NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Nebílovy Castle

Nebílovy Castle (Czech: zámek Nebílovy) is a castle in Nebílovy in the Plzeň Region of the Czech Republic. It is situated about 16 km south of Plzeň. History Older renaissance manor was rebuilt into a baroque by architect and builder Jakub Auguston, probably according to the project of imperial architect J. L. Hildebrandt. Nebílovy Castle consists of two buildings facing each other which used to be connected by arcade corridors and terraces along their sides. The castle was repaired by V. Haberditz and J. L. Palliardi in the 18th century. External links Official website
Schloss Kratochvíle

Das Schloss Kratochvíle (deutsch: Schloss Kurzweil) liegt nordwestlich von Petrův Dvůr im Okres Prachatice in Tschechien. Geschichte Das alte Schloss Kratochvíle entstand an der Stelle des Klosterhofes Rohn, der bis zu den Hussitenkriegen zum Kloster Goldenkron gehörte und danach an die Rosenberger fiel. An dessen Stelle errichtete Wilhelm von Rosenberg in den Jahren 1583 bis 1589 ein Renaissance-Schloss im Stil eines italienischen Landhauses. Das Schloss wurde nach Plänen des italienischen Baumeisters Baldassare Maggi errichtet. Im Eingangsbereich und dem Speisesaal im Erdgeschoss befinden sich Gemälde mit Jagdmotiven von Georg Widmann. Die Malereien der Decken der Gesellschaftsräume mit Motiven aus der römischen Geschichte schuf Antonio Melana. Die gleichzeitig entstandene Schlosskirche wurde u. a. von Georg Widmann nach Vorlagen von Albrecht Dürer ausgemalt. Das Schloss ist von einem Schlossgarten mit Mauern und Gräben umgeben. Im Schloss befand sich bis 2007 eine Ausstellung des tschechischen Zeichen- und Trickfilms. Literatur Joachim Bahlcke, Winfried Eberhard, Miloslav Polívka (Hrsg.): Handbuch der historischen Stätten. Band: Böhmen und Mähren (= Kröners Taschenausgabe. Band 329). Kröner, Stuttgart 1998, ISBN 3-520-32901-8, S. 392 f. Burgen, Stifte und Schlösser Regionen Waldviertel, Donauraum, Südböhmen, Vysočina, Südmähren, ISBN 978-3-9502262-2-5, S. 59 f Weblinks Offizielle Webseite (tschechisch)
Kratochvíle Castle

Kratochvíle Castle is a Renaissance castle in Petrův Dvůr in the South Bohemian Region of the Czech Republic. It is a picturesque manorial residence surrounded by a small castle park. History The medieval moated fortified stronghold of 1569 was turned into a hunting lodge between 1583 and 1589 by William of Rosenberg. It was designed in the style of the Roman country villa and named Kratochvíle. The architect was Baldassare Maggi from Arogno, Ticino, Switzerland. The whole complex with an entrance wing, outline of fortifications, moat and drawbridge was built in the form of a slightly elongated rectangle, and the castle was built on piles of marshy ground. The small Chapel of Our Lady in the southwest corner of the castle gardens was built between 1584 and 1589. The glory days of the castle ended when Peter Vok of Rosenberg had to sell it to Emperor Rudolf II in 1601 because of debts. The emperor gave the castle to the Eggenberg family and in 1719 it was acquired by the Schwarzenberg family. The international arrangement of the building to the layout of an Italian villa, with the open loggia on the ground floor being replaced here by a large vaulted entrance hall, which corresponded to the area of the Great Hall on the first floor, is linked to the ground floor by a staircase. On both floors rooms of varying sizes are liked to these chambers. On the ground floor they were partly of a functional nature and on the first floor they included the private apartments of the lord and lady, and the most grandiose room of the castle the Great Gold Hall where visitors were received and which is richly decorated, as are most of the other rooms, with stucco reliefs and murals based on classical mythology by Antonio Melana. During extensive restoration experts discovered five paintings depicting scenes from the life of Samson, in the adjoining Small Gold Hall. In the 19th century, the castle was converted into apartments for the Schwarzenberg family and in 1950 the restoration work was carried out. Kratochvíle houses an exhibition of Czech puppet and animated films with original works by notable Czech producers Jiří Trnka, Hermína Týrlová and Karel Zeman. References External links Official website
Замок Кратохвиле

Национальный памятник культуры Чешской Республики (регистрационный номер 252 NP от 2001 года) Замок Кратохвиле (чеш. Zámek Kratochvíle) — ренессансный охотничий замок в городе Нетолице в районе Прахатице Южночешского края, построенный в XVI веке. Замок расположен в городской части Петрув-Двур. В 2001 году объявлен национальным памятником культуры Чешской Республики. Первое письменное упоминание о хуторе и крепости Лептач, находившихся на месте будущего замка Кратохвиле, относится к 1401 году, когда в качестве их владельца был назван нетолицкий горожанин Микулаш Кугль. Нетолицкое панство в тот период принадлежало Златокорунскому монастырю. В начале XVI века Нетолицкое панство вошло в состав обширнейших владений панов из Рожмберка. В 1569 году хутор и крепость Лептач перешли в собственность рожмберкского управляющего и известного организатора рыбных прудов Якуба Крчина из Ельчан, который на перестроил крепость Лептач в охотничий замок в ренессансном стиле, расписанный изящными фресками со сценами охоты. Замок настолько понравился владаржу Вилему из Рожмберка, что он выменял его у Якуба Кричана в 1580 году на местечко Седльчани и устроил вокруг замка обширный заповедник для кроличьей охоты. Реконструкцией Лептача при Вилеме из Рожмберка руководил итальянский архитектор Бальдассаре Маджи, который подготовил строительство ренессансо-маньеристского летнего замка (летоградека). В 1581 году Вилем из Рожмберка испросил у короля Рудольфа II право переименовать замок в Кратохвиле. В следующем году в Кратохвиле было свезено множество строительных материалов, а окончательное решение о внешнем виде будущего летоградека было принято во время встречи Вилема со его младшим братом и наследником Петром Воком из Рожмберка на месте строительства. В мае 1583 года был заложен фундамент замковой виллы. Поскольку болотистая почва не могла быть прочной опорой для фундамента, было решено ставить его на сваях, изготовленных из ольхи и дуба. Других подробностей строительных работ до наших дней не сохранилось. Благодаря Вацлаву Бржезану, известно, что Бальдассаре Маджи попеременно руководил строительством Кратохвиле и реконструкцией замка Петра Вока из Рожмберка в Бехине. Сохранилось имя плотника, конструировавшего крышу Кратохвиле — им был мастер Мертль, участвовавший в своё время в возведении башен Крумловского и Бехиньского замков. В 1585 году в одном из углов ограждающей замок стены был заложен небольшой костёл Девы Марии (окончен и освящён в 1589 году), а в следующем году было закончено сооружение водного рва вокруг замковой виллы. Художественное украшение замковой виллы было поручено брауншвейгскому художнику Георгу Видману, зарекомендовавшему себя при росписи Тельчского замка. Видман с тремя подмастерьями работал над росписью виллы и, вероятно, костёла в 1589—1590 годах. Примечания Источники Описание и история замка на www.hrady.cz История замка на его официальном сайте Emanuel Poche a kol. Umělecké památky Čech K-O (чеш.). — Praha: Academia, 1978. — Vol. 2. — S. 144-145. — 578 S. — (Umělecké památky Čech).
Pałac w Lednicach

Pałac Lednicki (niem. Schloss Eisgrub, cz. Zámek Lednice) – neogotycki pałac znajdujący się w Lednicach w kraju południowomorawskim, w Czechach, przy granicy z Austrią, kilkadziesiąt kilometrów od Brna. Jest on jednym z najważniejszych zabytków kompleksu lednicko-valtickiego. Historia Dawniej na miejscu dzisiejszego pałacu stała warownia, którą od 1322 roku posiadali Lichtensteinowie. W XVI wieku zamek przebudowano na renesansowy dwór, który w XVII wieku przebudowano na rezydencję barokową. W XVIII wieku rezydencję znacznie rozbudowano tworząc imponujące zalożenie pałacowe. W XIX wieku pałac przebudowano nadając mu styl angielskiego neogotykui. Fasady zostały wtedy ozdobione licznymi balkonami, wieżyczkami, wykuszami itp. W XIV wieku Liechtensteinowie kupili znajdujący się niedaleko pałac w Valticach, a z terenów otaczających obydwie rezydencje utworzyli park. Nieopodal zamku powstały w tym czasie oranżeria i minaret. W XIX wieku cały teren urozmaicono jeszcze wieloma zabytkowymi dziś budowlami. Turystyka Zwiedzanie pałacu Zwiedzanie pałacu odbywa się na czterech trasach turystycznych: sale reprezentacyjne apartamenty prywatne pokoje dziecięce grota z kolekcją straszydeł Pozostałe atrakcje turystyczne Dla zwiedzających dostępna jest pałacowa oranżeria. W pałacu mieści się również akwarium. W parku pałacowym i okolicy można również wejść na minaret oraz zwiedzić sztuczne ruiny zameczku myśliwskiego – Januv hrad. Można do nich dojechać bryczką lub łodzią albo dojść pieszo. Najważniejsze atrakcje Schody wykonane z jednego pnia dębu 300-letnia palma w pałacowej oranżerii Zobacz też Valtice Przypisy
Chocenice (starý zámek)

Starý zámek v Chocenicích se nachází v bezprostřední blízkosti nového chocenického zámeckého sídla a od 3. května 1958 je kulturní památkou. Historie Dle dendrochonologického průzkumu pochází většina trámů konstrukce z osmdesátých let 18. století, avšak objevily se i trámy už z let dvacátých. Při přestavbě bývalé renesanční tvrze na barokní zámek byl tento objekt přechodně využíván jako panské sídlo. Po dokončení stavby sloužil jako sídlo vrchnostenské správy rodu Sinzendorfů. V 1. třetině 19. století došlo ke klasicistní přestavbě. V období po druhé světové válce sloužil starý zámek o obytným účelům a také jako provizorní sídlo městského národního výboru. Chátral a bylo dokonce požádáno o zrušení statutu památkové ochrany a jednalo se o demolici objektu. Po roce 1989 byl na stole návrh o zřízení hotelu s restauračním zařízením, ze kterého však sešlo. Poté se objekt dostal do soukromého vlastnictví a započalo se s jeho rekonstrukcí. Vystřídala se zde řada majitelů, kteří se opakovaně marně pokoušeli o sejmutí památkové ochrany. V domě je zachovalá původní černá kuchyně a do 80. let byly v některých místnostech zachována i původní empírová kachlová kamna, která byla zničena při zahájené demolici místním JZD, kterou na poslední chvíli stopli památkáři. Po roce 2010 zahájilo občanské sdružení Starý zámek Chocenice rozsáhlou rekonstrukci domu. Opraveny byly kritické části střechy, byly obnoveny komíny, rekonstrukcí prošlo celé přízemí domu vč. nového sociálního zázemí, bylo vyměněno špatné roubení v patře a budova byla obsazena replikami původních oken. V roce 2022 odkoupila objekt zpět obec Chocenice. Popis Obdélná, volně stojící budova s mansardovou střechou s barokním zděným přízemím a roubeným prvním poschodím. Ve vnitřních prostorách se dochovala dvojice černých kuchyní. Odkazy Reference Literatura Aubrechtová, Alena – Domanická, Jana – Tuma, David. Operativní průzkum Starého zámku čp. 92 v Chocenicích. In: Dějiny staveb. Plzeň: Petr Mikota, 2010. ISSN 1803-0777. S. 25-31. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Starý zámek Chocenice na Wikimedia Commons
Kaple svatého Marka (Cholenice)

Kaple svatého Marka je pozdně barokní kaple v obci Cholenice. Historie Na místě současného kostela stála dřevěná sakrální stavba. Roku 1776 zde byla postavena kamenná stavba. Od roku 1871 kaple chátrala a vlivem sesuvu půdy se téměř rozpadla. Nejprve se sesunula kupole, pak věžička a také zdi. Roku 1891 byla stavba opravena a zpevněna mohutnými pilastry. Interiér také prošel rekonstrukcí, zejména pak hlavní oltářní obraz. Ten restauroval Antonín Sucharda. Od roku 1958 je kaple kulturní památkou. Popis Kaple je pozdně barokní oválná stavba. Fasáda je ozdobena lizénovými rámy a členěna na čtyři části. Nad se nachází vchodem malá věžička se třemi půlkruhově zaklenutými okénky. Věžička je zastřešena cibulkou ukončenou helmicí. Kolem kaple se nachází hřbitov obehnaný hřbitovní zdí. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaple svatého Marka na Wikimedia Commons
Kostel svatého Petra a Pavla (Chotěvice)

Kostel svatého Petra a Pavla je filiální novorománský kostel v obci Chotěvice v okrese Trutnov v Královéhradeckém kraji. Do konce června 2006 byl farním kostelem místní farnosti. Historie Původní kostel stál v obci Chotěvice již před rokem 1362, kdy byl již v knihách veden jako farní. Během husitských válek byl kostel zničen, avšak nedlouho poté byl znovu obnoven. V noci z 12. na 13. července 1832 se strhla bouře, která zničila bleskem celý dřevěný kostel. V roce 1835 byl postaven nový kostel. Z popudu Johana Webera, duchovního z Hostinného, však bylo rozhodnuto o stavbě nového, reprezentativnějšího kostela. Díky sbírkám mezi obyvateli byl kostel v letech 1861–1863 postaven. Od poloviny 80. let 20. století byl kostel uzavřený a postupně chátral. V roce 2022 kostel od církve získali manželé Karin a Richard Krajčovi pro svou nadaci AnděLOVÉ a začal jej rekonstruovat. Interiéry kostela doplnili pop-artovými artefakty, k opravě původních obrazů křížové cesty přispěly i některé další známé osobnosti – Olga Lounová, Leoš Mareš, Jaromír Jágr a Lucie Bílá. Během letní sezóny roku 2023 byl kostel otevřen pro návštěvníky o víkendech, v budoucnu po dalších opravách jej chtějí manželé Krajčovi zpřístupnit veřejnosti celoročně. Popis Trojlodní obdélníková stavba je postavena v novorománském slohu. Presbytář je polygonální a vnitřní prostory chrámu sklenuty valeně. Dominantou kostela je kostelní věž s jehlancovou střechou. Interiér je též novorománský. V okolí kostela se nachází hřbitov s márnicí ohrazený zdí. Vstup do areálu je možný bránou vystavěnou z kamenných pilířů. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatých Petra a Pavla na Wikimedia Commons
St. Peter und Paul (Chotěvice)

St. Peter und Paul (tschechisch Kostel sv. Petra a Pavla) ist eine ehemalige Pfarrkirche, heute Filialkirche, in Chotěvice (deutsch Kottwitz) im Okres Trutnov in Tschechien. Geschichte Das erste hölzerne Gotteshaus stammte aus der Gründerzeit. Geistliche sind für die Zeit von 1362 bis 1415 bezeugt. Die Kirche wurde 1424 von den Hussiten zerstört, 1494 und 1565 ist die Kirche wieder erwähnt. Der steinerne Turm stammt von 1494. Seelsorger sind wieder von 1542 bis 1624 namentlich bekannt, die Matriken beginnen mit dem Jahre 1664. Danach war die Kirche bis 1787 Filiale von Arnau. Später Lokalkaplanei, wurde die Kirche 1855 Sitz einer eigenständigen Pfarrei. 1613 wurde die steinerne Kirche renoviert oder auch umgebaut. 1832 brannte sie nach einem Blitzschlag bis auf die Mauern nieder. Von 1832 bis 1833 erfolgte der Wiederaufbau, wobei das Kirchenschiff eingewölbt wurde. 1861 wurde der ganze Bau bis auf den Turm abgetragen und von 1861 bis 1863 ein neues Kirchengebäude im Stil der Neuromanik erbaut. In den Jahren 1945 bis 1946 wurden die deutschen Einwohner vertrieben, nur etwa zehn ursprüngliche Familien blieben im Dorf zurück. Bis 1964 wurden regelmäßig Gottesdienste gefeiert, danach nur noch selten und die Kirche verfiel. Nach der Samtenen Revolution wurde beschlossen, die Kirche zu renovieren. Es gelang jedoch zunächst nur, Dach und Dachstuhl zu sanieren. Nach 2022 wurde der Bau von einer Stiftung restauriert. Bauwerk Die Kirche ist ein dreischiffiger orientierter Bau mit im Osten angebauter Sakristei. Das Gewölbe im Inneren ist von vier profilierten Vierkantsäulen mit Maßwerk und Blattornamenten getragen. An den Fassaden sind Mittelpfeiler ausgebildet. Die Wölbungen laufen halbkreisförmig bis zu den Säulen bzw. Pilastern an den Wänden. Das Hauptportal befindet sich im westlich vorgebauten Turm, die Seitenschiffe haben Seiteneingänge. Der nach dem Brand erhöhte Turm trägt eine schlanke achteckige Spitze mit Laterne, Knauf und Kreuz. An das hohe vierseitiges Dach schließt sich das niedrigere Dach des Chors an, das ein Sanctustürmchen trägt. Ausstattung Die neuromanischen Seitenaltäre sind in Holzarchitektur gestaltet, ebenso die Beichtstühle. Das Altarbild Königin der Apostel mit den beiden Apostelfürsten Peter und Paul aus dem Jahr 1850 stammt von Joseph von Führich. Die Seitenaltäre sind dem Heiligsten Herz Jesu und dem Unbefleckten Herz Mariä gewidmet. Die Orgel wurde von Johann Borth geschaffen. Umgebung der Kirche Um die Kirche wurde der Friedhof angelegt. Im Süden liegt der Pfarrhof, der 1567 erbaut oder umgebaut wurde. 1787 wurde ein weiteres Stockwerk aufgesetzt und die unteren Räume gewölbt. Der Sgraffitoschmuck wurde freigelegt. Weblinks Eintrag auf der Seite des Bistums Königgrätz Literatur Franz Schöbel, Beda Menzel: Gotteshäuser der Heimat: ein Heimatbuch des Riesengebirges und Braunauer Ländchens. Riesengebirgs-Heimatverlag Renner, Kempten 1970 Einzelnachweise
Kostel svaté Kateřiny (Choteč)

Kostel svaté Kateřiny Alexandrijské v Chotči (okres Praha-západ) je jednoduchá barokní stavba z konce 17. století se dvěma nezvykle nízkými věžemi, situovaná na návrší nad obcí s výhledem do kraje. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Kostel nechal vystavět v letech 1697-99 podle návrhu J. B. Matheyho tehdejší majitel Chotče Bílek z Billenberka, pravděpodobně s využitím zdiva staršího kostela. Původně měla stavba dvě vysoké štíhlé věže. Když se r. 1856 jedna z věží po zásahu bleskem částečně zřítila, byly přes protesty obyvatel obě věže sníženy na stejnou úroveň. Ve 2. polovině 20. století kostel zchátral, v 80. letech byl již v havarijním stavu, ale byla pouze vyměněna střešní krytina. Od r. 2000 na opravách kostela spolupracují římskokatolická farnost Třebotov, pod niž kostel patří, a obec Choteč. Program záchrany architektonického dědictví V rámci Programu záchrany architektonického dědictví bylo v letech 1995–2014 na opravu památky čerpáno 900 000 Kč (400 000 Kč v roce 1999 a 500 000 Kč v roce 2000). Popis a interiér Raně barokní kostel je jednolodní obdélná stavba s presbytářem, sakristií a oratoří v patře. V průčelí má dvě nízké věže. Průčelí s plochým středním rizalitem je členěno pilastry, boční stěny člení lizénové rámce. Loď má valenou klenbu s pásy a lunetami, presbytář a sakristie klenbu křížovou. Mezi věžemi je umístěna kruchta. Nad vchodem do kostela je vytesán prelátský znak Bílka z Billenberka a letopočet 1697. Kostel obklopuje malý hřbitov. Na hlavním oltáři z doby kolem r. 1710 od F. Geigera je obraz Nejsvětější trojice, přemalovaný v 19. století. Po stranách vítězného oblouku stojí boční oltáře. Na plátně malovaný obraz sv. Kateřiny byl ukraden při vyloupení kostela. Zajímavosti Kostel měl původně tři zvony – sv. Kateřiny, sv. Václava a sv. Barbory. V r. 1942 byly odvezeny dva větší zvony – podle úředního rozhodnutí se z kostelů nesměly odstraňovat nejmenší zvony, takže zvon sv. Barbory zůstal. V květnu r. 1945 objevila ztracené zvony místní obyvatelka na „pohřebišti“ zvonů na Rohanském ostrově (odtud měly být zvony odvezeny do Německa). Po opětovném vysvěcení byly zvony opět zavěšeny ve věžích, ale v r. 1984 je nechal P. Evžen Hlaváček přemístit do kostela sv. Petra a Pavla v Radotíně kvůli neutěšenému stavu chotečského kostela. Zvony sv. Kateřiny a sv. Václava tam již zůstaly. S chotečským kostelem je spjat i hrůzostrašný příběh "zaživa pohřbeného". Při zřícení věže část zdiva rozdrtila krycí desku hrobky a otevřela se rakev, kde byl pohřben správce velkostatku. Mumifikované tělo bylo zkroucené jako v křeči a zuby mělo zahryznuté do pravé ruky… Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svaté Kateřiny na Wikimedia Commons
Kostel Povýšení svatého Kříže (Chotíkov)

Kostel Povýšení svatého Kříže je římskokatolický kostel v Chotíkově. Od roku 1958 je chráněn jako kulturní památka. Historie Kostel stojící na tomto místě je poprvé zmiňován v roce 1352, nicméně byl vybudovaný pravděpodobně již o mnoho let dříve. Předpokládá se, že jej při svém poplužním dvoře nechali postavit vladykové z Chotíkova. Kolem roku 1660 tento starší kostel vyhořel a stavba začala chátrat. Proto byl v roce 1828 zchátralý kostel uzavřen a zbořen. Současná podoba kostela je novostavba z roku 1834. Vysvěcení kostela proběhlo 20. září 1835. V roce 1908 byly do věže kostela zavěšeny dva zvony, z nichž se jeden dochoval do současnosti. Stavební podoba Kostel je jednolodní stavba s užším obdélným presbyteriem na východní straně a vestavěnou věží na západní straně. Věž má střechu jehlancového, konkávně zkoseného, tvaru. Střecha věže je rozdělená vertikálně do dvou částí. Spodní část střechy věže je kryta keramickými taškami, bobrovkami, zatímco horní část je oplechovaná. Na vrcholu střechy věže je makovice, jež nese kříž. Presbyterium kostela je trojboce uzavřené a ze severní strany k němu přiléhá sakristie. Loď kostela je zastřešena valbovou střechou, jež je kryta keramickými taškami, bobrovkami. Interiér kostela Na hlavním oltáři visí v novém rámci z roku 1873, zhotoveném podle návrhu Bedřicha Wachsmanna, rozměrný obraz Krista na kříži s Marií a Janem po stranách. Obraz je připisovaný Karlu Škrétovi a byl sem byl údajně sem darován z některého zrušeného pražského kláštera. Nad vchodem do sakristie je umístěna dřevořezba svatého Jiří bojujícího s drakem. Po stranách vítězného oblouku jsou umístěny sochy svatého Václava a svatého Jana Křtitele. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Povýšení svatého Kříže na Wikimedia Commons
Kostel svaté Kateřiny (Chrást nad Sázavou)

Kostel svaté Kateřiny Alexandrijské se nachází na návrší na severovýchodním okraji Chrástu nad Sázavou v severozápadní části města Týnec nad Sázavou v okrese Benešov. Kostel s neogotickou věží je obklopen hřbitovem, který je ohraničen oválnou ohradní hřbitovní zdí. Historický areál s původně gotickým kostelem s raně barokním zařízením, pozemkem hřbitova a jeho zdí tvoří od roku 1965 státem chráněnou kulturní památku. Jedná se o filiální kostel římskokatolické farnosti Týnec nad Sázavou. Popis Stavebně historický Vlastní objekt kostela s obdélníkovitým půdorysem je tvořen jednou lodí s plochým stropem (s hrotitým vítězným obloukem) a polygonálním (pětiboce uzavřeným) presbyterářem (kněžištěm) sklenutým křížovou žebrovou klenbou na konzolách zdobených maskarony. Valeně klenutá zákristie je orientována na sever; hranolová kostelní věž se nachází na západní straně objektu. Na jižní straně kostelní lodi byl odhalen původně gotický portál z první poloviny 14. století, proběhla v letech 1888 až 1889, kdy byla zvýšena loď a přistavěna nová věž v neogotickém stylu. V roce 1955 prošel kostel generální opravou. V roce 1970 byl kostel kryt taškovou střechou. Vybavení V presbyteráři se nachází goticky prostý nástěnný sanktuář. Hlavní oltář je raně barokní, portálový, sloupový s nástavcem a boltcovými křídly. Oltářní obraz svaté Kateřiny namaloval v roce 1684 Samuel Lohrich Mahler. Kazatelna je rokoková. Popis z roku 1908 Tato kapitola je sestavena na základě doslovného popisu kostela a jeho vybavení poplatného roku 1908, kdy je datován pramen „Soupis památek historických a uměleckých v politickém okresu Vinohradském od pravěku do počátku XIX. století“ Dr. Antonín Podlaha, Filiální kostel svaté Kateřiny Alexandrijské v Chrástu nad Sázavou, 1908, Presbytář, sanktuář, sakristie Dr. Antonín Podlaha, Filiální kostel svaté Kateřiny Alexandrijské v Chrástu nad Sázavou, 1908, Vítězný oblouk, loď Dr. Antonín Podlaha, Filiální kostel svaté Kateřiny Alexandrijské v Chrástu nad Sázavou, 1908, Kruchta, kazatelna, kropenka Dr. Antonín Podlaha, Filiální kostel svaté Kateřiny Alexandrijské v Chrástu nad Sázavou, 1908, Hlavní oltář, predella Dr. Antonín Podlaha, Filiální kostel svaté Kateřiny Alexandrijské v Chrástu nad Sázavou, 1908, Zvony První zvon (s nápisem na polovypouklině pláště „Sv. Petr“) byl vysoký 67 cm v průměru měřil 83 cm. Nahoře kolem dokola nesl nápis: „Ke cti a chvále pánu bohu matce boží a všem svatým tento zvon je udělán. Jan Konvář dělal tento zvon“. Druhý zvon obsahoval na svém plášti reliéf zobrazující sedící světici s rozevřenou knihou na klíně; byl 62 cm vysoký a měřil 80 cm v průměru. Nahoře kolem dokola nesl latinsky psaný text: „Anno domini millesimo Trcc nonagesimo Quarto hoc opus conflatum est a Georgio Canulatore.“ Odkazy Poznámky Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Kateřiny na Wikimedia Commons "Chrást nad Sázavou (kostel sv. Kateřiny)" na YouTube – Datum: 3. ledna 2021; Stopáž: 01:20; Autor: Karel Černý 67