NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel svatého Jana Nepomuckého (Studnice)

Kostel svatého Jana Nepomuckého se nachází ve Studnici. Stojí poblíž tvrze, která patřila Strakům z Nedabylic. Kostel byl původně domácí kaplí pánů na Studnicích. Byla vystavěna koncem 17. století (v roce 1696 tu již stála) nákladem Zikmunda Leopolda Schmidla ze Schmieden. Roku 1717 ji dal přestavět Joachim Zikmund Schmidl s chotí Františkou, rozenou Hochberkovou z Hennersdorfu a ustanovil při ní kaplana. V roce 1764 byla kaple zvýšena a prodloužena a roku 1785 zde byla zřízena lokálie. Kostel svatého Jana Nepomuckého je vcelku drobná, barokně orientovaná jednolodní stavba bez věže, pouze se sanktusníkem nad lodí. Půdorys kostela je nezvyklý. Západní strana kostela je nejstarší, původně asi rotunda. Při přestavbě roku 1717 byla západní strana zploštěna, k východní straně byla přistavěna loď a polokruhem uzavřené kněžiště. Ke kněžišti jsou ze severní i jižní strany připojeny dva stejné přístavky, sakristie a oratoř. Nejstarší část stavby byla upravena na kruchtu s přístupem po vnějším krytém schodišti po severní straně. Stěny jsou hladké a s pilastry, okna pravoúhlá v rámci, shora lehce vypjatým s klenákem. Západní průčelí je ploché se zakulacenými rohy a pilastry členěné až k okapní římse. Nad ní je barokně vykrojený štít, s pilastry a koulemi po stranách. Svrchu je prohnutý nástavec se sochou Jana Nepomuckého a koulemi po stranách. Ve středu průčelí je okno na kruchtu. V dolní části je hlavní vchod do kostela, portál s profilovaným pískovcovým rámem s velkým klenákem, nad ním supraporta s akantovou kartuší s dvojznakem Schmidlovských. Kostel je krytý po jižní straně břidlicovými šablonami, po severní straně břidlicí a částečně šedými cementoasbestovými šablonami. Nad lodí je osmiboká vížka s cibulovou střechou a bání s křížem. Kromě hlavního vchodu má kostel ještě další tři vchody – do sakristie, do oratoře a na schodiště na kruchtu. Kněžiště je v kostele téměř čtvercové, dlouhé 4,2 m, loď dlouhá 8,5 m, široká 4,4 m a kruchta v nejširší části široká 7,2 m a hluboká 5,3 m. Celý prostor je pokryt plochým stropem, pod nímž obíhá římsa podepřená nástěnnými pilastry. Oratoř na severu je otevřena segmentovým obloukem do sakristie. Na jihu vede pravoúhlý vchod. Kruchta je dřevěná na příčném trámu. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jana Nepomuckého na Wikimedia Commons Literatura Umělecké památky Čech 3, str. 459, nakl. ACADEMIA, Praha 1980 Wirth, Zd.: Soupis památek historických a uměleckých v politickém okrese náchodském, sv. 34, Praha 1910
Kostel svatého Jana Nepomuckého (Tetín)

Kostel svatého Jana Nepomuckého v Tetíně byl původně zasvěcen svatému Michaelu Archandělovi. Jde o středověkou stavbu románského původu, která byla v 17. století přestavěna v barokním slohu. Areál kostela se hřbitůvkem obklopuje ohradní zeď s masívní vstupní branou. Je chráněn jako kulturní památka. Historie Jako farní chrám svatého Michaela Archanděla se kostel zmiňuje roku 1357, kdy pravděpodobně proběhla jedna z vícero přestaveb. V 16. století u kostela jako farář působil kronikář Václav Hájek z Libočan. Za josefínských reforem byl kostel zrušen, protože místní obyvatelstvo projevilo přání, aby se farním kostelem stal větší kostel svaté Ludmily. Opraven byl v 19. století zásluhou majitele tetínského zámku Vojáčka, který místo opravy zpustlé kaple v zahradě zámku nabídl obnovení tohoto kostela. Byl vysvěcen roku 1836 a od té doby je zasvěcen svatému Janovi Nepomuckému. Kostel je odsvěcen a slouží jako galerie výtvarných děl. V roce 2012 se v kostele uskutečnila výstava grafik Bohuslava Reynka a fotografií Daniela Reynka. Průvodcovskou činnost o víkendech a svátcích (ve všech třech kostelech v Tetíně) a organizování výstav zajišťuje místní Sdružení sv. Ludmily. Architektura a interiér Kostel je jednolodní stavba s pravoúhlým presbytářem. Loď s plochým stropem je staršího původu, presbytář, předsíňka a věžička s cibulovou střechou vznikly později. Obraz na barokním oltáři znázorňuje Jana Nepomuckého jako poutníka ve Staré Boleslavi. Hřbitov Na přilehlém hřbitově se nachází hrobka rodiny Vojáčků z roku 1833, kde je pochován i vlastenecký spisovatel a překladatel Vácslav Vojáček. Vedle hrobky je symbolický hrob hrdinky znárodnělé písně Nad Berounkou pod Tetínem, který sem byl přenesen od zdi kostela v sedmdesátých letech 20. století. Pod vstupním kamenem do kostela je pohřben Vojtěch Cassanova (23. srpna 1740 – 29. ledna 1792), který se zasloužil o obnovení kostela a nechal postavit votivní kříž, který dříve stával na návsi a v roce 1959 byl přestěhován na nynější místo u hlavního vchodu na hřbitov. Pohřebiště v těchto místech bylo již v 10. století, jak dosvědčují archeologické nálezy Jana Axamita. Odkazy Reference Literatura PODLAHA, Antonín. Posvátná místa království českého: Dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvátných soch, klášterů i jiných pomníků katol. víry a nábožnosti v království Českém : Řada první: Arcidiecese pražská. Svazek II. Vikariát Berounský, Bystřický a Plzeňský; část V. Vikariát Berounský. Praha: Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1908. 373 s. (Posvátná místa Království českého). Dostupné online. Kapitola 10. Tetín, fara, s. 80 – 89. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jana Nepomuckého na Wikimedia Commons
Kostel svatého Jana Nepomuckého (Zvičina)

Kostel svatého Jana Nepomuckého je římskokatolický filiální kostel na vrchu Zvičina v obci Třebihošť. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Stavba kamenného kostela na místě původního dřevěného kostelíku zasvěceného Janu Husovi z roku 1584 (dle dochovaných písemností bylo na portálu datum 2. 5. 1560) byla zahájena z podnětu majitele zdejšího panství Ferdinanda Kountínského roku 1706, jehož rod koupil panství Zvičinu (mj. i Dehtov a Třebihošť) roku 1657. Kostel byl stavebně dokončen a zasvěcen sv. Janu Nepomuckému roku 1711. V roce 1804 koupil panství Poličany rytíř František Cecinkar z Birnice a dal kostel opravit a přistavět věž. V této podobě je kostel uváděn ve verších K. V. Raise. Na jaře roku 1873 za bouřky zapálil kostel blesk a shořela střecha věže. Tehdejší majitelka panství Rosa von Hohenlohe odmítla kostel opravit a raději se zřekla patronátu nad ním. Oprava byla provedena v roce 1877 a byla uhrazena z veřejných sbírek. Majitelem kostela se stal okres Hostinné. Poslední velká oprava se uskutečnila v roce 1973. Interiér Pískovcový hlavní oltář s postavou Boha Otce, ukřižovaného Krista a s klečícím Janem Nepomuckým v popředí a Janem Evangelistou a Janem Křtitelem po stranách z roku 1740 je od Jiřího Františka Pacáka, spolupracovníka Matyáše Bernarda Brauna. V roce 1760 byly umístěny na stěny kostela dřevěné konzoly se sochami sv. Jana Papeže, sv. Jana Kapistrána, sv. Jana z Boha, sv. Ivana, sv. Jana Zlatoústého a sv. Jana Almužníka. Bohoslužby Bohoslužby se konají o pouti. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jana Nepomuckého na Wikimedia Commons Zvičina - kostel sv. Jana Nepomuckého na www.turistika.cz Kostely.cz Hrady.cz Zvičina - kostelík Římskokatolická farnost Pecka
St. Johannes Nepomuk (Zvičina)

St. Johannes Nepomuk (tschechisch Kostel svatého Jana Nepomuckého) ist eine römisch-katholische Kapelle auf dem Berg Zvičina (deutsch Switschin) in Třebihošť im Okres Trutnov in Tschechien. Nahe der Kirche befindet sich ein Aussichtsturm. Geschichte Auf dem 671 m hohen Switschin stand schon 1560 ein Gotteshaus. Die jetzige steinerne Kapelle wurde 1706 auf Veranlassung des Grafen Ferdinand Kotulinsky von Kotulin erbaut. Am 5. Juni 1873 brannten durch Blitzschlag Turm und Dach bis auf die Mauern ab. 1874 wurde das neue Dach aufgesetzt und das Gewölbe verankert. Erst 1877 konnte der Turm aufgebaut und am 19. September 1877 der erste Gottesdienst gehalten werden. Gottesdienste finden nur an den Festtagen der beiden Heiligen Johannes Nepomuk und Wenzel statt. Bauwerk Die Kirche ist ein rechteckiger, orientierter Bau des Frühbarocks mit im Westen angebautem Turm. Das schiefergedeckte Kirchenschiff steht auf einem niederen Steinsockel und hat in der oberen Wandhälfte sechs halbkreisförmige Fenster. Im zweigeschossigen Turm befindet sich ein rundbogiger Eingang in die Vorhalle. Die Kirche hat ein Tonnengewölbe, das im Osten mit drei Seiten eines Achtecks abgeschlossen ist. Der Hauptaltar aus Sandstein steht auf einem hohen konkaven Sockel mit goldener Banddekoration, gebildet aus eingebogenen Volutenpfeilern, die mit ausgeschweiften Simsen verbunden sind. In der Nische befindet sich eine vollplastische Figurengruppe mit dem hl. Johannes Nepomuk, dem ein Engel von links das Kreuz zeigt. An den Seiten befinden sich polychrome Figuren der sechs Heiligen Papst Johannes I., Johannes Capistran, Johannes von Gott, hl. Iwan, Johannes Chrysostomus und Johannes Cantius. Die Figuren sind Barockarbeiten von etwa 1750. Literatur Franz Schöbel, Beda Menzel: Gotteshäuser der Heimat: Ein Heimatbuch des Riesengebirges und Braunauer Ländchens. Riesengebirgs-Heimatverlag Renner, Kempten 1970 Weblinks Website der Pfarrei Einzelnachweise
Kostel svatého Jana Nepomuckého (Vyklantice)

Novostavba kostela svatého Jana Nepomuckého ve Vyklanticích vznikla podle projektu z roku 1722, samotná realizace stavby probíhala do roku 1727. Santiniho autorství není v tomto případě archivně doloženo. Na základě nalezeného projektu i rozboru stavby samotné, jsou patrné určité podobnosti či návaznosti na dílo Jana Blažeje Santiniho. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Stavba Dle projektu publikovaného v časopise Průzkumy památek půdorys stavby tvoří obdélník s konkávně skrojenými nárožími. Naproti probrané vstupní fasádě hmotu stavby završuje lehce konvexně vypjatá závěrová stěna, která se střetává s konkávně plochými nárožími. Vnitřní prostor utváří hloubkový ovál půdorysu lodi, završený presbytářem půlkruhového půdorysného průběhu. Šikmo vytočené pilíře triumfálního oblouku nesou vykláněný pas. Klenbu lodi nad oválem ozvláštňuje lucerna, presbytář završuje koncha. Složitě kružnicově konstruovaná půdorysná síť návrhu kostela dle Mojmíra Horyny splňuje kritéria pro zařazení do skupiny Santiniho jednoprostorových centrál s vnějším půdorysem polygonálního tvaru a s vnitřním oválným či kruhovým prostorovým utvářením. Kombinace odlišné vnější i vnitřní půdorysné charakteristiky nachází obdobu zejména v pozdní stavbě Santiniho centrál, v zámecké kapli v Chlumci nad Cidlinou. Architektonické formy kostela sv. Jana Nepomuckého vykazují určité zdrobnění doplněné malebným dekorem. Samotnou realizaci Mojmír Horyna charakterizuje jako lehce rustikální, a i přes mírné změny oproti projektu ji lze považovat za dílo Santiniho. Historie Stavebník kostela sv. Jana Nepomuckého byl Jan Jáchym hrabě Harrach, který vyklantické panství zakoupil 16. 1. 1722 a již v červnu téhož roku hrabě žádal konzistoř o povolení k vysvěcení kostela. Kostel měl vysvětit litoměřický biskup Jan Adam hrabě Vratislav z Mitrovic. Povolení však hrabě získal až 14. 11. 1722 a k provedení vysvěcení byl doporučen ledečský děkan Jan Alexandr Kloffetius. K vysvěcení opět nedošlo a hrabě v lednu 1728 žádal o opětovné vysvěcení, které měl provést želivský opat. Kostel byl nakonec vysvěcen v lednu 1729. Jak uvádí Pavel Zahradník stavba vyklantického kostela započala ještě za Santiniho života, její stavebník hrabě Harrach také často navštěvoval želivský klášter a želivský opat i litoměřický biskup, po nichž hrabě žádal vysvěcení kostela ve Vyklanticích, patřili mezi Santiniho zaměstnavatele. Pavel Zahradník upozorňuje také na takzvaného „vyklantického sochaře“, který pracoval jak ve Vyklanticích, tak také v Želivi. Na základě těchto okolností je možné Santiniho autorství připustit, definitivnější stanovisko se však neobejde bez důkladné analýzy nejen kostela sv. Jana Nepomuckého, ale i dalších vyklantických staveb, například zámku. Reference Literatura Mojmír Horyna, Jan Blažej Santini-Aichel, Praha 1998, s. 382. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jana Nepomuckého na Wikimedia Commons http://www.santini.cz/
Kostel svatého Jiljí (Bečov)

Kostel svatého Jiljí je římskokatolický kostel zasvěcený sv. Jiljí v Bečově v okrese Most. Jeho současná barokní podoba vychází z přestavby v 18. století. Je chráněn jako kulturní památka. Historie Kostel byl původně gotický, ale v polovině 18. století byl přestavěn do barokní podoby podle plánů rakouského architekta Andrease Altomonta (1699–1780). Architektura Kostel se nachází na návrší na severovýchodním okraji obce. Jedná se o jednolodní stavbu s půlkruhově zakončeným presbytářem, po jižní a severní straně jsou přístavby sakristie a kaple, západní průčelí je doplněno hranolovou věží. Presbytář má valenou klenbou s konchou. Zařízení kostela pochází z první poloviny 18. století. V areálu kostela se nachází socha svatého Floriána a socha svatého Jana Nepomuckého, která byla přenesená ze zbořené obce Souš. Druhá socha tohoto světce pocházející ze starého Mostu stojí před branou do areálu. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jiljí na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve filiálním kostele sv. Jiljí, Bečov (katalog biskupství litoměřického) Bohoslužby ve filiálním kostele sv. Jiljí, Bečov na webu církev.cz/bohoslužby Program NOCI KOSTELŮ – Bečov, kostel sv. Jiljí Kostel na stránkách mosteckého děkanství
Kostel svatého Jiljí (Brno-Komárov)

Kostel svatého Jiljí se nachází v brněnské čtvrti Komárov, na území městské části Brno-jih v Černovické ulici. Jde o jednu z nejstarších funkčních staveb v Brně. Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Původní románský kostel byl v obci Luh (dnešní Komárov) postaven koncem 12. století na místě bývalé kaple zasvěcené svatému Jiljí. Patřil řádu benediktinů, kteří do roku 1220 přistavěli ještě obytnou věž na západním průčelí. Kostel byl součástí kláštera, který se rozkládal na místě dnešních zahrad mezi kostelem a ulicí Lužnou. Po roce 1350 byla stržena východní stěna kostela a přistavěn gotický chór a presbytář. Po třicetileté válce byla barokně zaklenuta původní románská loď a proražena dnešní velká okna. Jediné zachovalé románské okno dnes najdeme v severní zdi kostela (viz obrázek). Věž pochází z konce 18. století, kdy u příležitosti zřízení komárovské farnosti prošel kostel dalšími stavebními úpravami. V roce 1854 pak byla přistavěna kaple svátosti smíření (původně sakristie), v průběhu 19. století byl kostel novogoticky upraven. V blízkosti kostela byly při archeologickém výzkumu (provádělo Muzeum města Brna pod vedením dr. Dany Cejnkové) nalezeny pozůstatky benediktinského kláštera, který vznikl v průběhu 12. století a zanikl roku 1527. Velkou rekonstrukcí prošel kostel v letech 1997–2004, kdy bylo provedeno mj. statické zajištění kostela, odvlhčení, výměna krovů, nová krytina věží, fasády, elektroinstalace nebo restaurování vnitřních i vnějších kamenných prvků. Obnoven byl i mobiliář kostela, aby liturgicky i umělecky odpovídal počátku 3. tisíciletí. Zajímavosti Pozůstatky původní kaple byly odkryty a opět zasypány při archeologickém průzkumu roku 1976. Název komárovského kláštera zněl Porta Dei (brána Boží). Z komárovské louky odcházeli v době baroka poutníci do Mariazell; po dobu jejich putování se zde komárovští farníci shromažďovali k modlitbám. V den sv. Jiljí při jejich návratu se farnost scházela k jejich uvítání chlebem a koláči, tzv. "Koláčovému svátku"; v roce 1834 se ho v předvečer svátku sv. Jiljí zúčastnil císař František II. s manželkou. Slavnost byla v pozměněné podobě obnovena roku 1996. Betlém Betlém je umístěn v době vánoční po levé straně presbytáře v hlavní lodi kostela. Tvoří ho sádrové figurky neznámého autora. Kromě bohoslužeb je přístupný 25. prosince a 1. ledna vždy od 14 do 18 hodin. Odkazy Reference Literatura FOLTÝN, Dušan, a kol. Encyklopedie moravských a slezských klášterů. Praha: Libri, 2005. 878 s. ISBN 80-7277-026-8. Porta Dei. Kostel sv. Jiljí v Brně-Komárově. Vyd. římskokatolická farnost Brno-Komárov, b.d. Související články Seznam kostelů v Brně Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Jiljí na Wikimedia Commons Encyklopedie dějin města Brna - Kostel sv. Jiljí
Kostel svatého Jiří (Jasenná)

Římskokatolický Kostel svatého Jiří je dominantou obce Jasenná. Historie Kostel zasvěcený svatému Jiří je poprvé připomínán roku 1343, od roku 1346 podací právo náleželo České koruně, vesnice byla darována sboru pražských mansionářů. Jejich preceptor roku 1363 dosadil plebána. Roku 1718 byla obnovena starší fara. Roku 1893 byla na starších základech postavena novogotická věž a přistavěna novobarokní kaple. Současnost V roce 2009 kostel prošel celkovou rekonstrukcí a opravou pláště včetně středchy a sanktusní věžičky. Popis Jednolodní orientovaná stavba má odsazený pravoúhlý presbytář, na západní straně věž, při severní stěně kapli s volutovým štítem a po jižní straně sakristii spojenou s presbytářem. Před hlavním vchodem stojí dřevěný misijní kříž. Ve věži kostela visí čtyři (?) zvony: nejstarší s reliéfem sv. Jiří je z roku 1508, v roce 1916 byl zrekvírován a po válce vrácen. Druhý zvon z roku 1552 byl přelit roku 1901. Malý sanktusník (umíráček) pochází z roku 1841. Hlavní oltář je zasvěcen sv. Jiří, novobarokní postranní oltář svatému Janovi a sv. Anně. Kazatelna byla pořízena roku 1893. V kapli je osmiboká pozdně gotická celokamenná křtitelnice s německým darovacím nápisem Hanse Pechana a letopočtem 1521: "TAVSENT FVNF/HVNDERT VND/ XXI HOT GESTI[FT]/ET HANS PECH/HAN DEN STEIN". Na víku barokní dřevořezba sv. Jana Křtitele a Krista při křtu. Varhany na chóru pocházejí z 18. století. Hřbitov je středověkého původu. U hřbitovní zdi je smírčí kříž, který sem byl přenesen z jižní části obce. Dochovalo se několik náhrobních kamenů z 19. století s tesanou výzdobou. Pamětní kniha fary byla psána od roku 1795, matriky se dochovaly od roku 1721. Bohoslužby Bohoslužby se konají v neděli v 8.00. Galerie Odkazy Reference Literatura Emanuel Poche, Soupis památek historických a uměleckých v Republice československé, politický okres Dvůr Králové nad Labem. Praha 1937, s. 200-204. Emanuel Poche a kolektiv: Umělecké památky Čech I., Praha 1978, s. 578 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jiří na Wikimedia Commons Jasenná - kostel svatého Jiří Biskupství královéhradecké Archivováno 31. 5. 2019 na Wayback Machine. Informace královéhradecké diecéze Archivováno 4. 3. 2016 na Wayback Machine. Geocaching.com
Kostel svatého Jiří (Mořkov)

Kostel svatého Jiří v Mořkově je sakrální objekt poprvé zmiňovaný v roce 1587. Hlavní oltář kostela pochází z roku 1667 a k jeho obnovení došlo v roce 1833. Kostel samotný byl do současné podoby přestavěn v roce 1878. Kostel patří do Mořkovské farnosti a jsou v něm pravidelně slouženy bohoslužby. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jiří na Wikimedia Commons
Kostel svatého Jiří (Ořechov)

Kostel svatého Jiří je římskokatolický chrám v obci Ořechov v okrese Brno-venkov. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Je farním kostelem ořechovské farnosti u svatého Jiří. Bohoslužba s nedělní platností je sloužena v sobotu v 18 hodin. Historie První písemná zmínka o kostele v tehdejších Tikovicích pochází z roku 1325. Současnou podobu dostal chrám v letech 1720–1725, kdy byl barokně přestavěn Mořicem Grimmem. Jedná se o jednolodní kostel s rovně ukončeným kněžištěm a hranolovou věží v západním průčelí. Při jižní stěně chrámu byla vybudována sakristie s oratoří v patře. Kolem kostela se do poloviny 19. století nacházel hřbitov. Kostel stojí na kopci, až do roku 1820 byl obehnán zdí a příkopem. U kazatelny je náhrobní kámen rytíře Jakuba Janošiče (zemřel roku 1623), pod kostelem se nacházejí tři hrobky. Věž bývala původně nad sakristií, po barokní přestavbě stojí nad hlavním vchodem.. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Jiří na Wikimedia Commons
Kostel svatého Jiří (Pomezí)

Římskokatolický kostel sv. Jiří v Pomezí u Poličky (dříve farní, nyní filiální) se poprvé připomíná roku 1350. Stojí snad na místě dřevěného kostela z doby založení obce ve 13. století a do dnešní podoby byl přestavěn v roce 1727. V současnosti je chráněn jako kulturní památka České republiky. Popis Kostel je původně gotická stavba s hranolovitou vstupní věží a úzkými okny. Koncem 17. století byla loď zvýšena a sklenuta valenou klenbou s lunetami. Roku 1748 byla na místě gotického kněžiště vystavěna křížová loď a trojboký závěr se sakristií a v roce 1780 došlo ke zvýšení věže o další patro. Interiér kostela je barokní, vnitřní zařízení rokokové z 2. poloviny 18. století, křtitelnice z roku 1727. Na věži je zvon z roku 1511, který byl za války zrekvirován, roku 1947 však vrácen. Kostel je obklopen hřbitovem, většina hrobů se však nachází severně od kostela. U vchodu na hřbitov jsou kamenné sochy andělů z roku 1870. V letech 2000 až 2005 byl kostel rekonstruován. Program záchrany architektonického dědictví V rámci Programu záchrany architektonického dědictví bylo v letech 2001-2004 na opravu památky čerpáno 3 065 000 Kč. Duchovní správcové Seznam farářů od obnovení farnosti v roce 1727 je vytesán do kamenné desky umístěné za hlavním oltářem kostela. Sedmnáctým farářem byl Eduard Valenta (narozen 2. března 1880 v Jevíčku, na kněze vysvěcen v roce 1906, zemřel 31. března 1953 v Poličce). K 1. lednu 2007 byla zdejší farnost zrušena a její území přičleněno k farnosti v Poličce. Odkazy Reference Literatura Ottův slovník naučný, heslo Limberk Sv. 16, str. 27. E. Poche (red.), Umělecké památky Čech 3. Praha: Academia 1980. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jiří na Wikimedia Commons Filiální kostel (bývalý farní) sv. Jiří, mučedníka Archivováno 24. 6. 2020 na Wayback Machine. (německy) Farní kostel sv. Jiří v Pomezí
Kostel svatého Jiří a svatého Martina (Martínkovice)

Kostel svatého Jiří a svatého Martina je římskokatolický kostel v Martínkovicích. Je chráněn jako kulturní památka a od 1. července 2022 také jako národní kulturní památka. Historie Kostel je jako farní zmiňován roku 1384. V roce 1650 byla ke gotickému kostelu přistavěna věž, která jako jediná byla zachována při stavbě raně barokního kostela za opata Tomáše Sartoria v letech 1692–1698. Jako jediný z broumovské skupiny barokních kostelů nebyl navržen Dientzenhofery, ale jeho autorem je zřejmě Martin Allio z Löwenthalu a kostel stavěl jeho synovec Jan Baptista Allio. Byl farním kostelem místní farnosti, od počátku roku 2010 je filiálním k broumovské farnosti. Stavba Raně barokní kostel má půdorys ve tvaru řeckého kříže. Kostel je obklopen užívaným hřbitovem obkrouženým udržovanou zdí. Z vnější strany ke zdi přiléhají zastavení křížové cesty. Obrazy Kristovy pouti až na dva vzaly za své, německé popisy jsou dosud dobře čitelné. Interiér Fresky s tématem Nanebevzetí Panny Marie, scén ze života patronů kostela sv. Jiří a sv. Martina a sv. Cecilií nad kruchtou jsou dílem F. A. Schefflera. V pondělí 5. dubna 1999 při bohoslužbách byl posvěcen nový oltářní obraz patrona chrámu sv. Jiří a Martína. Autorem obrazu je Vjačeslav Iljašenko. Na oltářním obraze může návštěvník rozpoznat tvář tehdejšího broumovského vikáře P. Norberta Josefa Zemana. Ten se nechal vymalovat jako žebrák, jehož zahaluje pod svůj plášť svatý Martin. Tím chtěl broumovský vikář upozornit na současnou finanční situaci v církvi. Na hlavním oltáři jsou sochy sv. Vavřince a sv. Štěpána z doby kolem roku 1700. Varhany Jednomanuálové varhany se 744 píšťalami postavil v letech 1769–1771 broumovský varhanář Franz Süssmuth a hrávalo se na ně pravidelně při bohoslužbách až do sedmdesátých let dvacátého století. Jsou jediné dochované tohoto varhanáře. Opraveny byly v roce 2010. Program záchrany architektonického dědictví V rámci Programu záchrany architektonického dědictví bylo v letech 1995–2014 na opravu památky čerpáno 9 075 000 Kč. Galerie Odkazy Reference Literatura PROKOP, Bohumír; KOTALÍK, Jiří T.; SŮVA, Pavel. Broumovská skupina kostelů : průvodce školou českého baroka v kraji pískovcových skal. Vernéřovice: Modrý anděl, 2007. 37 s. ISBN 978-80-254-6311-6. S. 14–15. (česky, německy, anglicky) Související články Broumovská skupina kostelů Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jiří a svatého Martina v Martínkovicích na Wikimedia Commons