NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Galerie Butovice

OC Galerie Butovice je obchodní a zábavní centrum v Jinonicích v městské části Praha 13 na sídlišti Nové Butovice na adrese Radlická 520/117. Popis Výstavbu provedla společnost Strabag. Objekt byl slavnostně otevřen pro veřejnost v březnu 2005. Ve dvou podlažích objektu má své pobočky téměř stovka obchodů. Kromě hypermarketu jsou to butiky, módní obchody s obuví, oděvy, knihami, potravinami a nápoji atd. Jsou zde také kavárny a restaurace rychlého občerstvení. Užitná plocha objektu je 36 391 m². V roce 2017 byla zahájena další fáze výstavby rozšíření centra, čímž se má obchodní plocha zvětšit na 51 500 m². V říjnu 2019 se stala Galerie Butovice součástí českého INVESTIKA realitního fondu. Prodala mu ji mezinárodní investiční společnost Cromwell Property Group. V květnu 2023 byl otevřen v Nových Butovicích multifunkční areál Butky Park. Tento volnočasový a zábavní park nabízí unikátní dětské hřiště z dřevěných segmentů od dánského designérského studia MONSTRUM. Jeho dominantou jsou herní prvky s ptačí tematikou. Kromě toho se zde nachází volnočasový areál o ploše tří fotbalových hřišť, eventová koncertní zóna, multifunkční hřiště pro týmové sporty, areál pro pétanque nebo dráha pro kolečkové brusle o délce 510 metrů. Investorem Butky Parku je vlastník obchodního centra Galerie Butovice – INVESTIKA realitní fond. Ten na realizaci projektu poskytl desítky milionů korun. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Galerie Butovice na Wikimedia Commons
Střední průmyslová škola Jedovnice

Střední průmyslová škola Jedovnice je příspěvková organizace poskytující středoškolské průmyslové vzdělání. Sídlí v Jedovnicích v okrese Blansko, zřizuje ji Jihomoravský kraj. Škola byla založena v roce 1953, po dlouhé roky jako pobočka tehdejší nejstarší brněnské Průmyslové střední školy, Sokolská. Po celou dobu poskytuje vzdělání ve strojírenství – dnes jako maturitní obor. Od roku 1984 také v přístrojové a automatizační technice, od roku 1997 zaměření na elektronické počítačové systémy – dnes již v maturitním oboru informační technologie. Současnost Ve školním roce 2018/19 školu navštěvuje přes 200 žáků a pracuje zde 36 zaměstnanců. Ředitelem školy je Mgr. Miloš Šebela. V roce 2017 se škola probojovala do celorepublikového kola robotické soutěže elektrotechnické fakulty ČVUT. Další tým uspěl v předkole této Robosoutěže. Používání programovatelné stavebnice Lego Mindstorms je běžnou součástí výuky. Škola má sportovní halu, internát a vlastní jídelnu. Obory studia Strojírenství – Výpočetní systémy ve strojírenství (23-41-M/01) Informační technologie – Elektronické počítačové systémy (18-20-M/01) Podrobnosti o oborech Forma studia je denní. V oboru strojírenství (23-41-M/01) se zaměřují na oblast 3D modelování (Solid Works), výpočetní systémy CAM (Fanuc, Sinumeric) a CNC obrábění. V oboru informační technologie (18-20-M/01 programují v jazyku C a C#. Nadrámec se zde probírá robotika a automatizace. K oboru patří již obvyklá tvorba webu, počítačové grafiky, sítí, teorie mikroprocesorů, obecnou elektronikou, měřením a operačními systémy. Reference
Červeňák (most)

Červeňák je název pro historický most přes Chrudimku v Pardubicích, který se nalézá v prostoru bývalého armádního cvičiště 1. železničního pluku. Byl řadu let veřejnosti nepřístupný, jelikož se nacházel uzavřeném vojenském prostoru, po opuštění nedalekých Masarykových kasáren armádou v roce 2012 ale přestal být střežen. Most byl vybudován v roce 1935 pardubickým 1. železničním plukem. Konstrukce střední hlavní části původně stála od roku 1910 v místě dnešního Prokopova mostu asi dva a půl kilometru níže po proudu, kde ovšem přestávala vyhovovat provozu. Vojáci 1. železničního pluku konstrukci vysunuli o něco severněji a na jejím místě byl vybudován most nový. Po jeho zprovoznění byla konstrukce rozebrána, přepravena na stávající místo v prostoru vojenského cvičiště a kvůli větší šíři toku doplněna o okrajové části. Svůj název získal podle červeného nátěru, ten se ale do dnešních dnů nedochoval. Most byl dlouho v uzavřeném vojenském prostoru, po opuštění nedalekých Masarykových kasáren armádou ale přestal být střežen a začali ho využívat pěší a cyklisté. Pro běžnou automobilovou dopravu není včetně příjezdových komunikací sjízdný. V současné době jsou v Pardubicích vedeny diskuse o jeho využití při vybudování silniční propojky mezi Višňovkou a Pardubičkami a zároveň o vzniku stejnojmenného přírodního parku v prostoru málo dotčeného bývalého vojenského cvičiště. V roce 2023 byl most zcela uzavřen. Asi 300 metrů severněji po proudu Chrudimky se nachází původně železniční tzv. Kohnův most (název podle dřívější konstrukce). Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Červeňák na Wikimedia Commons Heslo Mosty na Parpedii Heslo Bývalý vojeňák u Chrudimky na stránkách Pardubice podle Vás
Anděl (barri)

Anděl (abans dit Moskevská per Moscou) és un barri al districte central de Praga 5 Smíchov, centrat en una cruïlla molt transitada. El nom significa "àngel" en llengua txeca i és originari del pub del segle xix U zlatého anděla (Àngel Daurat) que rebia el seu nom d'un fresc a la gabel representant un àngel. Es va conservar una pintura d'un àngel després de la seua demolició i ara es mostra prop de l'entrada de l'estació de metro. Anděl és un nucli important de trànsit. La Línia B del Metro de Praga passa per davall, l'Estació Anděl dona servici a la zona. Les línies de tramvia nord-sud i est-oest es creuen allí (línies 4, 6, 7, 9, 10, 12, 14 i 20). Es tracta d'una zona per a vianants. Després d'una reurbanització a finals dels anys 90 l'arquitecte francés Jean Nouvel va dissenyar un edifici d'oficines anomenat Golden Angel (Zlatý Anděl) damunt de l'estació de metro, amb una imatge d'un àngel de la pel·lícula Der Himmel über Berlin i cites de Rilke en la seua façana. Anděl es va convertir en una de les zones més transitades de la ciutat, amb moltes oficines d'empreses nacionals i internacionals. En ell (al quadrant nord-oest) es pot trobar un dels més grans centres comercials de Praga, Nový Smíchov, inclòs el cinema multiplex Cinema City; altre multiplex, Cinestar (anteriorment Village Cinemas), és a prop del complex Anděl City; la Sinagoga Smíchov també està en l'àrea. Galeria Referències Enllaços externs Václav Cílek: Hledání normálního Anděla, Archinet, 27. 11. 2003, sobre la reconstrucció de tota la zona als segles xx i xxi (txec) Jana Temelová: Jak architektura kompletně změnila obraz Anděla, fòrum de la construcció, I (7. 2. 2006), II (25. 2. 2006), III. (28. 2. 2006), IV (24. 4. 2006), V. (13. 5. 2006) (txec) Praga 5 en els canvis dels temps: cruïlla de camins Anděl: [1] (txec)
Anděl (neighborhood)

Anděl is a neighborhood in Prague 5's central district of Smíchov, centered on a busy interchange. The name means 'angel' in Czech and originates from the 19th century U zlatého anděla (Golden Angel) pub originally named after a fresco in the gable depicting an angel. The painting of an angel was preserved after its demolition and is now displayed nearby the metro station entrance. Anděl is an important traffic center. Prague Metro's Line B runs beneath it, Anděl Station serving the area. Tramway lines in north–south and east–west direction cross there (lines 4, 6, 7, 9, 10, 12, 14 and 20). Otherwise, it is a pedestrian zone. After redevelopment in the late 1990s, when French architect Jean Nouvel designed an office building called Golden Angel (Zlatý Anděl) above the Metro station with a picture of an angel from the movie Wings of Desire and quotes from Rainer Maria Rilke on its facade, Anděl became one of the busiest parts of the city, with many offices of national and international companies. Across it (in the north-west quadrant), one of Prague's biggest shopping malls, Nový Smíchov, can be found, including multiplex cinema Cinema City; another multiplex, Cinestar (former Village Cinemas), is nearby in the Anděl City complex. Smíchov Synagogue is also in the area. Gallery
Teatre Vinohrady

Teatre Vinohrady (en txec Divadlo na Vinohradech) és un teatre a Vinohrady, Praga. La construcció es va iniciar el 27 de febrer de 1905. Va servir com a Teatre de l'Exèrcit Txecoslovac des de la tardor de 1950 fins al gener de 1966. Conté una cortina pintada per Vladimír Županský que representa una musa nua. Entre els dramaturgs associats al teatre hi ha Viktor Dyk que hi va estar actiu cap al 1915. Durant la Revolució de Vellut, on es va enderrocar la República Socialista Txecoslovaca, la nit del 19 al 20 de novembre hi va haver una manifestació fora del teatre; l'actriu Vlasta Chramostová va ser l'encarregada de preguntar a la gent: "Si no és així, quan? Si no nosaltres, llavors qui? " Referències
Divadlo na Vinohradech

Divadlo na Vinohradech (deutsch Theater in Vinohrady) wurde am 24. November 1907 in der Stadt Královské Vinohrady (heute der Prager Stadtteil Vinohrady) eröffnet und ist heute eines der großen Prager Schauspielhäuser. Geschichte 1902 fand ein Wettbewerb für ein Theater slawischer Autoren statt. Der siegreiche Entwurf von zwölf eingereichten stammte von dem Architekten Alois Čenský. Mit dem Bau wurde 1905 durch die Baumeister Jan Majer und Josef Veselý begonnen. Zur Premiere 1907 wurde Godiva von Jaroslav Vrchlický aufgeführt. Seit 1919 wurden gemäß der ursprünglichen Zweckbestimmung nur noch Schauspiele aufgeführt. Am 1. Februar 1922 wurden Vinohrady zum Prager Stadtteil und so wurden auch das Městské divadlo (deutsch: Städtisches Kammertheater) und das Divadlo na Vinohradech zusammengelegt und als Prager Stadttheater (tschechisch: Městské divadlo) weitergeführt. 1950 kam es zu einer zwangsweisen Trennung, indem vom Prager Stadttheater das Zentrale Theater der tschechoslowakischen Armee abgespalten wurde. Das neu entstandene Theater benannte sich später in Theater der tschechoslowakischen Armee um. 1967 erhielt es seinen ursprünglichen Namen wieder. Neben dem Schauspielhaus unterhält das Theater heute einen Theaterklub und ein Kammertheater. Am Theater traten zahlreiche bekannte tschechische Schauspieler wie Miloš Kopecký, Václav Vydra und Jaroslav Vojta auf. Als Dramaturg tat sich besonders Karel Čapek hervor. Die Regie führten Persönlichkeiten wie Karel Hugo Hilar, Otakar Ostrčil, Jaroslav Kvapil und Jiří Frejka. Weblinks Die Theatergeschichte auf der tschechischen Homepage des Theaters
Vinohrady Theatre

Vinohrady Theatre (Czech: Divadlo na Vinohradech) is a theatre in Vinohrady, Prague. Construction began on February 27, 1905. It served as the Theatre of the Czechoslovak Army from autumn 1950 to January 1966. It contains a curtain painted by Vladimír Županský depicting a naked muse. Playwrights associated with the theatre include Viktor Dyk who was active around 1915. During the Velvet Revolution, where the Czechoslovak Socialist Republic was overthrown, there was a rally outside the theatre on the night of November 19–20; actress Vlasta Chramostová was quoted as asking the crowd: "If not now, when? If not us, then who?" References
Teatro Vinohrady

El Teatro Vinohrady (en checo Divadlo na Vinohradech) es un teatro modernista en Vinohrady, Praga . Inició su construcción el 27 de febrero de 1905, y se inauguró el 24 de noviembre de 1907. Proyectado por el arquitecto Alois Čenský, más tarde sería remodelado/reconstruido por los arquitectos Antonín Turek y Joseph Mocker. Tiene estatuas de Milan Havlíček y una cortina pintada por Vladimír Županský, que representa una musa desnuda.​ La primera obra representada fue “Godiva” de Jaroslav Vrchlický. Entre los dramaturgos asociados al teatro, Viktor Dyk estuvo activo hadsta 1915.​ Sirvió como teatro del ejército checoslovaco desde otoño de 1950 hasta enero de 1966. Durante la Revolución de Terciopelo, hubo una manifestación fuera del teatro, donde la actriz Vlasta Chramostová preguntó a la gente: "¿Si no es así, cuándo? ¿Si nosotros no, quiénes?"​ Referencias
Théâtre de Vinohrady

Le théâtre de Vinohrady (en tchèque : Divadlo na Vinohradech), est un théâtre situé dans le quartier de Vinohrady à Prague. Historique La naissance du théâtre Vinohrady est le résultat d'un projet visant à la création d'une salle théâtrale pour interpréter les œuvres d'auteurs slaves. Un concours d'architectes fut lancé en 1902. La construction de ce théâtre commença le 27 février 1905. Le théâtre fut inauguré le 24 novembre 1907. Ce théâtre a été construit selon le plan du professeur Alois Čenský. Sur la façade principale sont disposées des statues de Milan Havlíček représentant « la vérité » et « le courage ». Le théâtre de Vinohrady est le second théâtre en pierre à avoir été construit après le Théâtre national. En 1907, Ludvík Čelanský fut le premier directeur artistique de ce nouveau théâtre pragois où il créa une scène d'opéra. La première œuvre jouée fut Godiva du poète Jaroslav Vrchlický Entre 1950 et 1966, le théâtre Vinohrady fut utilisé par l'armée tchécoslovaque et prit le nom de théâtre de l'armée tchécoslovaque. En 1967, il retrouva son nom d'origine. Liens externes Site officiel Ressources relatives au spectacle : Carthalia European Theatre Architecture Ressource relative à l'architecture : MonumNet (cs) Architecture du théâtre Vinohrady Portail du théâtre Portail de la musique classique Portail de l’opéra Portail de Prague Portail de la protection du patrimoine
Divadlo na Vinohradech

Divadlo na Vinohradech (letterlijk: Theater in de Wijngaarden) is een theater in de Tsjechische hoofdstad Praag. Het theater, dat op 24 november 1907 werd geopend, is een van de grootste schouwburgen van de stad. Het theater is gelegen aan het náměstí Míru (Plein van de Vrede) in de wijk Vinohrady (Wijngaarden). Het gebouw is ontworpen door de architect Alois Čenský. Externe link (cs) DNV-Praha.cz, officiële website
Teatr na Vinohradach

Teatr na Vinohradach (cz. Divadlo na Vinohradech) – teatr w Pradze, w dzielnicy Vinohrady. Budowa zaczęła się 27 lutego 1905. Był to niegdyś teatr Armii Czechosłowackiej (wiosna 1950 do stycznia 1966). Znajduje się w nim kurtyna z malowidłem nagiej muzy autorstwa Vladimíra Županskýego. Podczas aksamitnej rewolucji, w nocy z 19 na 20 listopada 1989 aktorka Vlasta Chramostová zapytała tłum słowami: „Jeśli nie teraz, to kiedy? Jeśli nie my, to kto?” (parafraza słów Michaiła Gorbaczowa). Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona teatru (cz.)
Театр на Виноградах

Театр на Виноградах (чеш. Divadlo na Vinohradech) — драматический театр, расположенный в районе Винограды в центре чешской Праги. История Идея создания театра в одном из старейших районов Праги Королевские Винограды обсуждалась с конца XIX века. В конкурсе на проект театрального здания победил архитектор Алоис Ченский, и с 1905 по 1907 годы под руководством Яна Маджера и Йозефа Веселы неподалёку от храма Святой Людмилы было возведено трёхэтажное сооружение. На его фасаде над главным входом были установлены аллегорические статуи крылатых ангелов авторства Милана Гавличека, символизирующих собой Отвагу (ангел с мечом) и Истину (ангел с зеркалом). Балюстрады второго и третьего этажа были украшены скульптурами и античными колоннами. Премьерным спектаклем, поставленным в театре на Королевских Виноградах и показанным публике 24 ноября 1907 года, стала пьеса Ярослава Врхлицкого «Годива». На протяжении первых 12 лет своего существования зрителям здесь представлялись как оперные, так и драматические постановки, однако позднее оперная труппа под руководством Отакара Острчила покинула театр, и в его репертуаре осталось лишь драматическое направление с худруком Ярославом Квапилом. В период с 1921 по 1925 годы в театре заведующим литературной частью работал известный чешский драматург Карел Чапек. На сцене театра в 1920-1924 гг Леопольда Досталова играла Электру в одноимённой постановке Софокла. С 1922 года здание театра перешло в ведение мэра Праги и в октябре 1923 года он был переименован в театр на Виноградах. В первые годы оккупации Чехословакии нацистами и создания на её территории протектората Богемии и Моравии театр был закрыт, а в его здании немцами был оборудован кинотеатр. В годы войны труппа под руководством Франтишека Гоца была вынуждена выступать в музыкальном театре в Карлине и лишь после её окончания вернулась на родную сцену. С 1950 года руководство театром перешло к Министерству обороны. До середины 60-х годов он носил название Центрального театра Чехословацкой армии, а в его репертуар в большинстве своём входила пропаганда социалистического реализма. Своё первоначальное имя театр вернул при директоре Франтишеке Павличеке. С этого времени артистам снова стало возможным ставить классические и современные драматические постановки. В наши дни театр на Виноградах является одним из главных центров культурной жизни Чехии, а его репертуар представлен постановками произведений Шекспира, Ибсена, Островского, Чехова, Достоевского, Когоута и прочих знаменитых драматургов. Главный зал рассчитан на 767 мест, малый вмещает до 60 зрителей. Как и многие годы назад, здесь работают известные чешские актёры и режиссёры, а также приезжают с гастролями театры из России, Европы и Америки. Примечания Ссылки Официальный сайт (чеш.). Театр на Виноградах на сайте Theatre Architecture (чеш.).
Театр на Виноградах

Театр на Виноградах (чеськ. Divadlo na Vinohradech) — драматичний театр, розташований в районі Виногради в центрі чеської Праги. Історія Ідея створення театру в одному з найстаріших районів Праги Королівські Виногради обговорювалася з кінця XIX століття. В конкурсі на проект театральної будівлі переміг архітектор Алоїс Ченський, і з 1905 по 1907 роки під керівництвом Яна Маджера та Йозефа Весели неподалік від храму Святої Людмили триповерхову споруду було зведено. На його фасаді над головним входом були встановлені алегоричні статуї крилатих ангелів авторства Мілана Гавличека, що символізують собою Відвагу (ангел з мечем) та Істину (ангел з дзеркалом). Балюстради другого і третього поверху були прикрашені скульптурами і античними колонами. Прем'єрним спектаклем, поставленим у театрі на Королівських Виноградах і показаним публіці 24 листопада 1907 року, стала п'єса Ярослава Врхліцького «Годіва». Протягом перших 12 років свого існування глядачам тут представлялися як оперні, так і драматичні постановки, проте пізніше оперна трупа під керівництвом Отакара Острчила залишила театр, і в його репертуарі залишилося лише драматичний напрямок з художнім керівником Ярославом Квапілом. В період з 1921 по 1925 роки в театрі завідувачем літературною частиною працював відомий чеський письменник Карел Чапек. З 1922 року будівля театру перейшла у відання мера Праги і в жовтні 1923 року він був перейменований у театр на Виноградах. У перші роки окупації Чехословаччини нацистами і створення на її території протекторату Богемії і Моравії театр був закритий, а в його будинку німцями був обладнаний кінотеатр. У роки Другої світової війни трупа під керівництвом Франтішека Гоца була змушена виступати у музичному театрі в Карлині і лише після її закінчення повернулася на рідну сцену. З 1950 року керівництво театром перейшло до міністерства оборони. До середини 1960-х років він носив назву Центрального театру Чехословацької армії, а до його репертуару здебільшого входила пропаганда соціалістичного реалізму. Своє первісне ім'я театр повернув в часи директорства Франтішека Павличека. З цього часу артистам знову стало можливим ставити класичні та сучасні драматичні постановки. В наші дні театр на Виноградах є одним з головних центрів культурного життя Чехії, а його репертуар представлений постановками творів Вільяма Шекспіра, Генріка Ібсена, Миколи Островського, Антона Чехова, Федора Достоєвського, Павела Когоута та інших відомих драматургів. Головний зал розрахований на 767 місць, малий вміщує до 60 глядачів. Як і багато років тому, тут працюють відомі чеські актори та режисери, а також приїжджають з гастролями театри з Росії, Європи і Америки. Примітки Посилання Офіційний сайт (чес.). Архів оригіналу за 9 березня 2022. Театр на Виноградах на сайті Theatre Architecture (чес.). Архів оригіналу за 9 березня 2016.
Kostel svatého Michala (Znojmo)

Kostel svatého Michala ve Znojmě je římskokatolický filiální kostel farnosti u sv. Kříže ve Znojmě. Románský, pozdně goticky a poté renesančně a barokně přestavěný chrám se nachází poblíž znojemského hradu. Od roku 1973 je zapsán do státního seznamu kulturních památek. Kostel tvoří dvě stavby, vlastní kostel a vedle něj samostatně stojící barokní zvonice. Historie Kostel byl postaven pravděpodobně již ve 12. století na místě dřívějšího pohanského rituálního kultiště. V roce 1508 byla dokončena gotická přestavba chrámu. Kostel velmi utrpěl během obléhání města husity, kdy byl téměř úplně zničen. Později bylo kněžiště zastřešeno složitou hvězdicovou klenbou, v roce 1624 byl kostel předán do správy jezuitskému řádu, jenž nechal kostel přestavět do nynější barokní podoby a v přilehlých budovách jezuitské koleje zavedl výuku. Ke kostelu náležela kostelní věž, jež se dvakrát zřítila – poprvé v roce 1581 a podruhé v roce 1642. V roce 1852 byla věž postavena nově a byla tak postavena odděleně od kostela. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Michala ve Znojmě na Wikimedia Commons Kostel sv. Michala, Kde Strážce nebes spoutal Lucifera, znojmocity.cz, zodpovídá PhDr. Jiří Kacetl, vytvořeno 8. 1. 2008, navštíveno 16. 2. 2015. Foto kostela z r. 1903 (Uvedená poznámka: „Název uvedený na fotografii je chybný, ve skutečnosti se jedná o bývalý jezuitský kostel sv. Michala“)
Church of Saint Michael the Archangel (Znojmo)

Church of Saint Michael the Archangel (Czech: Kostel svatého Michala) is a church in Znojmo in the South Moravian Region of the Czech Republic. History The first written mention of the church is from 1226. The original church was probably built in the 12th century for the newcomers who were settling around Znojmo Castle. It is the second most significant church in the town after Church of Saint Nicholas. The church was built at the highest point in Znojmo and consecrated to Saint Michael the Archangel which suggest that it could have replaced an ancient pagan worship place. The church was built in the Romanesque style and completely rebuilt in the late Gothic style in 1508. In the 16th century it came under the power of the Lutheran preachers, at that time the church tower collapsed for the first time (1581). The Jesuits took over the ravaged place in 1624 and proceeded to rebuild it. The church tower collapsed for the second time in 1642 and was not to be rebuilt again as part of the church structure. In 1694 a new bell tower was constructed separately from the church (the so-called campanile). References
Sint-Nicolaaskerk (Potvorov)

De Sint-Nicolaaskerk (Tsjechisch: Kostel svatého Mikuláše) is een kerk in de gemeente Potvorov in de Tsjechische regio Pilsen. De kerk is gewijd aan de heilige Nicolaas van Myra. De eerste vermelding van de kerk in romaanse stijl stamt uit de tweede helft van de 12e eeuw. De kerk heeft een aanbouw uit de 18e eeuw en een toren uit het jaar 1825. Daarnaast staat er bij de kerk een ambtswoning van de pastoor in barokstijl met een mansardedak. Externe link (cs) Regionale Kroniek: uitgebreide informatie over de kerk
Volkshaus (Prostějov)

Das Volkshaus (tschechisch Národní dům) ist ein bedeutendes Gebäude im tschechischen Prostějov. Es stellt ein architektonisches Wahrzeichen des Ortes dar und ist ein kulturelles und gesellschaftliches Zentrum. Geschichte Es wurde von dem tschechischen Architekten Jan Kotěra 1905 als Jugendstilgebäude geplant und in den Jahren 1906/1907 erbaut. Neben dem Architekten arbeiteten für die Innen- und Außendekoration die Maler Jan Preisler und František Kysela, sowie die Bildhauer Stanislav Sucharda, Bohumil Kafka und Karel Petr mit. Nutzung Jährlich werden im Volkshaus 250 bis 300 kulturelle und gesellschaftliche Veranstaltungen durchgeführt. Dabei handelt es sich um Theateraufführungen, Konzerte, Bälle, soziale und geschäftliche Meetings und Firmenpräsentationen. Auch gibt es viele Ausstellungen von Gemälden und Skulpturen. Hier fand auch das internationale Bildhauersymposium der Stadt Prostějov statt. Zudem werden im Erdgeschoss ein Café und ein Restaurant betrieben. Literatur Miroslav Chytil (ed.). Slavné stavby Prostějova. Praha : [s.n.], 2009. s. 110-115. (tschechisch) Weblinks Národní dům v Prostějově (tschechisch) Einzelnachweise