NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Schloss Bílina

Das Schloss Bílina (Schloss Bilin) ist ein Barockschloss in der Stadt Bílina im Ústecký kraj, Tschechien. Ursprünglich war in Bílina seit dem 10. Jahrhundert das frühmittelalterliche Verwaltungszentrum der Region. Im 13. Jahrhundert wurde nahe der ursprünglichen Wallburg auf der Stelle des heutigen Schlosses eine hochmittelalterliche Burg errichtet. 1502 kaufte Děpold von Lobkowicz die Burg. Wenzel Ferdinand von Lobkowicz baute in den Jahren 1675 bis 1682 die Anlage nach Entwürfen von Giovanni Pietro Tencalla und Antonio della Porta zum repräsentativen barocken Schloss um. Weitere Umbauten fanden im 19. Jahrhundert statt. Den Lobkowicz gehörte das Schloss bis 1945, danach wurde es konfisziert und nach 1989 wieder zurückgegeben. Literatur Rudolf Anděl (Hrsg.): Hrady, zámky a tvrze v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. Bd. III : Severní Čechy. Svoboda, Praha, 1984. S. 40–44. Weblinks
Castello di Bílina

Il castello di Bílina (in ceco Bílina zámek) si trova nella città omonima del Distretto di Teplice, Regione di Ústí nad Labem nella Repubblica Ceca. La sua storia inizia nel XVII secolo, sul sito di una fortezza preesistente. Storia Il grande castello barocco fu costruito tra il 1675 e il 1682 sul sito di un castello più antico dell'epoca di Venceslao I di Boemia, a sua volta edificato dove in precedenza si trovava una fortezza slava della fine del X secolo. Il costruttore del castello del XIII fu molto probabilmente Ojíř di Frýdberk, nobile alla corte di Venceslao I. Non ci sono informazioni su che aspetto avesse il castello medievale ma di quella struttura è sopravvissuto un bastione chiamato Manda, edificato in stile tardo gotico e situato nell'angolo della fortezza recente. Il castello fu conquistato dagli Ussiti nel 1421 e nel XVI secolo divenne proprietà della famiglia Lobkowicz, che lo fece trasformare in residenza estiva. Tra il 1675 e il 1682 venne ricostruito, il progetto della ricostruzione venne affidato all'architetto Antonio della Porta e i lavori furono eseguiti da G.O. Tencallo. I Lobkowicz mantennero il castello sino al 1945, quando fu nazionalizzato e fu oggetto di ulteriori lavori di ristrutturazione. Il castello di Bílina è tornato poi di proprietà dei Lobkowicz e non è aperto al pubblico. Descrizione Il castello di Bílina si trova in posizione elevata su piazza della Pace nell'omonima città della Regione di Ústí nad Labem nella Repubblica Ceca. Ha le forme di un edificio rappresentativo monumentale a due piani con pianta rettangolare con padiglioni angolari a tre piani. Sul lato nord del cortile si trova il grande bastione gotico Manda risalente al XV secolo. All'interno la sala all'italiana è notevole per le sue decorazioni a stucchi del XVII secolo. Tra le parti più antiche del castello vi sono la cantina gotica, scavata nella roccia, e la cantina a volta che si trova nel padiglione nord. Monumento culturale della Repubblica Ceca La tutela dei monumenti della Repubblica Ceca considera il castello di Bílina un monumento culturale tutelato col numero di catalogo 1000155386. Note Bibliografia (CS) Petr Budinský, 33 let archeologické práce na zámku v Bílině: nejvýznamější [sic] objevy z let 1971-2004, Teplice, Regionální muzeum v Teplicích, 2007, OCLC 187296335. Voci correlate Bílina Distretto di Teplice Regione di Ústí nad Labem Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sul Castello di Bílina Collegamenti esterni (CS) Stavební objekt - detail, su vdp.cuzk.cz. URL consultato il 26 novembre 2023. (CS) Bílina (zámek) (okres Teplice), su biblio.hiu.cas.cz. URL consultato il 26 novembre 2023. (CS) Bílina Castle, su en.mapy.cz. URL consultato il 26 novembre 2023. (DE) Bildkatalog, su herder-institut.de. URL consultato il 26 novembre 2023.
Замок Билина

Билинский замок — это средневековое укрепление в городе Билина Устецкого края, Чешской Республики. История В первой половине XIII века перестроили поселение Пржемысловичей, остатки которого сохранились в острожне над замком, и его функции взял на себя новый мостецкий замок. Билину в 1237 году получил в качестве наследственного феода Ожиржа из Фридберки († 1253), который, вероятно, основал готический замок бергфритовского типа. В конце XIII века умер другой Ожирж из Фридберки, единственная дочь которого примерно в 1290 году вышла замуж за Альбрехта Жеберкского, который в 1295 году стал суперинтендантом земного камергера. До 1322 года замок наследовала дочь Альбрехта Маргарет, на которой женился Отто III Бергов. Лорды из Бергау в начале XV века продали Билину у братьев Йиржикови. В 1407 году Альбрехт Колдичский приобрёл у них этот замок. В 1421 году город с замком был завоеван пражской унией, а билинским воеводой стал Якубек Вржесович. Затем город с замком до конца 1436 года возглавлял Темови из Колдича. В 1502 замок приобрел Ян Лобковицкий († 1527), присягнувший королю Владиславу II Ягайло. Ян добился отмены билинских манских обязанностей и оставил замок значительно перестроенным. Большую часть XVI столетия было Билина была разделена между различными представителями рода Лобковичей. И только в 1593 году удалось объединить поместье Ольдржиха Феликса фон Лобковича († 1604) в единое целое. После его смерти в 1604 году поместье перешло к его вдове Анне (1557-1596 гг.) и их сыну Вильгельму Лобковицкому († 1647). На поместье претендовал Кристофер Фердинанд Эш из Лобковиц (1614-1658 гг.), которое всё же получил в 1656 году. Его сын, Вацлав Фердинанд Лобковиц (1654-1697 гг.), получивший в 1670 году звание имперского князя, в 1675 году приступил к перестройке замка в стиле барокко. Сооружение стоимостью почти в 25000 рейнских золотых по проекту итальянского архитектора Тенкалла Джованни Пьетро возглавил Антонио делла Порта. Последней владелицей ветвей Ясеня Лобковиц стала Элеонора, дочь Вацлава Фердинанда. Она вышла замуж за рудницкого принца Филиппа Лобковицкого. Во второй половине XIX века Билина перестала быть семейной резиденцией, но замок за остался Лобковицкими. После национализации собственности Лобковичей в 1945 году в замке были размещены армия, национальный исторический музей Билины и рабочее место археологического отдела регионального музея в Теплице. После 1989 года замок был возвращен в качестве реституции семье Лобковичей, но позже был продан частной компании. Примечания Литература Emanuel Poche a kol. Bílina (zámek) // Umělecké památky Čech A-J (чеш.). — Praha: Academia, 1977. — Vol. 1. — S. 76. — 643 S. — (Umělecké památky Čech).
Schloss Býchory

Das neugotische Schloss Býchory bzw. Schloss Horskýsfeld (deutsch Horskysfeld) befindet sich in der Gemeinde Býchory im Okres Kolín in Tschechien. Geographie Das im Tudorstil errichtete und mit Türmen und Zinnen verzierte viergeschossige Schloss Horskysfeld liegt, umgeben von einem englischen Landschaftspark, am südlichen Ortsrand von Býchory. Geschichte An Stelle der alten Feste Býchory ließ um 1835 der Besitzer der Herrschaft Kolín, Wenzel Baron Veith, ein eingeschossiges Schloss errichten. Neben dem alten Schloss entstand 1865 an der Stelle eines Forsthauses das vom Wiener Architekten Moritz Hinträger für Franz Seraph Horsky im neugotischen Tudorstil erbaute neue Landschloss Horskysfeld. In älteren Schriften wird mitunter der Baumeister Halla als Architekt genannt. Das alte Schloss ließ Horsky als Villa Veith zum Kanzleigebäude für seine Angestellten umbauen. Beide Gebäude wurden mit einem überdachten Gang verbunden. 1891 erbte der Besitzer der Herrschaft Poděbrady, Philipp Ernst zu Hohenlohe-Schillingsfürst Horskyfeld. Nach dem Unfall seiner zehnjährigen Tochter Maria am 19. Jänner 1897 betrat Phillipp Ernst das Schloss nie wieder und verkaufte es 1904 dem Violinisten Jan Kubelík. Als Gäste Kubelíks weilten u. a. Oskar Nedbal und Josef Bohuslav Foerster auf dem Schloss. 1914 wurde Kubelíks Sohn Rafael Kubelík auf Horskysfeld geboren. Ab 1916 gehörte Schloss Horskyfeld dem Prager Winzer Eugen Tauber. 1920 wurde dessen Besitz konfisziert, und das Schloss diente danach als Erziehungsanstalt. 1994 erhielt die Familie Kubelík das Schloss zurück und verkaufte es 1998 an den Unternehmer Kabát, der das leerstehende Bauwerk verkommen ließ. Seit 2007 besitzt das Unternehmen ElitProfit das Schloss. Vorgesehen ist eine Sanierung und künftige Nutzung als Klinik für plastische Chirurgie. Der Schlosspark ist nicht zugänglich und in einem verwilderten Zustand. An der Villa Veith wurden während der Nutzung des Hauses als Erziehungsanstalt sämtliche architektonischen Verzierungen abgebrochen. Weblinks Schloss Horskyfeld
Doubrava (zámek, okres Cheb)

Doubrava (německy Schloß Grün) je menší zámek ve stejnojmenné vesnici v okrese Cheb, v kraji Karlovarském. Je to jediné přeživší sídlo Zedtwitzů na Ašsku. Geografie Nachází se přibližně sedm kilometrů severovýchodně od Aše, na vrchu nad silnicí do Bad Elsteru. Historie Zámek Doubrava byl vystavěn ašským šlechtickým rodem Zedtwitzů, někdy na přelomu 16. a 17. století, nejčastěji se udává rok 1600. Přibližně ves stejné době byl vybudován i poplužní dvůr. Zámek byl postaven poté, co vyhořel hrad Neuberg v Podhradí, a rodina se poté rozdělila na několik různých větví, z nichž jedna vystavěla právě Doubravský zámek, a přestěhovala se sem. Na konci 19. století byla část zámku přistavěna, a následně byl celý areál přestavěn do novogotického stylu. Nad vchodem se nachází erb Zedtwitzů, který sem byl umístěn po roce 1945 ze zámku v sousedních Kopaninách, který nepřežil péči státních statků. V roce 1990 se ze zámku stalo restaurační zařízení, a byl tehdy i opraven. Zámek Doubrava je jediným sídlem Zedtwitzů na Ašsku, které se dochovalo do dnešních dnů. Další sídla v Aši, Podhradí, Kopaninách, Smrčině a Krásné byla zničena, převážně po roce 1945. Další zedtwitzký zámek který přežil je Libá, přibližně 15 kilometrů jižně od Aše. Odkazy Literatura VÍT, Jaroslav. Ašsko. Domažlice: Nakladatelství Českého lesa, 2000. ISBN 80-86125-19-X. Související články Seznam zámků v Karlovarském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Doubrava na Wikimedia Commons Zámek Doubrava Archivováno 26. 6. 2012 na Wayback Machine. na Hrady.cz Archivováno 15. 6. 2008 na Wayback Machine.
Schloss Doubrava (Aš)

Das Schloss Doubrava ist ein Schloss im tschechischen Doubrava. Doubrava hieß früher Grün und ist heute als Ortsteil eingemeindet in die Stadt Aš im Okres Cheb. Die Familie von Zedtwitz, die im Ascher Ländchen bereits umfangreich begütert war, erwarb den Besitz von der Familie von Neuberg. Die Anfänge des Schlosses gehen zurück auf einen Herrensitz der Familie von Zedtwitz, der um 1600 zunächst den Charakter eines landwirtschaftlichen Gutes hatte. Im Jahr 1783 wurde es im neugotischen Stil umgebaut. Das Wappen über dem Eingang mit der Jahreszahl 1760 wurde vom Schloss Kopaniny übernommen. Das Schloss diente eine Zeit als Gaststätte, diese ist aber nach Augenschein mindestens seit 2016 geschlossen. Das Haus und das umliegende Grundstück wirken ungepflegt und schadhaft (Stand August 2017). Literatur Magdalena Šmrhová: Asch und Umgebung in alten Ansichten. Hostivice 2011, ISBN 978-80-86914-34-3, S. 164 ff. Weblinks
Castello di Doubrava

Il castello di Doubrava (in ceco zámek Doubrava) si trova nella omonima località della città di Aš, Distretto di Cheb nella Regione di Karlovy Vary della Repubblica Ceca. Rappresenta l'unica residenza della famiglia Zedtwitz ad Aš che ci è pervenuta e risale all'inizio del XVII secolo. Storia Il castello di Doubrava è l'unica residenza nel territorio della famiglia von Zedtwitz che ci è pervenuta perché gli altri palazzi ad Aš, Podhradí, Kopaniny, Smrčina e Krásná sono andati distrutti, in particolare dopo la seconda guerra mondiale. La famiglia von Zedtwitz quando era già molto ricca acquistò la proprietà dalla famiglia von Neuberg e le origini del castello risalgono ad una struttura precedente costruita da questa famiglia che, intorno al 1600, aveva inizialmente il carattere di una tenuta agricola. Nel 1783 fu ricostruita in stile neogotico. Nel XIX secolo il castello era probabilmente una dimora signorile, nel secolo seguente è stato utilizzato anche come locale di ristorazione e poi è rimasto a lungo abbandonato. Descrizione Il castello si trova a Doubrava, località nel comune di Aš nella Regione di Karlovy Vary, Repubblica Ceca. Conserva una parte centrale a due piani con una merlatura superiore. Sopra l'ingresso si trova lo stemma della famiglia Zedtwitz che porta inciso l'anno 1760 che non è originale dell'edificio ma è stato collocato qui dopo il 1945 trasferito dal castello della vicina Kopany. Le sepolture della famiglia Zedtwitz si trovano nel cimitero di Grün. Note Bibliografia (PL) Aldona Czyż, Stanisław Sławomir Nicieja, Zamek w Dąbrowie Niemodlińskiej: historia, architektura, współczesność, Powstańców Śląskich, Opole, Wyższa Szkoła Pedagogiczna im, 1982, OCLC 69507541. Voci correlate Aš Distretto di Cheb Regione di Karlovy Vary Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sul Castello di Doubrava Collegamenti esterni (CS) Doubrava Chateau - Zámek Doubrava, su en.mapy.cz. URL consultato il 14 dicembre 2023. (DE) Schloss Doubrava - Grün, su alleburgen.de. URL consultato il 14 dicembre 2023.
Zamek w Děčínie

Zamek w Děčínie (cz. Zámek Děčín) – zamek położony na wysokiej skale w Děčínie, na prawym brzegu Łaby powyżej zbiegu Łaby i Ploučnice. Jest on chroniony jako zabytek kultury Republiki Czeskiej. Historia Dzisiejszy zamek na skale, pochodzący z X wieku, zbudowali jako drewniany fort Przemyślidzi. Służył on jako centrum administracyjne i obronne. W XIII wieku fort przebudowano na gotycki kamienny zamek, dzięki któremu kontrolowano ruch statków wzdłuż Łaby. Rod z Bünau przebudował w XVI wieku zamek w renesansowy pałac. Po wojnie trzydziestoletniej Rudolf z Bünau odmówił przejścia na wiarę katolicką, wyjechał do Saksonii, a sam zamek sprzedał w 1628 roku rodzinie Thun-Hohenstein. Nowi właściciele przebudowali go w stylu barokowym, otaczając ogrodem, a w XVIII wieku – na styl klasycystyczny. Obiekt należał do rodziny Thun aż do 1932 roku, kiedy sprzedano go z powodów finansowych Czechosłowacji. Państwo zamieniło zamek na koszary. W tej roli obiekt funkcjonował do 1991 roku, później cały kompleks poddano przebudowie. Droga dojazdowa do zamku prowadzi przez wykutą w skale drogę ograniczoną z obu stron wysokimi murami. Zamkowe ogrody i parki również znajdują się na skale, która jest częścią rezerwatu przyrody. Przypisy Linki zewnętrzne Strona oficjalna zamku. zamekdecin.cz. [zarchiwizowane z tego adresu (2014-11-01)].
Schloss Hrubá Skála

Das Schloss Hrubá Skála (deutsch Schloss Groß-Skal) befindet sich auf einem massiven, steilen Sandsteinfelsen oberhalb des gleichnamigen Ortes Hrubá Skála im Okres Semily in Tschechien. Es liegt sechs Kilometer südöstlich von Turnov. In unmittelbarer Nähe liegt die Groß-Skaler Felsenstadt. Geschichte Das Schloss Hrubá Skála entstand an der Stelle einer Burg, die erstmals 1353 erwähnt wurde, als sie im Besitz des Hynek von Waldstein war und als uneinnehmbar galt. Sie war Sitz der gleichnamigen Grundherrschaft mit wechselnden Besitzern, darunter die Herren von Hasenburg, von Pernstein und zu Anfang des 16. Jahrhunderts die Herren von Boskowitz. 1515 gelangte sie an die Smiřický von Smiřice, die die Burg in der zweiten Hälfte des 16. Jahrhunderts zu einem Renaissance-Schloss umbauen ließen. Ihr letzter Namensträger war Jindřich (Heinrich) Smiřický, der von seinem Onkel und Vormund Albrecht von Waldstein auf Schloss Groß-Skal festgehalten wurde. Nach Jindřichs Tod 1630 fielen Schloss und Herrschaft Hrubá Skála an die von Waldstein. Franz Adam von Waldstein verkaufte beides 1821 an Johann Anton Lexa von Aehrenthal, dessen Enkel Alois Lexa von Aehrenthal auf Schloss Groß-Skal geboren wurde. Während dessen Herrschaft wurde das Schloss 1859 von Bernhard Grueber im Stil der Neugotik umgebaut. Es blieb im Besitz der Lexa-Aehrenthal bis zur Enteignung nach dem Ende des Zweiten Weltkriegs 1945. Danach wurde es als Erholungsheim genutzt. Von der Burg Hrubá Skála hat sich nichts mehr erhalten. Bemerkenswert am heutigen Schloss ist ein Trakt mit Arkaden und Säulen, der mit Wandsgraffiti verziert ist. 1971 diente das Schloss als Kulisse für den tschechischen Märchenfilm Prinz Bajaja. Heute beherbergt es ein Hotel. Literatur Joachim Bahlcke, Winfried Eberhard, Miloslav Polívka (Hrsg.): Handbuch der historischen Stätten. Band: Böhmen und Mähren (= Kröners Taschenausgabe. Band 329). Kröner, Stuttgart 1998, ISBN 3-520-32901-8, S. 178. Hans-Ulrich Engel: Burgen und Schlösser in Böhmen. Nach alten Vorlagen. 2. Auflage. 1976, Frankfurt am Main, ISBN 3-8035-8013-7, S. 100f., Abb. S. 224. Weblinks
Castello di Hrubá Skála

Il castello di Hrubá Skála (in ceco Zámek Hrubá Skála) si trova nell'omonimo comune del Distretto di Semily nella Regione di Liberec, Repubblica Ceca. Il complesso fortificato inizia la sua storia attorno al XIV secolo. Storia Il primo castello in stile romanico sul sito fu costruito da Hynek di Waldstein sulle rocce di arenaria che dominano il territorio già in epoca medievale, attorno all'inizio del XIV secolo. Dal punto di vista strategico la posizione permetteva il controllo di un'ampia area attorno. I Waldstein mantennero il castello sino alla fine del XIV secolo e successivamente passò ai signori di Jenštejn e poi agli Zajíc di Házburk. Nel 1469 il castello fu assediato dall'esercito reale, dal 1492 entrò tra le proprietà degli Svojanovských di Bozkovice e dal 1524 degli Smiřicky, che lo mantennero sino alla guerra dei trent'anni. Durante i dominio degli Smiřicky il castello fu ricostruito in forme di dimora rinascimentale a tre ali. Dopo la guerra dei trent'anni ritornò in possesso della famiglia Waldstein che pensò nei primi temmpi alla sua demolizione ma alla fine decise per riempire solo il fossato. Nel 1710 il castello bruciò e fu necessaria una sua ricostruzione e, in tale occasione, venne ampliato. Un nuovo incendio nel 1804 colpì la struttura nella sua parte occidentale e durante i lavori che neseguirono le aree circostanti vennero adattate in un giardino all'inglese. Nel 1821 la proprietà passò a Jan Lexa di Aehrenthal e nel 1859 il castello fu ricostruito in stile neogotico. Il castello acquisì l'aspetto che ci è pervenuto durante la ricostruzione del 1923. Descrizione Il castello si trova a breve distanza da Hrubá Skála, comune della Regione di Liberec, Repubblica Ceca. Posto su rocce che raggiungono i 60 metri domina la valle del fiume Libuňka. Della struttura originale si conserva il muro meridionale. L'ala dove si trova l'accesso principale è di origine rinascimentale, ad eccezione della cinta muraria esterna originariamente fortificata. L'ala trasversale nord e il palazzo posto a sud appartengono a due diversi corpi di fabbrica poi unificati. Adiacente all'ala nord del palazzo si alza la torre a base quadrata. Nell'area del castello si trova la chiesa neogotica dedicata a San Giuseppe. Monumento culturale della Repubblica Ceca La tutela dei monumenti della Repubblica Ceca considera il complesso del castello di Hrubá Skála un monumento culturale tutelato col numero di catalogo 1000152223. Nella cultura di massa Nel castello è stato girato il film fiabesco Principe Baja. Note Bibliografia (CS) Přemysl Špráchal, Rostislav Vojkovský, Ladislav Juroš, Hrubá Skála: zámek jižně od Turnova, Hukvaldy-Dobrá, Putujme, 2013, OCLC 879563684. Voci correlate Hrubá Skála Distretto di Semily Regione di Liberec Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sul Castello di Hrubá Skála Collegamenti esterni (CS) Sito ufficiale, su hotelhrubaskala.cz. (CS) Stavební objekt - detail, su vdp.cuzk.cz. URL consultato l'8 gennaio 2024. (CS) Hrubá Skála Castle - Zámek Hrubá Skála, su en.mapy.cz. URL consultato l'8 gennaio 2024.
Zamek Hrubá Skála

Zamek Hrubá Skála (cz. Zámek Hrubá Skála) – zabytkowy zamek w gminie Hrubá Skála, w powiecie Semily (Czechy). Zamek znajduje się w regionie turystycznym Czeski Raj (cz. Český ráj, niem. Böhmisches Paradies), w północnych Czechach. Historia Pierwotny gotycki zamek został wybudowany przez Hynka von Wallensteina, który jest wymieniany jako właściciel w źródłach pisanych w 1353. Przed 1492 obiekt był własnością rodziny Svojanovských z Bozkovic. Za panowania rodziny Smiřickich zamek został przekształcony w renesansowy pałac. Po śmierci Albrechta von Wallensteina w 1634 majątek przejął Maxmilian von Wallenstein. W 1821 posiadłość kupił Johann (Jan) Lexa von Aehrenthal. Dojazd Do zamku prowadzi kamienny most z figurami. Za nim brama wjazdowa z herbem Jana Lexa von Aehrenthala. Galeria Przypisy
Humprecht

Humprecht je zámek v okrese Jičín s výraznou elipsovitou stavební dispozicí, vystavěný v letech 1666–1668. Leží v CHKO Český ráj, asi 0,5 km severozápadně od Sobotky, na stejnojmenném katastrálním území. Zámek Humprecht včetně schodiště s terasou, myslivnou a parkem je kulturní památkou České republiky, zámek byl v roce 2008 nařízením vlády prohlášen národní kulturní památkou České republiky. Historie Humprecht je lovecký zámeček a byl letním sídlem Humprechta Jana Černína z Chudenic, císařského velvyslance v Benátkách. Návrh vytvořil Carlo Lurago ve stylu manýrismu, s prvky pozdní renesance a raného baroka, pravděpodobně jako parafrázi Galatské věže v Cařihradě. Stavbu probíhající v letech 1666–68 vedl Francesco Ceresola, který také zámek po požáru roku 1678 opravil a zvýšil o jedno patro. Tím však byly přetíženy základy, takže musely být zbourány přízemní hospodářské budovy a základy zpevněny kvádry z pískovce. Zlatý půlměsíc byl na vrchol umístěn roku 1829 místo původního zrezivělého slovanského kříže na základě pověstí o tom, že Heřman Černín byl vězněn v Turecku. Po Černínech zámek koupila roku 1738 rodina Netolických (Václav Kasimir Netolický z Eisenbergu), ovšem pomalu chátral. V rámci pozemkové reformy v roce 1926 připadl zámek městu Sobotka. V letech 1937–39 byl rekonstruován. Za druhé světové války o něm Němci uvažovali jako o možné letecké pozorovatelně. V 70. letech 20. století byl zámek důkladně opraven. V období 2021–2023 byl zámek rekonstruován. Stavba a interiér Lovecký zámek s elipsovitým půdorysem je umístěn na čedičovém návrší nad městem. Nad první střechou je umístěna elipsovitá lucerna (menší elipsovitá věžička) zakončená špičatou kuželovitou střechou, na které jsou umístěny čtyři komíny a která je zakončena půlměsícem. V horní části spodního patra se nachází dřevěný ochoz umístěný na kamenných krakorcích. V zámku je 27 místností, uprostřed stavby se nalézá šestnáct metrů vysoká elipsovitá hodovní síň s výbornou akustikou, kde se často konají koncerty a svatby. Na jejím stropě je namalován znak Černínů od R. Beneše, v dolní části malby al secco od R. Wiesnera vztahující se k životu Humprechta Jana. V místnostech rozestavěných do elipsy kolem akustické hodovní síně je umístěna zámecká expozice, a v místnostech druhého patra potom expozice Muzea města Sobotky- např. Mánesův Prapor Národní gardy z roku 1848. Tzv. „myší dírou“ lze vystoupit na věž, odkud je pěkná vyhlídka na celý zdejší kraj. Parkoviště je cca 300 metrů u hřbitova. Cestou podél hřbitovní zdi je krásný výhled na město. Na okraji lesoparku je koupaliště s chatkami. Okolo zámku byla obora pro jeleny, později přeměněná na bažantnici. Odkazy Reference Externí odkazy Galerie Humprecht na Wikimedia Commons Obrázky, zvuky či videa k tématu Humprecht na Wikimedia Commons Seznam prací v Bibliografii dějin českých zemí (Historický ústav AV ČR) Humprecht na stránkách Interregionu Jičín Návštěvnické informace, turistické slevy na vstupné Archivováno 27. 3. 2011 na Wayback Machine. Oficiální stránky zámku Humprecht
Schloss Humprecht

Das Schloss Humprecht (auch Humprechtsberg) ist ein Jagdschloss am Stadtrand von Sobotka im Okres Jičín in Tschechien. Geschichte Das Schloss wurde für Humprecht Johann Czernin von Chudenitz 1666 bis 1668 erbaut. Den Entwurf mit dem ungewöhnlichen ovalen Grundriss lieferte der Architekt Carlo Lurago. Er wollte damit an den Galataturm in Konstantinopel erinnern. Nach dem Brand 1678 wurde das Schloss durch den Baumeister Francesco Ceresolla aufgestockt, das ovale Türmchen mit einem gelben türkischen Halbmond geschmückt. Eine besondere Raumakustik wird im sechzehn Meter hohen Hauptsaal erreicht. In Ausstellungen werden Porträts der Schlossbesitzer gezeigt. Im Schloss ist auch das Stadtmuseum Sobotka untergebracht. Im unteren Teil des Schlosses blieb die „schwarze Küche“ erhalten. Einzelnachweise Weblinks