Kolonáda Solného a Lučního pramene

Kolonáda Solného a Lučního pramene, příp. též pavilon Solného a Lučního pramene (ve stejnojmenném parku) je klasicistní/empírová stavba ve Františkových Lázních, dokončená roku 1843. (starší zdroje uváděly 1844). V době svého vzniku nesla označení Nová kolonáda. V době socialismu nesla budova od roku 1975 označení Nižnětagilská kolonáda Československo-sovětského přátelství (ČSSP), zkráceně Nižnětagilská kolonáda. Jméno vycházelo z názvu města Nižnij Tagil, ruského družebního města Františkových Lázní. V textech z 60. let 20. století se lze setkat rovněž s označením Stará kolonáda. Lze se setkat i s termínem zimní kolonáda. Kolonádu postavil plzeňský stavitel František Filous za 30 294 zlatých a 84 krejcarů. Délka kolonády je 145 m. Historie V místech pozdější kolonády Solného a Lučního pramene vystupoval z rozsáhlého zamokřeného slatiniště s vývěry plynných o vodních pramenů nevýrazný podlouhlý pahorek. V roce 1817 zde byl při průzkumu pod vedením lázeňského lékaře dr. Pöschmana a chirurga Kubicze objeven Solný pramen. Pramen byl následně na příkaz města zachycen a pojmenován pro vysoký obsah soli právě jako Solný. Krátce nato (1819/1823) byl objeven i pramen Luční, pojmenovaný podle toho, že byl obklopený loukami. Na nátlak františkolázeňských vykoupilo město Cheb pozemky, propojilo promenádní cestou oba prameny a vedlo další promenádu k lázním jako spojnici pramenů s obcí. Oba prameny byly zastřešeny pavilony. Nad Solným pramenem vznikl pavilon už v roce 1822. Dle jiných zdrojů vznikly pavilony v letech 1821–1822 nad oběma prameny. Nad Lučním pramenem vzniklo přístřeší v roce 1838 přístřeší v podobě polního stanu. Mezitím se pro pohodlí lázeňských hostů začalo v roce 1826 také se stavbou dřevěné kolonády, která vedla západním směrem v místech dnešní Isabeliny promenády. Kolonáda nakonec vznikla (přestože návrh vytvořil i Josef Esch) podle projektu chebského stavitele Vinzenze Prökla a získala podobu otevřené sloupové stavby s 66 dórskými sloupy. Jenže stavba profukovala, a proto nakonec byla zasklena. Krátce nato (1842?) ji však strhla vichřice. Příprava stavby nové kolonády, která stojí dodnes, začala v roce 1839 pilotáží jejích základů na mokrém pozemku. Pro zajištění stability zde bylo zapuštěno 1 116 pilotů. Podle projektu architekta Vincence Kulhánka/krajského inženýra Wachtela stavbu během jednoho roku/po delších průtazích dokončil/provedl plzeňský stavitel František Filous (objevují se i varianty jména Füllaus/Füllhaus/Filaus). Ke slavnostnímu otevření došlo v roce 1843. V roce 1846 Františkovy Lázně navštívila Božena Němcová, která se o kolonádě zmiňuje ve svých vzpomínkách jako o krásném stavení dlouhém 96 sáhů. V 19. století se jednalo o místo společenského setkávání. Kromě koncertů se zde až do vybudování pravoslavného a evangelického kostela konaly také bohoslužby pro zahraniční hosty. V roce 1904 došlo k renovaci kolonády a v roce 1967 pak k další. V roce 1957 se v centrálním pavilonu kolonády zavádělo osvětlení, ústřední topení a mozaiková výzdoba. Byly zde také umístěny lavičky, aby hostům lázní sloužila budova jako krytá kolonáda i v zimě a při nepřízni počasí. V 50., 60. ,70. i 80. letech se zde konaly výstavy, zpravidla výtvarného umění či k výročím. V roce 1970 byly do prostor kolonády umístěny výstavy 100 let V. I. Lenina, 25. osvobození republiky a o stavebním vývoji města. O rok později mohli návštěvníci vidět výstavu k 50 letům KSČ. Roku 1973 se uskutečnila výstava ke 180 letům od založení Františkových Lázní. Výstava měla dvě části. V první mohli návštěvníci vidět vývoj od založení až po tehdejší dobu. K dispozici byl i promítací sál. Druhá část dokumentovala vývoj socialistického lázeňství po roce 1948. Roku 1977 si mohli návštěvníci prohlédnout výstavu souborného díla akademického malíře Jana Spáčila u příležitosti jeho 85. narozenin. V roce 1979 se zde konala výstava o letu do vesmíru. Výstavy se v kolonádě konaly i mimo hlavní sezonu. Na podzim roku 1980 byla k vidění nejprve výstava Základy zdraví a od 19. října do 30. listopadu mírová výstava nositele ceny Světové rady míru prof. Aloise Pitrmana k oslavám VŘSR. Roku 1981 byla k vidění výstava soch Jaroslava Bockera společně s K. Březinou a R. Štěpánikem. Roku 1975 byl okresnímu výboru KSČ předložen návrh, aby kolonáda u příležitosti 58. výročí velkého říjnové revoluce byla přejmenována na Kolonádu přátelství Chebska s Nižním Tagilem. Nakonec byla opravdu slavnostně přejmenována a dostala název Nižnětagilská kolonáda Československo-sovětského přátelství (ČSSP). Budova je od roku 1992 památkově chráněna; svým významem přesahuje hranice města. Město Františkovy Lázně na kolonádě pořádá pravidelné výstavy. Prameny jsou volně přístupné. V centrálním pavilonu fungovalo i soukromé auto-moto muzeum, které se ale přestěhovalo na jiné místo ve městě. Popis Jedná se o symetrickou přízemní stavbu ve stylu empíru (pozdního klasicismu), kterou tvoří tři pavilony propojené v jedné ose kolonádou. Dominantním prvkem je převýšený centrální společenský pavilon, jehož průčelí rozdělují čtyři ploché toskánské pilastry nesoucí kladí a trojúhelníkový tympanon. Stěny jsou v dolní části prolomeny pravoúhlými okny se žaluziemi a oknem v ose nad vstupem. V horní části je půlkruhové orámované okno s žaluziemi a po stranách slepá kruhová okna. Boční křídla jsou členěna sdruženými toskánskými pilastry, nesoucími profilované kladí. Mezi ně jsou opět vložena okna se žaluziemi. Boční příčné trakty mají niky s vázami. Ve střeše jsou ukončeny nízkou atikou. Budova je kryta sedlovými střechami. Solný pramen vyvěrá v severním pavilonu, zatímco Luční pramen v jižním pavilonu. Decentní štukovou výzdobu interiéru kolonády doplňuje mohutné sloupořadí. Nad prameny jsou ploché kopule. Centrální pavilon byl kdysi vyzdobený památníky zasloužilých lékařů. Na průčelí bočních pavilonů pramenů byl napsán letopočet 1904 odkazující na rekonstrukci budov. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kolonáda Solného a Lučního pramene na Wikimedia Commons Související články Kolonáda Pavilon Františkova pramene Dvorana Glauberových pramenů Seznam kulturních památek ve Františkových Lázních