NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Dům Am Lido

Dům Am Lido stojí v městské památkové zóně Karlových Varů na nábřeží Jana Palacha 1217/32. Stejně jako sousední dům Mona Lisa byl postaven karlovarským stavitelem Josefem Waldertem v letech 1911–1912. Fasády obou budov jsou zrcadlově orientované, řešené v duchu pozdní secese. Dům byl prohlášen kulturní památkou, památkově chráněn je od 5. dubna 2001, rejstř. č. ÚSKP 50860/4-5234. Historie Oba domy, Am Lido i Mona Lisa, byly postaveny v letech 1911–1912 na nábřeží císařovny Alžběty, dnes nábřeží Jana Palacha, karlovarským městským stavitelem Josefem Waldertem. Stavitel Waldert je postavil ve své režii a pravděpodobně byl též autorem obou projektů. Budovy byly zřízeny jako domy obytné za účelem pronajímání. Dům Am Lido byl dokončen v listopadu roku 1912. Ze současnosti V roce 2014 byl dům uveden v Programu regenerace Městské památkové zóny Karlovy Vary 2014–2024 v části II. (tabulková část 1–5 Přehledy) v seznamu nemovitých kulturních památek na území MPZ Karlovy Vary a jejich aktuální stav jako vyhovující. V současnosti (srpen 2021) je evidován jako bytový dům ve vlastnictví SVJ. Popis Dům Am Lido se nachází na nároží Koptovy ulice a nábřeží Jana Palacha. Fasáda, zrcadlově orientovaná se sousedním domem Mona Lisa, je řešená v duchu pozdní secese s geometrickým dekorem a hrubou strukturou na tektonických článcích. Jedná se o čtyřpodlažní rohový dům s obytnou mansardou a sklepní částí. Na nároží vyčnívá tříosý půlkruhový arkýř zakončený kruhovou věžicí se třemi okny, nad profilovanou římsou se zvoncovým zastřešením. Devítiosé vstupní průčelí je orientováno do nábřeží Jana Palacha, vstup je umístěn v sedmé ose zleva. Vchodové dveře jsou novodobé s dřevěnými zvlněnými rámy, prosklené. Sokl je proveden z hrubé omítky a má obdélná sklepní okénka s hladkým lemem. Přízemí je členěno pásovou bosáží z hrubé omítky, se zvýrazněnými spárami. Okna jsou obdélná, ve spodní části dvoukřídlá, s odděleným horním křídlem a s dalším členěním lištami. Na obou uličních průčelích vystupuje arkýř, ve druhém až čtvrtém podlaží po obou stranách s balkóny, nahoře ukončený širokým segmentovým štítem. Balkóny blíže nároží jsou ve druhém a třetím podlaží více uzavřené, mají nárožní sloupek a zaoblená čela stropu. Boční průčelí je stejné jako čelní, zrcadlově otočené, bez vstupu. Členění fasád je zvýrazněno rámováním, římsami, strukturou povrchu či štukovými ozdobami – např. ženskými hlavami ve spodním čele nárožního arkýře nebo uprostřed mansardové vestavby, stylizovanými květy ve čtvercích, pásy konvalinek, perlovců apod. Další výzdobou jsou kovaná zábradlí balkónů spolu s výlisky (girlandy, terče). Odkazy Reference Literatura ZEMAN, Lubomír. Průvodce architekturou Karlových Varů. 1. vyd. Praha: Národní památkový ústav, ústřední pracoviště, 2012. 511 s. ISBN 978-80-87104-63-7. Kapitola Dům Mona Lisa a dům Am Lido, s. 359. Související články Seznam kulturních památek v Karlových Varech Dům Mona Lisa Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu dům Am Lido na Wikimedia Commons
Dům Mona Lisa

Dům Mona Lisa stojí v městské památkové zóně Karlových Varů na nábřeží Jana Palacha 1211/34. Stejně jako sousední dům Am Lido byl postaven karlovarským stavitelem Josefem Waldertem v letech 1911–1912. Fasády obou budov jsou zrcadlově orientované, řešené v duchu pozdní secese. Dům byl prohlášen kulturní památkou, památkově chráněn je od 9. dubna 2001, rejstř. č. ÚSKP 50859/4-5235. Historie Oba domy, Mona Lisa i Am Lido, byly postaveny v letech 1911–1912 na nábřeží císařovny Alžběty, dnes nábřeží Jana Palacha, karlovarským městským stavitelem Josefem Waldertem. Stavitel Waldert je postavil ve své režii a pravděpodobně byl též autorem obou projektů. Budovy byly zřízeny jako domy obytné za účelem pronajímání. První byl postaven dům Mona Lisa, dokončený v červenci roku 1912. Ze současnosti V roce 2014 byl dům uveden v Programu regenerace Městské památkové zóny Karlovy Vary 2014–2024 v části II. (tabulková část 1–5 Přehledy) v seznamu nemovitých kulturních památek na území MPZ Karlovy Vary a jejich aktuální stav jako vyhovující. V současnosti (srpen 2021) je evidován jako bytový dům ve vlastnictví SVJ. Popis Dům Mona Lisa se nachází na nároží ulice Karla Čapka a nábřeží Jana Palacha. Fasáda, zrcadlově orientovaná se sousedním domem Am Lido, je řešená v duchu pozdní secese s geometrickým dekorem a hrubou strukturou na tektonických článcích. Jedná se o čtyřpodlažní rohový dům s obytnou mansardou a sklepní částí. Na nároží vyčnívá tříosý půlkruhový arkýř zakončený kruhovou věžicí se třemi okny, nad profilovanou římsou se zvoncovým zastřešením. Devítiosé vstupní průčelí je orientováno do nábřeží Jana Palacha, vstup je umístěn ve třetí ose zleva. Vchodové dveře jsou novodobé s dřevěnými zvlněnými rámy, prosklené. Sokl je proveden z hrubé omítky a má obdélná sklepní okénka s hladkým lemem. Přízemí je členěno pásovou bosáží též z hrubé omítky, se zvýrazněnými spárami. Okna jsou obdélná, ve spodní části dvoukřídlá, s odděleným horním křídlem a s dalším členěním lištami. Na obou uličních průčelích domu vystupuje arkýř, ve druhém až čtvrtém podlaží po obou stranách s balkóny, nahoře ukončený širokým segmentovým štítem. Boční průčelí je stejné jako čelní, zrcadlově otočené, bez vstupu. Členění fasád je zvýrazněno rámováním, římsami, strukturou povrchu či štukovými ozdobami – např. ženskými hlavami ve spodním čele nárožního arkýře nebo uprostřed mansardové vestavby, stylizovanými květy ve čtvercích, pásy konvalinek, perlovců apod. Další výzdobou jsou kovaná zábradlí balkónů spolu s výlisky (girlandy, terče). Odkazy Reference Literatura ZEMAN, Lubomír. Průvodce architekturou Karlových Varů. 1. vyd. Praha: Národní památkový ústav, ústřední pracoviště, 2012. 511 s. ISBN 978-80-87104-63-7. Kapitola Dům Mona Lisa a dům Am Lido, s. 359. Související články Seznam kulturních památek v Karlových Varech Dům Am Lido Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu dům Mona Lisa na Wikimedia Commons
Labitzkého lávka

Labitzkého lávka spojuje Mariánskolázeňskou ulici s Mírovým náměstím v Karlových Varech, kde na říčním kilometru 43,9 překlenuje řeku Teplou. Lávka pochází z roku 1874, opravena byla v roce 1990. Roku 1991 byla ministerstvem kultury prohlášena kulturní památkou. Zachovala se jako jediná ze souboru lávek v lázeňském centru. Stavební podoba Lávka o délce 17 m a šířce 3 m má litinovou konstrukci a kované zábradlí. Kvůli ochraně proti velké vodě je sklopná. V kultuře ve filmu V českém road movie Florenc 13.30 se na mostě dohadují fotbaloví fanoušci, kdy bude zápas mezi Spartou a Karlovými Vary. Ve filmu Poslední prázdniny z roku 2006 se ve scéně na lávce objevuje Queen Latifah. Památky v okolí Grandhotel Pupp Odkazy Poznámky Reference Související články Společnost přátel J. Labitzkého August Labitzky Josef Labický Labitzkého sál, Poštovní dvůr, Karlovy Vary (dříve Blücherův či Pruský sál) dům Labitzký čp. 467 z roku 1855 v Mariánskolázeňské ulici lázeňský dům Labitzký, Mariánskolázeňská 15, bydliště Josefa Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Labitzkého lávka na Wikimedia Commons lávka na webu Karlovarsko
Vila Liberty

Vila Liberty, původní název vila Watzka, stojí v ulici Krále Jiřího 10, č. p. 1106, ve čtvrti Westend v Karlových Varech. Stavba architekta Otto Stainla je ve stylu secese, probíhala v letech 1902–1903. Stavebníkem byl Oskar Watzka, který vilu nechal postavit pro sebe a svoji ženu Johannu. Vila byla prohlášena kulturní památkou, památkově chráněna je od 21. srpna 1995, rejstř. č. ÚSKP 10840/4-5031. Historie Vila byla původně nazvána podle stavebníka Oskara Watzka. Projekt vypracoval městský stavební mistr a stavitel v Karlových Varech a Teplicích Otto Stainl (1875–1907). Vila byla postavena v letech 1902–1903 v tehdejší ulici Eduard Knoll-Strasse, dnes Krále Jiřího. Po roce 1948 byla zestátněna a v této souvislosti pak i přejmenována. Od roku 1995 je chráněna jako nemovitá kulturní památka České republiky. V současnosti (únor 2021) je vila evidována jako budova s číslem popisným se způsobem využití bytový dům v majetku společenství vlastníků jednotek. Popis Typická reprezentativní lázeňská vila obklopena zahradou s oplocením. Secesní budova stojí v ulici Krále Jiřího 10, č. p. 1106. Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek v Karlových Varech Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu dům Liberty na Wikimedia Commons
Hôtel Savoy Westend

La villa Savoy Westend, initialement nommée Savoy-Westend-Hotel, est située dans la ville thermale de Karlovy Vary en Tchéquie. L'édifice a été construit en 1897 par le constructeur Josef Waldert selon le projet d'Alfred Bayer. L'inspiration venait des résidences nobles gothico-Renaissance de France, avec des tourelles défensives et des pignons. Le bâtiment a été déclaré monument culturel, protégé depuis le 14 juillet 1995. Historique La villa a été construite sur la Westendstrasse (aujourd'hui rue Pierre le Grand) comme hôtel et nommée Savoy Westend au l'honneur de la dynastie des Savoie du royaume d'Italie. La construction a été réalisée de 1896 à 1897 selon le projet d'un natif de Karlovy Vary a de l'architecte viennois Alfred Bayer. Josef Waldert et son épouse Barbara étaient propriétaires du bâtiment jusqu'en 1914. Durant la Seconde Guerre mondiale, l'hôtel, ainsi que d'autres maisons thermales et hôtels de Karlovy Vary, fut transformé en hôpital militaire pour les soldats allemands. La villa fut nationalisée après la guerre. En 1957, lors de la création des thermes d'État tchécoslovaques, qui étaient alors une institution thermale Thomayer, elles passèrent sous le contrôle de cet établissement, la Villa Cléopâtre devenant sa dépendance. Dans les années 2004-2005, la villa, à nouveau sous le nom de Savoy Westend, a été rénovée en profondeur dans le cadre du complexe hôtelier Savoy Westend. L'ensemble a rouvert au public en juin 2005. Président Masaryk Le président de la République tchécoslovaque, Tomáš Masaryk a été invité ici, entre 1924 et 1933, pour se reposer, souvent avec des membres de sa famille - sa fille Alice et son fils Jan. Notes et références (cz) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en tchèque intitulé « Savoy Westend (hotel) » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Articles liés Villa Cléopâtre Liens externes Ressource relative à l'architecture : MonumNet Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de l’hôtellerie Portail du tourisme Portail de la Tchéquie Portail de la protection du patrimoine
Kaple Ecce homo (Karlovy Vary, 1897)

Kulturní památka kaple Ecce homo, též někdy uváděna jako kaple sv. Vavřince, pochází z roku 1897. Stojí ve svahu při ulici I. P. Pavlova v severní části města Karlovy Vary. Historie Kaple byla postavena v roce 1897 na místě starší stavby z doby kolem roku 1800. Byla prohlášena kulturní památkou, památkově chráněna je od 5. února 1964. Popis Jde o jednoduchou cihlovou novoklasicistní stavbu bez oken, krytou plechovou sedlovou střechou. Půdorys má obdélný o šíři 3,39 metru a délce 2,42 metru. Vstupní průčelí s obdélným vchodem je zakončeno klasicizujícím trojúhelníkovým štítem s reliéfem věnce s křížem a ratolestmi. Štít sedí na architrávu neseném nárožními pilastry. Na vstupu bývala uzamykatelná kovová stahovací roleta a po pravé straně malá vezděná železná schránka, určená pro příspěvky na údržbu kaple. V interiéru kaple byl v reliéfním zdobeném rámu umístěn obraz Ecce homo od malíře Wenzela Wirknera, rodáka z Karlových Varů. Odkazy Reference Literatura POCHE, Emanuel. Umělecké památky Čech 2 /K–O/. 1. vyd. Praha: Academia, 1978. 580 s. S. 36. Související články Seznam kulturních památek v Karlových Varech Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaple Ecce homo na Wikimedia Commons Kaple Ecce homo v Karlových Varech – článek na stránce Turistika.cz, autor Pavel Liprt, 2014-03-29 [cit. 2019-07-08] Karlovy Vary - kaple Ecce homo – článek na stránce Památky a příroda Karlovarska, autor Jaroslav Vyčichlo, 2009–2015 [cit. 2019-07-08] KAPLIČKA ECCE HOMO Pseudoklasicistní kaple – článek na stránce Infocentrum města Karlovy Vary, [cit. 2019-07-08] Kaplička Ecce homo – na stránce Národního památkového ústavu, Památkový katalog, [cit. 2019-07-08]
Kaple svaté Anny (Karlovy Vary)

Kaple svaté Anny, původně zvaná Schwarzova kaple, je pozdně barokní stavba pravděpodobně z poloviny 18. století. Stojí na nejvyšším místě ulice Zámecký vrch ve vilové čtvrti Westend v Karlových Varech. Byla prohlášena kulturní památkou. Památkově chráněna je od 3. května 1958 (rejstříkové číslo v ÚSKP 18326/4-886), event. od 5. února 1964. Historie Kapli nechal na své náklady postavit karlovarský občan Kašpar Schwarz zřejmě v polovině 18. století, na mapách okolí města je však uváděna až ve století devatenáctém. Mnohdy se objevuje na kresbách německého spisovatele Johanna Wolfganga von Goetha. Ve druhé polovině 19. století byl v sousedství kaple vystavěn nový anglikánský kostel sv. Lukáše a začala vznikat výstavní vilová čtvrť Westend. Kaple tak ztratila svou dominantní pozici a pomalu začala upadat. Pravděpodobně po druhé světové válce přišla o vnitřní výzdobu. V dalším období byla několikrát opravována, např. v roce 1981 a 2000. Roku 2007 proběhla větší rekonstrukce, při níž byly opraveny vnější omítky, vybílen interiér a natřeny kovové prvky. Upraveno bylo i okolí kaple, stromy byly částečně vykáceny a byly vyrovnány schody vedoucí ke kapli. Dne 18. října 2007 byla nově zasvěcena sv. Anně. V interiéru byla umístěna socha sv. Anny s Pannou Marií zapůjčená z karlovarského děkanství. Popis Kaple stojí na malém upraveném návrší při významném rozcestí ulic Zámecký vrch, Petra Velikého a jedné z hlavních cest karlovarských lázeňských lesů Sovovy cesty. Jedná se o pozdně barokní hranolovou stavbu zhruba čtvercového půdorysu krytou sedlovou střechou z pálených tašek bobrovek. Vstupní průčelí má obdélný polokruhově zakončený vchod, na obou stranách s pilastry. Stavba je završena polokruhovým štítem, zdobeným třemi kuželkami a křížem na vrcholu. Vchod je opatřen kovanou ozdobnou mříží s trojlístkovým křížem. Vnitřní prostor kaple je zakončen křížovou klenbou, na stěnách jsou obdélné polokruhově zakončené výklenky. Kaple není volně přístupná. Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek v Karlových Varech Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svaté Anny na Wikimedia Commons Karlovy Vary – kaple sv. Anny (Schwarzova kaple) – článek na internetových stránkách Památky a příroda Karlovarska, autor Jaroslav Vyčichlo, 2009–2015 [cit. 2019-09-06] Kaple sv. Anny (Schwarzova kaple) – článek na internetových stránkách Infocentra města Karlovy Vary [cit. 2019-09-06] Schwarzova kaple – kaple sv. Anny – na webových stránkách Národního památkového ústavu, Památkový katalog [cit. 2019-09-06]
Tržní kolonáda

Tržní kolonáda (německy Marktkolonnade) je kolonáda v Karlových Varech na levém břehu řeky Teplé. Je kulturní památkou České republiky. Kolonáda zastřešuje pramen Karla IV. (původně zvaný Žrout), Zámecký pramen dolní a Tržní pramen. Stavba je bohatě vyřezávanou, otevřenou stavbou postavenou ve švýcarském stylu. Tržní kolonáda je ze tří stran uzavřena dřevěnými stěnami, její průčelí tvoří sloupová arkáda. Objekt vznikl v místech, kde původně stály nejstarší karlovarské lázně. U vývěru pramene Karla IV. si podle pověsti sám císař léčil nemocné končetiny. Původně byly prameny zakryty jednoduchým altánem s promenádní halou. Historie stavby Tržní kolonáda byla postavena na místě staré karlovarské radnice, zbourané roku 1875, jako třetí ze čtyř současných karlovarských kolonád. Stavba byla dokončena v roce 1883 vídeňským tesařem Franzem Oesterreicherem. Z původně provizorní stavby, která měla být postavena z nedostatku financí na projekt podle architektů Fellnera a Hellmera pouze na dobu deseti let, se stala stavba, která svému účelu slouží dodnes. Tržní pramen původně vyvěral v přilehlém domě Martkbrunn, který byl poškozen v roce 1890 povodní a následně stržen. Jeho stržení uvolnilo prostor pro pravé křídlo Tržní kolonády, které zastřešilo Tržní pramen v letech 1904–1905. V následujících letech mělo dojít k rozšíření kolonády, které by ji propojilo s Mlýnskou kolonádou. K této dostavbě již ale nedošlo. Začátkem 90. let 20. století prošla Tržní kolonáda rozsáhlou rekonstrukcí. V prostoru levého křídla kolonády nad vývěrem pramene Karla IV. je umístěn bronzový reliéf Adolfa Zörkela z roku 1939, který zachycuje pověst o objevení Vřídla. Dříve byl umístěn v původní Vřídelní kolonádě. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Tržní kolonáda na Wikimedia Commons
Colonnade du marché

La colonnade du Marché (en tchèque : Tržní kolonáda ; en allemand : Marktkollonnade) est une colonnade de la ville thermale de Karlovy Vary en Tchéquie. Située sur la rive gauche de la rivière Teplá, elle est un monument culturel de la République tchèque. La colonnade recouvre la source Charles IV (à l'origine appelé Žrout), la source du château inférieur et la source du marché. L'édifice est une structure ouverte, richement sculptée, construite dans le style suisse. La colonnade du marché est fermée sur trois côtés par des murs en bois; sa façade est formée par une arcade à colonnes. Elle a été édifiée à l'endroit où se trouvait à l'origine la plus ancienne source thermale de Karlovy Vary. À l'origine, les sources étaient couvertes par un simple pavillon avec salle de promenade. Histoire de la construction La colonnade du marché a été construite sur le site de l'ancien hôtel de ville de Karlovy Vary, démoli en 1875 comme la troisième des quatre colonnades actuelles de Karlovy Vary. La construction a été achevée en 1883 par le menuisier viennois Franz Oesterreicher. Initialement il s'agissait d'une construction temporaire, en raison du manque de fonds pour le projet, mais le bâtiment remplit encore sa fonction aujourd'hui. Au début des années 1990, la colonnade du marché a fait l'objet d'une vaste reconstruction. Sur l'aile gauche de la colonnade au-dessus de la fontaine de la source Charles IV, il y a un relief en bronze d'Adolf Zörkel de 1939, qui relate la légende de la découverte de la Source Chaude. Ce relief se trouvait auparavant à la colonnade originale de Vřídelní. Notes et références (cz) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en tchèque intitulé « Tržní kolonáda » (voir la liste des auteurs). Liens externes Ressource relative à l'architecture : MonumNet Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du tourisme Portail de la Tchéquie Portail de la protection du patrimoine
Kaple Panny Marie (Karlín)

Kaple Panny Marie v Karlíně v Praze stojí mezi areálem Invalidovny a severním svahem Vítkova v místech zaniklého vojenského hřbitova. Je chráněna jako nemovitá kulturní památka České republiky. Historie Kaple pochází z roku 1753 a pravděpodobně byla postavena podle plánů architekta z okruhu Kiliána Ignáce Dientzenhofera. Původně byla součástí zrušeného vojenského hřbitova, který náležel k areálu Invalidovny. Po zrušení hřbitova byl pozemek prodán. Ve 20. století bylo místo využíváno jako překladiště n.p. ČKD Dukla a v kapli umístěn dieselagregát, který zajišťoval oběh tepla do okolních hal. Popis Kaple má čtvercový půdorys a půlkruhovou apsidu. Portál a okno nad ním jsou rámovány svazky pilastrů s čabrakovými hlavicemi. Stlačený oblouk široké archivolty má výrazný vrcholový klenák. Ze sedlové střechy kaple vystupuje při severní straně zvonička na čtvercovém půdorysu. Uvnitř kaple je fresková malba znázorňující korunovaci Panny Marie, české patrony a anděly. Odkazy Reference Literatura DUŠEK, Zdeněk: Bývalé vojenské hřbitovy na území Prahy. In: Věstník Klubu Za starou Prahu, 2/2003. Dostupné online. KOVAŘÍK, Petr. Klíč k pražským hřbitovům. Praha: NLN, Nakladatelství Lidové noviny, 2001. 369 s. ISBN 80-7106-486-6. S. 293–295. KNEIDL, František: Dějiny města Karlína; Kniha 1. Špitálsko: Za branou Poříčskou od dávných časů do založení Karlína / Ve spis uvedl František Kneidl. – Praha : Česká grafická unie, 1923. – 352 s., 16 obr. a plánů: 15 obr : Kč 40,00. S. 271–272. Dostupné online. MICHÁLKOVI, Irena a Ladislav. Zaniklé pražské vojenské hřbitovy. Praha: I. a L. Michálkovi, 2008, s. 63–138. MÍKA, Zdeněk. Karlín: nejstarší předměstí Prahy. Praha: Muzeum hl. m. Prahy, 2011. ISBN 978-80-85394-80-1. S. 92–93. MÍKA, Zdeněk. Vojsko a vojenské objekty. Vyd. 1. Praha: Paseka, 2014. 179 s. Zmizelá Praha. ISBN 978-80-7432-505-2. S. 94–96. PODLAHA, Antonín, ŠITTLER, Eduard: Soupis památek historických a uměleckých v politickém okresu Karlínském, díl 15. 1901. S. 207. Dostupné online. Související články Vojenský hřbitov (Karlín) Invalidovna Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple bývalého vojenského hřbitova na Wikimedia Commons Monumentální plán královského hlavního města Prahy. NAKI maps. Měřítko: 5000, rok vydání: 1885, autor: Brož, Josef. Vlastník: Městská knihovna v Praze.
Kaple svatého Karla Boromejského (Praha)

Kaple svatého Karla Boromejského v Praze v Karlíně stojí v ulici Vítkova proti Karlínským kasárnám. Je zapsána v seznamu kulturních památek České republiky. Historie Neorománská kaple svatého Karla Boromejského byla součástí bývalého kláštera a školy pro mládež kongregace Milosrdných sester sv. Karla Boromejského. Byla postavena současně s celým objektem v letech 1864-1866 jako kaple domácí a vysvěcena byla kardinálem Bedřichem Schwarzenbergem rovněž roku 1866. Objekt sloužil svému účelu do roku 1946. Následně byl v budově zřízen Patentní úřad, v současné době areál slouží provincii Konfederace dcer Panny Marie Pomocné a je tu umístěna církevní škola. Popis Kaple má obdélníkový půdorys, v hlavním průčelí, které směřuje do ulice, jsou vysoká, půlkruhově zaklenutá okna. Vstup do kaple je z průjezdu, nad vchodem je kruchta, kde bývaly varhany. Hlavní oltář je novogotický s obrazem sv. Karla Boromejského od Josefa Kesslera z Vídně, interiér je vyzdoben ruční orientální malbou. Na hřebenu sedlové střechy v prostoru nad presbytářem je umístěna osmiboká věžička, ve které býval zavěšen zvon. V době povodní v roce 2002 byla kaple značně poškozena a pak postupně opravena. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svatého Karla Boromejského na Wikimedia Commons
Kaple svatého Mikuláše (Kladno)

Kaple svatého Mikuláše v Rozdělově je kaple v kladenské městské části Rozdělov. Stojí na náměstí Jana Opletala a památkově chráněná je od 3. června 1991. Jedná se o obdélnou plochostropou kapli s lizénovými rámci, zrekonstruovanou v roce 2001. Je zasvěcená svatému Mikuláši. Má zvoničku, v nadpraží je uveden letopočet 1802. Před ní stojí tři památné Rozdělovské lípy — 200 let staré lípy malolisté vysoké osmnáct metrů. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svatého Mikuláše na Wikimedia Commons