NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Čečovice (zámek)

Zámek Čečovice stojí v obci Čečovice, v okrese Plzeň-jih v Plzeňském kraji. Od roku 1964 je chráněn jako kulturní památka. Historie Tvrz Tvrz, která zámku předcházela, nechal patrně již v 1. polovině 14. století vystavět některý z jménem neznámých potomků Jaroslava z Bukovce. V letech 1355–1358 je jako majitel Čečovic, Bukovce a tvrze uváděn Jaroslav z Čečovic; ze stejné doby pochází také první zmínka o tvrzi. V roce 1364 obce i s tvrzí od něho odkupují bratři Jan Bušek a Václav z Velhartic. Později je jako majitel uváděn už jen Jan Bušek, přičemž zboží spravoval z hradu Velhartice. V roce 1395 získala Čečovice Anna z Velhartic, přičemž svůj podíl zde měl i její druhý manžel Václav z Vartemberka (uváděn v roce 1401). V roce 1409 ji pak Anna, tehdy již provdána za Hynka staršího z Náchoda, postoupila Jindřichovi III. z Rožmberka, který statek spravoval prostřednictvím purkrabích. V roce 1390 zde Jindřich nechal popravit Přibíka z Janovic, který se proti němu vzbouřil, což vyvolalo boje s Rýzmburskými z Janovic, které trvaly až do Jindřichovy smrti v roce 1412. V polovině 15. století statek odkoupil Dobeš Snopoušovský z Čečovic a následně docházelo k rychlému střídání majitelů. V roce 1546 ji odkoupil Jan mladší Popel z Lobkovic a následně připojil k horšovskotýnskému panství. Tehdy ztratila svoji sídelní funkci a rychle zpustla. Z roku 1587 se pak dochoval popis komplexu, který obsahoval kromě již zmíněné tvrze také sladovnu, pivovar, dvůr s ovčín a nacházela se zde i chmelnice a štěpnice a pod tvrzí rybník. Někdy před rokem 1623, zřejmě stále za Popelů z Lobkovic, prošel přestavbou na manýristický zámek. Zámek V roce 1623 však bylo horšovskotýnské panství Popelům zkonfiskováno a zakoupil jej hrabě Maxmilián Trauttmansdorff. Za Trauttmansdorffů, patrně okolo roku 1715, došlo k výstavbě barokního východního křídla a dalším úpravám zámku. Zároveň došlo k přestavbě gotického paláce původní tvrze na sýpku, dnešní západní křídlo zámku. Od této doby sloužil zámek jako zázemí pro knížete a jeho hosty při návštěvách zdejší obory. V podstatě v nezměněné podobě zůstal až do počátku 20. století, kdy byl po pozemkové reformě jako zbytkový statek prodán a jeho přízemí upraveno na hospodářské prostory. V roce 1955 byl státním statkem upraven na ubytovnu zemědělských brigádníků. Státní statek o zámek však brzy ztratil zájem a po útocích místních obyvatel, kteří přízemní prostory upravili na garáže, značně zchátral. Situaci se nezlepšila ani za vlastnictví JZD Puclice, neboť v roce 1990 objekt vyhořel. V roce 1998 se zámek dostal do majetku Českého svazu ochránců památek a od té doby prochází generální rekonstrukcí. Postupně došlo ke statickému zajištění budov a v roce 2005 k dokončení kompletního zastřešení objektu. Přístup Okolo zámku vede cyklotrasa 2223 ze Staňkova do Černovic a dále do Kladrub. Odkazy Reference Související články Seznam zámků v Plzeňském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Čečovice na Wikimedia Commons Čečovice, hrady.cz Zámek Čečovice, cecovice.cz Zámek v Čečovicích spasila střecha, denik.cz Oprava zámku
Lichtenwald

Lichtenwald (lidově nazývaný též Zámeček) je lovecký pozdně barokní zámeček, který se nachází v Krušných horách na kopci Bradáčov (876 m nad mořem) asi 3 km jižně od Českého Jiřetína v okrese Most v Ústeckém kraji. Zámek tvoří komplex budov kolem oválného nádvoří. K zámku vede 1,5 km dlouhá tzv. Zámecká alej, která odbočuje ze silnice Klíny–Fláje. Je chráněn jako kulturní památka. Název zámku Lovecký zámeček nechal vystavět tehdejší majitel valdštejnského panství Horní Litvínov–Duchcov hrabě Emanuel Filibert z Valdštejna. Název zámku je složeninou ze jmen dvou šlechtických rodů: Lichtenštejnů a Valdštejnů. Hrabě Valdštejn daroval zámeček své manželce Marii Anně z Lichtenštejna jako svatební dar a jméno Lichtenwald tak mělo symbolicky vyjadřovat spojení obou rodů. Na počest zesnulého ministra národní obrany Bohumíra Bradáče, který zde velice rád pobýval, byl v roce 1935 zámeček přejmenován na Bradáčov.[zdroj?] Zámeček sloužil při lovu jelenů, tetřevů a jiné zvěře, později se stal myslivnou a jakousi loveckou chatou; tomuto účelu sloužil po celou dobu existence. K zámečku patřila dnešní Flájská obora určená k chovu jelení zvěře. Výstavba Stavbu vedl bílinský stavitel J. M. Rittig. Samotná stavba trvala poměrně dlouho v letech 1761–1767, neboť povětrnostní podmínky stavbu zdržovaly. Jednotlivé budovy jsou uspořádány kolem oválného nádvoří. Hlavní zámecká budova má obdélníkový půdorys a je patrová s mansardovou střechou. V kruhu pak stojí lesovna, dům vrátného, stáje a vozové kůlny. Vjezd do areálu tvoří pilířová brána. Ve 20. století proběhly na stavbě jen částečné úpravy. V roce 1945 přešel zámeček jako konfiskát na stát a dostal se do správy Lesního závodu Litvínov. Vinou špatné údržby došlo ke zhoršení stavu. V roce 1963 byla dokončena generální oprava, při níž byly vloženy nové příčky a provedeny elektroinstalace, vodoinstalace a kanalizační svody. Původní šindelová krytina byla nahrazena plechem. V roce 1965 byl dosavadní byt lesníka v areálu zámku změněn na pokoje pro hosty státní honitby. Roku 1986 byl zámeček zaměřen, výkresově zdokumentován a měl být rekonstruován. Zároveň byl proveden jeho podrobný stavebně-historický průzkum. Současnost Budovy mají nouzovou střešní krytinu, celkovou rekonstrukcí ale neprošly. Nejsou ani nijak využívané. Zámeček patří soukromé osobě, interiéry ani nádvoří proto nejsou veřejnosti přístupné. Odkazy Reference Související články Seznam zámků v Ústeckém kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Lichtenwald na Wikimedia Commons Encyklopedické heslo Lichtenwald v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích O Lichtenwaldu na stránkách Krušné hory na Mostecku Archivováno 29. 5. 2009 na Wayback Machine. Podrobný popis jednotlivých budov a fotografie interiárů Památky na prodej. Zámek Lichtenwald [online]. Česká televize, 2010-01-09 [cit. 2018-08-06]. Vložené video. Dostupné online.
Jagdschloss Lichtenwald

Das Jagdschloss Lichtenwald (tschechisch Zámeček Lichtenvald, auf alten Karten auch als Lichtenwaldstein bzw. Lichtwallenstein bezeichnet) befindet sich südlich von Český Jiřetín auf dem Gipfel des Bradáčov (876 m) im Erzgebirge, Tschechien. Geschichte Emanuel Filibert von Waldstein ließ es für seine Frau, die Prinzessin Marie Anna Theresia von Liechtenstein (1738–1814), durch J. M. Rüttig aus Bílina (Bilin) im Jahr 1761 bis 1767 erbauen. Die einzelnen Gebäude bilden einen Kreis, der sich aus Barockschlösschen, Forsthaus, Pförtnerhaus, den Ställen und Wagenschuppen bildet, und sie bestehen sichtbar aus Holz. Nach Südosten führte eine schnurgerade Allee zum Forsthaus Jiřík (Georgshöhe) am Wieselstein. Auf dem Gelände wurden im Jahre 1848 unter anderem Wapiti-Hirsche gezüchtet. Das gesamte Objekt, heute 1980 Hektar groß, wurde 1923 vom tschechischen Staat übernommen. Die Gebäude sind heute nicht zugänglich, wurden zum Teil von der Forstverwaltung als Lagerräume genutzt und äußerlich restauriert. Weblinks Beschreibung und Ansichten des Jagdschlosses (tschechisch) (PDF; 1,1 MB)
Troyerstein

Troyerstein (též Trojerov) je původním loveckým zámečkem ležícím v centru původní obce, dnes místní části města Vyškov Rychtářově. Zámek je patrovou stavbou, která je veřejnosti nepřístupná. Dříve se zde nacházely obecní byty. Stavba má cenný vstupní portál zdobený erbem stavebníka a jelení hlavou. Historie Lovecký zámeček nechal postavit na vyškovském panství olomoucký biskup Ferdinand Julius Troyer z Troyersteinu v roce 1755, po němž byl také pojmenován. Na přelomu 18. a 19. století byla upravena vstupní brána i celý objekt. V průběhu 20. století zámeček sloužil, jako sídlo lesní správy Vojenských lesů a statků. Galerie Reference Literatura FRANTIŠEK, Sochor. Paměti obce Rychtářova. Vyškov: František Obzina, 1938. S. 275. NEKUDA, Vladimír. Vlastivěda moravská Vyškovsko. Brno: Muzejní spolek Brno, 1965. 495 s. Vyškov Dějiny města. Vyškov: Město Vyškov, 2016. ISBN 978-80-906656-0-6. S. 944. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Troyerstein na Wikimedia Commons Troyerstein na stránkách Hrady.cz
Jagdschloss Troyerstein

Das Jagdschloss Troyerstein, auch als Trojerov bezeichnet, ist ein Barockbau in Rychtářov im Drahaner Bergland, Tschechien. Geographie Das zweigeschossige Schloss befindet sich westlich des Dorfangers im Ortszentrum von Rychtářov am östlichen Fuße des 446 m hohen Hügels Rychtářovský vrch. Westlich liegen die Reste der Burgen Stagnov und Kuchlov, im Süden die Trinkwassertalsperre Opatovice. Geschichte Troyerstein wurde als Jagdschloss des Olmützer Fürstbischofs Ferdinand Julius von Troyer errichtet und 1755 vollendet. Am Übergang vom 19. zum 20. Jahrhundert ließ das Bistum das Schloss und das Eingangstor instand setzen. Nach der Verstaatlichung diente das Anwesen in der zweiten Hälfte des 20. Jahrhunderts zunächst als Verwaltungssitz des Militärforstes und ging dann in den Besitz des Ortsnationalausschusses von Rychtářov über. Das Schloss ist als Kulturdenkmal geschützt und dient als Wohnhaus für drei Familien. Es ist nicht öffentlich zugänglich. Am Eingangsportal befindet sich das Wappen des Bischofs und ein Hirschkopf mit Geweih. Weblinks https://www.hrady.cz/index.php?OID=1064
Památník Jana Žižky z Trocnova

Památník Jana Žižky z Trocnova je 11,4 hektaru velký areál, který se rozkládá poblíž osady Trocnov na Českobudějovicku. Jeho součástí jsou lesy, louky, samotný památník se sochou Jana Žižky, Mikšův dvorec, Žižkův dvorec – základy statku, ze kterého údajně husitský hejtman pocházel, dále muzeum a Žižkův pomník – pamětní kámen v místě původního Žižkova dubu, kde se vojevůdce podle pověsti narodil. Areál je od roku 1978 chráněn jako národní kulturní památka a funguje jako pobočka Jihočeského muzea v Českých Budějovicích. Areál Areál byl během komunistického režimu hojně využíván při oslavách různých výročí a jako cíl školních výletů, po roce 1989 návštěvnost klesla. Od roku 2004 se objekt snažil předat Úřad pro zastupování státu ve věcech majetkových do péče jiné státní složky. Ministerstvo kultury v roce 2008 schválilo převod památky i na nestátní subjekt. Z důvodu nerentability (náklady ve výši 400 tisíc korun ročně s výtěžkem řádově v desítkách tisíc) ale zájem nejevilo ani město Borovany, ani Národní památkový ústav. Roku 2011 přijal objekt do péče Jihočeský kraj a předal jej do správy Jihočeskému muzeu. Od roku 2020 vznikal v areálu zcela nový Archeoskanzen Trocnov. Jedná se o model vrcholně středověké vesnice. Dokončený byl v roce 2024. Památník Samotný památník navrhl profesor Josef Malejovský a vznikal v letech 1958–1969. Stavba má podobu komolého čtyřbokého jehlanu, na jehož vrcholu je umístěna socha Jana Žižky v nadživotní velikosti, která je směrována k jihovýchodu. Vyroben z Liberecké žuly. Muzeum Budova muzea vznikla z původně poplužního dvora borovanského kláštera. Ten vznikl v letech 1678–1679 zřejmě z pozůstatků zdiva trocnovských dvorců. V muzeu jsou uložené historické předměty, které byly nalezeny během archeologického průzkumu dvorců. V průběhu června až srpna 2011 došlo na celkovou rekonstrukci muzea, které fungovalo prakticky nepřetržitě od sedmdesátých let 20. století. V současnosti jsou zde vystaveny dobové listiny, modely Žižkova rodného domu a předměty ze 14.–17. století. Galerie Odkazy Reference Související články Národní památník na Vítkově Žižkovy duby (památné stromy) Žižkovy lípy (památné stromy) Seznam národních kulturních památek České republiky Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Památník Jana Žižky z Trocnova na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Zbraschauer Aragonithöhlen

Die Zbraschauer Aragonithöhlen (tschechisch Zbrašovské aragonitové jeskyně) befinden sich drei Kilometer südlich von Hranice na Moravě im Okres Přerov, Tschechien. Sie liegen im Weißkirchener Karst in einem Seitental der Bečva auf dem Gebiet der Gemeinde Teplice nad Bečvou. Die Höhlen wurden 1921 entdeckt und sind seit 1926 öffentlich begehbar. Sie sind hydrothermal entstanden und die einzigen ihrer Art, die in Tschechien für den Besucherverkehr geöffnet sind. In den Höhlen, die eine Gesamtlänge von 900 m haben, herrscht eine Temperatur von 14 °C. Auf einer Strecke von 300 m sind sie öffentlich zugänglich. Im Innern befinden sich Aragonitgebilde, wie zum Beispiel Geysirstalagmiten. In der Nähe der Höhlen liegt auch der Weißkirchener Abgrund. Literatur Johannes Baier (2021): Die Zbraschauer Aragonithöhle in Mähren. - In: Fossilien 38(3): 47-54. Weblinks Beschreibung
Cavernes d'aragonite de Zbrašov

Les cavernes d'aragonites de Zbrašov sont une zone protégée dans le district de Přerov, République tchèque, qui ont été proclamées comme un Monument Naturel National (Národní přírodní památka ou NPP) afin de protéger d'importantes régions de karst hydrothermal de l'Europe. Ils comprennent les grottes d'aragonite ainsi que les forêts environnantes. Découvertes en 1912 et ouvertes au public en 1926, les grottes ont été créées à la fois par de l'eau de surface et les sources souterraines d'eau minérale riche en dioxyde de carbone qui sont utilisés dans les spas dans les villages à proximité et de la station thermale de Teplice nad Bečvou. Références Portail de la géologie
Jankov

Jankov (deutsch Jankau) ist eine Gemeinde in Tschechien. Sie liegt 13 Kilometer südwestlich von Vlašim und gehört zum Okres Benešov. Geographie Jankov befindet sich am Fuße des Chrastišov in einer von Teichen und Hügeln geprägten Landschaft der Böhmisch-Mährischen Höhe am Oberlauf der Chotýšanka. Westlich erhebt sich der 688 m hohe Džbány, nach dem sich auch die Mikroregion Džbány ihren Namen gab. Nachbarorte sind Jankovská Lhota und Jitra im Norden, Skrýšov im Nordosten, Hrzín im Osten, Habrovka und Ratměřice im Südosten, Nosákov, Královna und Vlčkovice im Süden, Broumovice im Südwesten, Otradovice im Westen sowie Kaliště im Nordwesten. Geschichte Die erste urkundliche Erwähnung von Jankov erfolgte im Jahre 1352. In Jankov befand sich eine Feste, und seit dem 14. Jahrhundert ist auch eine Pfarrkirche nachweisbar. Bis zum Beginn des 15. Jahrhunderts befand sich der Ort im Besitz des Adelsgeschlechts von Vlašim. Um 1418 erwarben die Talmberger Jankov und bauten den Ort aus. 1543 wurde Jankov als Flecken bezeichnet. Am 6. März 1645 fand während des Dreißigjährigen Krieges östlich des Ortes im Terrain zwischen Jankov, Skrýšov, Ratměřice und Nosákov die Schlacht bei Jankau zwischen schwedischen und kaiserlichen Truppen statt, in der die Schweden unter Lennart Torstensson die von Melchior Graf von Hatzfeldt und Johann Graf von Götzen geführten Kaiserlichen besiegten und anschließend das Land verwüsteten. Nachdem sein Sohn Wilhelm Franz im Jahre 1702 im Alter von 25 Jahren verstorben war, verkaufte Rudolf von Talmberg die Herrschaft Jankov mit dem Marktflecken Jankov an Johann Anton Kořenský von Terešov. In den folgenden Jahren fiel die Feste wüst und Kořenský nahm seinen Sitz im Schloss Ratměřice. Seine vier Söhne verkauften 1719 die vereinigte Herrschaft Ratměřice-Jankov mit den Schlössern Jankov und Ratměřice an Jiří Vojický von Nová Ves. 1785 begann der Abriss der alten Feste. 1869 hatte das Dorf Jankov 670 Einwohner, auf dem Gebiet der heutigen Gemeinde lebten zu dieser Zeit insgesamt 2076 Menschen. Jankov wurde im Jahre 2006 als Dorf des Jahres im Středočeský kraj ausgezeichnet. Gemeindegliederung Die Gemeinde Jankov besteht aus den Ortsteilen Bedřichovice (Friedrichsau), Čečkov (Tschetschkow), Čestín (Tschestin), Jankov (Jankau), Jankovská Lhota (Lhota b. Jankau), Nosákov (Nosakow), Odlochovice (Wodlochowitz), Otradovice (Otradowitz), Pičín (Pitschin) und Podolí (Podol). Sehenswürdigkeiten Marktplatz mit 80 m Länge und 45 m Breite Pfarrkirche Johannes des Täufers, ursprünglich romanischer Bau aus dem 13. Jahrhundert Denkmal am Platz der Kapitulation der kaiserlichen Truppen in der Schlacht bei Jankau, südöstlich des Dorfes bei Habrovka Kapelle St. Peter und Paul in Otradovice Söhne und Töchter der Gemeinde Adolf Fuchs (1882–nach 1937), deutscher Opernsänger (Bariton) Egon Fuchs (1886–1958), deutscher Opernsänger (Bass) und Professor am Konservatorium Prag Ernst Maschek (1812–1879), Violinvirtuose und Dirigent Josef Šusta (1835–1914), Fischzüchter und schwarzenbergischer Fischmeister in Třeboň Mařenka Zieglerová (1881–1966), tschechische Schauspielerin und Operettensängerin Weblinks Einzelnachweise
Jankov (Benešov District)

Jankov is a municipality and village in Benešov District in the Central Bohemian Region of the Czech Republic. It has about 900 inhabitants. Administrative division Jankov consists of ten municipal parts (in brackets population according to the 2021 census): Čečkov, Nosákov and Odlochovice form an exclave of the municipal territory. Etymology The name is derived from the personal name Janek (a diminutive of Jan), meaning "Janek's (court)". Geography Jankov is located about 15 kilometres (9 mi) south of Benešov and 45 km (28 mi) southeast of Prague. It lies in the Vlašim Uplands. The highest point is at 675 m (2,215 ft) above sea level. The Chotýšanka River flows through the municipality. The area is rich in small fishponds. History The first written mention of Jankov is from 1352. From 1418 to 1702, the village was owned by the Talmberk family. The last noble owners of Jankov before the establishment of an independent municipality in 1848 was the Chotek family. The Battle of Jankau was fought nearby on 6 March 1645, during the Thirty Years' War. It featured a Swedish army under Lennart Torstensson and an Imperial force commanded by Melchior von Hatzfeld. Demographics Transport There are no railways or major roads passing through the municipality. Sights The main landmark of Jankov is the Church of Saint John the Baptist. It was built in the Romanesque style in the mid-12th century. In the 17th century, Baroque modifications were made. The Church of Saint Lawrence is located in Bedřichovice. It is a Romanesque-Gothic building from the third quarter of the 13th century. A notable building is the castle in Odlochovice. It was built in the Renaissance style on the site of an old Gothic fortress. Neorenaissance reconstruction took place at the end of the 19th century. Today it houses an institute of social care. A large castle park also belongs to the castle. References External links Official website
Jankov (Benešov)

Jankov es una localidad del distrito de Benešov en la región de Bohemia Central, República Checa, con una población estimada a principio del año 2018 de 935 habitantes. Se encuentra ubicada al sureste de la región y de Praga, en la cuenca hidrográfica del río Sázava —un afluente derecho del río Moldava—, y cerca de la frontera con las regiones de Vysočina y Pilsen.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Jankov.
Jankov (district de Benešov)

Jankov (en allemand : Jankau) est une commune du district de Benešov, dans la région de Bohême-Centrale, en République tchèque. Sa population s'élevait à 914 habitants en 2025. Géographie Jankov se trouve à 7 km à l'est-nord-est de Votice, à 15 km au sud-sud-est de Benešov et à 52 km au sud-est de Prague. La commune est divisée en deux sections séparées par la commune de Ratměřice. La section principale, située au nord, est limitée par Bystřice, Popovice et Postupice au nord, par Veliš à l'est, par Ratměřice et Neustupov au sud, et par Votice à l'ouest. La section sud est limitée par Ratměřice au nord, par Zvěstov à l'est, par Šebířov au sud, et par Neustupov à l'ouest. Histoire La première mention écrite du village date de 1352. Administration La commune se compose de sept quartiers répartis en deux sections : Section nord Čestín u Jankova (comprend le hameau de Bedřichovice) Jankov (comprend le hameau d'Otradovice) Jankovská Lhota Pičín u Jankova Section sud Čečkov Nosákov Odlochovice (comprend le hameau de Podolí) Notes et références Portail de la Tchéquie
Jankov (Benešovi járás)

Jankov település Csehországban, a Benešovi járásban. Jankov Popovice, Šebířov, Bystřice, Neustupov, Ratměřice, Veliš, Votice, Zvěstov és Postupice településekkel határos. Lakosainak száma 914 fő (2025. január 1.). Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Jankov (okres Benešov)

Jankov (Duits: Jankau of Jankau bei Wotitz) is een Tsjechische gemeente in de regio Midden-Bohemen en maakt deel uit van het district Benešov. Het dorp ligt op zo'n 9 km afstand van Votice en op 16 km afstand van de stad Benešov. Jankov telt 916 inwoners (2024). Geografie De gemeente bestaat uit de volgende plaatsen: Jankov ligt in het gebied dat Tsjechisch Siberië (Česká Sibiř) wordt genoemd. Door het dorp stroomt de rivier de Chotýšanka, een zijrivier van de Blanice. Geschiedenis De eerste schriftelijke vermelding van een nederzetting op het grondgebied van Jankov dateert van 1352; de naam van het dorp dook voor het eerst op in 1543. Op 6 maart 1645 raakten Zweedse troepen van generaal Torstenson bij Jankov slaags met de Oostenrijkse keizerlijke troepen, die onder leiding stonden van de generaals Götz en Hatzfeld, hetgeen resulteerde in een bloedige veldslag, bekend als de Slag bij Jankov. Na de nederlaag van de Oostenrijkse keizerlijke troepen, vonden onderhandelingen plaats om een einde te maken aan dit pan-Europese conflict. Een monument en grafheuvel in de buurt van Jankov herinneren nog aan deze gebeurtenis. Sinds 1960 maakt Jankov deel uit van het district Benešov. De deelgemeente Bedřichovice behoorde van 1921 tot 1979 bij de voormalige Čestín en Pičín was tot en met die datum een zelfstandige gemeente. Alle drie de dorpen gingen per 1 januari 1980 op in de gemeente Jankov. Verkeer en vervoer Autowegen De regionale weg II/150 loopt door de gemeente en verbindt Jankov met Votice, Louňovice pod Blaníkem, Čechtice en Ledeč nad Sázavou. Spoorlijnen Er is geen station in Jankov. Het dichtstbijzijnde station is in Votice, op zo'n tien kilometer afstand. Buslijnen Lijn 532, 550 en 553 van CŠAD Benešov bedienen de gemeente en verbinden Jankov met Votice, Vlašim en Benešov. Fietsroutes Door de gemeente lopen verschillende fietsroutes: 0033 Bystřice - Jankov; 0042 Jankov - Neustupov - Heřmaničky - Prčice; 0068 Čerčany - Okrouhlice - Popovice - Jankov; 112 Louňovice pod Blaníkem - Votice - Kosova Hora. Wandelroutes De gele route Votice - Kaliště - Bedřichovice en blauwe route Jankov - Zvěstov - Šlapánov lopen door het dorp. Evenementen Ieder jaar wordt in Jankov de zogeheten Mars in de voetsporen van de Slag bij Jankov gehouden. Deelnemers kunnen de route afleggen in de vorm van een wandeling of fietstocht. Onderweg leert men over het verloop van de slag en de grotere Dertigjarige Oorlog. Aan het einde van de mars wordt de slag uitvoerig nagebootst. Geboren in Jankov Josef Šusta (1835–1914), aquaculturist Bezienswaardigheden Sint-Johannes de Doperkerk op het dorpsplein; Niskapel op het dorpsplein; Monumentale watermolen; Monument voor de Slag bij Jankov. Galerij Externe links Officiële website Monumentenregister van Jankov
Јанков (Бенешов)

Јанков (чеш. Jankov) је насељено мјесто са административним статусом сеоске општине (чеш. obec) у округу Бенешов, у Средњочешком крају, Чешка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2014. године насеље је имало 934 становника. Референце Спољашње везе
Zbyslavská mozaika

Zbyslavská mozaika je přírodní památka nacházející se ve vesnici Zbyslav v okrese Kutná Hora. Jedná se o přírodní mozaiku, která je tvořena vápníkovými slepenci na příbojem ohlazených rulových skalách. Ve vápnitém tmelu mezi jednotlivými valounky se nachází řada zkamenělých živočichů: ústřice, ježovky, mlži, houby a další jako doklady života před více než 65 milióny let. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zbyslavská mozaika na Wikimedia Commons