Чеський технічний університет

Че́ський техні́чний університе́т (чеськ. České vysoké učení technické; ČVUT, ЧВТУ, ЧТУ) — технічний університет у столиці Чехії місті Празі, що має славні історичні традиції й шерег відомих випускників; один із найбільших вишів у країні. Заснований у 1707 році університет є, таким чином, найстарішим технічним університетом Центральної Європи і найстарішим цивільним технічним вишом Європи в цілому. ЧТУ — один із найбільших університетів країни. Станом на 2008 рік тут навчалося 23 363 студентів. Головний корпус університету розташований у центрі Нового Мєста в Празі — на Карловій площі, центральний кампус — у празькому районі Дейвіце. З історії університету Прага традиційно була осередком інженерної справи, технічна освіта має тривалу традицію в Богемії. Історія технічного університету в Празі сягає 1707 року, коли він був заснований австрійським імператором Йосипом I, ставши, відтак, першим за часом створення технічним вищим навчальним закладом Центральної Європи. За ініціативою професора Франтішека Герстнера у 1806 році навчальний заклад був реформований за взірцем Політехнічної школи в Парижі в Празьку політехнічну школу. Чеський технічний університет завжди був одним з головних осередків як фундаментальної, так і прикладної технічної освіти й науки в Європі. У стінах вищого навчального заладу працювало чимало відомих людей. Так Крістіан Допплер, який працював в університеті професором математики і практичної геометрії (геодезії) у 1837—47 роках, опублікував у Празі в той час (25 травня 1842 року) свою знамениту статтю «Про кольорове світло подвійних зірок і деяких інших зірок на небі», що описувала залежність частоти коливань, що сприймаються під час спостереження, від швидкості і напрямку джерела хвиль та спостерігача відносно один одного (це явище згодом було названо іменем ученого, що його відкрив — ефект Допплера). За правління австро-угорського імператора Франца Йосифа I 23 листопада 1863 року в Празькій технічній школі було здійснено реформу — навчальному закладу надали організаційний статут (чеськ. Organický statut Polytechnického ústavu), що означав фактично запровадження університетського самоуправління, адже тепер його представником ставав виборний ректор. 8 квітня 1869 року відбулась знаменна подія — Празька технічна школа розділилась на чеську й німецьку складові частини, що фактично означало визнання за чеською мовою права бути мовою освіти й науки. На початку ХХ століття Празька технічна школа активно розвивалась і розширювалась, і станом на 1909 рік у ній навчалось уже 3 000 студентів. Зі створенням незалежної Чехословаччини (1918) Празька технічна школа пережила чергову реформу, і від 1 вересня 1920 року має сучасну назву — Чеський технічний університет. По ІІ Світовій війні і в наш час заклад продовжував і продовжує розвиватися. 1960 року до складу Чеського технічного університету входили 4 факультети: будівельний (з відділеннями архітектури та будівельної інженерії), машинобудівний, електротехнічний та ядерної фізики. Нові факультети Чеського технічного університету, що відповідали актуальним потребам життя, відкривались у такій послідовності: у 1976 році засновано архітектурний факультет (до того часу частина будівельного); у 1993 відкрився транспортний факультет; 1995 року в Дечині утворені філії центральних факультів транспорту і ядерної фізики; 2005 року відкрився факультет біомедицинської інженерії в Кладно; у 2009 році створено факультет інформаційних технологій. Чеський технічний університет знаний як новатор і впроваджувач нових технологій — так 13 лютого 1992 року са́ме мережу ЧТУ вперше в Чехії було під'єднано до Інтернету. У вересні 2009 року було відкрито Національну технічну бібліотеку, що об'єднала бібліотеки усіх факультетів ЧТУ в одному місці. У теперішній час (2000-ні) Чеський технічний університет має низку угод із зарубіжними вишами, бере участь у міжнародних освітніх програмах Erasmus і Leonardo, значна частина освітнього процесу є доступною англійськкою мовою. ЧТУ тісно співпрацює з багатьма міжнародними компаніями, з-поміж яких Toyota, Skanska, Bosch, Siemens, Honeywell, GE, Rockwell, ABB Group, McKinsey, DaimlerChrysler, Škoda Auto, Ericsson, Vodafone тощо. Структура Факультети Чеського технічного університету: Будівельний факультет (Fakulta stavební, FSv); Машинобудівельний факультет (Fakulta strojní, FS); Електротехнічний факультет (Fakulta elektrotechnická, FEL); Факультет ядерної фізики (Fakulta jaderná a fyzikálně inženýrská, FJFI); Архітектурний факультет (Fakulta architektury, FA); Транспортий факультет (Fakulta dopravní, FD); Факультет біомедичної інженерії (Fakulta biomedicínského inženýrství, FBMI) Факультет інформаційних технологій (Fakulta informačních technologií, FIT) Інститути ЧТУ: Інститут імені Клокнера (Kloknerův ústav, KÚ); Інститут вищих досліджень імені Масарика (Masarykův ústav vyšších studií, MÚVS); Інститут фізичного виховання та спорту (Ústav tělesné výchovy a sportu, ÚTVS). Інші складові університету: Інформаційний та обчислювальний центр (Výpočetní a informační centrum, VIC); Центр технологій та інновацій (Technologické a inovační centrum, TIC); Інститут технічної та експериментальної фізики (Ústav technické a experimentální fyziky ČVUT, ÚTEF); Відділ інвестицій і будівництва (Útvar výstavby a investiční činnosti ČVUT, ÚVIČ); Центральна бібліотека (Ústřední knihovna ČVUT, ÚK)[недоступне посилання з серпня 2019]; Ректорат (Rektorát ČVUT, RČVUT); Відділ навчальної матеріально-технічної бази (Správa účelových zařízení, SÚZ); книжкове видавництво ЧТУ «Чеська техніка» (Česká technika — nakladatelství ČVUT, CTN). Умови навчання ЧТУ надає розміщення для понад 8 000 студентів у декількох гуртожитках, більшість з яких розташовані у районі Страхов, Прага 6 (понад 5 500 місць). Нові студенти за бажання можуть розміститися у безпосередній близькості до навчальних корпусів у головному кампусі Дейвицька: гуртожитках Масарик, Синкуле і Дейвицька. Для послуг студентів якісна матеріально-технічна база, умови для розвитку, як за предметом навчання, так і саморозвитку (фізичного, духовного тощо). У кампусах працюють їдальні, транспортних проблем немає завдяки злагодженій роботі міського громадського транспорту: метро, автобус, трамвай, крім того біля головного кампусу зупиняється чимало міжміських автобусів. Відомі випускники і професори Владимир Прелог — лауреат Нобелівської премії з хімії 1975 року; Іван Павлович Пулюй — професор фізики, один з фундаторів медичної рентгенології; Крістіан Доплер — професор математики; Франтішек Бегоунек — вчений-радіолог; Карел Коржистка — географ і геодезист; Йозеф Главка — архітектор; Франтішек Йозеф Ґерстнер (František Josef Gerstner) — інженер, автор проєкту залізниці від Чеське Будейовіце до Лінца; Домінік Зброжек — геодезист і астроном, перший завідувач кафедри геодезії і сферичної астрономії Львівської політехніки; Іван Гавел — кібернетик та когнітивіст, директор Центру теоретичних досліджень Карлова університету; Окакар Гусак, випускник ЧТУ, хімік, генерал, чехословацький легіонер в Росії та Франції, Винищувач з зборов і Террон, голова військового департаменту президента Масарика, міністр оборони, перший директор заводу Експлосія Семтін, полонений концтаборів Дахау і Бухенвальд, директор Синтезу Семтін (1945-1948), політичний в'язень (Панкрац, Миров 1950-1996) Йосип Криванек — інженер, підприємець; Фердинанд Вітачек — інженер; Владімір Шлапета — архітектор, історик архітектури, професор. Отто Віхтерле - хімік Примітки Посилання Офіційна вебсторінка [Архівовано 20 серпня 2006 у Wayback Machine.] (англ.) (чес.) www.StudyAtCTU.com [Архівовано 5 квітня 2022 у Wayback Machine.] Офіційний вебсайт для іноземних студентів (англ.)