezy navázala ve 14. až 15. století souvislá sídlištní vrstva středověké osady. Chrám byl postaven až v letech 1597–1604 jako soukromá luteránská kaple Panny Marie pro zámeckou rodinu Rudolfa III. z Bünau, příslušníka saského rodu, který vlastnil statky na Ústecku a Děčínsku, a pro jeho čeleď. Císař Rudolf II. stavbu nekatolické svatyně povolil za podmínky, že bude soukromou, veřejně nepřístupnou. K zasvěcení patronovi proti ohni, sv. Floriánovi, došlo až po zásadních zkušenostech s požáry při zřízení římskokatolické farnosti Krásné Březno v roce 1897. Kostel vystavěl z podnětu majitele zámku neurčený stavitel ve stylu saské renesance, která imitovala pozdně gotickou architekturu. Z řemeslníků je písemně zaznamenán pouze kameník Hans Bog z Pirny. Typická je kombinace ploch se světlou omítkou a plastických - zde pískovcových článků z kamene. Kostel měl ti zvony z roku 1601. V této podobě přetrval až do první čtvrtiny 18. století. V letech 1714–1751 majitel panství Johann Ludwig Richard Cavriani dal v souvislosti s přestavbou svého zámku přistavět ke kostelu otevřenou oratoř s balustrovým zábradlím a hlavní vstup do kostel překrýt předsíní. Po záplavách kolem poloviny 18. století byl terén kolem kostela navýšen, a tak se vstupní portál ocitl o metr pod jeho úrovní. Opravy jsou zaznamenány v letech 1897, 1926, 2011–2014. V roce 2008 byl kostel prohlášen za národní kulturní památku. V současnosti je kostel veřejnosti přístupný o víkendu a ve svátek v rámci průvodcovské služby (duben–září) nebo po předchozí domluvě (celoročně) i v pracovní dny (Národní památkový ústav v Ústí nad Labem - Krásné Březno). Každou sobotu od 16 hodin se konají římskokatolické bohoslužby zdejší farnosti. Duchovní správci kostela jsou uvedeni na stránce: Římskokatolická farnost Ústí nad Labem-Krásné Březno. Popis stavby Kostel je jednolodní stavba s odsazeným trojbokým presbytářem a užší věží se zvonicí čtvercového půdorysu v ose průčelí. Hlavní vchod kostela je otočen k severu a směřuje mimo zámecký areál. Na jižní straně je spojen se stavbami zámku. Původně to byl v patře zděný krček s úzkou chodbou, vedoucí přímo do presbytáře, v patře na panskou emporu, a chodba v přízemí pro čeleď. Vnějšek stavby je členěn okny a opěrnými pilíři. Má úzká lomená okna s pozdně gotickými kružbami. Na severní straně lodi je půlkruhem zaklenutý portál s profilovaným ostěním, do kterého je vyryt letopočet 1601. V patře presbyteria a v krovu lodi prolomena obdélná okénka s kamenným ostěním. Krov má trámovou konstrukci v poměru výšky k šířce 1:1, střecha je sedlová, s keramickou krytinou. Věž vrcholí barokní střechou s cibulovou bání a lucernou. Visí v ní tři zvony. Interiér Obbdélná loď i trojboký presbytář mají pozdně gotické síťové žebrové klenby. V lodi je trojkřídlá renesanční empora, při západní straně třípodlažní, podklenutá křížovými hřebínkovými klenbami. Kuriozitou v křížení žeber pozdně gotických síťových kleneb jsou štukové motivy vřeten s hrotem, jež barvou napodobují kovové hřeby. Zařízení Zachovala se podstatná část umělecky kvalitní výzdoby z doby výstavby kostela, kterou je hlavní oltář. Objednal ho Rudolf III. z Bünau. Barokní socha sv. Floriána, kamenná plastika z 1. třetiny 18. století, stojí vedle hlavního oltáře. Kazatelna, lavice i varhany jsou pozdější. Ve sbírkách Městského muzea v Ústí nad Labem se dochovaly fragmenty skříně renesančních varhan v podobě dvou sošek andělů (jejichž hudební nástroje chybí) a čtyř malovaných desek, král David hrající na harfu má protějšek v andělovi hrajícím na loutnu, oba doprovází dvě skupiny andělského chóru. Hlavní oltář Hlavní oltář je třípatrový. Je vykládán osmi alabastrovými reliéfy a po stranách doplněn sedmi sochami. Jde o pozdně renesanční sochařské dílo, datované rokem 1604. Reliéfy vytvořil saský sochař Melchior Kuntze z Freibergu, jehož iniciály M a K jsou na vrcholu dvou desek pod sloupy. Na predele nejníže uprostřed je zlacený německy psaný citát z Matoušova evangelia (Mat 26, 26-28). Vlevo je zobrazeno Zvěstování Panně Marii (podle grafické předlohy Jana Sadelera), uprostřed scéna Poslední večeře Páně a vpravo Adorace Páně s Klaněním pastýřů. V oválných kartuších po stranách oltáře jsou výjevy Klanění Tří králů a Křest Kristův. Hlavní desku uprostřed oltáře zaujímá alabastrový rodokmen Kristův, začíná dole ležícím otcem Jesse (Jišaiem), od něhož se odvíjejí větve Stromu života přes jeho syna Davida, Šalamouna a jejich potomky ve 27 polopostavách se jmény v nápisových páskách, až po Krista na vrcholu. Po stranách rodokmene jsou na osmi reliéfech polychromované erby majitelů panství a kostela, pánů rodu z Bünau, jejich manželek a potomků. Sochy čtyř evangelistů představují svatého Marka se lvem, Matouše s andělem, Jana Evangelistu a Lukáše bez charakteristických atributů špatně rozlišujeme. Restaurování oltáře proběhlo v roce 2014. Kazatelna Dochovaná kazatelna je osmiboká novobarokní, kamenná, z roku 1887. Na poprsni má dedikaci donátorů, jimiž byli Malvína a Jindřich Kolowrat–Krakovští. Sedmnáct alabastrových reliéfů z poprsně renesanční dřevěné kazatelny představuje pašijový cyklus. Byly sňaty roku 1887, nedávno restaurovány a jsou vystaveny ve stálé expozici muzea. V roce 2015 byly repliky všech 17 reliéfů v dřevěných rámech po třech zavěšeny na stěny kostela pod emporami. Hřbitov Kostel je z jižní strany obklopen zrušeným farním hřbitovem, z něhož do současnosti zůstaly jen čtyři kolowratské hrobky na jihovýchodní straně od kostela, obehnané hřbitovní zdí. Nejblíže u zdi kostela to je společná hrobka Malvíny Kolowrat-Krakowské, provdané Skrbenské z Hříště (1873–1932) a jejího manžela Jana Skrbenského z Hříště. Dále pak hrob Jindřicha Kolowrat-Krakovského (1826–1904) a jeho manželky Malvíny Kolowrat-Krakovské, rozené z Palik-Ucsevny (1836–1911). Je tu pohřben rovněž Jindřichův mladší bratr Arnošt Kolowrat-Krakowský (1827–1908) a jedna z dcer jindřicha a Malvíny. Odkazy Reference Literatura LEIBL, Jan; NEJEZCHLEBOVÁ, Táňa; PODROUŽEK, Kamil. Kostel sv. Floriána v Ústí nad Labem - Krásném Březně. Průzkumy památek. 2011, roč. XVIII, čís. 2, s. 31–46. ISSN 1212-1487. Související články Kostel svatého Václava (Valtířov) Seznam národních kulturních památek České republiky Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Floriána na Wikimedia Commons Oficiální stránky na webu Národního památkového ústavu Pořad bohoslužeb ve farním kostele sv. Floriána, Ústí nad Labem-Krásné Březno (katalog biskupství litoměřického) Bohoslužby ve farním kostele sv. Floriána, Ústí nad Labem-Krásné Březno na webu církev.cz/bohoslužby Program NOCI KOSTELŮ, Ústí nad Labem – Krásné Březno, kostel sv. Floriána