NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gyermekek szigete

A Gyermekek szigete (Dětský ostrov) a Moldva egyik, csaknem a folyó bal partjához simuló és ezért Prága Smíchov városrészéhez tartozó szigete a Légió hídtól (Most Legií) kevéssel délre, a Szláv szigettel egy vonalban. Története Az első, 1355-ben kelt dokumentum arról számol be, hogy a Moldva az egész szigetet elöntötte. A sziget ekkor — majd egészen a 18. századig — a Máltai lovagrend birtoka volt, és ezért Máltai-szigetnek hívták. Miután egy prágai zsidó közösség felvásárolta, Zsidó-sziget lett. A smíchovi zsilip kialakításakor (1911–1922) hozzátoldották a Jezsuita-sziget egy részét, és ezzel jelentősen meghosszabbították. Mai területe 1,83 hektár. Bejárata (egy kis híd) eredetileg a Petrin utca (Petřínská) felől nyílott. Az átalakítással ezt elbontották, azóta az új, déli szakasz a Janáček rakpartról közelíthető meg egy kis gáton. A város „tulajdonába került” szigeten az 1960-as években játszótereket és különféle sportpályákat létesítettek, ekkor változtatták a nevét Gyermekek szigetére. Parkja, építményei A sziget nagy része parkosított, két helyen ivókúttal. A sportpályákat és játszótereket a 2020-as években is is használják. Északi részén 1916-ban emelték a Moldva emlékművét. Ennek 2,8 m magas főalakja magát a Moldvát szimbolizálja, talapzatának négy allegorikus domborműve (a nimfák) pedig annak mellékvizeit: az aranyat fürkésző lány az Otavát, a halas lány a Sázava folyót, a csokrot tartó lány a Lužnice folyót, a fogaskerekes lány pedig a Berounkát. Az art déco stílusú kompozíció Josef Václav Pekárek (1873–1930) szobrász, éremművész munkája. Az emlékmű 1958 óta védett műemlék. Mindenszentek ünnepe előtt ezt a folyó áldozataira emlékezve megkoszorúzzák. Jegyzetek Források ↑ NemcsakPrága: NemcsakPrága: Prága szigetei II: ↑ Szombathy: Szombathy Viktor: Prága (Panoráma, Külföldi városkalauz, Franklin Nyomda, Budapest) p. 177–178.
Malé náměstí (Praha)

Malé náměstí (postaru též Malý rynek či Malý ryneček, německy Kleiner Ring) je náměstí trojúhelníkového tvaru v Praze na Starém Městě, v bezprostřední blízkosti Staroměstského náměstí (dříve zvaného Velké náměstí) a náměstí Franze Kafky. Náměstí je obklopeno výstavnými domy, které jsou vesměs kulturními památkami. Z nich nejvíce vyniká Rottův dům čp. 142 na západní straně, kde bývalo známé železářství. Východní strana náměstí je lemována podloubím. Uprostřed stojí výstavná kašna s tepanou renesanční mříží. Její rekonstrukci provedl v letech 1877 až 1878 zámečník Jindřich Duffé. V tzv. Richtrově domě (U Modrého jelena) čp. 459 byla roku 1882 zřízena první telefonní ústředna v Praze; byla v provozu až do roku 1902. Roku 1887 zde byla zavedena koncová stanice první linky pražské potrubní pošty. Dům byl postaven na místě několika starších domů, z nichž v jednom zvaném „U Mouřenína“ měl ve 2. polovině 14. století lékárnu florentský apatykář Augustin, majitel zahrady na Slupi. I další domy mají svá domovní znamení (U Bílého lva, U Zlaté lilie, U Černého koníčka). Na jižní straně se nachází dům nazývaný V ráji nebo U anděla – čp. 144/1, v němž už v roce 1374 měl lékárnu císařský apatykář Angelo z Florencie, majitel „Andělské zahrady“ v Jindřišské ulici. Přes Malé náměstí prochází také někdejší Královská cesta ze Starého Města směrem na Pražský hrad. Historický vývoj Osada kupců z francouzské oblasti byla založena v románské době na území dnešního Malého náměstí a přilehlých budov. Ležela mimo samotné Staré Město jižně od kostela svatého Linharta, který byl později stržen a na jeho místě byla postavena Nová radnice. Starobylý vzhled ztratilo Malé náměstí na přelomu 18. a 19. století, kdy zde proběhla přestavba obytných budov do současné podoby. Domy Dům U Zlatého rohu (čp. 4/10) Dům U Zlaté dvojky (čp. 5/9) Dům U Tří mečů (čp. 6/8) Dům U Tří lip (čp. 7/7) Dům U Žluté sochy (čp. 8/6) Dům U Tří kominíčků (čp. 9/5) Dům U Zlaté koruny (nárožní dům, Karlova čp. 455/48) Dům U Černého koníčka (čp. 456/14) Dům U Zlatého orla (čp. 457/13) Dům U Zlaté lilie (čp. 458/12) Richtrův dům (čp. 459/11) Dům U Černého beránka (čp. 138/4) Dům Pytlíkovský (Rottův dům, čp. 142/3) Dům U Bílého lva (čp. 143/2) Dům U Anděla – Polský institut v Praze (čp. 144/1) Fotogalerie Reference Literatura RUTH, František. Kronika královské Prahy a obcí sousedních. Praha: Pavel Körber, 1903-1904. 1246 s. Dostupné online. Kapitola Malé náměstí, s. 679–685. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Malé náměstí na Wikimedia Commons
Plaza Pequeña de la Ciudad Vieja (Praga)

La Pequeña Plaza (en checo: Malé náměstí) es una plaza de forma triangular ubicada en la Ciudad Vieja de Praga cercana a la Plaza de la Ciudad Vieja y a la Plaza de Franz Kafka. Está rodeada de casas výstavným entre las cuales se destaca la casa Rott, una famosa antigua ferretería, la cual se encuentra ubicada en el lado oeste de la plaza. En el lado este de la plaza hay arcadas de revestimiento mientras que en el centro de la misma se encuentra una fuente Výstavná con barras de hierro forjado. En 1882 se estableció la primera central telefónica en la casa Ritcher, la cual operó hasta 1902. En 1887 funcionó una estación del primer sistema postal neumático de Praga. Entre otras casa destacadas también se encuentran (El León Blanco (U Bílého lva), Los Lirios Dorados (U Zlaté lilie) y El Caballo Negro (U Černého koníčka).
Malé náměstí (Petite Place)

Malé náměstí (en français, Petite Place) est une place historique, située au cœur de la Vieille Ville de Prague, en Tchéquie. Elle se trouve à quelques mètres de la Place de la Vieille-Ville. Description Cette petite place entièrement piétonne est entourée de façades colorées. Au centre se trouve un puits de 1560, orné d'une grille Renaissance et surmonté d'un lion de Bohême doré. La Maison Rott, de style néo-Renaissance, date de 1890 et arbore une façade peinte qui s'inspire de la technique des sgraffites utilisée pour décorer les façades des bâtiments Renaissance. Notes et références Liens externes Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de Prague
Малая площадь (Прага)

Малая площадь (чеш. Malé náměstí) — площадь в центре Праги, находится в Старом городе. Малая площадь служила рыночной площадью в Средние века и является одной из старейших и самых маленьких площадей Праги. География Небольшая треугольная площадь, примыкающая к Староместской площади с восточной стороны. Недалеко также находится площадь Франца Кафки. Н север от площади отходит улица У Раднице, на юго-запад — Карлова. Застройка Дома, окружающие площадь, относятся к позднему романскому периоду и демонстрируют модификации более поздних архитектурных стилей от готики до ренессанса и классицизма. Восточная сторона украшена средневековыми аркадами. Его реконструкция была проведена между 1877 и 1878 годами слесарем Йиндржихом Дуффе. На площади находятся следующие здания: Дом «У Золотого рога» (4/10) Дом «У Золотой двойки» (5/9) Дом «У трёх мечей» (6/8) Дом «У трёх лип» (7/7) Дом «У Жёлтой статуи» (8/6) Дом «У Трёх трубочистов» (9/5) Дом «У Золотой Короны» (455/48) Дом «У Чёрного конька» (456/14) Дом «У Золотого орла» (457/13) Дом «У Золотой лилии» (458/12) Дом Рихтера (459/11) Дом «У Чёрного ягнёнка» (138/4) Дом Ротта (142/3) Дом «У Белого льва» (143/2) Дом «У Ангела» (144/1) Посередине площади расположен фонтан XVI века, самый старый из сохранившихся фонтанов в Праге. На решётке с южной стороны написана дата 1560 год. Мраморное основание поддерживает декоративную кованую решётку эпохи Возрождения из переплетённых кругов и спиралей. В сетке одиннадцать полей, каждое поле имеет разное оформление. Края украшены фигурками ангелов, а решётку венчает шар с позолоченным чешским львом. Они были добавлены в XVII веке. В 1880-х годах владелец местного хозяйственного магазина Ладислав Ротт провёл капитальный ремонт решётки. В последний раз фонтан ремонтировали в 1990-х годах. Фотогалерея Примечания Литература Eva Gruberová. Reise Know-How CityTrip PLUS Prag Reiseführer mit Faltplan. — 2., Auflage 2015. — Bielefeld: Reise Know-How, 2015. — 312 Seiten с. — ISBN 978-3-8317-2633-2, 3-8317-2633-7.* Ссылки Панорамы Малой площади на Гугл-картах
Rychlebský hrad

Rychlebský hrad (též Rychleby, německy Reichenstein) je moderní název zříceniny hradu ležícího ve Slezsku neznámého jména a neznámých zakladatelů a majitelů v katastru města Javorník v Olomouckém kraji odvozený od jména Rychlebských hor, v nichž leží. Od roku 1964 je chráněn jako kulturní památka. Historie Archeologické nálezy počátky hradu spolehlivě datují do závěru 13., případně počátku 14. století. Je prokazatelné, že z hospodářských a zejména bezpečnostních důvodů byl postupně rozšiřován. Na základě četných archeologických nálezů válečné povahy (použité zbraně, hroty šípů apod.) a stop po ohni se usuzuje, že hrad zanikl naráz v souvislosti s náhlým násilným přepadem spojeným s ničivým požárem celého objektu, a to buď ještě ve 14. století, nebo za husitských válek – v tom případě by nejpravděpodobnějším datem zániku bylo jaro 1428, kdy husité v rámci výpravy proti vratislavskému biskupovi Konrádu IV. Olešnickému obsadili hrad Javorník. Hrad pak zůstal v rozvalinách. Na počátku 20. století se stal předmětem vlastivědného zájmu a roku 1910 byly podniknuty některé konzervačně-rekonstrukční práce (postavena vyhlídka). Stavební podoba Byl vybudován vysoko nad levým břehem Račího potoka na skalnatém, ke korytu vodoteče vysunutém a příkře dolů spadajícím výběžku Přilbového vrchu ve výšce asi 425 metrů nad mořem. Naproti němu se na opačném břehu Račího potoka nacházejí pozůstatky tzv. Pustého zámku, původně zřejmě dřevěné konstrukce projevující se v současnosti jen pozůstatky terénní úpravy. Jeho vztah k Rychlebskému hradu prozatím není možné určit. Půdorysné schéma jádra (první stavební fáze) hradu – oválná hradba o rozměrech 41 × 27,5 m, mohutný bergfrít uvnitř opevnění (průměr 10,25 m) a podsklepený palác chráněný hradbou – vykazuje stejné rysy jako hrady zbudované loupeživým rodem Wüstehube (Frýdberk, Kolštejn, možná i Kaltenštejn). Hrad byl z jihovýchodu chráněn prudkým svahem, z ostatních stran obehnán vylámaným příkopem a valem. Přístup vedl od severovýchodu, původně zřejmě brankou přímo pod bergfrítem. V dalších fázích bylo kolem jádra postaveno parkánové opevnění, zejména ze strany vstupu, kde byly vybudovány brána s padacím mostem a ochranná čtvercová věž. V pozdější fázi vznikly zřejmě též dvě budovy na vnější straně hradby naproti budově paláce na jižní straně. Poznámky Odkazy Reference Literatura KOUŘIL, Pavel; PRIX, Dalibor; WIHODA, Martin. Hrady českého Slezska. Brno: Archeologický ústav AV ČR, 2000. ISBN 80-86023-22-2. S. 313–329, 447, 533–537. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rychlebský hrad na Wikimedia Commons Rychleby na stránkách Hrady.cz Dějiny hradu Rychleby na hrady.dejiny.cz
Burg Rychleby

Burg Rychleby (deutsch Burg Reichenstein; tschechisch Rychlebský hrad) ist ein historisch nicht belegter Name der Ruine einer Spornburg im Katastergebiet von Javorník (Jauernig) in der Region Olmütz in Tschechien. Der Burgname bezieht sich auf das Reichensteiner Gebirge, in dem die Reste der Burg liegen. Geschichte Die Burg wurde hoch über dem linken Ufer des Račí potok (Krebsbach) auf einem Felssporn des Přílbový vrch (Helmberg) in einer Höhe von etwa 425 Metern über dem Meeresspiegel errichtet. Am gegenüberliegenden Ufer des Krebsbaches befinden sich die Überreste des sogenannten Pustý zámek (Ödschloss), das lediglich eine hölzerne Konstruktion war. Die Beziehung zur Burg Rychleby ist nicht bekannt. Die Burg wurde um 1910 vom Mährisch-schlesischen Sudeten-Gebirgsverein unter der Leitung von Bruno König aus ihrem Schuttkegel ausgegraben. Merkmale an den aufgefundenen Mauerresten deuten auf die Erbauung der Burg Anfang des 11. Jahrhunderts zur Zeit des Kampfes zwischen dem Polenherzog Boleslaw Chrobry und den Herzögen von Böhmen. Die Archäologischen Funde der Burg stammen aus dem späten 13. oder frühen 14. Jahrhundert. Die Burg wurde schrittweise erweitert und diente vermutlich der Bewachung bzw. Verteidigung der Grenze zwischen dem böhmischen Glatzer Land und dem zum Herzogtum Schlesien gehörenden Fürstentum Neisse. Der Grundriss der Kernburg war oval mit den Maßen 41 × 27,5 m, wobei sich ein massiver Bergfried von 10,25 m Durchmesser innerhalb des Mauerrings befand. Die Anlage ähnelt den Burgen von Friedeberg, Kolštejn, und evtl. auch Kaltenstein. Sie war von Südosten durch einen steilen Hang geschützt und an den anderen Seiten von Burggraben und Wall umgeben. Der Zugang führte von Nordosten, anfangs vermutlich über ein Tor direkt unterhalb des Bergfrieds. Später wurde ein Zwinger errichtet. Aufgrund zahlreicher archäologischer Waffenfunde und Brandspuren wird vermutet, dass die Burg im 15. Jahrhundert aufgegeben wurde. Möglicherweise im Frühjahr 1428, als die Hussiten zu Beginn der Hussitenkriege gegen den Breslauer Bischof Konrad von Oels ins Feld zogen. Einzelnachweise Weblinks Burg Reichenstein auf Hrady.cz Geschichte der Burg Reichenstein auf hrady.dejiny.cz Beschreibung auf archeologickyatlas.cz
Teatre Janáček

Teatre Janáček (en txec Janáčkovo divadlo) és un teatre situat a la ciutat de Brno, República Txeca. Forma part del Teatre Nacional de Brno. Va ser construït de 1960 a 1965 i es va inaugurar l'octubre de 1965. Durant la seva existència, el teatre ha estrenat una vintena d'òperes i ballets. Història L'edifici del teatre Janáček, el més jove dels edificis del Teatre Nacional de Brno, va ser planificat des de principis del segle xx. De 1910 a 1957, es van celebrar set concursos arquitectònics per trobar el millor disseny i projecte de l'edifici. Al voltant de 150 arquitectes van participar en els concursos, entre ells diversos exponents notables de les arts i l'arquitectura txeques: Bohuslav Fuchs, Josef Gočár, Vlastislav Hofman, Josef Chochol, Pavel Janák, Jan Kotěra i altres. Els dissenys proposats abasten una àmplia gamma d'estils arquitectònics que documenten la història i el desenvolupament de l'arquitectura txeca a la primera meitat del segle xx. Entre els estils hi ha historicisme, Art Nouveau, cubisme, modernisme, funcionalisme, realisme socialista i neofuncionalisme. Referències
Janáčkovo divadlo

Janáčkovo divadlo je divadelní budova v Rooseveltově ulici v Brně, přiléhající k parku Koliště a Moravskému náměstí. Bylo vystavěno v první polovině 60. let podle návrhu architekta Jana Víška. Provozně je součásti Národního divadla Brno. Programově jsou do něj umístěna zejména operní a baletní představení, vzhledem k dlouhodobé absenci vlastního velkého sálu zde také koncertuje Filharmonie Brno a koná se mimo jiné festival Moravský podzim. Otevřeno bylo 2. října 1965. Budova divadla Budova Janáčkova divadla, jež stojí v Brně v Rooseveltově ulici a je obklopena parkem Koliště, byla vystavěna mezi lety 1961 a 1965. První návrhy vznikly již v letech 1907 a 1910 a situovaly divadlo na místo provizorně koupené budovy (která již kapacitně nepostačovala) na rohu Žerotínova náměstí a ulice Veveří nebo na kraj parku Lužánky. Návrhy stavby Mezi lety 1910 a 1958 se odehrálo sedm architektonických soutěží s návrhy na budovu divadla, mezi navrhovateli byly osobnosti jako Bohuslav Fuchs, Josef Gočár, Vlastislav Hofman, Josef Chochola, Pavel Janák, Jan Kotěra, Emil Králík, Otakar Novotný, Oldřich Starý a Jan Víšek. V první soutěži vyhrál Josef Mařík, druhý byl Alois Dryák a třetí Theodor Macharáček. Rozpory mezi diskutujícími stranami vyvrcholily další soutěží v roce 1913, která byla vyhlášena pouze pro soutěžící z roku 1910. Byla obeslána pouze dvaceti návrhy, první cena nebyla udělena. Kvůli první světové válce se nezačalo stavět, další kolo se odehrálo až v roce 1936, první cena udělena opět nebyla. Během této soutěže zveřejnil svůj mimosoutěžní návrh i Bohuslav Fuchs, jednalo se o futuristicky vyhlížející dílo. V roce 1940 Družstvo vyzvalo pět vybraných projektů, v užší soutěži zvítězil Jan Víšek. Později, v roce 1958, zvítězil opravdu návrh Jana Víška. Popis Budova obsahuje jeviště s točnou, na něž navazují zadní a dvě boční jeviště. V budově se nachází hlediště pro původně 1 383 diváků (po rekonstrukcích 1063), které je koncipované jako stupňovitý amfiteátr s věncem lóží. V prvním suterénu pod vestibulem jsou umístěny restaurace, kavárna a klub umělců. Nosná konstrukce se skládá ze železobetonového monolitického skeletu s výplňovým zdivem, hlediště a jeviště jsou zastropeny ocelovými vazníky. Na povrchy exteriérů a interiérů jsou použity materiály jako kámen, dřevo, ocel, sklo a hliník. Obložení a dlažby jsou ze žuly, černého syenitu a vápence. Dřevěná obložení jsou z jilmu a ořechu. V roce 2007 oznámil brněnský zastupitel Jan Holík, že Janáčkovo divadlo čeká rekonstrukce. V témže roce rekonstrukce započala. Vztahovala se na rekultivaci okolí divadla, včetně vybudování podzemního parkoviště, opravu nevyhovujícího hlediště a další změny, které navrhoval architekt Jaroslav Černý. Brněnský rozpočet pro rekonstrukce vyčlenil 111 milionu korun. Fotogalerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Janáčkovo divadlo na Wikimedia Commons Stránky Národního divadla Brno TACE – heslo v databázi TACE
Janáček-Theater

Das Janáček-Theater (Janáčkovo divadlo) in Brünn, genannt auch Staatstheater Brünn, ist ein hauptsächlich der Oper und dem Ballett gewidmetes Haus, nach dem Komponisten Leoš Janáček benannt, das 1965 eröffnet wurde. Der Theaterbau war das Produkt eines langwierigen, seit 1881 dauernden Entscheidungsprozesses. Zwischen 1913 und 1956 gab es sieben Architektenwettbewerbe mit insgesamt etwa 150 Teilnehmern. Die Spannweite der Entwürfe reichte von den – zunächst präferierten – historistischen Varianten bis zu Projekten im Geist der minimalistischen Moderne, des Funktionalismus und der organischen Architektur. Zahlreiche bekannte tschechische Architekten waren involviert, darunter Jan Kotěra, Bohuslav Fuchs und Jan Víšek. Zu den Opernregisseuren des Theaters gehörte ab 1955 der auch in Braunschweig tätig gewesene Václav Věžnik (* 1930). Das Endprodukt ist ein Operntheater im funktionalistisch-klassizistischen Stil. Es weist 1.383 Sitzplätze auf und ist als repräsentatives Logentheater konzipiert. Das bekannte Café Zeman von Bohuslav Fuchs musste dem Theaterneubau weichen, wurde aber um die Mitte der 1990er Jahre an nahe gelegener Stelle rekonstruiert. Das zuvor als Janáček-Theater bezeichnete ehemalige deutsche Stadttheater von Brünn wurde 1965 in Mahen-Theater umbenannt. Weblinks Einzelnachweise
Janáček Theatre

Janáček Theatre (Czech: Janáčkovo divadlo) is an opera house in the city of Brno, Czech Republic. It is the largest of the three theatres serving the National Theatre Brno ("NdB") opera and ballet company, the others being the Mahen and the Reduta. It was built starting in 1960 after decades of delay and finally opened in October 1965, since when it has premiered some twenty operas and ballets. A major renovation was completed in 2018. The building's façade is north-facing, away from the city center and towards the nearby house of its namesake composer, who is grandly memorialized on the adjacent landscaped green. History The building of Janáček Theatre, the youngest of the buildings of National Theatre in Brno, was planned from the early 20th century. From 1910 to 1957, seven architectural competitions were held to find the best design and project of the building. Around 150 architects participated in the competitions, among them several notable exponents of Czech arts and architecture: Bohuslav Fuchs, Josef Gočár, Vlastislav Hofman, Josef Chochol, Pavel Janák, Jan Kotěra and others. The proposed designs span a wide range of architectural styles documenting the history and development of the Czech architecture in the first half of the 20th century. The styles include historicism, Art Nouveau, Cubism, modernism, Functionalism, Socialist realism, and classicising Neofunctionalism. References
Théâtre Janáček

Le théâtre Janáček (tchèque : Janáčkovo divadlo) est un théâtre situé dans la ville de Brno, en République tchèque. Il fait partie du théâtre national de Brno. Il fut construit de 1960 à 1965, et a ouvert en octobre 1965. Au cours de son existence, le théâtre a créé jusqu'ici une vingtaine d'opéras et ballets. Histoire Le bâtiment du théâtre Janáček est le plus jeune des bâtiments du théâtre national de Brno. Il a été planifié dès le début du XXe siècle. De 1910 à 1957, sept concours d'architecture ont été organisées pour trouver le meilleur design pour l'immeuble. Environ 150 architectes ont participé à ces compétitions, parmi eux plusieurs exposants notables des arts tchèques et de l'architecture : Bohuslav Fuchs, Josef Gočár, Vlastislav Hofman, Josef Chochol, Pavel Janák, Jan Kotěra et d'autres. Les conceptions proposées couvrent un large éventail de styles architecturaux documentant l'histoire et le développement de l'architecture tchèque dans la première moitié du XXe siècle. Les styles incluent l'historicisme, l'Art nouveau, le cubisme, le modernisme, le fonctionnalisme, le réalisme socialiste et classicisant néofonctionnalisme. Galerie Références Sources de la traduction (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Janáček Theatre » (voir la liste des auteurs). Portail du théâtre Portail de la danse Portail de l’opéra Portail de la Tchéquie
Teatro Janáček

Il Teatro Janáček (Janáčkovo divadlo) è un teatro situato nella città di Brno, Repubblica Ceca, dedicato al compositore ceco Leos Janáček. Fa parte del Teatro Nazionale di Brno. Fu costruito dal 1960 al 1965 e inaugurato nell'ottobre 1965. Durante la sua esistenza, il teatro ha rappresentato una ventina di opere e balletti. Storia La costruzione del Teatro Janáček, il più nuovo degli edifici del Teatro Nazionale di Brno, fu progettata dall'inizio del XX secolo. Dal 1910 al 1957 si tennero sette gare di architettura per trovare il miglior disegno e progetto dell'edificio. Ai concorsi hanno partecipato circa 150 architetti, tra i quali diversi importanti esponenti dell'arte e dell'architettura ceca: Bohuslav Fuchs, Josef Gočár, Vlastislav Hofman, Josef Chochol, Pavel Janák, Jan Kotěra e altri. I progetti proposti abbracciano un'ampia gamma di stili architettonici che documentano la storia e lo sviluppo dell'architettura ceca nella prima metà del XX secolo. Gli stili comprendono: storicismo, Art Nouveau, cubismo, modernismo, funzionalismo, realismo socialista e neofunzionalismo classicizzante. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su teatro Janáček Collegamenti esterni (CS) Sito ufficiale, su ndbrno.cz. (EN) Sito ufficiale, su ndbrno.cz. (DE) Sito ufficiale, su ndbrno.cz. Turismo Ceco, Il Teatro Janáček a Brno, su visitczechrepublic.com. URL consultato il 4 novembre 2022.
Театр имени Л. Яначека

Театр имени Леоша Яначека (чеш. Janáčkovo Divadlo) — театр в чешском городе Брно. Входит в состав Национального театра в Брно. Носит имя чешского композитора Леоша Яначека (1854—1928). Адрес: ул. Рузвельта, 31/7, 602 00 Брно, Чехия. Является оперной сценой Национального театра в Брно; собственно театр оперы и балета, основанный в 1965 году; работает в современном функциональном здании, построенном в 1961—1965 годах. Зал театра рассчитан на 1383 зрителя. Первое представление в театре состоялось 2 октября 1965 года, это была опера Леоша Яначека «Приключения лисички-плутовки». За время своего существования в театре состоялось около 20 премьер оперных и балетных спектаклей. Здание Театра имени Л. Яначека — самое новое из зданий Национального театра в Брно, строительство которого планировалось в начале XX века. С 1910 по 1957 год состоялось семь архитектурных конкурсов на лучший дизайн и проект здания театра, в которых приняли участие около 150 архитекторов, в том числе несколько известных представителей чешского искусства и архитектуры, среди них: Богуслав Фукс, Йозеф Гочар, Павел Янак и другие. Предлагавшиеся проекты охватывали широкий спектр архитектурных стилей первой половины XX-го века, таких как эклектика, модерн, кубизм, модернизм, функционализм, социалистический реализм, классицизм и неофункционализм. Примечания Ссылки Оперная сцена театра имени Л. Яначека (чеш.)