NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
St. Salvator Church

St. Salvator Church (Czech: Kostel svatého Salvátora) is a Catholic church in the Klementinum in Old Town, Prague, Czech Republic. History The church was built on the foundations of the Gothic Church of St. Clement, affiliated with the Dominican Order. For many years, from the turn of the 16th-17th century, it was gradually built by anonymous people, then by Carlo Lurago and Francesco Caratti. As early as 1578 - 1581, the Society of Jesus, led by Rector Giovanni Paolo Campana, laid the foundations of the building, then a chancel and a transept were built. In 1581, the primate of the neighboring Jewish ghetto, Mordechai Maisel donated 100 thalers to build the church, which testifies to a completely unprecedented tolerant atmosphere and the peaceful coexistence of different religions within Rudolfinian Prague. At the beginning of the 17th century, a whole nave and a western marble portal with a portico were built. The church received built-in emporiums and stucco decoration. The construction was managed by the Italian architect Carlo Lurago. At the end of the 1740s, a dome was hung above the sanctuary, decorated with stucco from the workshop of Johann Georg Bendl. This is the so-called false dome of the octagonal floor plan on the tholobate. The stucco decoration later had to be removed for its weight and replaced with a new one. From 1654 to 1659, according to Lurago's design, a new representative façade was built with three arched arcades reminiscent of Roman triumphal arches. The church towers were modified and raised in 1714 by architect František Maximilián Kaňka. In the 18th century, anti-Reformation Jesuit theologian Antonín Koniáš occasionally preached in the church. Between 1805 and 1819, Bernard Bolzano, a university preacher, was here. Jakub Jan Ryba played the organ here in the 1880s. In 1950, Oto Mádr devoted himself to the pastoral care of university youth. College The adjacent dormitory included the missionary Karel Slavíček, the later Bishop Franz von Dietrichstein, Tomáš Pešina of Čechorod, Saint Jan Sarkander, and the revivalist Josef Dobrovský. After the Velvet Revolution, priests Aleš Opatrný (1990–1991), Jan Jandourek (1993–1995) and Milan Norbert Badal (1995–1996) worked in the church, among others. See also List of Jesuit sites References External links Media related to Holy Salvator Church (Clementinum, Prague) at Wikimedia Commons
Église Saint-Sauveur de Prague

L’église Saint-Sauveur de Prague (en tchèque kostel Nejsvětějšího Salvátora) est une église de l’ancien collège jésuite de Prague, le Clementinum, construite dans le style baroque alors naissant à Prague. Les architectes Carlo Lurago et Francesco Caratti puis František Maxmilian Kaňka ont participé à sa construction. Sa façade principale donne sur la place des Croisés et se trouve dans le prolongement du pont Charles. Depuis février 1990, c’est l’église des étudiants de Prague (paroisse estudiantine). Monseigneur Tomáš Halík en est le prêtre depuis 2004. Liens externes Ressource relative à la religion : GCatholic.org Portail de l’architecture chrétienne Portail de Prague Portail de la Compagnie de Jésus Portail du baroque
Chiesa di San Salvatore (Praga)

La chiesa di San Salvatore (in ceco Kostel Nejsvětějšího Salvátora) è un edificio religioso situato a Praga, capitale della Repubblica Ceca, ed è parte del Clementinum. Storia La chiesa fu costruita sulle fondamenta della Chiesa di San Clemente, di stile gotico ed affiliata all'Ordine dei frati predicatori. Per molti anni, nel XVI-XVII secolo,essa fu gradualmente costruita da anonimi, poi da Carlo Lurago e Francesco Caratti. Già dal 1578 al 1581, la Compagnia di Gesù, guidata dal rettore Giovanni Paolo Campana, lavorò alle fondamenta dell'edificio, poi furono costruiti un presbiterio e un transetto. Nel 1581, il primate del vicino Ghetto ebraico, Mordecai Maisel donò 100 talleri per costruire la chiesa, il che testimonia un'atmosfera tollerante completamente senza precedenti e la coesistenza pacifica di diverse religioni all'interno della Praga Rudolfiniana. All'inizio del XVII secolo, furono costruite un'intera navata e un portale in marmo occidentale con un portico. La chiesa ricevette empori incorporati e decorazioni in stucco, la cui costruzione fu gestita dall'architetto italiano Carlo Lurago. Alla fine del 1740, una cupola fu costruita sopra il santuario, decorata con stucchi della bottega di Johann Georg Bendl: si tratta però di una "falsa cupola" con pianta ottagonale, posta sopra un tamburo. La decorazione a stucco in seguito dovette essere rimossa per il suo peso e sostituita con una nuova. Negli anni 1654-1659, secondo il progetto di Lurago, fu costruita una nuova facciata con tre arcate che ricordano gli archi trionfali romani. I campanili della chiesa furono modificati e innalzati nel 1714 dall'architetto František Kaňka. Nel XVIII secolo, il teologo gesuita Antonín Koniáš, campione della Controriforma, occasionalmente predicò nella chiesa. Tra il 1805 e il 1819, Bernard Bolzano, un predicatore universitario, fu attivo qui. Jakub Jan Ryba suonò l'organo nella chiesa nel 1880. Nel 1950, Oto Mádr si dedicò alla pastorale giovanile universitaria da questa chiesa. Collegio Nel dormitorio adiacente risiedettero, nel corso degli anni, il missionario Karel Slavíček, Franz Seraph von Dietrichstein (che poi divenne vescovo e cardinale), Tomáš Pešina di Čechorod, san Jan Sarkander, e il revivalista Josef Dobrovský. Dopo la Rivoluzione di velluto, i sacerdoti Aleš Opatrný (1990-1991), Jan Jandourek (1993-1995) e il frate domenicano Milan Norbert Badal (1995–1996) sono stati attivi nella chiesa, tra gli altri. Note Voci correlate Clementinum Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sulla chiesa di San Salvatore Collegamenti esterni Clementinum: Chiesa di San Clemente e Chiesa di San Salvatore, su prague-spot.com. URL consultato il 3 marzo 2008 (archiviato dall'url originale il 2 gennaio 2014).
Sint-Salvatorkerk (Křižovnické náměstí)

De Sint-Salvatorkerk (Tsjechisch: Kostel svatého Salvátora) is een kerk in de Oude Stad van de Tsjechische hoofdstad Praag. De kerk, gelegen aan het Křižovnické náměstí (Kruisriddersplein), is een van de drie kerken in de Oude Stad gewijd aan Jezus in de vorm van verlosser (salvator mundi). De kerk staat vlak bij de Karelsbrug en is onderdeel van het voormalige jezuïetencollege Clementinum. De Sint-Salvatorkerk is gebouwd in barokstijl. De kerk werd in de jaren 1578 tot 1601 gebouwd door de Italiaanse architecten Carlo Lurago en Francesco Caratti, samen met František Maxmilian Kaňka uit Bohemen. Na het opheffen van de jezuïetenorde werd de Sint-Salvatorkerk onderdeel van de Karelsuniversiteit. In de kerk spraken vervolgens verschillende beroemdheden, waaronder Bernard Bolzano.
Panská skála

Panská skála, a geologic formation 80 kilometers north of Prague, lies in the historical region of Bohemia in the Czech Republic. Panská skála is like the Giant's causeway, Ireland, or the Devil's Postpile, California. The volcanic formation is in the Central European Volcanic Province, and is thought to have been formed 30 million years ago. References See also List of places with columnar jointed volcanics
Panská skála

Panská skála (Duits: Herrnhausfelsen) is een rotsformatie van basalt gelegen tussen Nový Bor en dicht in de buurt van Česká Kamenice in de regio Ústí nad Labem, en maakt deel uit van het district Děčín gelegen in het noorden van Tsjechië. De 30 meter hoge basaltformatie ligt op 597 meter hoogte. Het bestaat uit duizenden veelhoekige basaltzuilen van soms 12 meter lang, met een doorsnede van 20 tot 40 cm. De zuilen zijn vermoedelijk ontstaan in het Tertiair door vulkanische erupties. Bij Panská Skála bevindt zich een klein meer dat door regenwater is ontstaan. Externe link Panská skála
Panská skála

Panská skála (Pańska Skała) lub Varhany (niem. Herrenhausfelsen) – charakterystyczne wzgórze z wychodnią bazaltu, w północnych Czechach, znajdujące się w okolicy Kamienickiego Szeniowa w Czechach, na terenie kraju libereckiego. Lokalizacja i nazwa Pańska Skała to pagórek o wysokości 595 m n.p.m., zlokalizowany około 500 metrów na południe od szosy Kamenický Šenov – Nový Bor. Przy szosie, w rejonie wzniesienia, urządzony jest duży parking z zapleczem socjalnym (parkowanie płatne). Nazwa formacji pochodzi z dosłownego tłumaczenia dawnej nazwy niemieckiej – Herrenhausfelsen. Geneza Bazalt powstał w trzeciorzędzie, około 30 milionów lat temu, w wyniku działalności wulkanicznej. Ocenia się, że lawa wypływała z komory wulkanicznej z głębokości większej niż 30 km. Prawdopodobnie nie dotarła do powierzchni ziemi, ale zastygła w kominie wulkanicznym. Później, w wyniku erozji i denudacji otaczających skał, został on wypreparowany w formie neku. W sztucznym odsłonięciu dawnego kamieniołomu bazaltu widać doskonale wykształcone słupy bazaltowe o średnicy około 20–25 cm i wysokości do 20 m (pionowe i pochylone). Pod ścianą skalną znajduje się nieduże jeziorko, a nieopodal mniejsze. Historia ochrony Pańska Skała jest najstarszym w Czechach rezerwatem geologicznym i jednocześnie jednym z najstarszych tego typu założeń w Europie. Pierwsze formy ochrony pojawiły się w 1878. Wydobycie kamienia zakończyło się jednak dopiero w 1914, ale na krótko – w czasie I wojny światowej przejściowo znów je wznowiono. W 1953 ogłoszono ostatecznie na terenie wzniesienia rezerwat przyrody (Národní přírodní památka, NPR). Dziś jest najczęściej odwiedzanym przez turystów utworem geologicznym w Czechach. Słup maryjny Na południowo-wschodnim skłonie Pańskiej Skały stoi słup maryjny, posadowiony na pamiątkę śmierci młodej pary przyjaciół (mężczyzna i kobieta), którzy zamarzli tutaj w czasie mroźnej i burzliwej nocy w 1739.
Panská skála

Panská skála är ett naturskyddsobjekt i Liberec-regionen i Tjeckien. Toppen på den idag 30 meter höga formationen ligger 597 meter över havsnivå, och består av systematiskt ordnade stenpelare som har en diameter på mellan 20 och 40 centimeter. Formationen uppstod av vulkanisk aktivitet under Tertiär-perioden. Liknande strukturer finns på flera platser i världen, bland annat Giant's Causeway i Nordirland och Kirkjugólf på Island. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Panská skála. Panorama
Vodní nádrž Kamenička

Vodní nádrž Kamenička je přehradní nádrž na potoce Kamenička v Krušných horách, v katastrálním území Bečov obce Blatno na severozápadě Čech v okrese Chomutov. Je součástí vodohospodářské soustavy v oblasti severočeské hnědouhelné pánve. Správcem vodního díla je státní podnik Povodí Ohře. Historie Na konci 19. století byl Chomutov nedostatečně zásobován pouze nekvalitní vodou čerpanou ze studní. Městská rada proto rozhodla o výstavbě přehrady původně nazvané Údolní přehrada Císaře Františka Josefa (německy Talsperre des Kaissers Franz Josef I. kraft von der Stadtgemainde Komotau). Vodohospodářský projekt, který počítal se spotřebou 60 l na osobu, zpracovala teplická firma Rumpel & Niklas v roce 1891. Výstavba přehrady na Chomutovce byla z důvodu nedostatečného množství vody v řece zamítnuta a na základě posudku profesora Otto Luegera byla vybrána varianta s přehradou na Kameničce. Stavbu, na které pracovalo 700–1000 dělníků zejména z Chorvatska a Itálie, provedla vídeňská firma G. A. Wayss & Cie v letech 1899–1904. Popis Obloukovitá tížná hráz stojí 1,5 km před ústím potoka Kamenička do Chomutovky. Je dlouhá 153 m, vysoká asi 33 m a vytváří nádrž o ploše 6 ha a délce vzdutí 470 m. Hráz je vyzděná z lomového kamene na žulovém podkladu. Její součástí je odběrná věž s dvojicí spodních výpustí o průměru 400 mm. Odběr pitné vody probíhá ve výškách 2,5 m, 6,5 m a 10 m nad dnem nádrže. Před přetečením je hráz chráněna asi 24 m dlouhým bezpečnostním přelivem s kapacitou 29 m³/s. Voda z přelivu stéká kaskádou do koryta pod hrází. Do přelivu ústí také obtokový kanál, který po levé straně nádrže odvádí případnou nekvalitní vodu mimo nádrž. Součástí projektu přehrady je také Dieterova štola, která při tání sněhu nebo velkých deštích odvádí nekvalitní vodu z horských rašelinišť do Chomutovky v Bezručově údolí. Hydrologické údaje Vodní nádrž shromažďuje vodu z povodí o rozloze 12,46 km², ve kterém je dlouhodobý roční průměr srážek 880 milimetrů. Průměrný roční průtok je 0,16 m³/s. Využití Vodní nádrž slouží k zásobování pitnou vodou, která se dále upravuje v úpravně vody III. mlýn. Přehrada je technickou památkou, přístup na hráz a do okolního prvního ochranného pásma vodního zdroje není povolen. Po pravém břehu souběžně vedou modře značená turistická značka a cyklotrasa č. 3078. V údolí Kameničky se asi 1,5 km nad nádrží nachází přírodní rezervace Buky nad Kameničkou s porostem 200 let starého bukového lesa. Galerie Odkazy Reference Související články Dieterova štola Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vodní nádrž Kamenička na Wikimedia Commons
Talsperre Komotau

Die Talsperre Komotau (Kamenička-Talsperre, přehrada Kamenička) liegt im tschechischen Teil des Erzgebirges, einen Kilometer nordwestlich von Bečov in der Gemeinde Blatno. Geschichte Der Komotauer Bürgermeister Anton Schiefer ließ die Talsperre ab 1899 zum Zweck der Trinkwasserversorgung seiner Stadt erbauen. Gestaut wird die Kamenička („Neuhauser Flößbach“), ein linker Zufluss der Chomutovka. Projektant war der Stuttgarter Professor Otto Lueger, die ausführende Baufirma war G.A.Wayss & Cie aus Wien. Die Staumauer ist eine gekrümmte Gewichtsstaumauer aus Bruchsteinmauerwerk nach dem Intze-Prinzip. Sie wurde zum technischen Nationaldenkmal erklärt. Zwei Kilometer südwestlich liegt die Talsperre Křimov. Literatur Die Wasserwerke der Stadt Komotau. 1898–1904. Festschrift verfasst anlässlich der Schlusssteinlegung zur Kaiser Franz Joseph-Talsperre über Auftrag des Rates der Königlichen Stadt Komotau vom Stadtrate Dr. Richard Goldmann und Städtischen Bauverwalter. Komotau: Selbstverlag, 1904. Zeitschrift des Österreichischen Ingenieur- und Architekten-Vereines. Wien 1904. Weblinks Komotauer Talsperre Vodní dílo Kamenička (viele technische Daten, tschechisch)
Südböhmische Universität in Budweis

Die Südböhmische Universität in Budweis, tschechisch Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích, englisch University of South Bohemia České Budějovice, ist eine im Jahre 1991 gegründete öffentliche Universität in Budweis, Tschechien. Geschichte Die Universität wurde im Jahre 1991 gegründet. Vorgängerhochschulen waren die Pädagogische Fakultät, die ursprünglich ein Teil der Prager Karls-Universität war, und eine Fakultät der Prager Landwirtschaftlichen Hochschule. Mit der Universitätsgründung entstanden drei neue Fakultäten: die Biologische Fakultät, die Theologische Fakultät und die Fakultät für Gesundheits- und Sozialwissenschaften. Im Jahre 1996 wurde das Forschungsinstitut für Fischzucht und Hydrobiologie der Hochschule angegliedert. 2003 entstand das Institut für Geschichte, das später eines der Grundelemente der 2006 gegründeten Philosophischen Fakultät bildete. Im Januar 2007 entstand die Fakultät für Wirtschaftswissenschaften und im August wurde die Biologische Fakultät in die Naturwissenschaftliche Fakultät umstrukturiert. 2009 entstand die Fakultät für Fischereiwesen und Gewässerschutz. Fakultäten und Institute Naturwissenschaftliche Fakultät Pädagogische Fakultät Theologische Fakultät Fakultät für Gesundheits- und Sozialwissenschaften Landwirtschaftliche Fakultät Philosophische Fakultät Fakultät für Wirtschaftswissenschaften Fakultät für Fischereiwesen und Gewässerschutz Institut für physikalische Biologie Weblinks Homepage der Universität (tschechisch, englisch)
Universidad de Bohemia del Sur de České Budějovice

La Universidad de Bohemia del Sur (en checo Jihočeská univerzita) tiene su sede en České Budějovice, República Checa y consta de ocho facultades. Varios sucursales e instituciones se encuentran en otras ciudades de la Región de Bohemia Meridional, como Tábor, Vodňany o Nové Hrady. Es renombrada especialmente por sus estudios de biología y las esferas conectadas con química en agricultura y alimentos. Historia Fue fundada el 28 de septiembre de 1991 a basis de la entonces Facultad de Pedagogía, que desde el año 1948 fue una sucursal de la Universidad Carolina y después una facultad autónoma, y la Facultad de Economía y Administración de Empresas, una parte de la Universidad Agrícola Checa de Praga. En el mismo año surgieron tres nuevas facultades: las de biología, de teología y de salud y estudios sociales. En 1994 surgió en Jindřichův Hradec la Facultad de Administración de Empresas de la Universidad de Bohemia del Sur, no obstante a los finales de 1997 se separó y se convirtió en la sexta facultad de la Universidad de Economía de Praga. En 1996 fue incorporado en la universidad el Instututo de Pesca y Hidrobiología con sede en Vodňany, y en 2002 el Instituto de Biología de Física en Nové Hrady. En 2003 surgió el Instituto de Historia, que se convirtió en una parte de la nueva Facultad de Filosofía y Letras desde el 1 de enero de 2006. El 1 de enero de 2007 surgió la Facultad de Economía. La Facultad de Biología se convirtió en la Facultad de Ciencias desde el 1 de agosto de 2007. El 1 de septiembre de 2009 surgió la Facultad de la Pesca y Protección de Agua. Facultades Facultad de Economía (Ekonomická fakulta) (http://www.ef.jcu.cz/) Facultad de Filosofía y Letras (Filozofická fakulta) (http://www.ff.jcu.cz/) Facultad de Ciencias (Přírodovědecká fakulta) (http://www.prf.jcu.cz/) Facultad de Pedagogía (Pedagogická fakulta) (http://www.pf.jcu.cz/) Facultad de Agricultura (Zemědělská fakulta) (http://www.zf.jcu.cz/) Facultad de Salud y Estudios Sociales (Zdravotně sociální fakulta) (http://www.zsf.jcu.cz) Facultad de la Pesca y Protección de Agua (Fakulta rybářství a ochrany vod) (http://www.frov.jcu.cz) Facultad de Teología (Teologická fakulta) (http://www.tf.jcu.cz/) Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Universidad de Bohemia del Sur de České Budějovice. Referencias Universidad de Bohemia del Sur Tradujo del enlace permanente checo
Université de Bohême du Sud

L'université de Bohême du Sud (en tchèque : Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích, abrégé en JU ČB, en latin (nom officiel) : Universitas Bohemiae Meridionalis) est fondée en 1991 à České Budějovice. Elle abrite une faculté d'agronomie, de biologie, d'économie et de pédagogie. Liens externes Site officiel Écho des études romanes, publié par l'Institut d'études romanes de la Faculté des lettres de l'université de Bohême du Sud Portail des universités Portail de la Tchéquie
Zuidboheemse Universiteit České Budějovice

De Zuidboheemse Universiteit České Budějovice (Tsjechisch: Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích, afkorting: JU) is een universiteit in de Tsjechische stad České Budějovice. De instelling is in 1991 ontstaan na het samenvoegen van meerdere hogescholen in de stad. De universiteit is tegenwoordig opgedeeld in zeven faculteiten. Faculteiten en instituten Biologische faculteit Pedagogische faculteit Theologische faculteit Faculteit voor gezondheids- en sociale wetenschappen Agrarische faculteit Filosofische faculteit Faculteit voor economische wetenschappen Onderzoeksinstituut voor aquacultuur en hydrobiologie Instituut voor fysische biologie
Uniwersytet Południowoczeski w Czeskich Budziejowicach

Uniwersytet Południowoczeski w Czeskich Budziejowicach (cz. Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích – JU) – czeska uczelnia publiczna w Czeskich Budziejowicach. Została założona w 1991 roku. W 2020 roku funkcję rektora objął Bohumil Jiroušek. Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona uczelni (cz. • ang.)
Kynžvart Castle

Kynžvart Castle (Czech: Zámek Kynžvart; German: Schloss Königswart) is a historic château located near Lázně Kynžvart in the Cheb District of the Czech Republic. The building's architecture is in the neoclassical style. After extensive renovations, the castle was reopened to the public in 2000. A guided tour takes visitors through 25 rooms of the castle. History The first Schloss Königswart, built before 1600, collapsed. After the Battle of White Mountain during the Thirty Years' War, the remains of the castle were confiscated and by 1630 granted to the Metternich family. From 1682 to 1691, Count Philipp Emmerich von Metternich (1621-1698) turned the decayed ruins into a Baroque residence. From 1821 to 1836, the Austrian Chancellor Klemens Wenzel von Metternich remodeled the building in the neoclassical style with the help of architect Pietro Nobile. The castle was confiscated from the Metternich family in 1945 by the Czechoslovak government. The castle has a library that includes over 200 examples of incunabula, medieval manuscripts, valuable prints, scientific books, and scientific encyclopedias. In 1828, a museum was founded to display the castle's natural science collections, coins, historical and technological curiosities, manuscripts, ancient Egyptian monuments, marble sculptures, and pieces of Oriental art. Since 1830 the castle has been home to the mummified remains of Qenamūn an Egyptian man who most likely lived during the Eighteenth Dynasty of Egypt. It is also home to the mummified remains of Pentahutres an Egyptian man who most likely lived during the Twenty-first Dynasty of Egypt. See also List of castles in the Czech Republic References External links Official website Kynžvart Castle information
Château de Kynžvart

Le château de Kynžvart (en allemand : Schloss Königswart) est un château historique situé près de Lázně Kynžvart dans le district de Cheb en République tchèque. Si le premier château est antérieur à 1600, il adopte au fur est à mesure une architecture de style néoclassique notamment après les travaux entrepris au début du XIXe par le chancelier autrichien Klemens Wenzel von Metternich. Après d'importants travaux de rénovation, le château a été rouvert au public en 2000. Historique Le premier château, construit avant 1600, s'est effondré. Après la bataille de la Montagne-Blanche, pendant la guerre de Trente Ans, les restes du château furent confisqués et en 1630 accordés à la famille Metternich. De 1682 à 1691, le comte Philipp Emmerich von Metternich transforma les ruines en une résidence baroque. De 1821 à 1836, le chancelier autrichien Klemens Wenzel von Metternich remodela le bâtiment dans le style néoclassique, avec l'aide de l'architecte Pietro Nobile. Le château a été confisqué à la famille Metternich par le gouvernement tchécoslovaque en 1945. Le château possède une bibliothèque qui comprend plus de 200 exemples d'incunables, de manuscrits médiévaux, d'estampes de valeur, de livres scientifiques et d'encyclopédies scientifiques. En 1828, un musée a été fondé pour exposer les collections de sciences naturelles du château, des pièces de monnaie, des curiosités historiques et technologiques, des manuscrits, des monuments égyptiens antiques, des sculptures en marbre et des œuvres d'art oriental. Le lieu a reçu le label du patrimoine européen en mars 2020. En 1840, il a en effet été au centre d’une initiative diplomatique, la proposition de la Ligue de la paix. Cette proposition a représenté un moment important dans la recherche d’un équilibre durable des pouvoirs en Europe. Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Kynžvart Castle » (voir la liste des auteurs). Liens externes (cs) Site officiel Ressource relative à l'architecture : MonumNet Une visite du château de Kynzvart Portail des châteaux Portail de la Tchéquie
Slot Kynžvart

Het Slot Kynžvart (Tsjechisch: Zámek Kynžvart en Duits: Schloss Königswart) is een slot in de Tsjechische stad Lázně Kynžvart. Het slot is in de 17e eeuw gebouwd en ligt ongeveer 1,5 kilometer ten zuidwesten van de bebouwde kom. Slot Kynžvart geniet voornamelijk bekendheid als buitenverblijf van de Oostenrijkse diplomaat en politicus Klemens von Metternich, voor wie architect Peter von Nobile de verbouwplannen maakte. In 2012 werd het slot tot nationaal cultureel erfgoed (národní kulturní památka) verklaard en sinds 2019 heeft Slot Kynžvart het Europees Erfgoedlabel. Externe link Officiële website (Engels, Duits en Tsjechisch)