NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bazylika Wniebowzięcia Maryi Panny w Brnie

Bazylika Wniebowzięcia Najświętszej Maryi Panny w Brnie – jest to gotycki kościół w Brnie, mieście położonym na Morawach. Świątynię ufundowała podwójna królowa czeska i polska, księżniczka polska, jedyna córka króla polskiego Przemysła II i Ryksy szwedzkiej, Ryksa Elżbieta. Historia Królowa wdowa Ryksa Elżbieta w 1323 roku rozpoczęła na Starym Brnie budowę kościoła poświęconego Wniebowzięciu Maryi Panny. Jednocześnie obok założyła klasztor cysterek nazywany Aulae Sanctae Mariae albo też Klasztorem Królowej (Klášterem králové/Königinkloster). Po śmierci w 1335 roku została pochowana w bazylice, a miejsce jej pochówku zaznaczono w posadzce świątyni literą E z koroną królewską. W XVIII wieku wnętrze kościoła zostało poddane barokowej przebudowie. W tym okresie zakończono również budowę barokowego opactwa (prałatura). Z rozkazu cesarza Józefa II w 1783 roku (reformy józefińskie) konwencja cysterska została zniesiona, a na Stare Brno sprowadzili się augustianie, do tej pory zajmujący swój pierwotny klasztor św. Tomasza na obecnym placu Moravské náměstí. Z okazji koronacji obrazu Czarnej Madonny w 1736 roku, augustianie zlecili wykonanie sławnego "srebrnego ołtarza" w Augsburgu. W święto Wniebowzięcia corocznie odbywa się w bazylice odpust na ku czci patronki Brna i Perły Moraw, której wizerunek można zobaczyć na ołtarzu głównym. Fasada południowa zdominowana jest przez trójkątny fronton nad wejściem do bazyliki. Znajdują się na nim cztery herby, wskazujące na fundatorkę jako żonę władców Czech, Moraw, Karyntii i Polski – lew czeski, orzeł morawski i polski oraz herb Karyntii. Sam portal wejściowy jest neogotycki. Bibliografia Historia kościoła.
Bazylika Wniebowzięcia Najświętszej Maryi Panny i świętych Cyryla i Metodego w Velehradzie

Bazylika Wniebowzięcia Najświętszej Maryi Panny i świętych Cyryla i Metodego (cz. Bazilika Nanebevzetí Panny Marie a svatého Cyrila a Metoděje) – barokowa, rzymskokatolicka bazylika mniejsza w czeskiej gminie Velehrad. Wchodzi w skład dawnego klasztoru cystersów, obecnie należącego do jezuitów. Największy barokowy kościół w Czechach. Historia Velehradzki klasztor założono na początku XIII wieku. Był pierwszym ośrodkiem cystersów na Morawach. Powstał romański budynek klasztorny z nielicznymi elementami francuskiego gotyku. Klasztor ufundowali margrabia morawski Władysław III Henryk oraz biskup ołomuniecki Robert. W obiektach klasztornych odbywał się kult świętych Cyryla i Metodego, dzięki któremu stał się celem pielgrzymek. Budynek klasztoru został poważnie zniszczony podczas wojen husyckich. Odbudowany kompleks spłonął w 1681. Obecny budynek powstał na przełomie XVII i XVIII wieku. Cesarz Józef II Habsburg zlikwidował placówkę zakonną w Velehradzie. W 1890 zabudowania klasztorne przeszły w ręce jezuitów. W 1927 roku papież Pius XI podniósł kościół klasztorny do rangi bazyliki mniejszej. W latach 2012–2013 odrestaurowano oraz przeprowadzono prace konserwatorskie elewacji kościoła. Architektura i wyposażenie Bazylika jest długa na 86 metrów, jednonawowa, z rzędem kaplic bocznych po obu jej stronach. W skrzyżowaniu naw znajduje się kopuła, której dach zwieńczony jest sygnaturką. W neobarokowym, XIX-wiecznym ołtarzu głównym znajduje się obraz Wniebowzięcie Najświętszej Maryi Panny pędzla Ignáca Raaba. Po bokach tzw. dużego ołtarza umiejscowione są figury świętych Piotra i Pawła oraz Cyryla i Metodego. Dzwony Bazylika ma 6 dzwonów: Galeria Przypisy
Basilica of Our Lady of the Assumption and St. Nicholas

The Basilica of the Assumption of the Virgin Mary and Saint Nicholas (Czech: Bazilika Nanebevzetí Panny Marie a svatého Mikuláše) is a church in Žďár nad Sázavou in the Czech Republic. Since its foundation it has been part of the Cistercian monastery in Žďár nad Sázavou. The Cistercian monastery existed after 1250 thanks to magnate of Křižanov whose name was Přibyslav. The church was elevated to the honour of a Minor basilica on 5 January 2009. History Historical and political situation brought together three very important people of our middle-age history. Those three were husbands of Přibyslav's daughters. The husband of their daughter Eufemia – Boček of Zbraslav, finished the foundation of the monastery. After his death his brother-in-law, the husband of Eliška, Smil of Lichtenburk took care of the monastery. Přibyslav's eldest daughter Zdislava left with Havel of Lemberk and she died far away – in Podještědí. She is one of the Czech saints. The Cistercians with the leading authority of Saint Bernard of Clairvaux pointing towards monastic discipline founded monasteries in the places which were difficult to access since they wanted to come closer to God with their hard work. They chose a border forest between Moravia and Bohemia. The wall painting in the baptismal chapel shows the year 1462 – Pope Pius II allowing abbots of Žďár to use pontifical regalia. The church itself was founded on the life-giving spring and afterwards it was called Fons Beatae Mariae Virginis – the spring of the Virgin Mary. Studniční Chapel was part of a cloister and the debris of garden of Eden show the period of prosperity and decay of this place. The statue of the Well Virgin Mary is very important for the monastery. It is to be seen on the side altar in southern aisle. This early Gothic masterpiece was brought by monks of Pomuk. They were running away from the Hussite fury. After the year 1705 when Václav Vejmluva became a head of the religious communities came the time when there was an architectonic and artistic flourish of the monastery. The masterpiece of this period is the altar of the Annunciation of the Virgin Mary whose concept was made by Jan Santini Aichel. The dominant of this is the dualistic picture of the Annunciation of the Virgin Mary. The author of this painting is Michael Willmann. The decoration of the monastery was done by very talented Řehoř Theny. This sculptor is the author of the altar in the south chapel of Annunciation of the Virgin Mary. This sculpture shows the moment when archangel Gabriel annunciated the Virgin Mary that she would have a son. The light is falling onto Mary's face and the repose urges the visitor to stay still for a while. A perfect example of Santini's creative inventiveness is a built-in music stand and Empire dominant organ in the transept of the church. This rare musical instrument comes from the workshop of Jan David Sieber. References
Basilika Mariä Heimsuchung (Frýdek)

Die Basilika Mariä Heimsuchung (tschechisch Bazilika Navštívení Panny Marie) ist eine römisch-katholische Wallfahrtskirche in Frýdek-Místek in der Mährisch-Schlesischen Region in Tschechien. Die denkmalgeschützte Kirche im Bistum Ostrau-Troppau mit dem Patrozinium Mariä Heimsuchung trägt den Titel einer Basilica minor. Geschichte 1665 soll an der Stelle der heutigen Basilika eine Marienstatue auf einer Sandsteinsäule aufgestellt worden sein, der Pilgerzuspruch führte 1706 zum Bau einer Holzkapelle über der Statue. 1740 wurde dann der Grundstein der Kirche gelegt, deren Bau Bartolomäus Wittner leitete. Im Jahr 1759 wurde die Kirche durch den Fürstbischof von Breslau Philipp Gotthard von Schaffgotsch geweiht. Die Türme wurden 1777 fertiggestellt. 1877 wurde der Kreuzweg errichtet, 1882 die Herz-Jesu-Kapelle. Die Marienstatue wurde über dem Tabernakel platziert. Frýdek wurde damit zu einem bedeutenden Wallfahrtsort, der manchmal als „schlesisches Lourdes“ bezeichnet wird. Papst Johannes Paul II. erhob die Kirche 1999 zur Basilica minor. 2011 wurde der Außenbereich wiederhergestellt. Das Kultusministerium nahm die Kirche 2018 in die Liste der nationalen Kulturdenkmäler der Tschechischen Republik auf. Architektur Die barocke Basilika ist einschiffig ausgeführt und besitzt eine Doppelturmfassade, deren Türme mit ihren Doppelkreuzen auf den runden Turmaufsätzen 60 Meter hoch ragen. Das Kirchenschiff ist 47,25 Meter lang, 22,25 Meter breit und 22,75 Meter hoch. Der Hauptaltar, der nach dem Tod des Bildhauers Jan Schubert vom Bildhauer Andreas Schweig in Brünn im Jahre 1796 datiert ist, trägt die Statue der Gottesmutter von Frýdek. Die Kirche ist mit acht Kapellen ausgestattet. An den Seiten des Hauptschiffes sind sechs Seitenkapellen mit Altären angeordnet, auf der rechten Seite die von St. Josef, St. Philippus und St. Hedwig; auf der linken Seite dann St. Michael, St. Franz von Assisi und St. Johannes von Gott. In der Kapelle St. Hedwig liegt auch der Eingang zur Krypta der Kirche. Die übrigen zwei Kapellen befinden sich hinter dem Altar (Kapelle des hl. Johannes von Nepomuk) und dem Presbyterium (Kapelle des Heiligen Kreuzes). Unterhalb der Basilika befindet sich der Kreuzweg, um den sich ein Park befindet. Der Kreuzweg mit 14 Kapellen von 1877 umgibt die Basilika in Form eines breiten Hufeisens. Zwischen den Kapellen des Kreuzwegs befindet sich in Verlängerung der Kirche auch die Kapelle des Heiligsten Herz Jesu und der Jungfrau Maria im Stil der Neorenaissance. Der Bereich vor dem Kircheneingang ist mit einer Reihe von Skulpturen von 1822 und 1949 und einem Missionskreuz ausgestattet. Weblinks Einzelnachweise
Bazilika Panny Marie Pomocnice křesťanů

Bazilika Panny Marie Pomocnice křesťanů ve Filipově je mohutnou novorománskou sakrální stavbou s kolejí redemptoristů postavenou v místě jediného církví oficiálně potvrzeného mariánského zázraku, který se na území Čech odehrál v 19. století. Duchovní správou patří do farnosti Jiříkov. Jedná se o jedno z nejslavnějších poutních míst v Čechách a je historicky nejmladší mariánskou svatyní v litoměřické diecézi. Stojí přímo na hranici s Německem, od kterého je oddělena zdí redemptoristické koleje. Byla postavena v letech 1873 až 1886 v místě filipovského zázraku, který se udál ve 4 hodiny ráno v noci ze 12. ledna na 13. ledna 1866, při němž se uzdravila Magdalena Kadeová. Brzy se místo, od roku 1926 bazilika minor, stalo nejnavštěvovanějším poutním místem v litoměřické diecézi, které předčilo návštěvností i bohosudovskou baziliku. Bazilika patří také k významným sakrálním památkám Českosaského Švýcarska. Historie Po přezkoumání případu, když byla událost oznámena litoměřickému biskupovi, dovolil biskup na místě zázraku přeměnit světničku Magdaleny Kadeové na kapli. K výstavbě této milostné kaple došlo v letech 1870 až 1873. Následně zde byl, podle plánů vídeňského architekta Franze Hutzlera v letech 1873–1886 (plány pocházely zřejmě již z roku 1870), postaven pseudorománský kostel. Kostel byl dobově vyzdoben z četných darů věřících a celá stavba byla pořízena nákladem 292 tisíc zlatých. Nové poutní místo bylo v roce 1885 svěřeno do péče redemptoristům, kteří si v blízkosti kostela postavili v letech 1914–1915 klášter (kolej). V roce 1926 byl kostel papežem Piem XI. povýšen na baziliku minor. Architektura Monumentální bazilika je jednolodní, novorománská stavba na půdorysu latinského kříže. Má polokruhovou apsidu, sedlovou střechu a boční okna s bazilikálním osvětlení, v průčelí stojí dvě věže. Projektoval ji vídeňský architekt Franz Hutzler (1823-1882). Vnitřní zařízení je zčásti původní (vitráže, oltáře) a zčásti novodobé. V interiéru baziliky pod oltářem, v místě, kde se Panna Maria zjevila, je pod sklem vložen kus dřevěné podlahy z domu Kadeových. Na oltáři stojí 90 cm vysoká socha Panny Marie z kararského mramoru. Ve druhé sakristii je lůžko, na kterém trpěla Magdalena Kadeová. V roce 1985 pražský arcibiskup František Tomášek posvětil v křížení baziliky obětní stůl a korunoval Madonu stříbrozlatou korunkou se šesti českými granáty. Odkazy Reference Související články Filipovský zázrak Redemptoristická kolej (Filipov) Římskokatolická farnost Jiříkov Seznam menších bazilik v Česku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bazilika Panny Marie Pomocnice křesťanů na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v bazilice minor Panny Marie Pomocnice křesťanů, Filipov (katalog biskupství litoměřického) Klášter redemptoristů s kostelem Panny Marie Pomocnice křesťanů, Filipov[nedostupný zdroj] na webu Hrady.cz Archivováno 15. 6. 2008 na Wayback Machine. Římskokatolická farnost Rumburk Archivováno 13. 3. 2008 na Wayback Machine. Bazilika minor Panny Marie Pomocnice křesťanů – Filipov Filipov, zapomenuté Lurdy severu pořad Českého rozhlasu Plus věnovaný zjevení Panny Marie ve Filipově.
Bazilika Všech svatých

Bazilika Všech svatých v České Lípě je původně klášterní kostel kláštera řádu sv. Augustina v České Lípě. Byl postaven v barokním slohu na počátku 18. století. V roce 1927 jej papež Pius XI. povýšil na basiliku minor. Dnes je hlavním a využívaným římskokatolickým kostelem ve městě. Sousední klášterní budovy užívá českolipské muzeum. Historie Stavba kostela je spjata se stavbou celého klášterního komplexu, který nechal budovat Albrecht z Valdštejna roku 1624. Samotný kostel byl stavěn po roce 1627. Původní stavby se Valdštejn nedočkal, protože byl roku 1634 v Chebu zavražděn. Není znám ani datum dokončení stavby a ani přesná podoba, protože zčásti shořel při velkém požáru města v roce 1631, či dalším požáru roku 1664. V dubnu 1700 byla zahájena stavba nového kostela z prostředků hraběte Jana Viléma Kounice a k jejímu vysvěcení došlo na svátek Všech svatých 1. listopadu 1707. Kostel měl cibulovitou báň, která shořela v roce 1820. K jejímu obnovení nedošlo, zastřešení věže bylo po požáru opraveno provizorním jehlancem, který se však zachoval až do 21. století. V roce 1927 povýšil papež Pius XI. kostel Všech svatých na basiliku minor. Tuto skutečnost připomíná znak papeže Pia XI. umístěný nad vchodem do baziliky. Zvony Za druhé světové války přišla bazilika o své zvony. Až na podzim roku 2017 byl do její věže zavěšen historický zvon ze 16. století, věnovaný z farnosti Bělá pod Bezdězem, která pro něj neměla využití. Zvon požehnal 29. října 2017 litoměřický biskup Jan Baxant a následující neděli, 5. listopadu, bylo zvonem poprvé zvoněno. Popis kostela Nový kostel je dlouhý 34,6 metru, široký až 13,2 metru a vysoký 20 metrů. Má valenou klenbu. Nad hlavním vchodem je znak papeže Pia XI. Uvnitř je několik oltářů, kazatelna, mnoho obrazů a soch. Před oltáři jsou hrobky některých příslušníků hraběcího rodu Kouniců a členů řádu augustiniánů. První dvě řady dřevěných kostelních lavic jsou vyzdobeny uměleckými řezbami z konce 17. století, oltáře pocházejí ze století osmnáctého. Na kruchtě jsou varhany, které jsou považovány za jedny z největších a nejlepších v zemi. Zmíněné varhany byly zhotoveny v roce 1848 firmou Franze ml., Josefa a Antona Fellerových z Libouchce na Ústecku. Kostel i klášterní budovy jsou zapsány do celostátního registru kulturních památek pod číslem 23304/5-2777. Odkazy Reference Související články Klášter Česká Lípa Římskokatolická farnost Česká Lípa – in suburbio Seznam menších bazilik v Česku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bazilika Všech svatých v České Lípě na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v bazilice Všech svatých, Česká Lípa (katalog biskupství litoměřického) Web Vlastivědného muzea Archivováno 25. 12. 2012 na Wayback Machine. Web Turistika
Bazylika Wszystkich Świętych w Českiej Lípie

Bazylika Wszystkich Świętych (cz. Bazilika Všech svatých) – barokowa świątynia rzymskokatolicka znajdująca się w mieście Česká Lípa w kraju libereckim, w Czechach. Dawny kościół zakonu augustianów. Historia W 1624 do Českiej Lípy przybyli augustianie, którzy 12 marca 1627 założyli tu swój klasztor. Inicjatorem jego powstania był Paulus Konopeus, osobisty kapelan Albrechta von Wallensteina. Wallenstein założył tu seminarium, szkołę łacińską i drukarnię. W 1698 wzniesiono domek loretański oraz krużganki, a 1 listopada 1707 konsekrowano kościół klasztorny. W latach 60. XVIII wieku założono ogrody klasztorne i wzniesiono kaplicę Świętej Trójcy. 12 maja 1820 cebulasty hełm wieży został zniszczony w pożarze. 22 czerwca 1927 papież Pius XI wyniósł świątynię do godności bazyliki mniejszej. W kwietniu 1950 zakonników wysiedlono z klasztoru. W zabudowaniach założono szkołę samochodową, a krużganki przekazano muzeum okręgowemu. 3 maja 1958 kompleks wpisano na listę zabytków. W 1960 muzeum przejęło własność nad całym klasztorem i wyremontowało go w ciągu następnych pięciu lat. Architektura i wyposażenie Świątynia barokowa, jednonawowa. Ma długość 34,6 m i wysokość 20 m. Szerokość nawy wynosi 13,2 m, a prezbiterium – 10 m. Wnętrze przykryte jest sklepieniem kolebkowym. Posadzkę wykonano z piaskowca. Fasadę zdobią posągi świętych Tomasza z Villanuevy, Augustyna i Ambrożego. Ołtarz główny zdobią obrazy sądu ostatecznego i św. Augustyna w otoczeniu patronów Czech oraz rzeźby świętych Mikołaja z Tolentino i Wilhelma z Eskil. Nad ołtarzem znajduje się herb augustianów trzymany przez dwa anioły. Ambonę dekorują figury ewangelistów, wieńczy ją figura św. Augustyna. Ołtarze boczne poświęcone są: Matce Bożej Pocieszenia, św. Annie, św. Rycie, Matce Bożej Dobrej Rady, Janowi Nepomucenowi i zdjęciu Jezusa Chrystusa z krzyża. Przed ołtarzem znajduje się grobowiec zakonników zmarłych w latach 1704–1785. Na wieży bazyliki zawieszono dzwon z 1521, o wadze 702 kg. Pochodzi z kościoła św. Michała Archanioła w Michalovicach, w 2012 trafił do kruchty kościoła Podwyższenia Krzyża Świętego w Běli pod Bezdězem, a w 2017 zawieszono go w obecnej lokalizacji. Poprzedni zestaw dzwonów został zarekwirowany w 1942, podczas II wojny światowej. Galeria Przypisy
Baťův palác

Baťův palác, či Baťův dům obuvi, zvaný též „skleněný“, kdysi „Dům služby“, je funkcionalistická obchodní budova na Václavském náměstí. Dějiny paláce Na místě dnešního paláce stával dům, v němž byly obchodní místnosti firmy Lavecká – Grande parfumerie – Institut de Beauté de Paris (Václavské náměstí č. 6) podnikatelky Jindřišky Lavecké, která zastupovala pařížské parfumerie. Jednalo se zároveň de facto o první kosmetický salon v českých zemích. Projekt stavby pro potřeby prodejny a pražského zastoupení zlínské obuvnické firmy Baťa navrhlo technické oddělení Baťových závodů za účasti architektů Ludvíka Kysely, Františka Lydie Gahury a Josefa Gočára. Projekt realizovala firma K. Skorkovského. Přípravné práce začaly v červenci 1928, samotná stavba byla zahájena v září téhož roku. Na stavbu paláce bylo použito 32 vagónů cementu, 140 tun železa, 10 vagónů dříví, 1400 m³ písku vedle 400 q vápna a 50 000 cihel. Desetiposchoďová stavba slavnostně byla otevřena 4. prosince 1929. V budově jsou 3 osobní výtahy, jeden moderní rychlostní (první v Československu) a 4 nákladní výtahy v zadní části domu. V období první republiky měl Baťův Dům služby též oddělení pedikúry, správkárnu bot, dětský koutek, bufet i oddělení čistění bot.„Americká etáž“ sloužila náročným zákaznicím a konaly se v ní i módní přehlídky. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Baťův palác na Wikimedia Commons Baťův palác na www.bata.cz
Bažantnice u Loukova

Přírodní rezervace Bažantnice u Loukova byla vyhlášena roku 2000 a nachází se u obce Loukov. Důvodem ochrany jsou lesní společenstva s pestrými rostlinnými a živočišnými společenstvy, prameništi a lesním rybníčkem. Jedná se o lesní společenstvo, které má polopřirozený charakter. Dominuje zde dub letní se stářím 80–200 let, jež roste na hlinité půdě, původně hojně podmáčené. Rezervace se nachází na pravém břehu Jizery mezi Loukovem a Svijany. Jedná se o prostor smíšeného listnatého lesa o celkové rozloze 7,17 ha a ochranném pásmu 2,04 ha. K lesu přiléhá budova kulturní památky loveckého zámečku Bažantnice a ovocné sady. Rezervací prochází naučná stezka o délce 930 m, která seznamuje návštěvníky s faunou a flórou rezervace. Je zde též altánek a lavičky. Historie Zámeček stojí na místě původně renesanční stavby ze dřeva, kterou nechal postavit Jaroslav z Vartenberka v roce 1578 pro potřeby honitby. Rozšířen byl v roce 1761 poté, co přešel do správy Valdštejnů. V 19. století tamní panství získal rod Rohanů, za jejichž správy zámeček v roce 1836 vyhořel a byl obnoven ve stávající klasicistní podobě. Po pozemkové reformě byl od dvacátých let 20. století v rukou soukromých majitelů, kterým byl v roce 1948 znárodněn. Po sametové revoluci byl celý areál restituován. Následně budova chátrala. Revitalizace zámečku i přilehlého areálu začala v roce 2015. Přírodní poměry Při inventarizačních průzkumech v roce 2015 zde bylo nalezeno přibližně 103 cévnatých rostlin vázanými na eutotrofní, mezofilní a hygrofilní stanoviště. Z nalezených druhů je pouze jeden mezi druhy chráněné dle vyhlášky č. 395/1992 Sb. Jedná se o áron plamatý kterého zde bylo nalezeno až tisíce rostlin a jedná se o jeho jedinou lokalitu v Českém ráji. Z červeného seznamu ČR bylo v přírodní rezervaci nalezeno 6 rostlin – jilm vaz, jilm habrolistý, bradáček vejčitý, violka divotvorná a jeden exemplář hlístníku hnízdáku. Co se týče lesního porostu jedná se z 99 % o vlhké dubohabřiny. Stromové patro je výrazně rozdílné co se týče šířky i výšky. V historii byl les pravděpodobně obhospodařován jako pařezina. Tvořen je zejména dubem letním a je zde i mnoho exemplářů jasanu ztepilého, habru obecného, javoru klenu, lípy srdčité apod. Keřové patro je zastoupeno bezem černým, lískou obecnou, hlohy a střemchou obecnou. Bylinné patro je spíše chudšího charakteru. Jedná se o bršlici kozí nohu, vraní oko čtyřlisté, bažanku vytrvalou, sasanku hajní a další. Z obojživelníků žijí v rezervaci skokan hnědý, z plazů užovka obojková, ze savců pak například kuna lesní, srnec obecný a liška obecná. Ornitologický průzkum hnízdění v roce 2000 zjistil 30 druhů pěvců, z toho 17 jich v oblasti hnízdí. Průzkum odhalil i sedm druhů nepěvců (strakapoud velký, holub hřivnáč, krahujec obecný, žluna zelená ad.). Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bažantnice u Loukova na Wikimedia Commons
Stará Ves (přírodní památka)

Přírodní památka Stará Ves byla vyhlášena v roce 1984 a nachází se u obce Hudlice. Důvodem ochrany jsou teplomilná společenstva na diabasovém podkladu. Popis oblasti Na diabasových vulkanitech rostou teplomilná a vápnomilná společenstva skalních stepí. V oblasti se vyskytuje na 170 druhů cévnatých rostlin. Z řady vzácných druhů rostlin lze jmenovat kavyl Ivanův (Stipa pennata), tařici horskou (Alyssum montanum), sasanku lesní (Anemonoides sylvestris) či rozrazil ožankolistý (Veronica teucrium). Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Stará Ves na Wikimedia Commons Informace na AOPK ČR Popis na stránkách obce Hudlice
Bejkovna

Bejkovna je přírodní památka v okrese Klatovy jihozápadně od vesnice Petrovice, v katastrálním území Petrovice u Měčína. Památka leží na levé straně při cestě po silnici II/191 z Petrovic do obce Ostřetice přibližně 200 metrů od cesty. Důvodem ochrany jsou opuštěné pastviny, rašeliniště a prameniště s bohatou květenou. Nachází se zde mizející mokřadní rostlinné druhy např. orchidej kruštík bahenní (Epipactis palustris). Reference
Údolí Brtnice

Údolí Brtnice je přírodní rezervace poblíž obce Brtnice v okrese Jihlava v nadmořské výšce 426–548 metrů. Oblast spravuje Krajský úřad Kraje Vysočina. Důvodem ochrany je zachování a udržení vysokých přírodních a krajinářských hodnot údolí řeky Brtnice jako ojedinělého geomorfologického fenoménu s velkou diverzitou, zabezpečení podmínek pro trvalou existenci populací ohrožených taxonů. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Jihlava Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Údolí Brtnice na Wikimedia Commons
Údolí Klíčavy

Přírodní rezervace Údolí Klíčavy byla vyhlášena roku 2008. Hlavním předmětem ochrany jsou zachovalá společenstva nivních luk, lesních porostů a vlastního toku potoka Klíčavy. Je zde překryv s chráněnou krajinnou oblastí Křivoklátsko, s ptačí oblastí Křivoklátsko a s evropsky významnou lokalitou Lánská obora. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Údolí Klíčavy na Wikimedia Commons