NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Flugplatz Rannayer Berg

Der Flugplatz Rannayer Berg (tschechisch Letiště Raná, ICAO-Code: LKRA) befindet sich in der Nähe des Dorfes Raná, etwa 10 Kilometer nördlich der Stadt Laun und etwa 20 Kilometer südwestlich der Stadt Brüx. Der Flugplatz wurde 1932 von deutschböhmischen Segelfliegern gegründet. Im Jahr 2017 ist er im Besitz des Aeroclubs Raná und wird neben dem Segelflug auch für RC-Modellflüge genutzt. Die Landebahn ist eine Graspiste. Der Rannayer Berg galt als die böhmische Wasserkuppe. Die Anfänge des Luftsports Die Anfänge des Flugsports am Rannayer Berg geht auf Mitglieder des Flugsportvereins Akaflieg Prag zurück, die 1932 ein günstiges Segelfluggelände suchten und dabei den kahlen langen Bergrücken des Rannayer Bergs entdeckten. Der erste mehrminütige Flug fand am 2. September 1932 statt. Bereits am 13. November blieb der Fluglehrer Erwin Primavesi zwei Stunden und 25 Minuten in der Luft. Fliegerlager der Akaflieg fanden in der Ortschaft Hradek Unterkunft, die damals mehrheitlich deutschsprachig war. Hier wurden die ersten und zweiten nationalen tschechoslowakischen Segelflugwettbewerbe ausgetragen. Die Tschechen errichteten 1933 am Osthang eine große Segelfliegerschule, so dass hier in den Jahren 1933–1938 die tschechische Zentrale Segelflugschule die meisten ihrer Segelfluglehrer ausbildete. Auch wenn am Rannayer Berg deutschböhmische und tschechische Segelflieger gut zusammenwirkten, kam es zu nationalen Spannungen. Im Januar 1937 beschwerten sich die sudetendeutschen Abgeordneten Gustav Obrlik und Franz May im Parlament darüber, dass die deutschen Verbände „in quälender Weise am Segeln auf dem Rannayer Berg gehindert“ würden. In der Antwort auf die Interpellation verwies das Innenministerium auf die Gleichberechtigung und wies die Beschwerde als unbegründet zurück. Der freie Flugverkehr auf der Rana endete im Oktober 1938, als das Sudetenland an Deutschland angeschlossen wurde. Mit Beginn des Zweiten Weltkriegs wurde der Rannayer Berg zu einem deutschen Ausbildungszentrum für Segelflieger der Luftwaffe. In den Kriegsjahren wurden nach und nach Änderungen in der Starttechnik eingeführt. Aus dem „Abschuss“ von Segelflugzeugen mit einem Gummiseil von Hängen wurden Starts von flachen Flugplätzen mit Winden. Unter deutscher Verwaltung wurde am Westhang ein 45 ha großes Segelfluggelände angelegt mit einer 1942/43 errichtete Flugzeughalle, das dem heutigen Flugplatz entspricht. Literatur E. Primavesi: Im Auf- und Abwind – Geschichte einer Fliegergemeinschaft, 1985 Weblinks Einzelnachweise
Kostel svatého Linharta (Čakov)

Kostel svatého Linharta v Čakově je filiální kostel římskokatolické farnosti Dubné a kulturní památka České republiky. Součástí této kulturní památky je též bývalý hřbitov, obehnaný hradní zdí s bránou, a kamenný kříž stojící vpravo od brány. Historie Kostel pochází z přelomu 13. a 14. století. První písemná zmínka je z roku 1350. Věž byla přistavěna v 19. století a varhany pocházejí z roku 1889. Hřbitov u kostela byl zrušen v roce 1961. Popis Kostel je raně gotický. V kněžišti (presbytáři) je křížová klenba. Na hlavním oltáři jsou dřevěné plastiky sv. Linharta, sv. Korbiniána a sv. Prokopa z 1. poloviny 16. století. Na bočním oltáři je socha Madony, rovněž 1. poloviny 16. století. Na dalším bočním oltáři je kopie dřevěné gotické sochy svaté Máří Magdaleny (originál je zapůjčen Alšově jihočeské galerii v Hluboké nad Vltavou). Křtitelnice je kamenná, pozdně gotická. V kostele se dochoval náhrobník Jiřího Čakovce z Bohušic a na Čakovci († 30. června 1529) a další, rovněž ze 16. století. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Linharta na Wikimedia Commons
Kaple svatého Jana Nepomuckého (Čeňovice)

Kaple sv. Jana Nepomuckého v Čeňovicích je památka, která pochází pravděpodobně z 2. poloviny 18. století, nebo 1. poloviny 19. století. Kaple je zděná a má čtvercový půdorys, vnější rohy jsou zaoblené. Její omítka je pokryta světle žlutou barvou a bílými plastickými prvky. V interiéru je umístěna dřevěná socha Jana Nepomuckého. Budova je památkově chráněna od 3. 5. 1958. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svatého Jana Nepomuckého na Wikimedia Commons
Kaple Nejsvětějšího srdce Páně (Češnovice)

Kaple Nejsvětějšího srdce Páně v Češnovicích je pseudogotická kaple stojící u křižovatky silnic I/20 a II/145 na severozápadním okraji vsi. V těsné blízkosti kaple se nachází i kamenná boží muka z 15. století. Kaple i boží muka jsou chráněny jako kulturní památky. Historie Kapli nechal postavit v roce 1865 místní sedlák Jakub Koupal, který chtěl před emigrací do Ameriky nechat na sebe ve vsi památku. Jelikož však nepožádal církevní úřady o povolení, odmítli mu hotovou kapli vysvětit. O dvacet let později darovala paní z Nepomuka 120 zlatých na opravu kaple. Kaple byla následně zasvěcena Nejsvětějšímu Srdci. V kapli byla tehdy umístěna dřevěná socha Krista, která zde vydržela přes sto let, než byla v roce 1989 ukradena. V roce 2018 prošla kaple opravou. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple Nejsvětějšího srdce Páně na Wikimedia Commons PELTÁN, David. Zchátralá kaple prochází opravou, na kterou čekala několik let. iDNES.cz [online]. 2018-05-29 [cit. 2018-06-03]. Dostupné online.
Čelina (zámek)

Čelina je zámek ve stejnojmenné vesnici u Borotic v okrese Příbram ve Středočeském kraji. Postaven byl v první čtvrtině osmnáctého století. Zámecký areál, jehož součástí je hodnotná kaple svatého Jana Nepomuckého, je chráněn jako kulturní památka. Historie Čelina bývala v první polovině čtrnáctého století manstvím hradu Vrškamýk. V osmnáctém století ji získal rod Machtů z Löwenmachtu, kteří zde v první čtvrtině téhož století nechali vybudovat barokní zámek. Součástí jeho areálu se stala kaple zasvěcená svatému Janovi Nepomuckému. Podle Emanuela Pocheho bývá připisována Janu Blažejovi Santinimu, ale jejím stavitelem byl v letech 1726–1727 příbramský Jakub Spinetti, který se však inspiroval Santiniho tvorbou. Od Machtů zámek roku 1787 získal Jan z Unwerthu, po něm K. F. Perwolf a F. X. Jersík a v roce 1820 rodina Kučerů. Za nich zámek krátce před rokem 1831 vyhořel. Po požáru byla budova obnovena v klasicistním slohu. Roku 1893 zámek koupil Gustav Adámek. Od začátku padesátých let dvacátého století patřil Státnímu statku Dobříš, který budovu využíval k ubytování zaměstnanců. V roce 1992 zámecký areál získali dědici Gustava Adámka, kteří zchátralou budovu opravili a začali ji využívat jako sídlo svého zemědělského podniku. Stavební podoba Zámek Hlavní zámecká budova je jednopatrová, má obdélný půdorys a mansardovou střechu s vikýři a vížkou. Dominantou zahradního průčelí je středový rizalit s balkonovým portikem. Přízemní chodba je zaklenutá plackovými klenbami a valenými pásy, zatímco v patře jsou stropy ploché. Ve vstupní chodbě se dochovala kamenná dlažba z devatenáctého století, původní dveře a schodiště do prvního patra. K zámku přiléhá park ohraničený plotem a zdí s branami. Ve východní části areálu stojí hospodářský dvůr, jehož budovy byly postaveny v průběhu devatenáctého století. Patří k němu také trojice obytných domů (čp. 56, 57 a 58), dále bývalý čeledník (čp. 48), chlévy, porodnice telat a starší chlévy upravené na kravín. Na jižní straně dvora stojí stodola a sýpka. Kaple Kaple svatého Jana Nepomuckého má osmiboký půdorys, ze kterého na východě vystupuje přístavek sakristie, nad níž se v patře nachází oratoř. Kaple i přístavek mají stanové střechy. Stěny kaple jsou konkávně prohnuté. Jejich fasády člení lizénové rámce, omítkové pásy a obdélná okna ukončená segmenty. Interiér kaple je šestnáctiboký a zaklenutý kupolí. Opěrné pilíře jsou členěné výklenky a vpadlými obdélnými poli. Odkazy Reference Související články Seznam zámků ve Středočeském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Čelina na Wikimedia Commons Zámek Nemilkov [online]. Česká televize, 2009 [cit. 2021-01-23]. Vložené video o Čelině. Dostupné online.
Kostel svaté Máří Magdalény (Černice)

Kostel svaté Máří Magdalény s přilehlým hřbitovem, obehnaným zdí, v Černicích v okrese Český Krumlov je kulturní památka České republiky. Kostel je farním kostelem římskokatolické farnosti Černice. Historie kostela Kostel byl založen v 2. polovině 13. století. Postaven byl v raně gotickém slohu. V 15. století byl třikrát přestavován, a to v letech 1410 až 1420, v letech 1483 až 1491 a pak na přelomu 15. a 16. století. V roce 1818 byla zvýšena kostelní věž, rozšířena kruchta a byly provedeny úpravy vchodu. V roce 1845 došlo ke vloupání do kostela, při kterém byla odcizena monstrance. Ta byl za podivuhodných okolností nelezena o 14 dní později u Včelné. Popis kostela Gotické kněžiště, sakristie a klenba chrámové lodi pocházejí z přelomu 15. a 16. století. Zevně polygonálně uzavřeného kněžiště jsou přistaveny opěráky. Hlavní oltář pochází z roku 1696, na oltáři je gotická soška (z druhé čtvrtiny 15. století) Madony. Boční oltáře stojí na gotických kamenných oltářních menzách. V křídlech oltářů sv. Floriána a sv. Barbory, které pocházejí z druhé poloviny 17. století, jsou zasazeny dřevořezby ze začátku 16. století. Kazatelna pochází z poloviny 18. století. Kamenná křtitelnice pochází ze začátku 16. století. Varhany pocházejí z roku 1749. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svaté Máří Magdalény na Wikimedia Commons
Kostel svatého Václava (Černochov)

Kostel svatého Václava je původně gotický, barokně přestavěný kostel v Černochově, části městyse Peruc v okrese Louny v Ústeckém kraji. Jeho presbytář – dnes sakristie – byl vyzdobený nástěnnými malbami s námětem legendy o svatém Václavovi, z nichž se dochovaly fragmenty. Kostel, který je kulturní památkou ČR, spadá pod římskokatolickou farnost Zlonice. Bohoslužby zde probíhaji v neděli. Historie a stavební vývoj První písemná zmínka o kostele pochází z roku 1340, kdy byl Černochov majetkem oseckého kláštera. Klášter tehdy vesnici nově vysadil zákupním právem a v příslušné listině je kostel jmenovaný i s patrociniem. V listině opat kláštera ustanovil, že ke kostelu patří čtvrt lánu polí a kromě toho dalšího půldruhého lánu, z něhož měl vydržovat gramotného ministranta. Sedláci pak museli za stravu na farních pozemcích pracovat. Nejstarší písemně doložený farář se jmenoval Jan z Dubice. V roce 1358 ho prezentoval osecký opat František. Husitské války farní statut černochovského kostela natrvalo ukončily. Poslední farář je uveden k roku 1425. Černochovská farnost pak byla v 17. století přivtělena k Peruci. Svatý Václav byl postavený někdy krátce před první písemnou zmínkou o něm, tedy před polovinou 14. století. Do stejné doby klade i uměnovědná literatura nástěnné malby v jeho presbytáři. Na začátku 70. let 18. století, kdy Černochov spolu s Perucí patřil Kašparu Benediktu Ledeburovi, vypracoval plány nového černochovského kostela pražský stavitel Josef Jäger. Základní kámen byl položen roku 1774, v roce 1779 byl dokončen kostel, hranolová věž, kostnice, hřbitov a ohradní zeď. Presbytář původního kostela s malbami zůstal uchován; používá se jako sakristie. Vzhledem k době vzniku nástěnných maleb je pravděpodobné, že prosebník v řeholním rouchu ve scéně Usmrcení sv. Václava představuje oseckého opata. V roce 1973 se opravovala fasáda kostela. Mobiliář Vybavení je převážně barokní a pseudobarokní. Obraz na hlavním oltáři znázorňuje patrona kostela, svatého Václava, obklopeného medailony dalších světců. Kazatelna pochází z doby novostavby kostela. Z téže doby pochází rozměrný obraz svatého Jana Evangelisty. Z gotického období se v interiéru dochovala dvanáctiboká pískovcová křtitelnice a oltářní menza, přenesená z gotického do barokního presbytáře. Galerie nástěnných maleb Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek v Peruci Římskokatolická farnost Zlonice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Václava na Wikimedia Commons Popis kostela v publikaci B. Matějky Soupis památek historických a uměleckých v okresu Lounském z roku 1897 Archivováno 4. 2. 2019 na Wayback Machine.
Krajinská 7 (České Budějovice)

Krajinská 7 (čp. 32/7) je měšťanský dům v Krajinské ulici v Českých Budějovicích. Je chráněnou kulturní památkou ve zdejší městské památkové rezervaci. Popis Jedná se o původně gotický dům, který v minulosti (16. století, 18. století, rok 1819) prošel četnými stavebními úpravami. Stavební úpravy probíhaly i ve 20. a v 21. století. V roce 1937 byl zřízeno druhé poschodí (v pohledu z ulice není vidět – je skryto za atikou). Loubí, které má tři arkády, je klenuté křížovou klenbou. V přízemí zadního traktu je restaurace. Historie V domě bývala od 17. století do roku 1865 pekárna perníku. V roce 1865 dům koupil pan Nadera a začal zde vyrábět likéry, ovocná vína a později i ocet. Od něj koupil dům Jan Beránek a ve výrobě pokračoval. Výroba octa zde byla jeho potomky krátce obnovena i po roce 1990. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Krajinská 7 na Wikimedia Commons
Sokolovna v Českých Budějovicích

Sokolovna v Českých Budějovicích je stavba, která byla vybudována mezi lety 1928 až 1947 na Sokolském ostrově podle návrhu architektů Josefa Šlégla a Jaroslava Stránského. Spolu s přiléhajícím sokolským stadionem je součástí památkově chráněného komplexu meziválečné funkcionalistické architektury. Historie S rozvojem Sokola v Českých Budějovicích přestala postačovat původní sokolovna v Otakarově ulici. V roce 1905 (podle jiných zdrojů v roce 1906) bylo proto založeno Družstvo pro zřízení tělocvičny Sokolu českobudějovickému, které vedl Áda Novák, otec malíře Ady Nováka; část dokumentace, včetně fotografií, je archivována. V roce 1923 získal Sokol pro sebe Schnarcherův ostrov u soutoku Vltavy a Malše, který tím byl přejmenován na Sokolský ostrov. V té době šlo o zatím nijak nevyužívaný bažinatý ostrov, na který se dalo dostat mělkým brodem ze severní strany. Byla proto vypsána veřejná soutěž, která měla vybrat nejlepší celkovou úpravu celého ostrova. Pro stavbu stadionu byl vybrán návrh Karla Chocholy a pro stavbu sokolovny návrh Jaroslava Stránského a Josefa Šlégla. Na jaře příštího roku se podařilo dokončit během tří měsíců celý stadion; oslav otevření stadionu se zúčastnil i prezident T. G. Masaryk. Základní kameny sokolovny (viditelné v soklu severní zdi) byly položeny o čtyři roky později, stavět se začalo ale až v roce 1930. Už po roce se stavební práce z důvodu nedostatku financí zastavily a znovu se rozběhly až na konci 30. let. Od roku 1936 až do dokončení stavby vedl stavební družstvo Novákův spolupracovník a zástupce Stanislav Matyáš. V roce 1941 musela být stavba opětovně přerušena, protože úspory i stavební materiál byly zabrány orgány okupační správy. Sokolovna se tak dočkala slavnostního otevření až 14. června 1947. V té době se jednalo o druhou největší sokolovnu v Československé republice. Celá budova byla přestavována v 90. letech 20. století, kdy byla změněna její barva a byl mimo jiné zazděn vstup vedoucí na schodiště k přiléhajícímu stadionu. V roce 2002 byl suterén sokolovny při povodni zatopen. Od února roku 2004 je českobudějovická sokolovna spolu s hlavní tribunou sokolského stadionu památkově chráněna. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu sokolovna v Českých Budějovicích na Wikimedia Commons TJ Sokol České Budějovice
Mariánská kasárna

Mariánská kasárna (dříve Ferdinandova kasárna) v Českých Budějovicích jsou od 1. 2. 2005 nemovitou kulturní památkou. Kasárna byla postavena v letech 1843–1844 na Mariánském náměstí, resp. na rohu Pražské a Husovy třídy, v pozdně klasicistním slohu podle plánů stavitele Josefa Sandnera. Jedná se o dvoupatrovou, dvoukřídlou budovu ve tvaru „L“. Stavbu nechali postavit českobudějovičtí právováreční měšťané, aby se zbavili povinnosti ubytovávat a živit vojáky ve svých domech; kasárna pak pronajali státu. Sídlo 91. pěšího pluku V letech 1883–1918 v kasárnách sídlil 91. pěší pluk. Byla zde posádková věznice; do roku 1901 se na dvoře popravovalo. Dne 11. 3. 1901 zde byl popraven pěšák 75. pěšího pluku, který v kasárnách v Třeboni zákeřně zavraždil (zastřelil) kvůli malichernému sporu poddůstojníka a byl kvůli tomu odsouzen k trestu smrti provazem. V roce 1905 byl v kasárnách pro své antimilitaristické postoje vězněn básník Fráňa Šrámek. V roce 1915 zde narukoval k 91. pluku spisovatel Jaroslav Hašek, který odsud s tímto plukem odjel na frontu; jeho pobyt v této budově připomíná památkově chráněná pamětní deska; v této budově se odehrává rozhovor mezi Švejkem a jednoročním dobrovolníkem Markem z Osudů dobrého vojáka Švejka. Vojenskou službu u 91. pěšího pluku vykonávali též Vinzenz Sagner, Jan Evangelista Eybl, Gustav Jungbauer, Jan Rafael Schuster a další. Využití kasáren v letech 1918–1989 Po roce 1918 kasárny nesly jméno plukovníka Švece; nazývaly se Švecovy kasárny a byl zde náhradní prapor pěšího pluku 1. Ve 30. letech 20. stol. zde bylo velitelství 5. automobilní roty a škola pro výchovu poddůstojníků dělostřelectva z povolání. Během okupace Československa Německem byly kasárny obsazeny německou armádou. Po roce 1950 byla kasárna přejmenována na Kasárny Jana Švermy. V letech 1957–1959 zde vykonával vojenskou základní službu pozdější prezident Václav Havel. Osudy budovy po roce 1989 V posledním desetiletí 20. stol. přestaly kasárny sloužit původnímu účelu. Po roce 2010 byla budova stavebně upravena (adaptována) pro jiné využití. V přízemí jsou obchody, služby, restaurace a galerie Mariánská. V budově jsou též rezidenční byty a parkoviště. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mariánská kasárna na Wikimedia Commons
Kaplanka (Český Krumlov)

Kaplanka v českokrumlovském Vnitřním Městě stojí v Horní ulici čp. 159. Nachází se severně od kostela svatého Víta. Jedná se o jedinečný příklad pozdně gotické a raně renesanční církevněsprávní architektury na Českokrumlovsku. Od 3. května 1958 je objekt kulturní památkou. Historie Starší objekt, stávavší na místě kaplanky, byl mezi léty 1513–1520 rozšířen. V novém domě byla zbudována kaple svatého Pavla. Dále se tam nacházely pokoje pro kaplany, hosty a nemocné. Zakázky rožmberského kancléře Václava z Rovného se ujal vrchní kameník Hans Getzinger. 2. listopadu 1518 byla kaplanka darovací smlouvou převedena do držení přímo krumlovským kaplanům. Bylo v ní přesně definováno rozmístění jednotlivých kaplanů v rámci objektu s jejich konkrétními úkoly, jež museli plnit. Závěr smlouvy je apelem na všechny, kteří by se chtěli dát do paktu s kacířskými stoupenci Viklefa, Jidáše, Žižky a Husa. V 19. století se objekt dočkal dílčích stavebních úprav, roku 1923 byly sneseny stupňovité štíty. Ty se na objekt vrátily v roce 1980, kdy proběhla rehabilitace původního architektonického řešení památkově chráněného domu. V letech 2000–2008 v objektu fungovala Galerie Kaplanka, jejíž provoz byl ukončen z ekonomických důvodů. Popis Objekt stojí ve svahu, v jehož vyšší úrovni se dříve rozprostíral hřbitov. Reprezentativní charakter západního průčelí podtrhuje nárožní arkýř, tesaná ostění oken a stupňovitý štít s atikou a cimbuřím, za nímž se skrývá sedlová střecha. Severní průčelí zdobnost postrádá. Na jižní straně se nachází dochovaný renesanční portál, zakončený půlkruhovým tympanonem. Okolo jsou osazeny tři náhrobníky, pocházející ze zrušeného hřbitova. Patří českokrumlovskému pekařskému mistrovi Matyáši Planklovi a jeho dceři Anežce a vladykovi Jetřichovi Slatinskému ze Slatinky. Provedení exteriéru vychází z rané florentské renesance. Někdy je kaplanka označována za první renesanční stavbu v Českém Krumlově. Ve vstupní síni, k níž navazuje plochostropá místnost s přístupem do nitra nárožního arkýře, se po stržení žeber dochovala jen valená klenba. V prostoru někdejší černé kuchyně se dochoval dýmník s otevřeným ohništěm. Síň v patře je zaklenuta nepravidelnou hvězdicovou klenbou. V kapli se nachází klenba složitého vzorce s hvězdicemi. Galerie Odkazy Reference Poznámky Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaplanka na Wikimedia Commons
Budějovická brána (Český Krumlov)

Budějovická brána v Českém Krumlově (čp. 104, Latrán) byla postavena v letech 1598 až 1602 na skalnatém ostrohu nad říčkou Polečnicí. Je to nejmladší a zároveň jediná dochovaná brána z původního středověkého městského opevnění. Od roku 1963 je kulturní památkou. Je součástí historického centra Českého Krumlova a od roku 1992 je proto chráněna i jako součást světového dědictví UNESCO. Spolu se sousedícími budovami bývalého špitálu svaté Alžběty tvoří výraznou pohledovou dominantu při vstupu do města ze severní strany přes kamenný čtyřobloukový most. Historie a popis Brána byla postavena v letech 1598–1602, v souvislosti s vybudováním navazujícího kamenného mostu, který o něco dříve nahradil již nevyhovující a snad původně padací dřevěný most. Stavebníkem brány byl Petr Vok z Rožmberka, který ji následně daroval městu výměnou za slib trvalé údržby. Stavitelem brány byl pravděpodobně Dominico Benedetto Cometta z Eckthurnu. Město Český Krumlov mělo původně devět hlavních městských bran a nejmladší z nich, Budějovická brána, je jedinou dochovanou; když se kvůli rozvoji dopravy a průmyslu v 1. polovině 19. století ostatní městské brány bouraly, protože jejich klenuté průjezdy často znemožňovaly či zdržovaly provoz, Budějovická brána dopravním požadavkům vyhovovala a proto nebyla zbořena. Její interiér byl ovšem už dříve adaptován pro obytné účely a má klasicistní podobu. V roce 1934 byl v souvislosti s rozšířením mostu proražen na východní straně průchod pro pěší, v 60. letech 20. století byl průchod proražen i na západní straně brány. V roce 1995 byla provedena oprava vnějšího pláště stavby, jehož barevné řešení bylo částečně obnoveno. Na severním průčelí byla odkryta barokní omítková vrstva a zrestaurovány malby, podobně byly v roce 1966 odkryty a následně restaurovány malby i na jižním průčelí. V roce 1996 došlo také k opravě mostu, při které bylo odstraněno jeho rozšíření a navazující východní průchod v bráně byl zaslepen. Budějovická brána je dvoupatrová čtyřboká věž, která má z vnější severní strany charakter pevnostní architektury a její kvádrované průčelí se zahroceným břitem věže je kryto ochrannou zdí s cimbuřím. Na jižní, vnitřní straně brány je červeně zbarvené průčelí a fresková výzdoba s různě malovanými renesančními ornamenty na šambránách kolem oken, v úrovni druhého patra jsou v omítce malované sluneční hodiny. Z památkového hlediska jsou cenné také trámové stropy věže a klenby v černé kuchyni. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Budějovická brána na Wikimedia Commons encyklopedie.ckrumlov.cz: Historie bran a opevnění ve městě Český Krumlov encyklopedie.ckrumlov.cz: Budějovická brána kudyznudy.cz: Budějovická brána v Českém Krumlově ckrumlov.info: Budějovická brána a pozůstatky opevnění města