NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel Nejsvětější Trojice (Pouchobrady)

Kostel Nejsvětější Trojice v Pouchobradech je původně gotický venkovský kostel v obci Pouchobrady, části obce Sobětuchy v okrese Chrudim v Pardubickém kraji. V roce 1934 v něm byly nalezeny fragmenty nástěnných maleb ze 2. poloviny 14. století. Od roku 1964 je kostel zapsán do státního seznamu kulturních památek. Historie Kostel vznikl již ve 2. čtvrtině 14. století a z té doby se zachoval zejména sedlový portál sakristie, kamenná křtitelnice a fragmenty nástěnných maleb v presbytáři a na severní straně lodi. Kostel měl gotický západní portál, který je zachycen pouze plánem, protože zanikl asi koncem 19. století. V roce 1675 došlo k raně barokní přestavbě, v roce 1888 pak k historizující obnově, kterou vedl architekt František Schmoranz st. a byla při ní byla přistavěna západní věž. Popis Jedná se o jednolodní venkovský kostel s věží v západním průčelí. Loď kostela je krátká, obdélná, s vysokou sedlovou střechou; je osvětlena z obou stran jedním čtyřlistým oknem. Pětiboký presbytář je o něco nižší a na severu k němu přiléhá sakristie, na jejímž východním průčelí se zachovalo obdélné, pravděpodobně gotické okno. Do západního průčelí je vestavěna hranolová věž, kterou výškově člení kamenné římsy. Je zakončena štíhlým osmibokým jehlancem, na jehož vrcholu je makovice a kříž. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Nejsvětější Trojice (Pouchobrady) na Wikimedia Commons
Kostel svatého Mikuláše (Stolany)

Gotický jednolodní kostel svatého Mikuláše s průčelní věží, zakončenou zděnou jehlancovou helmicí s cimbuřím se nalézá na hřbitově obehnaném příkopem a zbytkem náspu na jižním okraji obce Stolany v okrese Chrudim. Kostel pocházející ze 14. století se svou věží zakončenou jehlancem s cimbuřím patří do skupiny východočeských podobných kostelů nalézajících se v obcích Staré Ždánice, Opatovice nad Labem a Všestary. Od 24. ledna 1967 je objekt chráněn jako nemovitá kulturní památka ČR. Historie Gotický kostel svatého Mikuláše ve Stolanech byl postaven na místě staršího románského kostela. Z románské stavby se do současnosti nic nedochovalo, neboť kostel byl ve 14. století zcela přestavěn. Do současnosti se dochovalo jádro kostela s věží s neobvyklým zděným jehlancem. Mezi lety 1536–1544 nechal Jan z Pernštejna zbořit starší kněžiště a vystavět nový prostornější pětiboký presbytář se sakristií na severní straně. V roce 1795 proběhla barokní přestavba kostela, kdy byly odstraněny klenby a zřízen plochý strop kostelní lodi. V letech 1872–1873 provedl opravu kostela chrudimský stavitel František Schmoranz starší – při této opravě byl obnoven gotický vzhled kostela. Poslední velká oprava kostela proběhla v roce 1932. V roce 2024 byla zrekonstruována střecha kostela a fasáda. Nyní kostel svatého Mikuláše ve Stolanech slouží jako filiální kostel ve farnosti Heřmanův Městec. Bohoslužby probíhají v kostele bohoslužby každou sobotu od 17:30 hodin. Popis Kostel svatého Mikuláše ve Stolanech je jednolodní venkovský kostel s předsazenou hranolovou věží se zděnou helmicí a cimbuřím. Věž je postavena na čtvercovém půdorysu, hlavní vstup do kostela tvoří pravoúhlá portál s pozdně barokně překladem, zvonové patro věže osvětlují půlkruhově zakončená okna. Věž je zakončena zděným ochozem s cimbuřím vysazeným na půlkruhových obloučcích podsebití. Na nárožích cimbuří vystupují zvětralé kamenné figurální chrliče. Kostelní loď osvětlují vysoká lomená okna, fasáda je členěna dvojicí opěrných pilířů s výrazně šikmými čely. Kostelní loď je zakončena pětibokým presbytářem osvětleným dvojicí vysokých lomených oken. Na severní straně presbytáře byla přistavěna sakristie. V sakristii se dochovala raně renesanční křížová klenba bez žeber. Vnitřní stěny kostelní lodi člení čabrakové pilastry. Presbytář je plochostropý, na jeho severní straně se nalézá pozdně gotický pravoúhlý sanktuář se dvěma bohatě profilovanými poloskloupky, završenými oslím hřbetem s křížovou kytkou a erby. Kostelní loď a presbytář jsou zastřešeny sedlovou střechou. Střešní krytinu tvoří tašky. Vnitřní vybavení kostela je barokní a pochází z doby okolo roku 1700. Hlavní oltář je sloupový a nese obraz svatého Mikuláše. V předsíni se nachází středověká kamenná křtitelnice, zazděný náhrobník je datován rokem 1549. Varhany pro kostel postavil roku 1910 Jan Tuček (1842–1913), varhanář v Kutné Hoře. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Mikuláše na Wikimedia Commons
Kostel Stětí svatého Jana Křtitele (Tuněchody)

Pozdně gotický jednolodní kostel Stětí svatého Jana Křtitele z počátku 16. století se nalézá v centru obce Tuněchody v okrese Chrudim. Kostel Stětí svatého Jana Křtitele v Tuněchodech je od roku 1958 chráněn jako nemovitá kulturní památka ČR. Historie První písemná zmínka o kostele Stětí svatého Jana Křtitele v Tuněchodech pochází z roku 1350. Původní kostel byl přestavěn goticky v polovině 15. století a následně barokně v roce 1690. V roce 1883 kostel regotizoval chrudimský architekt František Schmoranz starší. Z původního kostela se zachovaly žebrové klenby s figurálními svorníky. V současné době je kostel v Tuněchodech filiálním kostelem farnosti Mikulovice u Pardubic, která je administrována ex currendo z Pardubic. Pravidelné bohoslužby se v kostele nekonají. Popis Kostel Stětí svatého Jana Křtitele v Tuněchodech je jednolodní kostel s pětiboce uzavřeným presbytářem se sakristií po severní straně a masivní hranolovou věží barokního vzhledu v západním průčelí. Fasády kostelní lodi i presbytáře z bílé hladké omítky člení pískovcové jednou odstupněné opěrné pilíře kryté nahoře prejzovou krytinou. Kostelní loď i presbytář osvětlují vysoká, nahoře lomeně zaklenutá okna. Hlavní vstup do kostela je hrotitým portálem s pískovcovým ostěním v přízemí věže. Nároží věže zdobí pilastry. Nad vstupním portálem fasádu věže člení dvě římsy, mezi nimiž je umístěno kruhové okénko. Nad horní římsou jsou ve výklenkových nikách s frontony umístěny sochy svatého Jana Křtitele, svatého Jana Nepomuckého a Jana Evangelisty. Zvonové patro věže je osvětleno zvonovými půlkruhovitě zakončenými okny, nad kterými se nalézají ciferníky věžních hodin. Věž zakončuje korunní římsa, nad kterou se vypíná cibulová kostelní báň zakončená osmibokou lucernou s cibulkou zakončenou makovicí s křížem. Podvěží je valeně zaklenuto. Presbytář je zaklenut křížovou klenbou napojenou dvěma kratičkými úseky žeber na křížové pole, na svornících se zachovaly znaky Tuněchodských z Poběžovic. Kostelní loď je zaklenuta dvěma obdélnými křížovými poli, vpředu vyrůstají žebra z drobných půloválných přípor a jehlancových konzol. Figurální reliéfy zdobí profilované svorníky. Vnitřní zařízení je vesměs novogotické s plastikami od Antonína Suchardy (1843-1911). Významná je renesanční cínová křtitelnice s ornamentálními a figurálními reliéfy z roku 1611. Na vnější stěně kostela je zazděn kamenný figurální náhrobník z roku 1612. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Jana Křtitele na Wikimedia Commons
Kostel Zvěstování Panny Marie (Heřmanův Městec)

Renesanční kostel Zvěstování Panny Marie pocházející z první poloviny 16. století se nalézá na návrší obklopeném ulicemi Barákova a Pokorného ve městě Heřmanův Městec v okrese Chrudim. Hodnotný areál renesančního kostela s polodřevěnou zvonicí s pozdějšími úpravami a doplňky a cennými náhrobky je od 24. ledna 1964 chráněn jako nemovitá kulturní památka ČR. Historie Renesanční kostel byl postaven v 1. polovině 16. století, pravděpodobně asi po roce 1538, za vlády Zikmunda Anděla z Ronovce.. Popis Prvotní kostel měl krátkou čtvercovou loď s odsazeným pravoúhlým presbytářem. Jádro stavby pochází z 2. čtvrtiny 16. století, dispozice, klenutí a torzo portálu vychází z pozdně gotických tradic. Později v 16. století byla loď prodloužena k západu na dvojnásobek, zaklenuta valeně s dvojicí styčných hřebínkových výsečí, okna lodi a presbytáře byla zvětšena. V roce 1791 byla přistavěna klasicistní sakristie, kruchta na dvou pilířích a nový západní štít. Další opravy kostela proběhly v roce 1928. Do fasády kostela bylo zapuštěno pět náhrobních kamenů, z nichž nejstarší v podobě modlící se ženy pochází z roku 1582. Součástí památkově chráněného areálu je vlastní kostel Zvěstování Panny Marie, dále hřbitov vymezený ohradní zdí s vloženou polodřevěnou zvonicí, tři vybrané empírové a klasicistní náhrobky a kovaný rozvilinový kříž na hřbitově. Barokní polodřevěná zvonice s cibulovitou bání krytou šindelem postavil roku 1711 Jan Josef Špork. Zvonice má zděné přízemí využívané dříve jako márnice a dřevěné zvonové patro. Původní zvon z roku 1614 byl za druhé světové války zrekvírován a nyní se ve zvonici nalézá zvon z roku 1775 přenesený sem z původního umístění v kapli svatého Kříže. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Zvěstování Panny Marie na Wikimedia Commons
Husův sbor (Heřmanův Městec)

Husův sbor v Heřmanově Městci je sbor (kostel) Církve československé husitské (CČSH). Byl zbudován v letech 1927–1929. Popis Heřmanovoměstecký Husův sbor byl postaven v letech 1927–1929 podle návrhu architekta Františka Potůčka. Nachází se na nároží ulic Barákovy a Zahradní, naproti římskokatolickému kostelu Zvěstování Panny Marie. Má přibližně obdélníkový půdorys o rozměrech 30 × 15 metrů a jeho dominantou je přes 20 metrů vysoká věž zakončená kalichem. Sbor je vystavěn v neoklasicistním slohu ve stylu klasicizujícího purismu a díky své výrazné urbanistické poloze a dochované výrazné hmotové siluetě, vnitřní dispozici a autentické části dobových detailů je hodnotným příkladem meziválečné moderní české architektury puristicko-konstruktivistického směru. Od 26. května 2006 požívá stavba památkové ochrany. Kostel je dodnes (2024) využíván k pravidelným bohoslužbám tamější náboženské obce CČSH. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu husitský kostel v Heřmanově Městci na Wikimedia Commons
Kostel Nejsvětější Trojice (Kameničky)

Barokní kostel Nejsvětější Trojice se nachází v centru obce Kameničky v okrese Chrudim. Areál kostela je spolu s ohradní zdí, márnicí a sochami světců chráněn jako nemovitá kulturní památka ČR. Historie Současný jednolodní barokní kostel Nejsvětější Trojice byl postaven v letech 1764–1766 na místě původního dřevěného kostela nákladem majitele panství, hraběte Filipa Kinského. V roce 1830 byla přistavěna věž a kruchta, oprava proběhla v letech 1945–1950. Kostel je poprvé zmiňován v roce 1350 ve výčtu litomyšlského biskupství jako farní kostel. Po roce 1620 byl filiálním kostelem k Hlinsku. Roku 1786 byla zřízena lokalie a roku 1855 fara. Popis Barokní kostel Nejsvětější Trojice je postaven na vyvýšeném návrší u rozcestí silnic v obci Kameničky. Jednolodní kostel je obklopen téměř kruhovou omítanou ohradní zdí bývalého hřbitova s čtvercovou márnicí. Vstup do areálu hřbitova a kostela vede jednoduchou pilířovou bránou s mřížovými vraty, přístupnou od silnice po kamenném schodišti. Před schodištěm se nachází pískovcový krucifix. Další sochy svatého Floriána a svatého Jana Nepomuckého se nacházejí uvnitř areálu bývalého hřbitova po stranách vstupu do kostela. Na západní straně kostela byla v roce 1830 částečně vestavěna čtvercová věž s mansardovou oplechovanou helmicí. Na východě kostel uzavírá obdélné, odsazené, téměř čtvercové kněžiště s šestibokým sanktusníkem na střeše. Za ním je k východu ještě přistavěna obdélná sakristie. Střecha má plechovou krytinu. Všechna nároží, kromě západního u lodi i věže, jsou okosená s bílými lisenami. Fasáda je zbarvena okrově. Hlavní římsa je slabě profilovaná. Okna s kamenným ostěním jsou obdélná, zaklenutá stlačeným obloukem. Do lodi vedou čtyři na jižním a tři na severním boku. Kněžiště osvětluje vždy jedno okno ze severní i jižní strany. V jižním boku kostela je uprostřed vchod do kostela s kamenným ostěním, dvakrát uchově zalomeným s páskem na okraji. Věž vystupuje nad střešní rovinu zvonovým patrem, do něhož vedou ze tří stran polokruhem zaklenutá okna s kamennými šambránami, členěnými sokly, klenákem a patkami. Okna jsou uzavřena bedněnými okenicemi s žaluziemi. Na severním boku kostela je u věže prostý vchod na kruchtu. Galerie Odkazy Reference Literatura Umělecké památky Čech 2, Emanuel POCHE (ed.). Praha 1978, strana 26–27. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Nejsvětější Trojice na Wikimedia Commons
Kostel svatého Jana Křtitele (Běstvina)

Barokní kostel svatého Jana Křtitele se nalézá uprostřed hřbitova na návrší na východním okraji obce Běstvina v okrese Chrudim. Kostel svatého Jana Křtitele v Běstvině je od roku 1958 chráněn jako kulturní památka. Historie Původní románský kostel v Běstvině byl poprvé v písemných pramenech připomínán k roku 1137 v letopisu kanovníka vyšehradského jako farní kostel svatého Jana Křtitele. Ve 14. století byl vystavěn na dominantním návrší nad obcí Běstvina gotický kostel svatého Jana Křtitele.[zdroj?] Tento gotický kostel byl v roce 1726 zcela přestavěn v barokním stylu nákladem Leopolda hraběte z Birkenštejna, údajně podle plánů čelního architekta českého baroka Jana Blažeje Santiniho nebo Jana Jakuba Vöglera. Kostel byl uvnitř zcela dokončen a vybaven vším potřebným interiérovým zařízením až kolem roku 1740. Popis Kostel svatého Jana Křtitele je jednolodní orientovaný kostel s obdélnou lodí osvětlenou dvěma páry oken zakončených nahoře půlkruhem, jedním postranním oknem na kruchtě a jedním postranním oknem v západním průčelí. Okna jsou opatřena šambránami. Kostelní loď je zakončena polokruhovým presbytářem, osvětleným trojicí půlkruhem zakončených oken, k jehož podélné částí jsou přistavěny patrové přístavky sakristie a kaple Božího hrobu. Vstup do kostela je umístěn v západním průčelí, ke kterému vede oválné vnější dvoukřídlé schodiště, nad nímž se nachází hlavní portál s ušima a birkenštejnským erbem. V průčelí je umístěna dvoupatrová hranolová věž s bání a lucernou zakončenou makovicí s křížem. Patro věže je osvětleno vysokými, nahoře půlkruhově zakončenými okny umístěnými v šambránách. Nízké zvonové patro převyšuje střechu kostelní lodi a je opatřeno trojicí nižších zvonových oken zakončených půlkruhem. Věž je zpevněna na nárožích zaoblenými opěráky. Fasádu věže člení pilastry, krytina věže je plechová. Fasádu kostelní lodi člení pilastry a dvě dvojice nižších opěráků. Nad okny probíhají okolo celého kostela dvě profilované římsy. Střešní krytinu lodi a přistavěných kaplí tvoří tašky, krytina presbytáře je plechová. Nad přesbytářem je v hřebeni střechy umístěn plechový sanktusník. Přízemí věže je valeně sklenuté. Závěr kostela je sklenut konchou s výsečemi; půlkruhovým triumfálním obloukem oddělený presbytář a loď mají naopak valenou klenbu s trojúhelnými výsečemi. V sakristii, kapli a v oratořích pak jsou křížové hřebínkové klenby. V nepřístupné kryptě kostela, která byla prohlášena přírodní památkou, je zimoviště netopýra vrápence malého, čtvrtá největší lokalita tohoto druhu v Česku. Hodnotné vnitřní vybavení kostela pochází z let okolo 1730–1740. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Jana Křtitele na Wikimedia Commons
Kostel svatého Bartoloměje (Heřmanův Městec)

Kostel svatého Bartoloměje postavený v pozdně barokním stylu se nachází na východní straně náměstí Míru v Heřmanově Městci. Díky jasné slohové vyhraněnosti jde o památku přesahující rámec lokální východočeské architektury. Historie Již v letech založení města zde stál gotický kostel zasvěcený sv. Bartoloměji. V pramenech se o něm poprvé zmínil pražský arcibiskup Arnošt z Pardubic roku 1349. Později byl přestavěn na renesanční. Roku 1740 kostel poničil požár, proto majitel panství hrabě Jan Václav Špork pověřil místního stavitelského mistra Františka Tomáše Jedličku úplnou přestavbou. Barokní architektura s rokokovými dekoračními prvky byla vystavěna mezi lety 1756–1761. V roce 2002 proběhla významná rekonstrukce vnějšího pláště, krovu a střechy umožněná díky příspěvkům státu, města, církve a sponzorů. Popis Exteriér Děkanský kostel tvoří svým portálem dominantu celého náměstí. 43,45 m dlouhou a 13,82 m širokou stavbu doplňuje téměř 42 m vysoká věž. Západní průčelí je členěno pilastry. V jeho středu je pískovcový portál s dvoukřídlými dveřmi, nad nimiž je v pískovci vytesán erb rodu Šporků. Ve štítě stojí v nice socha sv. Bartoloměje. Patrona kostela doplňují tři sochy andílků symbolizující hlavní ctnosti – víru, naději a lásku. Při jižním průčelí kostela stojí kopie sochy sv. Antonína Paduánského, nedaleko je na památku padlým v první světové válce postaven při stěně kostela pomník. Interiér Kostel je jednolodní se čtyřmi bočními prostory. Na valenou klenbu zobrazil malíř František Xaver Palko výjevy z legendy o sv. Bartoloměji. Pozlacená kazatelna a oltář jsou řezbářským dílem bratří Pacáků. Na západní straně je hudební kůr s varhanami. Pod kostelem se nacházejí tři hrobky. Největší a nejvýznamnější z nich umístěná pod hlavním oltářem je hrobka s ostatky majitelů panství. V další hrobce jsou pohřbeni heřmanoměstečtí kněží a poslední patří rodině stavitele Jedličky. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Bartoloměje na Wikimedia Commons
Kostel svatého Vavřince (Seč)

Kostel svatého Vavřince v Seči se nachází v západní části náměstí Prof. Č. Strouhala. Renesanční stavba, dokončená roku 1620, je chráněna jako kulturní památka České republiky. Historie Obec Seč patřila od roku 1349 biskupství v Litomyšli, plebánie od roku 1350. Původně renesanční kostel byl vystavěn v letech 1610–1620, za Karla Záruby z Hustířan. Fara u kostela zanikla v 17. století. Od roku 1713 byl kostel svatého Vavřince mučedníka filiálním kostelem fary v Bojanově. Roku 1786 byla zřízena lokálie, nová fara vystavěna 1854. Architektura Exteriér Zděná jednolodní budova se skládá z hlubokého trojboce uzavřeného dlouhého presbyteria, osmiúhelníku původně o třech klenebních polích s pětibokým závěrem, kratší obdélné sakristie na severní straně a zevně čtverhranné lodi, před jejímž západním průčelí je hranolová věž, zakončená bání, lucernou a cibulkou. Okna ve věži dole střílnovitá, výše jako na lodi. Na věži jsou tři zvony, největší o průměru 1 m. Zavěšen byl roku 1828 a je zdobený reliéfy svatého Jana Nepomuckého a svatého Floriána. Okolo stavby je renesanční římsa a nárožní bosované pilastry. Presbytář posilují opěrné pilíře. Oratoř nad sakristií má obdélné renesanční okno s nadokenní římsou. Budovu prosvětlují velká okna uzavřená polokruhem. Postranní vchod je okrouhle sklenutý a po stranách zdobený zárubovským a valdštejnským znakem (Karel Záruba z Hustířan a jeho manželka Anna, rozená z Valdštejna). Interiér Interiér je z velké části dochován v původním stavu. Nad osmihrannou lodí je plochá kupole s hlubokými kuklemi. Klenby interiéru jsou imitovány starým hvězdovým klenutím a akcentovány štukovými žebrovými obrazci. Kruchta na čelní straně lodi má po obou stranách výklenky. Portálový hlavní oltář svatého Vavřince pochází z roku 1682. Boční protilehlé oltáře s ploše řezanými barokními rámy na stranách jsou zasvěceny svatému Antonínovi a Panně Marii. Kazatelnu z konce 18. století zdobí sochy Víry, Naděje a Lásky. Bohatě zdobenou šestihrannou cínovou křtitelnici z roku 1669 věnovali Rudolf a Viktorie ze Schönfeldu. Renesančně vyřezávané dveře do sakristie pocházejí ze začátku 17. století. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Vavřince na Wikimedia Commons
Kostel svaté Máří Magdalény (Včelákov)

Kostel svaté Máří Magdalény je sakrální stavba vybudovaná mezi roky 1844 a 1848 v pozdně klasicistním stylu v městyse Včelákov ležícím v okrese Chrudim v Pardubickém kraji, jihovýchodně od okresního města. Je farním kostelem včelákovské farnosti a je chráněn jako kulturní památka ČR. Historie Kostel ve Včelákově je zmiňován v roce 1350 jako farní. Jednalo se o plochostropou gotickou kamennou stavbu s dřevěným stropem a kruchtou. V roce 1624 byl kostel přifařen ke Skutči, v roce 1677 k Hlinsku, k obnovení farnosti došlo v roce 1738 z podnětu Štěpána hraběte Kinského. Základy ke stavbě nového kostela byly položeny v roce 1844, stavba byla dokončena o čtyři roky později stavitelem Hanušem v pozdně klasicistním slohu, v roce 1850 posvěcená, původní kostel byl snesen v roce 1851. Popis Kostel je jednolodní orientovaná stavba postavená na exponované místě nad obcí v nadmořské výšce 507 metrů. K hlavní lodi přiléhá pravoúhle uzavřený presbytář, k němuž je na východě přistavěná hranolová věž s bočními přístavky. Hladká fasáda je členěná nárožní bosáží a půlkruhovými okny dosedajícími na průběžnou podokenní římsu. Hlavní západní portál je pravoúhlý završený kladím. Střecha kostela je valbová, krytá taškami, střechy přístavků věže jsou oplechované, podobně jako jehlancová střecha věže. Interiér kostela je zaklenut plackou v hlavní lodi a valenou klenbou s výsečemi v kněžišti, podkruchtí je plochostropé. Vnitřní výmalbu kostela provedl roku 1929 místní farář Jan Kohel. Zařízení kostela je klasicistní a empírové, současné s kostelem. Hlavní oltář má v nástavci obraz Ježíše s Marií Magdalenou od Jana Umlaufa, který je také autorem obrazů křížové cesty z let 1860–1870, obraz bočního oltáře představuje ukřižovaného Krista s Bolestnou Pannou Marií, dílo z let 1830–1840 od malíře Schmidta, žáka vídeňské Führichovy školy. V sakristii je obraz Maří Magdalény z roku 1831. Uvnitř objektu se nachází pamětní deska se jmény všech obětí z osady Ležáky. Na přelomu let 1849 a 1850 získal kostel varhany, jejichž autorem je Karel Josef Trnka (1800–1871) z Chrasti u Chrudimi. Stály 680 zlatých a měly celkově 14 rejstříků, a sice sedm na hlavním stroji (Principal 8', Flétna 8', Octava 4', Fugara 4', Kvinta 3', Superoctava 2', Mixtura), čtyři pro pozitiv (Copula maior 8', Copula minor 4', Principal 2', Mixtura) a tři určené pedálům (Subbas 16', Octavbas 8', Principálbas 4'). Nástroj prošel opravami v letech 1895 (provedl ji Jan Mácal), 1924 (Václav Poláček) a 2000 (Jan Karel). Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svaté Máří Magdalény na Wikimedia Commons
Boňkovský rybník

Boňkovský rybník se nachází na okraji obce Boňkov v okrese Havlíčkův Brod na katastru Herálce. Po jeho hrázi vede silnice III/3482, která spojuje Skálu s Herálcem. Uprostřed hráze je umístěné stavidlo. V těsné blízkosti rybníka se podle přilehlého dvora zve boňkovská místní část Dvůr, tedy roku 1838 psáno Dwur, kde snad bylo k roku 1305 zaznamenáno první stavení v Boňkově. Později tam byla škrobárna a lihovar. Dnes jsou v areálu ustájeni koně. Na západní straně je rybník obklopen lesním porostem. Rybník byl vybudován před rokem 1838, kdy byl zakreslen na mapě stabilního katastru. Rozloha Boňkovského rybníka je 5,03 ha. Vodní režim Rybník je napájen Boňkovským potokem a malým bezejmenným přítokem od západu. Před Boňkovským rybníkem potok napájí rybníky Kamenický, Velký Jankov, Tvrzný a U Dubu. Potok opouští rybník stavidlem na východní straně. Celkový objem rybníka Vc je 40 000 m3 a retenční objem pak Vr je 26 500 m3. Využití Dříve rybník sloužil k odběrům vody pro škrobárnu v objemu 200 tis. m3 za rok. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Boňkovský rybník na Wikimedia Commons
Skorkovský rybník

Skorkovský rybník, též Pilský rybník, je rybník mezi obcemi Skorkov a Slavníč v okrese Havlíčkův Brod. Leží asi 600 metrů severozápadně od Skorkova a asi 500 m východně od Slavníče. V blízkosti jihozápadního břehu se nachází malý lesní porost a vede tam dálnice D1. Rozloha rybníka je 18 ha a je uveden v seznamu významných vodních děl IV. kategorie. Rybník byl vybudován po roce 1644. Vodní režim Skorkovský rybník je napájen třemi nepojmenovanými toky. První vytéká ze Zbinožského rybníka, druhý pramení ve Skorkově a třetí u silnice III/3484 nedaleko hřbitova. Z rybníka voda odtéká na dvou místech a nedaleko se toky spojují do jednoho, který teče směrem k Herálci a vlévá se do Nohavického potoka. Celkový objem rybníka Vc je 160 000 m3 a retenční objem pak Vr je 92 000 m3. Využití Rybník slouží k chovu ryb. Zajímavosti Křížek na břehu rybníka. Křížek u silnice III/384. Galerie Odkazy Reference