NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Vila Marie Loosové

Vila Marie Loosové je rodinný dům čp. 104 situovaný v Nedvědici. Investorka Vilu si nechala postavit Marie Loosová, manželka brněnského sochaře a kameníka Adolfa Loose st., který měl od roku 1865 v Nedvědici pronajatý kamenolom na bílý mramor, a matka architekta Adolfa Loose ml.. Když Adolf Loos st. v roce 1879 zemřel, převzala jeho kamenickou dílnu i provoz lomu právě Marie Loosová. Jako majitelka pozemku, na kterém vila stojí, je v pozemkové knize již od roku 1883 uvedena Mariina dcera Hermína. Na projekčních plánech je přesto vila označována jako dům Marie Loosové. Od roku 1900 pak nově postavený dům spoluvlastnily sestry Hermína a Irma Marie, od roku 1908 jej pak vlastnil Irmin nezletilý syn Valtr Loos, který ho roku 1920 prodal. Historie a architektura Vila byla postavena v roce 1900 v blízkosti silnice směřující z Nedvědice k hradu Pernštejn. Pro stavbu byl využit mramor z nedalekého lomu. Přízemní stavba je obložena červeným keramickým obkladem, který evokuje režnou cihlu. Nárožní bosáž a orámování oken jsou provedeny z bílého nedvědického mramoru. Uprostřed uličního průčelí předstupuje rizalit završený krytým dřevěným balkónem. Autor architektonického návrhu není znám. Autorství Adolfa Loose ml. je spíše teoretickou možností a vzhledem ke komplikovaným vztahům Loose s matkou není příliš pravděpodobné. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vila Marie Loosové na Wikimedia Commons
Břehyňský rybník

Břehyňský rybník se nachází u vesnice Břehyně, asi 3 km severovýchodně od města Doksy, u silnice č. 270 Doksy–Mimoň v okrese Česká Lípa. Patří do dokeské soustavy rybníků a je to v širém okolí druhý největší rybník po Máchovu jezeru. Historie, popis a využití Břehyňský rybník byl založen někdy mezi lety 1366–1460, podle jiných údajů již roku 1287. Je obklopen přilehlými rákosinami, rašeliništi a mokřadními loukami. Je hnízdištěm řady ptačích druhů, při přeletech je vyhledáván velkým množstvím vodních ptáků. V okolí rybníka se rozkládají bažiny a rašeliniště, které jsou nalezištěm vzácných a chráněných rostlin. Hladinu prorůstají stulíky a lekníny. V hrázi rybníka je do pískovcové skály uměle vytesaná průrva, která odvádí vodu Břehyňského potoka východním směrem do 1,8 km vzdáleného Máchova jezera. Chovný rybník je spolu s blízkou pahorkatinou Pecopala součástí národní přírodní rezervace Břehyně – Pecopala. Základní údaje Rybník se rozkládá na ploše 90 ha, avšak celých 40 ha tvoří pobřežní vegetace. Hloubka rybníka nepřesahuje dva metry, objem rybníka je asi 1 mil. m³ a leží v nadmořské výšce 272 m. Zemní hráz má dlouhou 140 m, vzdutí rybníka dosahuje délky 2 km od hráze. Vodní režim Rybník je napájen několika přítoky. Oficiálně bývá uváděn jen Břehyňský potok (někdy bývá tok označován jako Robečský potok), jsou zde však i další přítoky. Zajímavá je zejména nenápadná Bělokamenná strouha, která odvodňuje bažinatou oblast tzv. Pustých rybníků pod vrchem Malá Buková do dvou různých povodí (Břehyňský potok a Hradčanský potok) a zároveň propojuje Břehyňský rybník s rybníkem Držník v soustavě Hradčanských rybníků. Fotogalerie Odkazy Reference Související články Dům U Leknínu – hostinec na břehu rybníka a kulturní památka ČR Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Břehyňský rybník na Wikimedia Commons Ochrana přírody a krajiny v České republice Archivováno 5. 11. 2013 na Wayback Machine. Hydrologická data v Libereckém kraji
Břehyňský rybník

Der Břehyňský rybník (deutsch Heideteich) ist ein Stausee in Nordböhmen, Tschechien. Er befindet sich drei Kilometer nordöstlich von Doksy an der Straße II/270 zwischen Doksy und Mimoň. Der flache See liegt auf moorigem Terrain und ist von einem breiten Schilfgürtel umgeben. Gestautes Gewässer ist der Břehyňský potok. Geographie Der Břehyňský rybník befindet sich in dem zur Ralská pahorkatina (Rollberg-Hügelland) gehörigen Kummergebirge auf dem Kataster Doksy u Máchova jezera in einer sumpfigen Niederung zwischen dem Bösighügelland und den Sandsteinhügeln des Kummergebirges. Nördlich erheben sich der Mlýnský vrch (Mühlberg, 389 m), der Pec (Petzberg, 451 m) und der Bílý kámen (Weißenstein, 317 m), im Nordosten die Malá Buková (Kleiner Buchberg, 431 m) und die Velká Buková (Großer Buchberg, 474 m), östlich die Dubová hora (Eichberg, 321 m) und der Zlatý vrch (Goldberg, 324 m), im Süden die Bösige und die Slatinné vrchy (Schlattenberg, 429 m) sowie südwestlich der Králův kámen (Galgenberg, 314 m). Einzige Ortschaft am See ist das am Teichdamm befindliche Dorf Břehyně, östlich liegt die Wüstung Strážov. Der gesamte See ist Teil des Nationalen Naturreservats NPR Břehyně-Pecopala. Geschichte Der Teich ist Teil eines Systems mittelalterlicher Fischteiche entlang der sumpfigen Niederungen entlang des Robečský potok und seiner Zuflüsse, das sich von Doksy bis Zahrádky und Holany erstreckte. Der genaue Zeitpunkt der Anlegung des Fischteiches ist unbekannt. Nach einigen Quellen soll der Teich im Jahre 1287 errichtet worden sein. Zumeist wird jedoch angenommen, dass der Teich nach 1366 zusammen mit dem Máchovo jezero entstanden ist. In einem Privileg Georg von Podiebrads für die Stadt Hirschberg aus dem Jahre 1460 wurde der Teich am Bach Rohlevka erstmals schriftlich erwähnt. Im Jahre 1933 und erneut 1967 wurde der Břehyňský rybník als Nationales Naturreservat unter Schutz gestellt. Auf dem gefrorenen Moorboden des abgelassenen Teiches wurden im Winter 2009/10 Bodenuntersuchungen vorgenommen. Dabei wurden zahlreiche Baumstümpfe und Reste umgestürzter Bäume aufgefunden. Eine dendrochronologische Untersuchung der Funde ergab, dass sich bis ins 14. Jahrhundert an der Stelle des Teiches ein Kiefernurwald mit einigen Fichten befunden hat. Beschreibung Der Břehyňský rybník wird am südwestlichen Fuße des Mlýnský vrch in Břehyně durch einen 140 m langen Erddamm gestaut. Er hat eine Fläche von 80,837 ha, davon sind 40 ha mit einem Schilfgürtel bewachsen. Auf dem Wasserspiegel wachsen Seerosen und Gelbe Teichrosen. Der Teich wird von ausgedehnten Sumpfwiesen und Mooren umgeben, in denen seltene oder geschützte Pflanzen gedeihen. Die maximale Wassertiefe beträgt zwei Meter. Der Wasserablauf erfolgt über den durch den Sandsteinuntergrund geschlagenen Heidemühler Schlucken (Břehyňská průrva). Der Teich ist nach dem Máchovo jezero der zweitgrößte des Teichgebietes um Doksy. Er dient als Brutgebiet und Rastplatz für Wasservögeln. Der Břehyňský rybník wird als Fischereigewässer genutzt. Einzelnachweise Weblinks Datenblatt NPR Břehyně-Pecopala Untersuchung des Urwaldes auf dem Grund des Břehyňský rybník Beschreibung auf turistika.cz
Břehyňský Rybník

De Břehyňský Rybník is een kunstmatig waterbekken bij het Tsjechische plaatsje Doksy dat in de middeleeuwen aangelegd is. Het maakt deel uit van een omvangrijk stelsel van visvijvers langs de Robečský potok, een rivier in het stroomgebied van de Elbe. Geschiedenis Het omliggende gebied is pas sinds de 12e eeuw bewoond en in de 13e eeuw nam de bevolking toe toen er in de omgeving drie zogenaamde koningssteden gesticht waren: Doksy, Kuřivody en Bezděz. Het bekken ligt op ongeveer drie kilometer ten noordoosten van Doksy en is ontstaan tussen 1360 en 1460, toen het gebied, dat geen waarde had voor de landbouw, geïnundeerd werd. Op de zuurstofarme veenbodem van het meer zijn de wortels en stronken bewaard gebleven van het oerbos dat voor de aanleg gekapt werd, maar de stammen en takken zijn weggerot. Het waren vooral dennen maar sporadisch ook sparren. Door onderzoek uit 2010 zijn de soortensamenstelling en de ruimtelijke structuur van het bos bekend geworden. Kenmerken en omgeving Het bekken heeft een oppervlakte van circa 90 hectare, maar zoals veel visvijvers is het ondiep: maximaal twee meter. Het wordt gevoed door de Břehyňskýbeek en de omgeving bestaat uit drasland: rietvelden, veenmoerassen en waterrijke weiden. Het is een broedplaats voor een aantal vogelsoorten en een doortrek- en rustplaats voor een aantal watervogels en in de omgeving groeien zeldzame (beschermde) plantensoorten. Het bekken maakt, samen met het omliggende heuvellandschap en een zandsteenplateau, deel uit van het nationaal natuurreservaat Břehyně-Pecopala.
Břehyňský Rybník

Břehyňský Rybník är en sjö i Tjeckien. Den ligger i regionen Liberec, i den norra delen av landet, 60 km norr om huvudstaden Prag. Břehyňský Rybník ligger 271 meter över havet. Arean är 0,71 kvadratkilometer.I omgivningarna runt Břehyňský Rybník växer i huvudsak barrskog. Den sträcker sig 1,1 kilometer i nord-sydlig riktning, och 1,5 kilometer i öst-västlig riktning. Kommentarer Källor
Březina (hrad)

Březina je zřícenina hradu nad koupalištěm v obci Březina v okrese Rokycany v Plzeňském kraji. Zřícenina stojí v zámeckém parku na skalnatém návrší v nadmořské výšce 500 m. Jako součást zámeckého areálu jsou pozůstatky hradu chráněny jako kulturní památka ČR. Historie Hrad byl založen na skalnatém ostrohu ve 14. století a první písemná zmínka o něm pochází z roku 1389, kdy náležel Jindřichovi z Elsterberka. Později vystřídal řadu majitelů. V roce 1642 ho koupil Petr Malovec a to byl ještě obyvatelný. Roku 1661 je již uváděn jako pustý a Malovec postavil skromné patrové sídlo v přilehlém dvoře. Roku 1810 Šternberkové, kteří sídlili na nedalekém zámku, upravili zříceninu obytné věže na novogotický altán. Stavební podoba Uprostřed opevněného areálu chráněného šíjovým příkopem stál donjon se zaoblenými nárožími. Východní nároží je mírně protaženo ve směru možného ostřelování. Ostatní zástavba nebo její zbytky zanikly při romantických úpravách na počátku 19. století. Přitom byla lomem odtěžena severní část plochy hradu. Původní plocha byla až dvojnásobná proti dnešní. Odkazy Reference Literatura SEDLÁČEK, August. Hrady, zámky a tvrze Království českého: Plzeňsko. Svazek XIII. Praha: Jiří Čížek – ViGo agency, 2000. 250 s. Kapitola Březina hrad, s. 175–177. Související články Seznam hradů v Plzeňském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Březina na Wikimedia Commons Březina na stránkách Hrady.cz Archivováno 14. 2. 2008 na Wayback Machine.
Březina (přírodní rezervace)

Březina je přírodní rezervace jihovýchodně od obce Kostomlaty pod Milešovkou na rozhraní okresů Teplice a Litoměřice. Oblast spravuje AOPK ČR Správa CHKO České středohoří. Důvodem ochrany je živé rašeliniště ojedinělé v Českém středohoří, smíšené porosty a zbytek staré bučiny. Popis Rezervace vznikla roku 1969 sloučením dvou chráněných území: Bukového vrchu a Rašeliniště pod Bukovým vrchem. Kromě druhů obvyklých v bučinách se zde vyskytují rosnatka okrouhlolistá (Drosera rotundifolia), suchopýr úzkolistý (Eriophorum angustifolium) a bublinatka jižní (Utricularia australis). Byl zde zjištěn výskyt 87 druhů obratlovců, významnými zástupci jsou čolek obecný (Lissotriton vulgaris), skokan hnědý (Rana temporaria) a ropucha zelená (Bufotes viridis). Stromy, tvořící zdejší bučinu, dosahují stáří kolem 190 let. Rašeliniště zarůstá břízou (Betula pendula) a orobincem (Typha latifolia), proto jsou nutné regulační zásahy. Přístup V bezprostředním sousedství rezervace vede červená turistická značka spojující Černčice a Lukov. V tomto úseku probíhá její trasa společně s Naučnou stezkou Březina. Odkazy Reference Literatura VLČEK, Miroslav. Ochranářský výzkum obratlovců rezervace Březina v Českém středohoří. Časopis Národního muzea, odd. přírodovědné. 1977, roč. 146, s. 165–177. Související články Seznam chráněných území v okrese Teplice Seznam chráněných území v okrese Litoměřice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Březina na Wikimedia Commons Podrobná informace včetně fotografie
Březina (zámek, okres Rokycany)

Zámek v Březině je empírová stavba z přelomu 17. a 18. století v obci Březině na Rokycansku v Plzeňském kraji. Od roku 1964 je chráněn jako kulturní památka. Historie Původním panským sídlem v Březině byl místní hrad založený na skalnatém ostrohu ve 14. století. Hrad v 17. století téměř zcela zanikl (v roce 1661 je hrad zmiňován již jako pustý). Jeho věž byla upravena v duchu romantismu. Nedaleko hradní zříceniny postavil v letech 1790–1808 Jáchym ze Šternberka zámek. Původně ho tvořily dvě menší budovy později spojené středním článkem v empírový celek, patrovou obdélnou stavbu s mohutným středním rizalitem, obklopenou anglickým parkem přecházejícím v oboru. Po Jáchymově smrti zdědil březinské panství jeho bratr hrabě Kašpar Maria Šternberk, vynikající přírodopisec, jeden ze zakladatelů Muzea Království českého (pozdější Národní muzeum), jemuž věnoval svou knihovnu a cenné vědecké, botanické a paleontologické, sbírky; ještě předtím sbírky přenesl na březinský zámek. Zde také založil botanickou zahradu s mnoha vzácnými cizokrajnými rostlinami, jejíž zbytky můžeme vidět dodnes. Šternberkové vlastnili březinský zámek do roku 1949. V 80. letech 20. století bylo na zámku umístěno lesnické učiliště. Po roce 1990 byl zámek v restituci navrácen rodu Šternberků, konkrétně Zdeňku Sternbergovi, po jehož smrti v lednu 2021 ho zdědil jeho syn Filip Sternberg. Zajímavost Ve 30. letech 20. století na zámku trávíval prázdniny komik Vlasta Burian. Odkazy Reference Související články Šternberkové Kašpar Šternberk Zdeněk Sternberg Seznam zámků v Plzeňském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Březina na Wikimedia Commons Zámek Březina na stránkách Hrady.cz Archivováno 16. 2. 2008 na Wayback Machine.
Rezerwat przyrody Cahnov – Soutok

Rezerwat przyrody Cahnov – Soutok (cz. Přírodní rezervace Cahnov – Soutok) – rezerwat przyrody w Czechach, w kraju południowomorawskim, w powiecie Břeclav. Powstał 28 grudnia 1949 i obejmuje 13,46 ha powierzchni w granicach CHKO Palava. Rezerwat chroni lasy łęgowe w pobliżu ujścia Dyi do Morawy, na pograniczu Czech, Austrii i Słowacji, w charakterystycznym zakolu granicy, tzw. trójkącie dyjskim. Jest to przykład typowego południowomorawskiego lasu łęgowego z dębem szypułkowym, jesionem wąskolistnym, lipą drobnolistną i innymi gatunkami drzew. W podszyciu występują m.in.: kłosownica leśna, śmiałek darniowy, zawilec żółty, śnieżyczka przebiśnieg. Rośnie tu też wierzba płacząca, mozga trzcinowata, karbieniec pospolity, kosaciec żółty, kielisznik zaroślowy, selernica żyłkowana, wiechlina błotna, turzyca wczesna, turzyca zaostrzona, wyczyniec łąkowy, rzeżucha, tarczyca oszczepowata i fiołek drobny. Grzyby reprezentują m.in.: żyłkowiec różowawy, miękusz szafranowy, Crepidotus crocophyllus, koźlarz topolowy i twardzioszek trzcinowy. Z ptaków bytuje tu m.in. siniak, pełzacz ogrodowy i inne. Rzadkim gatunkiem mrówek jest Liometopum microcephalum. Z żab charakterystyczna jest liczna tu moczarowa. Zobacz też Trójkąt dyjski Przypisy Linki zewnętrzne Národní přírodní rezervace Cahnov – Soutok – dostęp 3.1.2016
Campus Square

Campus Square je obchodní centrum v Brně, otevřené v roce 2008. Je součástí developerského projektu THE CAMPUS. Obchodní centrum se nachází v těsné blízkosti nemocnice Bohunice a univerzitního kampusu. Mezi nákupním centrem a FN Brno se nachází dopravní uzel Nemocnice Bohunice Na 20 000 čtverečních metrech se nachází více než 70 značkových obchodů, supermarket Tesco a tzv. food court s několika restauracemi typu fast food. Obchodní centrum se nachází přesně na katastrální hranici městských částí Brno-Bohunice a Brno-Starý Lískovec mezi zástavbou Bohunic, Starého a Nového Lískovce, mezi ulicí Bítešskou a Jihlavskou. Dopravní obslužnost je zajištěna tramvajovou linkou a několika autobusovými a trolejbusovými linkami. Obchodní centrum prodal v roce 2015 developer AIG společnosti CBRE Global Investors. Některé obchody Nachází se zde více než 70 obchodů, aktuální seznam všech obchodů včetně otevírací doby a kontaktů je na webových stránkách centra. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Campus Square na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Velká jizerská louka

Velká jizerská louka (polsky Hala Izerska, německy Grosse Iserwiese) je horská louka ležící ve výšce 840–880 m n. m v údolí řeky Jizery v Jizerských horách na státní hranici oddělující Českou republiku a Polsko. Pojmenování lokality je přičítáno Tadeuszi Stecovi, který ji tak nazval v padesátých letech 20. století). Podnebí Díky přílivu chladného a vlhkého atlantického vzduchu jsou klimatické podmínky na Velké jizerské louce podobné subalpinskému patru Krkonoš ležícímu o 600 metrů výše. I během léta jsou zde zaznamenány záporné teploty vzduchu, když například 20. července 1996 dosahovala teplota -5,5 °C nebo 14. srpna 2012 zde bylo dosaženo −1,7 °C. Dne 29. prosince 1996 klesla zdejší teplota na hodnotu −36,6 °C a 3. února 2012 na −36 °C. Každý měsíc se zde vyskytují teploty pod nulou, přičemž sněhová pokrývka tu zůstává až do května. Kvůli nejnižším průměrným ročním teplotám je Velká jizerská louka považována za polský pól chladu (obdobné vlastnosti má na polském území oblast zvaná Puścizna Rękowiańska). Rekordně nízké teploty na Velké jizerské louce jsou důsledkem noční teplotní inverze, která vzniká, když studený vzduch sestupuje ze svahů hor do úzkého údolí. Zdejší roční úhrn srážky činí 1500 milimetrů a je přibližně srovnatelný s Krkonoši nebo Tatrami. Příroda Na Velké jizerské louce roste šicha černá (Empetrum nigrum), ostřice chudokvětá (Carex pauciflora) a bažinná (Carex limosa), suchopýr pochvatý (Eriophorum vaginatum) či úzkolistý (Eriophorum angustifolium) a rosnatka okrouhlolistá (Drosera rotundifolia), která je typická pro zdejší rašeliniště. Nalézá se zde i borovice kleč (Pinus mugo). Velká jizerská louka částečně zasahuje do české národní přírodní rezervace nazvané Rašeliniště Jizery. Cestovní ruch Na polské straně je zbudován horský hostel Chatka Górzystów, jež je jedinou dochovanou stavbou z původní vesnice Gross-Iser zničené během padesátých let 20. století. Vedou k němu zpevněné cyklistické a pěší stezky například ze Świeradów-Zdrój. Turistické trasy Přes louku vedou následující trasy: červená turistická trasa do Jakuszyc žlutá turistická trasa ze Stóg Izerski do Rozdroże Izerskie modrá turistická trasa z Polana Izerska do Szklarska Poręba Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Hala Izerska na polské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Velká jizerská louka na Wikimedia Commons
Hala Izerska

Die Alm Hala Izerska, auch Izerska Łąka (deutsch: Große Iserwiese, tschechisch: Velká Jizerská louka), ist eine Alm auf dem Hohen Iserkamm im polnischen Isergebirge in der Woiwodschaft Niederschlesien. Sie liegt auf einer Höhe von 840–880 Meter über dem Meer. Geschichte Auf der Alm wurde im 17. Jahrhundert die Siedlung Groß Iser von Glaubensflüchtlingen aus Böhmen gegründet. Der Ort wuchs bis ins 20. Jahrhundert auf mehrere hundert Bewohner an. Die Bewohner wurden 1945 vertrieben und die Alm wurde militärisches Sperrgebiet. Die meisten Gebäude wurden in den 1950er Jahren planmäßig zerstört. Allein die ehemalige Neue Schule ist erhalten. Sie wird heute als Baude Górzystów-Hütte genutzt. Unweit der Hütte befindet sich das Grab von Paul Hirt, dem letzten Wirt der Groß Iser Baude, der im Mai 1945 hier von Soldaten der Roten Armee ermordet wurde. Ein Teil der Alm wird als Naturreservat Hochmoor im Tal der Iser geschützt. Klima Das Klima ist feucht-kalt. Die Niederschlagsmenge beläuft sich auf 1500 mm pro Jahr. Temperaturen von −36 °C treten im Winter auf. Frost gibt es jedoch auch in den Sommermonaten. Die Hala Izerska gilt als Kältepol Polens. Die Schneedecke liegt regelmäßig über ein halbes Jahr. Das Klima begünstigt die Moor- und Torfbildung. Tourismus Auf der Alm befindet sich die Berghütte Górzystów-Hütte. Im Tal befinden sich zahlreiche Wanderwege. ▬ Ein rot markierter Wanderweg führt von der Alm nach Jakuszyce. ▬ Ein gelb markierter Wanderweg führt von dem Berg Stóg Izerski über die Alm auf den Bergpass Rozdroże Izerskie. ▬ Ein glaub markierter Wanderweg führt von der Alm Polana Izerska über die Alm nach Szklarska Poręba. Es kreuzen sich hier auf Skilanglauf-Loipen und Fahrradwege. Literatur Góry Izerskie, mapa turystyczna, skala 1:50 000, Wydawnictwo Turystyczne Plan, Jelenia Góra 2008/2009, wyd. V, ISBN 978-83-60975-68-8 Weblinks
Jizera Meadow

The Jizera Meadow (Polish: Izerska Łąka, Czech: Velká Jizerská louka, German: Grosse Iserwiese) is an alpine meadow located at an altitude of 840–880 m above sea level in the valley of the Jizera River in the Jizera Mountains in the Sudetes. Climate Climatic conditions on the Jizera Meadow are similar to the subalpine level of the Karkonosze 600 m higher, which are caused by the inflow of cool and humid Atlantic air. Negative air temperatures are sometimes recorded there in summer: -5.5 °C (20 July 1996), -1.7 °C (14 August 2012). On December 29, 1996, -36.6 °C and on February 3, 2012, -36 °C were recorded. Negative temperatures are recorded in every month with snow remaining until May. Due to the lowest average annual temperatures the Jizera Meadow is considered to be the Polish cold pole (competing with Puszcza Rękowiańska). Record low temperatures on the Jizera Meadow are the effect of night-time temperature inversion, which occurs when cool air descends from the mountain slopes towards the airtight basin. The annual precipitation is 1500 mm, approximately the same as in the Karkonosze and the Tatra Mountains. Nature The Jizera Meadow is home to characteristic peat bog specimens of crowberry, few-flowered sedge, sheathed cottonsedge, and round-leaved sundew. The lowest site of bog pine, one of only two outside the Karkonosze in the Sudety Mountains, is located there. The Meadow partly includes the nature reserve „Jizera Valley Peat Bogs” and is a part of the Ramsar site of the same name under the number 2319. Tourism The mountain hostel Chata Górzystów is the only object that survived from the village of Gross-Iser destroyed in the 1950s. Convenient paved bicycle and pedestrian paths, including those from Świeradów-Zdrój, as well as hiking and skiing trails lead to the hostel. Hiking trails The following trails run through the Meadow: red hiking trail to Jakuszyce yellow hiking trail from Stog Izerski to Rozdroże Izerskie blue trail from Polana Izerska to Szklarska Poręba. References