NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Radnice v Jimramově

Budova radnice v Jimramově stojí v centru na náměstí Jana Karafiáta. Je chráněna jako kulturní památka České republiky. Historie Budova radnice patří k nejstarším domům. Byla postavena jako jedna z prvních zděných budov po požáru městečka po roce 1589. Stojí v severní frontě domů na náměstí. Je opatřena mansardovou střechou, ve hřebeni se nachází malá věžička. Nad vraty do budovy je umístěn znak městečka. Do současného stavu, v klasicistním slohu, byla přestavěna v roce 1804, kdy byl též přistavěn boční a zadní trakt. V přízemí fungovala do roku 1919 obecní šatlava. Nad ní, v 1. poschodí bydlel obecní strážník. Budova radnice je památkově chráněným objektem. Reference Literatura J. DOBIÁŠ, Jimramov - Turistické vycházky po okolí. Tišnov: SURSUM 2002 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Jimramovská radnice na Wikimedia Commons
Jindřichovský mokřad

Jindřichovský mokřad je přírodní památka severozápadně až západně od města Lučany nad Nisou v okrese Jablonec nad Nisou. Oblast spravuje AOPK ČR Správa CHKO Jizerské hory. Důvodem ochrany je kvalitní mokřad s poměrně zachovalým ekosystémem mokrých luk a s výskytem zvláště chráněných druhů rostlin, např. prstnatce májového (Dactylorhiza majalis), upolínu evropského (Trollius europaeus) a vachty trojlisté (Menyanthes trifoliata). Chráněné území těsně sousedí se zástavbou Jindřichova. Existence přírodní památky provází nepříjemnosti a problémy, především ničení informačních tabulí, v roce 2005 mokřad poničila skládka stavební suti. Galerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Jablonec nad Nisou Seznam památných stromů v okrese Jablonec nad Nisou Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Jindřichovský mokřad na Wikimedia Commons
Jenčov

Jenčov (též Jinčov) je zřícenina hradu v CHKO Křivoklátsko na malé skalní ostrožně nad potokem Vůznice v Křivoklátské vrchovině uprostřed křivoklátských lesů v nadmořské výšce 340 metrů. Zřícenina se nachází asi šest kilometrů severně od Nižboru na okraji národní přírodní rezervace Vůznice a asi dva kilometry jižně od obce Běleč, k jejímuž území katastrálně patří. Je chráněna jako kulturní památka České republiky. Historie Jedná se o jeden z našich nejmenších královských hradů, který patrně vždy plnil pouze funkci loveckého hrádku. Přesné datum založení hradu není známo, výzkumy potvrdily jeho existenci na přelomu 13. a 14. století a jeho zakladatelem byl pravděpodobně Přemysl Otakar II. Lovecký hrádek Jenčov patrně patřil buďto přímo k městu Nižbor, nebo pravděpodobněji ke hradu Křivoklátu, který se nachází nedaleko odsud. Stavební podoba Hrad byl neobvykle malý. Tvořily ho pouhé dvě zděné budovy a předpokládané dřevěné opevnění přístupové cesty. Palác měl minimálně jedno patro. V jeho přízemí se nacházely dvě místnosti přístupné portály a jednu z nich osvětlovalo malé okno. Na nejvyšším bodě skály stála další budova, pravděpodobně věž. Přístup Zřícenina hradu je velmi dobře přístupná odbočkou z červeně značené turistické trasy ze Zbečna do Chyňavy. Galerie Odkazy Reference Literatura Hrady, zámky a tvrze v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. Příprava vydání Rudolf Anděl. Svazek III. Severní Čechy. Praha: Nakladatelství Svoboda, 1984. 664 s. Kapitola Jenčov – hrad, s. 179. DURDÍK, Tomáš. Ilustrovaná encyklopedie českých hradů. Praha: Libri, 2002. 736 s. ISBN 80-7277-003-9. Heslo Jenčov, s. 224–225. SEDLÁČEK, August. Hrady, zámky a tvrze Království českého. Svazek XIV. Litoměřicko a Žatecko. Praha: Šolc a Šimáček, 1923. 502 s. Dostupné online. Kapitola Jenčov hrad, s. 82–85. Související články Přemyslovský hvozd Seznam hradů ve Středočeském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Jenčov na Wikimedia Commons Seznam prací v Bibliografii dějin českých zemí (Historický ústav AV ČR) Jenčov na Hrady.cz Spolek hradu Jenčov KROBOVÁ, Adriana. Jenčov: „Kapesní hrad“ [online]. Český rozhlas, 2012-10-28 [cit. 2017-09-10]. (Po stopách dávných hradů a tvrzí středních Čech). Vložené audio s citacemi Augusta Sedláčka a komentáři Tomáše Durdíka. Dostupné online.
Jenčov Castle

Jenčov Castle (Czech: hrad Jenčov), also known as Jinčov Castle, is a castle ruin in the municipality of Běleč in the Central Bohemian Region of the Czech Republic. It is protected as a cultural monument of the Czech Republic. Location Jenčov is located in the municipal territory of Běleč, 2 km (1.2 mi) south of the village, and about 25 km (16 mi) west of Prague. It is situated at an altitude of 340 m (1,120 ft) above sea level in the Vůznice National Nature Reserve within the Křivoklátsko Protected Landscape Area. History Jenčov is one of the smallest castles in the Czech Republic, which likely served as a hunting castle. The exact date when the foundation of the castle was established is unknown. Research confirmed its existence at the turn of the 13th and 14th centuries and was likely founded by Ottokar II of Bohemia. Jenčov was the smallest royal castle in the kingdom. Due to the distance to the nearest villages, the ruin of the castle was not dismantled into building material and has been preserved. Gallery See also List of castles in the Czech Republic History of the Czech lands in the Middle Ages References External links The Jenčov Castle Association Entry in the EBIDAT castle database (in Czech)
Jiráskovo náměstí (Praha)

Jiráskovo náměstí v Praze leží na pravém břehu Vltavy v těsném sousedství Jiráskova mostu ve čtvrti Nové Město. Má přibližně čtvercový tvar o velikosti asi 70 x 70 metrů. Ze tří stran je náměstí obestavěno domy, ze severní strany je zakončeno Masarykovým nábřežím s dominantní budovou SVU Mánes a s černou Šítkovskou vodárenskou věží na jižním cípu Slovanského ostrova. Ve středu náměstí dominuje bronzová socha Aloise Jiráska v malém parčíku; pomník vytvořil v roce 1960 akademický sochař Karel Pokorný. Spisovatel zde od roku 1903 žil v domě na rohu Resslovy ulice (dům na obrázku za pomníkem); zde také 12. března 1930 zemřel. Na jižní straně odděluje rušná čtyřproudová komunikace, spojující Jiráskův most a Resslovu ulici, od zbytku náměstí dvě budovy – Tančící dům a sousední dům jenž je významný tím, že v něm žili a tvořili spisovatelé Eduard Bass a Jan Drda. V těsném sousedství Tančícícho domu pak bydlel na Rašínově nábřeží v domě své rodiny Václav Havel i jeho bratr Ivan Havel. Fotogalerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Jiráskovo náměstí na Wikimedia Commons
Jiříkovský rybník

Jiříkovský rybník se nachází zhruba 4 km jihovýchodně od města Habry v okrese Havlíčkův Brod. Napájí jej říčka Sázavka, zde známá spíše jako Jiříkovský potok. Rozloha rybníka činí 25 ha. Využití Rybník je využíván k chovu ryb a k rekreačním účelům. Při severovýchodním břehu se nalézá chatová oblast. Příroda Rybník a jeho okolí je významným hnízdištěm a migrační zastávkou pro mnoho druhů ptáků. Je zde možno zahlédnout například potápku roháče, která zde i pravidelně hnízdí, dále volavku bílou, nebo vzácného orla mořského. Východně od rybníka se nachází přírodní rezervace Havranka. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Jiříkovský rybník na Wikimedia Commons Ornitologická pozorovací stezka
Jouglovka

Jouglovka je vrchol v Křivoklátské vrchovině o nadmořské výšce 563 metrů a přírodní rezervace zahrnující její vrcholový prostor. Přírodní rezervace Přírodní rezervace byla vyhlášena roku 1984 a nachází se na území chráněné krajinné oblasti Křivoklátsko u obce Kublov. Důvodem ochrany je buližníkový kamýk s přirozenou flórou. Vrchol Vrchol Jouglovky se nalézá v geomorfologickém celku Křivoklátská vrchovina, podcelku Zbirožská vrchovina, okrsku Hudlická vrchovina a podokrsku Líšenská vrchovina. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Jouglovka na Wikimedia Commons
Jánský vrch (národní přírodní památka)

Jánský vrch je národní přírodní památka, která se nachází na jižních a západních svazích Jánského vrchu severovýchodně od obce Korozluky v okrese Most v Ústeckém kraji. Předmět ochrany Chráněné území na Jánském vrchu u Korozluk bylo vyhlášeno Ministerstvem školství, věd a umění ČSR původně jako přírodní rezervace dne 25. září 1951. Předmětem ochrany jsou vzácná suchomilná a teplomilná rostlinná společenstva, rostoucí na výhřevném čedičovém podkladu. Botanicky cenná loučka v současnosti zaujímá plochu 9,4 ha a byla zřízena především k ochraně vzácné trávy – ovsíře stepního (Helictotrichon desertorum), který zde roste na nejzápadnější hranici svého světového rozšíření. Kromě této rostliny se zde nacházejí i další chráněné druhy jako kavyl Ivanův (Stipa pennata), bělozářka liliovitá (Anthericum liliago), koniklec luční (Pulsatilla pratensis), hlaváček jarní (Adonis vernalis), kozinec bezlodyžný (Astragalus exscapus), divizna brunátná (Verbascum phoeniceum), ušnice klínolistá (Otites cuneifolius), tařinka chlumní (Alyssum montanum), mochna písečná (Potentilla incana) či vlnice chlupatá (Oxytropis pilosa). Lokalita je zařazena v I. zóně chráněné krajinné oblasti České středohoří. Stav chráněného území V letech 2005 až 2013 byl na lokalitě proveden inventarizační průzkum u oborů zoologie (denní motýli, pavouci, plazi, ptáci, savci a letouni), cévnaté rostliny (floristika a vegetace) a lichenologie. Péče o chráněné území je v kompetenci Správy Chráněné krajinné oblasti České středohoří. V materiálech CHKO se uvádí, že výskyt vzácných druhů rostlin na této lokalitě je ohrožen z několika příčin. Především zde citelně chybí dřívější forma obhospodařování, zejména pastva (zákaz provádění pastvy byl uveden jako jedna z podmínek ochrany daného území ve vyhlášce Ministerstva školství, věd a umění ČSR z roku 1951 ). Území je zároveň pod silným vlivem návazného osídlení při jeho jižní hranici – konkrétně je ohrožováno pohybem domácích zvířat a vznikem skládek domácího odpadu. Lesní porosty kolem ústřední lokality nemají přirozenou druhovou skladbu a plní spíše funkci ochranného pásma. Stepní loučka se vzácnými druhy rostlin je ale zároveň ohrožována expanzí akátu, žanovce a jasanu. Jedním z úkolů, obsažených v Plánu péče o Chráněnou krajinnou oblast České středohoří na období 2015–2024, je sledování populace druhů s velmi vzácným výskytem v České republice. Pokud jde o NPP Jánský vrch, toto ustanovení se týká zdejšího výskytu ovsíře stepního a rostlin z rodu kavylu. Správa CHKO je v té souvislosti povinna provádět aktivní management k udržení lokality. Dostupnost Na lokalitu ani poblíž ní nevede žádná značená turistická cesta. Do Korozluk existuje spojení autobusy MHD z Mostu (na zastávku Korozluky, obecní úřad), na silnici I/15, vedoucí středem obce, je zastávka Korozluky dálkových autobusových spojů. Galerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Most Seznam památných stromů v okrese Most Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Jánský vrch na Wikimedia Commons
Kacabaja

Kacabaja je vodní nádrž nacházející se v blízkosti Moravskoslezských Beskyd poblíž obce Hodslavice v okrese Nový Jičín. Do nádrže přitéká několik zdejších potoků, které pramení na severním úbočí vrchu Oprchlice, a dále ji zásobuje řeka Zrzávka. Nádrž byla zbudována na ochranu před záplavami, které by mohly obec Hodslavice postihnout. V minulosti bývala lokalita útočištěm zlodějů a lapků (například Šimáka, Bartosche či Jury Bartůška, který byl v roce 1719 popraven v Novém Jičíně). Technické parametry Hráz vodní nádrže je dlouhá 175 metrů a dosahuje výšky 7 metrů. V koruně je hráz široká 3,5 metru. Objem nádrže dosahuje hodnoty 46 660 metrů kubických. Kulturní vyžití V nádrži je povoleno koupání, avšak je pouze na vlastní nebezpečí. Využít ji lze i k rybaření. V okolí Kacabaji jsou travnaté pláže a je zde i antukový kurt pro volejbal či minikopanou. Pod hrází je k dispozici asfaltové parkoviště pro motorová vozidla, na kterém je v letních měsících vybírán poplatek za parkování. V létě se zde také koná soutěž „O valašského ftáka“, jíž se účastní konstruktéři roztodivných létajících strojů na lidský pohon. Startuje se z dlouhé rampy a letci přistávají na vodní hladině. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kacabaja na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Kacerna

Kacerna (někdy označován jako Kačerna) je rybník, který se nachází nedaleko Bukové, asi 5 km od Merklína v okrese Plzeň-jih. Poloha a povodí Rybník zaujímající plochu 15 ha leží v údolí na úpatí Srnčího vrchu v Merklínské pahorkatině, napájen je Starým potokem a vytéká z něj říčka Merklínka, která později ústí do Radbuzy. Povodně 2002 Hráz rybníka se při povodních v srpnu 2002 protrhla a byla opravena až v roce 2004. Památný Kacerenský dub, který roste na hrázi, přečkal povodně bez úhony. Turistické informace Přes hráz a okolo rybníka vede zelená turistická trasa 3622 z Chotěšova na hrad Pušperk. Ve svahu Srnčího vrchu je zaniklý lom se štěrkovnou. Původní lom se stal v roce 2020 skautským táborem roudnických skautů. Reference
Kadovský viklan

Kadovský viklan je přírodní památka, vyhlášená v roce 1985. Nachází se v obci Kadov u Blatné v okrese Strakonice, 200 metrů od centra obce. Historie Vznik a ochrana památky Důvodem ochrany je granodioritový viklan, jeden z největších v ČR. Zásahy člověka Kadovský viklan neznámý vandal vyvalil již v roce 1893 z jeho původního místa. Šest lidí v čele s Pavlem Pavlem vybavených pouze dřevěnými pákami a klíny tento necelých třicet tun vážící viklan opět vztyčilo až v roce 1983 a přesunulo do původní polohy. Nicméně i následně byl viklan ještě několikrát ze svého lůžka shozen a opětovně umístěn zpět. Poslední čtvrté usazení proběhlo v roce 2023. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Strakonice Literatura ALBRECHT, Josef, a kol. Českobudějovicko. Redakce Peter Mackovčin, Josef Albrecht. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. (Chráněná území České republiky; sv. VIII. Českobudějovicko). ISBN 80-86064-65-4. S. 387. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kadovský viklan na Wikimedia Commons
Kaizlovy sady

Kaizlovy sady jsou veřejný park v Praze 8-Karlíně. Nacházejí se na západ od budovy Invalidovny mezi ulicemi U Invalidovny, Sokolovská a Hybešova. Mají rozlohu 1,7 ha a leží v nadmořské výšce 186 metrů. Pojmenovány byly podle univerzitního profesora a právníka Josefa Kaizla. Navazují na park před Invalidovnou, před rokem 1989 nesly oba parky název Hakenovy sady. Historie parku Před rokem 1823 se zde nacházely zahrady a pole. Po dokončení budovy Invalidovny tento prostor sloužil jako vojenská střelnice. Po odstěhování střelnice do Kobylis (Kobyliská střelnice) v roce 1901 zde vzniknul čtvercový park, který byl projektován architektem Juliem Krýsou. Umělecké prvky v Kaizlových sadech V parku je umístěna socha Břetislava Bendy Vzpomínka. Jedná se o bronzový akt sedící dívky z roku 1960, který sem byl umístěn v roce 1964. V zadní části parku se nalézá betonové jezírko nepravidelného tvaru. Revitalizace V letech 2010 a 2011 zde proběhla revitalizace sadů, kterou financovala městská část Praha 8 za přispění fondů Evropské unie. Podle územního plánu se v budoucnu mají Kaizlovy sady rozšířit za ulici Sokolovskou na Rohanský ostrov. V rámci revitalizace zde bylo vybudováno moderní dětské hřiště. Název sadů Od svého založení v roce 1906 do roku 1952 nesl park název Kaizlovy sady podle národohospodáře a politika Josefa Kaizla. V období socialismu v letech 1952–1991 park nesl název Hakenovy sady podle politika Josefa Hakena, v roce 1991 mu byl vrácen původní název. V některých mapách jsou názvy Hakenovy sady či Kaizlovy sady vztahovány i na park před Invalidovnou, OpenStreetMap a mapy.idnes.cz dokonce západní část nazývá Kaizlovy sady a park před Invalidovnou nazývá Hakenovy sady. Okolí Na jižní straně na sady navazuje areál Národního domu v Karlíně, již po řadu let využívaného Českým rozhlasem. Pod prostranstvím prochází trasa B Pražského metra mezi blízkou stanicí Invalidovna a stanicí Křižíkova. Fotogalerie Reference Literatura RUTH, František. Kronika královské Prahy a obcí sousedních. Praha: Pavel Körber, 1903-1904. 1246 s. Dostupné online. Kapitola Kaizlovy sady, s. 452. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaizlovy sady na Wikimedia Commons Informace o Kaizlových sadech Archivováno 12. 12. 2009 na Wayback Machine.
Kajetánka

Kajetánka je pražská usedlost v Praze-Břevnově, původně dvorec, později klášter. V posledních pěti letech[kdy?] proběhla rozsáhlá rekonstrukce zchátralého areálu a přestavba budov na společenské centrum a bytový komplex. Historie Původní dvorec s vinicí byl v majetku rodu Martiniců. Roku 1666 zde nechal Bernard Ignác z Martinic postavit dvě malé kapličky (podle Popelky Biliánové byla jedna z kapliček pozůstatkem mešity, založené v době Karla IV. muslimskými tkalci koberců) jednu větší kapli a menší budovu kláštera, kterou věnoval řádu theatinů, lidově kajetánů, tři italští řeholníci zde ještě téhož roku zřídili svůj noviciát. Součástí kláštera byla i kaple Panny Marie Altöttinské, postavený podle vzoru bavorského poutního kostela Panny Marie v Alt Oettingu. Kaple se brzy stala proslulým poutním místem, které například roku 1672 navštívil císař Leopold I. s manželkou a v roce 1680 císařovna-vdova Eleonora Mantovská. Klášter, jehož řeholníci dali místu současný název, byl v letech 1685–1721 přestavěn, ale po přesídlení theatinů na Hradčany chátral, až byl roku 1783 zrušen. Dochovala se pouze poutní mariánská kaple, která byla roku 1791 odsvěcena a prodána do soukromého majetku. Dnes je od objektu oddělena novodobou zástavbou, byla opravena a prohlášena za kulturní památku. Koncem 18. století dal Kajetánku její tehdejší majitel Jan Hennet přestavět na malý zámeček. V první čtvrtině 19. století se stává majetkem rodu Kouniců, kteří na pozemcích zřídili rozlehlou anglickou zahradu. Ve 30. letech 20. století patřila Břevnovskému starostovi Janu Kolátorovi. Za minulého režimu pak sloužila jako Obvodní dům pionýrů a mládeže. Po sametové revoluci byla navrácena rodině Kolátorů ve velmi špatném stavu, dále chátrala, dokud nenašla nového majitele a investora rekonstrukce. V letech 2010–2014 proběhla rozsáhlá rekonstrukce celého zchátralého areálu, jeho přestavba na luxusní obytný komplex s rozlehlou zahradou, terénní úpravy okolí včetně výsadby stromů v parku. Galerie Odkazy Reference Literatura PODLAHA, Antonín. Posvátná místa Království českého : Dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvát. soch, klášterů i jiných pomníků katol. víry a nábožnosti v království Českém : díl 5.. Praha: Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1911. (Posvátná místa Království českého). Dostupné online. Kapitola Kaple navštívení Panny Marie, tak zvaná "Kajetánka", s. 8–10. FOLTÝN, Dušan – SOMMER, Petr – VLČEK Pavel: Encyklopedie českých klášterů. Praha : Libri 1997, s. 604 – 605. LAŠŤOVKOVÁ, Barbora: Pražské usedlosti. 1. vyd. Praha: Libri, 2001. 359 s. ISBN 80-7277-057-8. S. 125 – 128. Související články Kaple Panny Marie Altöttinské (Praha) Theatini Seznam pražských usedlostí Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kajetánka na Wikimedia Commons https://web.archive.org/web/20110115045238/http://www.bonusgroup.cz/Novostavby/praha-kajetanka.aspx Luxusní bytový komplex Kajetánka Archivováno 30. 8. 2011 na Wayback Machine.
Kamajka

Kamajka (231 m n. m.) je vrch v okrese Kutná Hora Středočeského kraje. Leží asi dva kilometry severozápadně od Chotusic. Kamajka je též přírodní památka. Důvodem ochrany je zdejší naleziště zkamenělin mořských živočichů ze svrchní křídy. Popis vrchu Zhruba půl kilometru zsz. směrem leží vyšší vrchol (239 m n. n.), který je na mapách označován jako bývalá Kamajka nebo Mezi Cestami, je též narušen četnými kamenolomy. Skupinovou elevaci dotvářejí i další vrcholky, např. Červený kopec (231 m n. m.) 0,7 km na JJV. Geomorfologické zařazení Geomorfologicky vrch náleží do celku Středolabská tabule, podcelku Čáslavská kotlina, okrsku Žehušická kotlina a podokrsku Mikulášská kotlina. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kamajka na Wikimedia Commons Popis lokality na webu České geologické služby
Kamenec (přírodní památka, okres Frýdek-Místek)

Kamenec je přírodní památka poblíž obce Dobrá v okrese Frýdek-Místek. Oblast spravuje Moravskoslezský kraj. Důvodem ochrany je mokřadní biotop rašelinného charakteru v bývalém aluviu řeky Morávky s výskytem chráněných druhů rostlin a živočichů. Lokalita Přírodní památku Kamenec tvoří mokřad napájený bezejmenným přítokem Černého potoka v nivě řeky Morávky. Lokalitu tvoří i síť tůněk se slatinným jezírkem, na které na severovýchodě navazuje rašeliniště. Západní hranici území tvoří místní cesta, jižní hranici tvoří silnice mezi obcí Dobrou a Frýdkem-Místkem. Na východě přechází do podmáčených luk a polí, na severu tvoří hranici železniční trať mezi Frýdkem-Místkem a Českým Těšínem. Flóra Centrální část přírodní památky tvoří podmáčený lesní porost s olší lepkavou (Alnus glutinosa), olší šedou (Alnus incana) a jasanem ztepilým (Fraxinus excelsior). Ve vodních plochách roste například šípatka střelolistá (Sagittaria sagittifolia), zevar vzpřímený (Sparganium erectum), zevar jednoduchý (Sparganium emersum), rdest vzplývavý (Potamogeton natans) a masožravá bublinatka jižní (Utricularia australis). V mělčinách můžeme najít ostřice (Carex), bahničku mokřadní (Eleocharis palustris) nebo přesličku poříční (Equisetum fluviatile). Na bažinatých místech se vyskytuje blatouch bahenní (Caltha palustris), ohrožený kozlík celolistý (Valeriana simplicifolia), řeřišnice hořká (Cardamine amara) či pcháč bahenní (Cirsium palustre). Fauna V tůních Kamence žije čolek obecný (Triturus vulgaris) a kriticky ohrožený čolek velký (Triturus cristatus). Dále zde můžeme spatřit rosničku zelenou (Hyla arborea)), skokana zeleného (Pelophylax esculentus), ještěrku obecnou (Lacerta agilis) a užovku obojkovou (Natrix natrix). Přírodní památka je unikátní svým výskytem vodních druhů hmyzu. Mezi vzácné patří šídlo luční (Brachytron pratense), lesklice skvrnitá (Somatochlora flavomaculata), vážka tmavoskvrnná (Leucorrhinia rubicunda) a vážka jasnoskvrnná (Leucorrhinia pectoralis). Z ptáků zde můžeme zahlédnout lejska šedého (Muscicapa striata), ledňáčka říčního (Alcedo atthis), žluvu hajní (Oriolus oriolus), krahujce obecného (Accipiter nisus) a čápa černého (Ciconia nigra). Vyskytuje se zde veverka obecná (Sciurus vulgaris), za potravou se zde vydává i silně ohrožená vydra říční (Lutra lutra). Ohrožující jevy Do okrajových oblastí území jsou často umisťovány černé skládky zahradního a domácího komunálního odpadu. V jižní části přírodní památky prochází plynovod se soustavou ventilů. V budoucnu má při samé severozápadní hranici přírodní památky procházet obchvat Frýdku-Místku D48. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Frýdek-Místek Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kamenec na Wikimedia Commons Plán péče o přírodní památku Kamenec na období 2015–2028
Kamenná (přírodní památka)

Kamenná je přírodní památka poblíž obce Staříč v okrese Frýdek-Místek. Oblast spravuje Agentura ochrany přírody a krajiny ČR. Důvodem ochrany je jediná lokalita teplomilných rostlin a živočichů společenstev na vápencových půdách v okrese Frýdek- Místek. Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Frýdek-Místek Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kamenná na Wikimedia Commons
Kamenná hůra (přírodní rezervace, okres Děčín)

Kamenná hůra je přírodní rezervace mezi vesnicemi Merboltice, Malý Šachov a Valkeřice v okrese Děčín v Ústeckém kraji. Chráněné území spravuje AOPK ČR – regionální pracoviště Správa Chráněné krajinné oblasti České středohoří. Předmět ochrany Přírodní rezervace, jejímž nejvyšším bodem je vrch Kamenec (519 m n. m.), se nachází v severovýchodním výběžku Českého středohoří. Předmětem ochrany jsou místní čedičových sutě a trvalé ledové jámy, kde jsou specifické mikroklimatické podmínky, na které jsou vázány vzácné a ohrožené druhy mechorostů. Chráněná jsou také rostlinná a živočišná společenstva sutí a suťových lesů. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Děčín Seznam památných stromů v okrese Děčín Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kamenná hůra na Wikimedia Commons