NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kuřívody (zámek)

Zámek Kuřívody je pozůstatek renesančního šlechtického sídla v někdejší obci a městečku Kuřívody, na katastru novodobého města Ralsko, na Českolipsku. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Je v soukromém vlastnictví a veřejnosti nepřístupný. Probíhá pozvolná rekonstrukce objektu. Historie Původně, kolem roku 1400 zde v obci Kuřívody stávala tvrz s půdorysem 23,5 x 24,5 metru, obehnaná silnými hradbami a vodním příkopem. Přes něj vedl padací most. V polovině 15. století, tedy v době, kdy patřila Berkům z Dubé, byla označena tvrzí sídelní a postupně přebudována. Centrem nově upravené tvrze byl zámek s půdorysem 24,5 x 11 metrů a dvěma patry. Kolem roku 1600 byla přestavěna na zámek s třemi křídly Bohuchvalem Berkou, nicméně objekt sloužil zpravidla jen jako sídlo úředníků, často bylo prázdné. Je zachována zmínka o zdejším přenocování císaře Josefa II. při jeho cestě z Českého Dubu do Holan dne 11. října 1778. V roce 1866 sloužila budova jako lazaret pro raněné vojáky po bitvě u Kuřívod. Je zachována fotografie zámku z období krátce před rokem 1880. Zanedlouho poté, kolem roku 1884, byla zbořena věž. 20. století Po druhé světové válce bylo z celého okolí vysídleno zdejší původní německé obyvatelstvo. Ve druhé polovině 20. století se Kuřívody staly součástí vojenského prostoru Ralsko, který byl v letech 1968-1991 obsazen sovětskými vojsky. Památky včetně zámku byly v té době zanedbány a často i poničeny. Dostupnost Zámeček se nachází ve vsi Kuřívody, na jižní straně silnice II/268, vedoucí z Mimoně do Mnichova Hradiště. Železnice touto oblastí nevede, do Kuřívod je zajišťováno autobusové spojení z Mimoně, Bělé pod Bezdězem a Mladé Boleslavi. Přes Kuřívody jsou vedeny cyklotrasy 25 a 3040. Z prostranství poblíž autobusové zastávky vychází žlutě značená turistická cesta, která směřuje přes vrcholové partie Velké Bukové a sedlo u Malé Bukové do zaniklé vsi Strážova a kříží se s trasou geostezky "Přes Bukové hory" či v některých úsecích je s touto naučnou stezkou Geoparku Ralsko totožná. Zámek v Kuřívodech je v soukromém vlastnictví a pro veřejnost je nepřístupný. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Kuřívody na Wikimedia Commons Seznam prací v Bibliografii dějin českých zemí (Historický ústav AV ČR) Web Průzkumy památek
Kvilda – Pod políčky

Kvilda – Pod políčky je bývalá přírodní památka ev. č. 1237 na území obce Kvilda v okrese Prachatice v Jihočeském kraji. Nachází se na Šumavě, v údolí Kvildského potoka mezi vrcholy Lapka a Orel, severně od Kvildy směrem k Jezerní slati a Horské Kvildě. Je součástí Národního parku Šumava, jehož je I. zónou, ochrana lokality tak nadále pokračuje i po zrušení statusu přírodní památky. Předmět ochrany Důvodem ochrany je lokalita s významným zastoupením chráněných a ohrožených druhů rašeliništní, mokřadní až vřesovištní vegetace včetně zbytků charakteristických acidofilních lučních společenstev centrální Šumavy s nejbohatším zastoupením hořce panonského (Gentiana pannonica) v jihočeské části Šumavy. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Prachatice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kvilda – Pod políčky na Wikimedia Commons Pohled místní webové kamery na chráněné území
Kyjovská přehrada

Kyjovská přehrada je přehradní nádrž, která leží na soutoku Sýrového potoka a jeho bezejmenného přítoku na rozhraní Lužických hor a Českého Švýcarska v katastrálním území Kyjov u Krásné Lípy v nadmořské výšce asi 390 m. Svoji rozlohou nevelká nádrž (cca 2 ha) leží v úzkém údolí. Využití Z ryb se zde vyskytuje pstruh obecný f. potoční, pstruh duhový, siven americký, kapr obecný, lín obecný, hrouzek obecný a okoun říční. Vyskytuje se zde ondatra pižmová, občas zavítá i vydra říční, ale trvale se zde nezdržuje. V jarních měsících zde můžeme zahlédnout čápa černého. V létě je přehrada hojně navštěvovaná lidmi nejen z blízkého okolí, ale i lidmi ze zahraničí či z jiných koutů Čech, proto funguje jako koupaliště, včetně stánku z občerstvením. Historie Na stejném místě stála původní přehrada. V roce 1971[zdroj?] došlo během přívalového lijáku k jejímu protržení. Nádrž byla opravena, ale výška její hladiny je nyní nižší cca o 2 m. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kyjovská přehrada na Wikimedia Commons (česky) Turistické oblasti ČR
Kytlice (přírodní památka)

Kytlice je přírodní památka jižně od obce Kytlice v okrese Děčín v Ústeckém kraji. Chráněné území je v péči AOPK ČR – regionálního pracoviště Liberecko. Předmět ochrany Důvodem ochrany je masový výskyt šafránu jarního (Crocus vernus) na pravidelně kosených přirozených vlhkých loukách. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Děčín Seznam památných stromů v okrese Děčín Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kytlice na Wikimedia Commons
Kyčmol

Kyčmol je přírodní památka poblíž obce Horní Lomná v okrese Frýdek-Místek. Důvodem ochrany je rašelinná louka s typickými prvky vegetace, v povodí Lomné ojedinělá a vzácná. Vyskytují se zde chráněné rostliny a živočichové. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Frýdek-Místek Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kyčmol na Wikimedia Commons
Křinec (zámek)

Zámek Křinec je barokní stavba nacházející se v městyse Křinec v okrese Nymburk ve Středočeském kraji. Zámek sloužil jako reprezentační sídlo šlechty a byl centrem kuncberského (později křineckého) panství. V období po druhé světové válce zámek chátral. Od roku 1965 je kulturní památkou České republiky. Do roku 2003 byl ve správě Národního muzea, v roce 2006 ho koupil soukromý majitel. Zámek je i za finančního přispění Středočeského kraje postupně rekonstruován a je částečně přístupný veřejnosti. Historie a popis Zámek byl postaven Pavlem, hrabětem z Morzina, jenž byl původem Ital. Stavba na místě bývalé tvrze začala asi roku 1649 a trvala přibližně 10 let. Proběhla ve dvou fázích (1649 hlavní budova, 1659–1660 boční křídla), pravděpodobně podle plánů Carla Luraga. Zámek je situován v severní části obce, na jižní straně k němu přiléhá park a na severozápadě hospodářský dvůr. K hlavní budově jsou připojena dvě kratší křídla, z nichž západní bylo novodobě přestavěno. Důležitá data 1352 – první písemná zmínka o Křinci 1372 – zmínka o Janu z Valečova 1649 – panství kupuje Pavel z Morzinu a staví barokní zámek na místě tvrze 1670 – Morzinové staví na nedalekém Kuncberku zámeček 1796 – panství kupuje Jakub Wimmer 1808 – panství kupuje bankéřská rodina Bethmannů 1945 – na základě dekretů prezidenta Beneše je panství zabaveno 1949 – v zámku začíná fungovat škola 2003 – v zámku končí svou činnost Národní muzeum od roku 2006 – vlastníkem zámku je HARBUCO, s.r.o. Majitelé kuncberského panství Valečovští (14.–15. století) Jan z Valečova Bernard z Valečova Jan Valečovský z Křince Ronovští (15.–16. století) Jan z Ronova Jan Křinecký z Ronova Valdštejnové Albrecht z Valdštejna Adam mladší z Valdštejna Jan Viktorin z Valdštejna Morzinové Pavel z Morzinu Václav z Morzinu Rudolf Desiderius z Morzinu (do 1796) Wimmerové Jakub Wimmer (1796–1808) Bethmannové Simon Moritz von Bethmann (1808–1945) Novodobí uživatelé Základní škola (1949–1968) Národní muzeum (1968–2003) Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Křinec na Wikimedia Commons Oficiální stránky Virtuální prohlídka
Křivé jezero

Křivé jezero je říční jezero, které vzniklo ze starého ramene Dyje a nachází se mezi jejím tokem a Mlýnským náhonem jižně od Nových Mlýnů a 2 km východně od obce Milovice v okrese Břeclav v Jihomoravském kraji v České republice. Leží v nadmořské výšce 163 m. Má rozlohu 0,5 ha. Ochrana přírody Od roku 1973 je součástí stejnojmenné národní přírodní rezervace o rozloze 116,4 ha, která zahrnuje pravobřežní část dyjské nivy a rozkládá se v katastru obcí Milovice a Nové Mlýny v nadmořské výšce 163 až 165 m. Okolní jezera Dále po proudu Dyje leží ještě její další slepá ramena, jež jsou rovněž chráněnými územími. Jsou to Květné jezero, Kutnar a Mahenovo jezero (Bannwasser). Externí odkazy jezera říčního původu
Křižovnický ostrov

Křižovnický ostrov je malý ostrov v Praze pod Karlovým mostem při pravém břehu Vltavy. Ostrov byl značně zmenšen při úpravách Křižovnického náměstí v 19. století. Jižní část ostrova je spojena několika klenutými oblouky s břehem a stojí na něm několik významných staveb, zbytek ostrova je zarostlý vegetací a běžně nepřístupný. Ostrov začíná pod pilířem, který nese Staroměstskou mosteckou věž, následuje nábřežní zeď vyhlídkové terasy Křižovnického náměstí se vsazenou hlavou Bradáče. Za zdí navazuje velmistrovská budova křižovnického kláštera s nárožním rizalitem, který v sobě ukrývá zachovalý pilíř románského Juditina mostu z 12. století a hmotu původní mostní věže. Ostrov spojuje s břehem po řadě: první oblouk Karlova mostu, navazující klenba nesoucí vyhlídkovou terasu s pomníkem Karla IV., zachovalý oblouk nejstaršího českého kamenného Juditina mostu a navazující klenutí pod budovou křižovníků. Při ostrově, ukryté v tunelu tvořeném těmito oblouky, se nachází přístaviště Judita turistických lodí provozovaných firmou Pražské Benátky. Blíže ke středu řeky je mezi Novotného lávkou a třetím pilířem Karlova mostu další, nepojmenovaný ostrůvek, obehnaný vysokou nábřežní zdí. Tento ostrov odděloval jez od náhonu staroměstských mlýnů na Novotného lávce. Dnes je na ostrově zahradní restaurace. Další názvy Mostomlýnský ostrov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Křižovnický ostrov na Wikimedia Commons
Křtinský lom

Křtinský lom je přírodní památka na severním konci městysu Křtiny v okrese Blansko. Geomorfologicky náleží Moravskému krasu. Předmět ochrany Důvodem ochrany jsou unikátní rostlinná a živočišná společenstva, která se vyvinula v prostoru bývalého, částečně zatopeného lomu na drobu. Nejcennější částí lomu je jeho spodní patro s mokřadem, na který je vázána populace silně ohroženého čolka velkého (Triturus cristatus). Z vzácných rostlinných druhů se zde vyskytují prstnatec pleťový (Dactylorhiza incarnata), ostřice pozdní (Carex viridula) a orobinec sítinovitý (Typha laxmannii). Předmětem ochrany je též jako významný krajinný prvek samotný útvar lomu. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Blansko Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Křtinský lom na Wikimedia Commons Křtinský lom
Křéby

Křéby jsou národní přírodní památkou, jež se skládá ze tří ostrůvků travnatých strání. Nachází se na pravém údolním svahu potoka Tištínka, asi 700 metrů východně od Koválovic u Tištína v katastrálním území obce Prasklice. Tato lokalita byla vyhlášena národní přírodní památkou roku 1956. Její celková výměra je 4,73 hektaru. Jedná se o lokalitu s xerotermní travinobylinnou vegetací se vzácnými a chráněnými druhy rostlin a živočichů. Uchovaly se zde původní druhy rostlin. Převažuje teplomilná flóra svazu Cirsio-Brachypodion pinnati s dominantní válečkou prapořitou (Brachypodium pinnatum) a smldníkem jelením (Peucedanum cervaria), který místy vytváří souvislé porosty. Vyskytuje se zde řada vzácných a chráněných druhů. Rostou zde dříny a koniklec velkokvětý (Pulsatilla grandis), ojediněle i hlaváček jarní (Adonis vernalis). Fotogalerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Křéby na Wikimedia Commons NPP Křéby [online]. [cit. 2010-12-09]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2008-06-07.
Kříženecké mokřady

Kříženecké mokřady je přírodní rezervace jižně od města Hartmanice v okrese Klatovy. Chráněné území zaujímá asi půlkilometrový úsek údolí Radešovského potoka západně od osady Kříženec. Oblast spravuje Správa NP a CHKO Šumava. Důvodem ochrany je zachování přirozeného charakteru horské olšiny, podmáčené smrčiny, ochrana rostlinných společenstev na bezlesé části, samovolně se vyvíjející bylinná a dřevinná společenstva. Území se nachází v oblasti přirozených kaskád toku v kaňonu prameniště Radešovského potoka. Přírodní poměry Flora Z rostlin zde roste například metlička křivolaká (Avenella flexuosa), třtina chloupkatá (Calamagrostis villosa), papratka samičí (Athyrium filix-femina), přeslička lesní (Equisetum sylvaticum), podbělice alpinská (Homogyne alpina), černýš luční (Melampyrum pratense), šťavel kyselý (Oxalis acetosella), dřípatka horská (Soldanella montana), brusnice borůvka (Vaccinium myrtillus), kapraď rozložená (Dryopteris dilatata). Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Klatovy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kříženecké mokřady na Wikimedia Commons
Křížový vrch (přírodní rezervace)

Křížový vrch je přírodní rezervace poblíž města Frýdlant v okrese Liberec. Oblast spravuje Agentura ochrany přírody a krajiny ČR. Důvodem ochrany je zbytek klimaxových lesních společenstev Frýdlantska charakteru dubohabrových a dubolipových hájů (sv. Carpinion), suťového listnatého lesa (sv. Tilio-Acerion) a fragmentů dalších přirozených společenstev lesů dubobukového vegetačního stupně s bohatým bylinným patrem, obohaceným o některé demontánní prvky – tento jev, související s množstvím srážek a blízkostí hor, je typický pro nižší polohy Frýdlantska. Část lesního porostu je regionálně významným nalezištěm chráněného rostlinného druhu lilie zlatohlávku. Samotný Křížový vrch je strmý svah zakončený rovnou plošinou nacházející se přímo proti frýdlantskému zámku přes řeku Smědou. Tato rovná plošina je lávová plošina Křížového vrchu. Dětřichovská ulice odděluje od Křížového vrchu malý zalesněný kopec Háj. Na jeho severovýchodním svahu se nachází drobný opuštěný lom s několika čedičovými sloupci. Kopec Háj má podobu výrazné ostré špičky vystupující z plošiny Křížového vrchu, která je pozůstatkem lávového proudu. Z toho důvodu lze usuzovat, že Háj je zbytkem drobné sopky, ze které lávový proud vytekl. Žádné úlomkovité sopečné uloženiny se ale nedochovaly. Severovýchodní svahy Křížového vrchu, které byly opracovávány boční erozí řeky Smědé poskytují několik drobných čedičových výchozů s vertikálně orientovanými sloupci. V lese na Křížovém vrchu jsou rozmístěna zastavení Křížové cesty a kaple. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Liberec Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu přírodní rezervace Křížový vrch na Wikimedia Commons
Labuť (rybník na Kostrateckém potoce)

Labuť je největším rybníkem lnářsko-blatenské rybniční oblasti. Nachází se asi 5 km na severovýchod od Blatné, v těsném sousedství s obcí Myštice. U severozápadního břehu se nachází obec Chobot. Vodní plocha má rozlohu 101 ha , délku 2600 m a šířku asi 450 m. Leží v nadmořské výšce 450 m. Rybník Labuť byl založený v roce 1492 pánem Lvem z Rožmitálu a Blatné. Je největším rybníkem okresu Strakonice. Historie Původní název rybníka byl Střížovický rybník, podle jedné z okolních vesnic. Současný poetický název upomíná na tvar labutího krku. Původní Střížovický rybník, byl postaven mezi lety 1492 – 1503 bohatým šlechticem a významným politikem Zdeňkem Lvem z Rožmitálu. Majitel blatenského a rožmitálského panství musel získat povolení a finanční vyrovnání od krále Vladislava II. Jagellonského, protože zaplavil část pozemků ve vlastnictví země. K finálnímu vyrovnání mezi Zdeňkem Lvem z Rožmitálu a Jindřichem ze Švamberka, zástavním držitelem Zvíkova, došlo smlouvou z 26. května 1503. V roce 1870 se chystalo vysušení rybníka, ale tehdejší majitel panství, baron Robert Hilprandt rozhodl o jeho zachování. Vodní režim Rybník je napájený Kostrateckým potokem, který rybník také opouští. Využití Rybník je průtočný a slouží k chovu ryb. Slouží i ke koupání a veslování. Pláž je travnatá, dno písčité. Na rybníce hospodaří podnik Blatenská ryba a jednou za dva roky pořádá slavnostní výlov. V mezičase bývá rybník zpřístupněn i sportovním rybářům. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Labuť na Wikimedia Commons
Labuť

Labuť är en sjö i Tjeckien. Den ligger i regionen Södra Böhmen, i den centrala delen av landet, 80 km söder om huvudstaden Prag. Labuť ligger 450 meter över havet. Arean är 0,89 kvadratkilometer. Trakten runt Labuť består till största delen av jordbruksmark. Den sträcker sig 1,4 kilometer i nord-sydlig riktning, och 2,1 kilometer i öst-västlig riktning. Följande samhällen ligger vid Labuť: Myštice (271 invånare) Kommentarer Källor
Lakmal

Lakmal je přírodní rezervace poblíž města Nýrsko v okrese Klatovy. Chráněné území se prostírá jižně od vesnice Zelená Lhota a severozápadně od vesnice Hojsova Stráž. Oblast spravuje Správa NP a CHKO Šumava. Důvodem ochrany jsou dynamicky se vyvíjející bylinná společenstva, dřevinná společenstva ve všech fázích přirozeného vývoje. Galerie Související články Zelenské lípy, dvojice památných stromů poblíž Seznam chráněných území v okrese Klatovy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Lakmal na Wikimedia Commons
Lamberk

Lamberk (také Langenberk) je zřícenina hradu, která se nachází v záhybu řeky Oslavy asi 2 km jihozápadně od Březníka. Na opačné straně řeky ve vzdálenosti 220 metrů leží Sedlecký hrad. Historie Hrad byl založen ve 14. století. Jeho první majitel byl Jaroslav z Knínic, který působil v zemských úřadech. Ten prodal roku 1364 a nechal si postavit hrad Lamberk, po kterém se psal poprvé roku 1376. Nejznámějším majitelem hradu byl však jeho syn Jan Sokol z Lamberka, který proslul jako zdatný válečník. Po husitských válkách patřil hrad Janu Komorovskému. Zanikl patrně po roku 1440, kdy byly podnikány trestné výpravy proti hradům rozbrojníků. V roce 1459 se hrad uvádí jako pustý. Současný stav Z hradu se do dnešních dnů dochovaly pouze fragmenty zdiva a zbytky příkopů. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Lamberk na Wikimedia Commons Slovníkové heslo Lamberk ve Wikislovníku Lamberk na stránkách Hrady.cz
Langova rozhledna

Langova rozhledna se nachází v těsném sousedství turistické chaty Onen svět na západní straně hřebene, jehož nejvyšším bodem je nedaleký vrch Hrby s nadmořskou výškou 627 m. Místo je položeno asi 80 km jižně od Prahy a spadá k části Onen Svět na katastrálním území Zahořany obce Kovářov v okrese Písek, poblíž hranice okresu Příbram. Historie a technická data Rozhledna byla postavena v roce 2001 a byla pojmenována po Ing. Čestmíru Langovi, obdivovateli zdejší krajiny a bývalém majiteli zámečku a statku v nedaleké vesničce Zahrádka. Stavba je vysoká 15 m, má čtyři patra a nejvyšší vyhlídková plošina se nachází ve výšce 11 m. Vrchol rozhledny je v nadmořské výšce 615 m n. m. Na jaře roku 2006 byla opravena a natřena černou a bílou barvou. Výhled Z rozhledny je dobrý výhled na sever, jih a západ. Dobře viditelný je např. zámek Orlík, Orlická přehrada, pás pohoří Brdy, Temelín nebo Šumava, za výjimečně dobrého počasí je viditelná severní část Alp. Odkazy Související články Onen Svět Hrby Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Langova rozhledna na Wikimedia Commons
Lapidárium zaniklých obcí Doupovských hor

Lapidárium zaniklých obcí Doupovských hor je budováno od roku 2003 u kaple na Vintířovském vrchu nad vsí Vintířov, částí obce Radonice. Za jeho vznikem stojí občanské sdružení Klub historických památek Radonicka. Lapidárium, připomínající zvláštní hřbitov, se skládá z artefaktů a pozůstatků z dnes již zaniklých sídel Doupovských hor, zbořených při zřizování Vojenského újezdu Hradiště v padesátých letech 20. století. Každý kámen či artefakt, mezi nimiž jsou zbytky patníků, božích muk, zbořených domů nebo také mlýnský kámen, ostění oken či vojenský zátaras, připomíná jednu ze zaniklých obcí – Doupov, Martinov, Kopáčov, Hlubokou, Olešku, Sedlec, Tureč, Radnici, Zvoníčkov a řadu dalších. Jako první sem byl umístěn v březnu 2003 pomník Dr. Hanse Kudlicha z roku 1933. Ten stával u Kudlichovy rozhledny na vrchu Složiště (dříve Legerberg). Dnes se v lapidáriu nachází více než padesát obdobných artefaktů. Přístup Lapidárium se nachází na Vintířovském vrchu poblíž poutní kaple Panny Marie Pomocné asi 600 metrů vzdušnou čarou směrem na sever od Vintířova a zhruba 1,4 km ze středu obce po místní komunikaci. Do Vintířova existuje v pracovní dny autobusové spojení z Kadaně, nejbližší železniční zastávka Radonice u Kadaně je na sezónně provozované trati Kadaň–Podbořanský Rohozec. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Lapidárium zaniklých obcí Doupovských hor na Wikimedia Commons Lapidárium na pamatkyaprirodakarlovarska.cz
Lapidarium der verschwundenen Orte im Duppauer Gebirge

Das Lapidarium der verschwundenen Orte im Duppauer Gebirge befindet sich seit 2003 auf dem Winteritzer Kapellenberg (Vintířovský vrch) oberhalb des Dorfes Vintířov (Winteritz), Ortsteil von Radonice (Radonitz) im Okres Chomutov (Kreis Komotau). Die Aufstellung der Artefakte und steinernen Überreste der heute nicht mehr existierenden Siedlungen erfolgte durch den „Verein der Freunde historischer Baudenkmäler Radonice–Vintířov“ („Klub přátel historických památek Radonice-Vintířov“). Der erste hier im März 2003 wieder aufgestellte Stein war der Kudlich-Gedenkstein, der im Jahr 1933 neben der Kudlich-Warte auf dem Legerberg (776 m, Složiště) im Duppauer Gebirge errichtet wurde, wo Hans Kudlich im Jahre 1888 vor den Bauern aus den Bezirken Saaz und Karlsbad gesprochen hatte. Mehr als 70 der einstigen Gemeinden und Siedlungen im Duppauer Gebirge wurden in den Jahren 1953/55 durch die Errichtung des Militärbezirks Truppenübungsplatz Hradiště zerstört. Steinerne Zeugen der einstigen Orte Zurzeit befinden sich im Lapidarium steinerne Zeugen aus den folgenden ehemaligen Orten: Bildergalerie Wallfahrtskapelle Die Mariahilf-Wallfahrtskapelle auf dem Winteritzer Kapellenberg (385 m) wird seit 2003 wieder genutzt. In jedem Jahr finden zu Mariä Heimsuchung bzw. am 1. Sonntag im Juli wieder Wallfahrten statt. Geschichte Im Jahre 1685 begann der Bau einer Kapelle unter Graf Jan Anton Losy von Losinthal (1600–1682), die 1725–27 in eine Barockkapelle umgewandelt und 1785 nach einem Brand neu errichtet wurde. Im Jahre 1786 musste die Kapelle infolge der Josephinischen Reformen geschlossen werden, das Gebäude verfiel innerhalb der nächsten 40 Jahre. Im Jahr 1825 erfolgte unter Fürst Alfred I. zu Windisch-Graetz der Umbau zu einem Sommerschloss (Lustschloss), 1833 wurde die Kapelle erneuert und die Winteritzer Wallfahrten wurden wieder aufgenommen. Die letzte Wallfahrt fand 1960 statt, danach Verfall der Anlage bis zur Renovierung der Wallfahrtskapelle von 1993 bis 2003. Bildhauer-Pleinair Im Rahmen eines Bildhauer-Pleinairs im Jahre 2001 („Plenér Vintířov 2001“) wurden von verschiedenen Künstlern große Sandstein-Skulpturen geschaffen, die am Weg zur Kapelle (ehemaliger Kreuzweg) aufgestellt sind. Daran beteiligt waren u. a. Ulrich Eißner, Roman Skřelina und Šárka Bečvářová. Vor der Kapelle steht die Winteritzer Madonna (Vintířovská Madona) von Roman Skřelina aus dem Jahr 2001. Weblinks Einzelnachweise
Lapikus

Lapikus je zřícenina hradu, která se nachází mezi obcemi Plaveč a Rudlice v okrese Znojmo na pravém břehu na ostrohu nad Plenkovickým potokem. Hrad byl vybudován pravděpodobně koncem 14. nebo počátkem 15. století. Od roku 1973 je chráněn jako kulturní památka. Historie První písemná zmínka pochází z roku 1411 ze soudního sporu, když bratři Štěpán a Gebl z Hrušovan obvinili Jana Veitmilnara ze Žerotic, že neprávem drží hrad Lapikus s panstvím. Nejvíce utrpěl za válek mezi Jiřím z Poděbrad a uherským králem Matyášem Korvínem. V roce 1508, kdy byl v držení Václava Vejtmíle ze Žerotic, je uváděn již jako pustý. Poslední zmínka o hradu (ovšem již beze jména) pochází z roku 1620 z jevišovického urbáře. Dochovaly se obvodové hradební zdi, část zdiva někdejší věže a budovy na severní straně. Model hradu V roce 2025 vytvořil nadšenec pan Jaroslav Jelínek model původního hradu Lapikus v měřítku 1:50. Model je k vidění na soukromém pozemku v Kroměříži v předzahrádce rodinného domu na ulici Štursova. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Lapikus na Wikimedia Commons Lapikus na stránkách Hrady.cz