NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Brumov (hrad)

Brumov je zřícenina hradu na výběžku kopců nad městem Brumov-Bylnice v okrese Zlín ve kraji Zlínském. Založen byl v první polovině 13. století a byl významnou zemskou pevností, která střežila cestu Vlárským průsmykem do Uher. Od roku 1964 je chráněn jako kulturní památka. Historie Předchůdcem hradu pravděpodobně bylo pravěké hradiště, osídlené v pozdní době laténské. Tehdejší osídlení bylo doloženo v místech románské části hradu na ploše o rozměrech 40 × 50 metrů. Pozůstatky případného opevnění byly zničeny výstavbou a přestavbami hradu. První písemná zmínka o hradu pochází z roku 1255, kdy je uváděn jako brumovský purkrabí Smil ze Střílek a Brumova. V letech 1294–1303 je uváděn jako purkrabí Oldřich z Hradce. Na počátku husitských válek na hradě byla husitská posádka a hrad byl vojskem krále Zikmunda dvakrát obléhán a dobyt. Zikmundův purkrabí Pankrác ze Svatého Mikuláše pak z hradu patnáct let terorizoval široké okolí a jeho vojenská družina podnikala i výpady do Uher. Roku 1520 získal hrad Jan Meziříčský z Lomnice, který pokračoval v opevňovacích pracích. Za třicetileté války během valašského povstání obsadili hrad Valaši a jako reakce na snadné dobytí hradu byl hrad vybaven kamennými bastiony a i nadále bylo zdokonalováno jeho opevnění. Při vpádech Turků a jejich tatarských spojenců z Krymského chanátu a uherských povstalců v letech 1663, 1683 a začátkem 18. století se nové opevnění osvědčilo a hrad náporům odolal. Během 17. a 18. století vládly na panství složité majetkoprávní poměry, celek byl rozdělen na několik dílů, největší část nakonec v roce 1727 získali Illesházyové, jimž patřil i sousední Vsetín. Po požáru roku 1760 byl hrad ještě provizorně opraven, ale po dalším ohni roku 1820 byl definitivně opuštěn. Poslední potomek z rodu Illesházyů Štěpán Illesházy prodal brumovské panství bankéři řeckého původu Georgu Sinovi a od jeho potomků koupil velkostatek v roce 1894 rakouský podnikatel Anton Dreher. Odkazy Reference Literatura VRLA, Radim. Hrad Brumov – nové poznatky úvahy o stavebním vývoji ve 13.–16. století. Průzkumy památek. 2013, roč. XX, čís. 2, s. 115–123. Dostupné online. ISSN 1212-1487. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu hrad Brumov na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Замок Брумов

Замок Брумов (чеш. Hrad Brumov) — бывший королевский замок расположен на горе, над городом Брумов-Бильнице на юго-востоке Чехии в исторической области Моравия, в Злинском крае, в районе Злин, в 30 км юго-восточнее столицы края г. Злина. История Построен в 1210—1220 годах одним из вассалов чешского короля Пржемысла Оттокара I. Замок служил охранной крепостью, контролирующей проходящий через Вларский перевал торговый путь, соединяющий Королевство Венгрия с Моравией. Это была одна из самых значимых и больших чешских крепостей. Её мощные стены могли выдержать любую осаду, а с башен просматривались все окрестности. Замок Брумов несколько раз перестраивался, а также переходил из рук в руки. В начале XV века во времена гуситских войн его после длительной осады завоевала армия императора Сигизмунда. Во время 15-летнего владения замком бургграфом Зигмундом Панкрацем, его воины терроризировали всю округу, и совершали вооружённые набеги в Венгрию. В ходе Тридцатилетняей войны замок был взят валахами. Здесь были сооружены каменные бастионы, продолжали совершенствоваться оборонительные сооружения. Во время нашествия турок и их татарских союзников, а затем венгерских повстанцев в 1663, 1683 годы и в начале XVIII века интенсивно проводились новые фортификационные работы. Позже, замок несколько раз пострадал от пожаров, которые были настоящим наказанием средневековых городов. Первый крупный пожар, уничтоживший почти все замковые хозяйственные постройки, произошел в 1760 году. Восстановлению подлежало далеко не всё. Замок так и не оправился от разрушений. Он горел еще два раза: в 1820 и 1827 годах. Эти пожары были фатальными. От замка остались одни руины. Ныне Брумовский замок объявлен памятником культуры Чешской Республики. Примечания Ссылки Сайт замка Брумов (чеш.) Литература Bohumil Samek. Hrad Brumov // Umělecké památky Moravy a Slezska A/I (чеш.). — Praha: Academia, 1994. — Vol. 1. — S. 264—265. — 651 S. — (Umělecké památky Moravy a Slezska). — ISBN 80-200-0474-2.
Brániska

Brániska je přírodní památka severně od obce Plumlov v okrese Prostějov v údolí potoka Roudník. Oblast spravuje Krajský úřad Olomouckého kraje Předmět ochrany Důvodem ochrany je travnatá step s řadou významných druhů. Fotogalerie Odkazy Reference Literatura KINCL, Lubomír; KINCL, Martin. Chráněná území Prostějovska. Prostějov: Český svaz ochránců přírody, Regionální sdružení Iris, 2012. 111 s. ISBN 978-80-904928-1-3. S. 42–43. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Brániska na Wikimedia Commons
Budenice (zámek)

Zámek Budenice je bývalé barokní šlechtické sídlo, s jehož výstavbou bylo na místě starší tvrze započato někdy koncem 17. a na počátku 18. století podle architektonického návrhu dnes již neznámého architekta. Stavbu zahájil pravděpodobně český pobělohorský novousedlík Matěj Ondřej Hartman z Klarštejna, dokončili ji však později jeho další majitelé, smečenští Martinicové (majitelé panství od roku 1693) a následně Kinští. Součástí zámeckého areálu byla francouzská zahrada s parkem, štěpnice, bažantnice a hospodářská stavení. Zámek obklopuje romantický zámecký park, jenž navazuje na alej, která sem vede ze Zlonic. Východní část trojkřídlého objektu je nejstarší a byla dostavěna kolem roku 1694 na místech, kde předtím stávala někdejší Budenická tvrz. Současná stavební dispozice je však o 100 let mladší. Zámek byl do dnešní podoby dostavěn rodinou Kinských pravděpodobně v letech 1795–1796, kdy byly přistavěny další dva trakty. Z té doby také pochází zdejší zámecká kaple svatého Václava s oltářním obrazem Josefa Bergera, který je i autorem dalšího obrazu se sv. Isidorem. U vchodu do zámeckého areálu se nalézá portýrovna podle návrhu architekta Friedricha Augusta Stacha z roku 1849, který byl i autorem dalších drobných zámeckých staveb, které se ovšem do dnešních dob již nedochovaly. V zámeckém parku se nachází také raně barokní kaple sv. Matěje, kterou zde nechal postavit původní zámecký stavebník Matěj Ondřej Hartman z Klarštejna. Zámek ani okolní park není přístupný pro veřejnost a chátrá. V roce 2022 je zámek na prodej. Zámek koupila společnost Muchovo Muzeum s.r.o. . Odkazy Reference Literatura Informační brožura obce Zlonice, vydalo z nakladatelství Enigma Praha pro Okresní úřad v Kladně a Obecní úřad ve Zlonicích, Z/22 01-03-599 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Budenice na Wikimedia Commons Zámek na webu Hrady.cz Archivováno 28. 6. 2010 na Wayback Machine.
Kasteel van Budenice

Het Kasteel van Budenice (Tsjechisch: Zámek Budenice) is een kasteel in barokstijl in de Tsjechische plaats Budenice. Geschiedenis Het kasteel werd gebouwd op de plaats van een ouder fort (Budenická) naar ontwerp van een onbekende architect. De bouw begon in de late 17e eeuw en werd in de vroege 18e eeuw afgerond. Het kasteel werd waarschijnlijk gebouwd in opdracht van de Tsjechische Wit-Hongaarse edelman Matěj Ondřej Hartman van Klarštejn, maar werd voltooid door de latere eigenaars, die ook het Kasteel van Smečno in bezit hadden. Dit betrof de adellĳke familie Clam-Martinic. Later werd het kasteel overgedragen aan de familie Kinští. Het kasteel en het omliggende park zijn in verval geraakt. In 2022 is het kasteel verkocht aan het Much-museum. Beschrĳving Het kasteelterrein bestond oorspronkelĳk uit een kasteelpark met Franse tuin, fazanterie en boerderijgebouwen. Het kasteel is anno 2023 nog steeds omringd door het park. Het oostelijke deel van het drievleugelige gebouw is het oudste en werd rond 1694 opgeleverd. De huidige indeling van het gebouw is echter van latere datum (1795-1796), van de hand van de familie Kinští, die twee delen liet aanbouwen. De kasteelkapel van Sint-Wenceslaus met altaar is gebouwd naar een ontwerp van Josef Berger. Bij de ingang van het kasteelterrein bevindt zich een door architect Friedrich August Stach ontworpen poort uit 1849. In het kasteelpark staat een vroegbarokke kapel, gewĳd aan Sint-Mattias. Deze kapel was reeds onderdeel van het oorspronkelĳke ontwerp. Het kasteel en het omliggende park zijn niet toegankelijk voor het publiek.
Budín (Rybníky)

Budín (německy Budin) je malá vesnice, část obce Rybníky v okrese Příbram ve Středočeském kraji. Nachází se asi 1,5 kilometru jihozápadně od Rybníků. Vesnicí protéká Kocába. Je zde evidováno 17 adres. V roce 2011 zde trvale žilo 61 obyvatel. Budín leží v katastrálním území Rybníky o výměře 3,87 km². Historie První písemná zmínka o vesnici pochází z roku 1720. Obyvatelstvo Obecní správa Při sčítání lidu v letech 1850–1929 Budín byl osadou obce Drhovy v okrese Příbram. V letech 1930–1987 byl osadou obce Rybníky, se kterým patřil nejprve do okresu Příbram, ale v roce 1950 v okrese Dobříš a od roku 1960 opět v okrese Příbram. Od 1. ledna 1988 do 31. prosince 1991 byl částí města Dobříš v okrese Příbram. Od 1. ledna 1992 je opět částí obce Rybníky v okrese Příbram. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Budín na Wikimedia Commons Encyklopedické heslo Budín v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích Budín v Registru územní identifikace, adres a nemovitostí (RÚIAN)
Budín (Rybníky)

Budín (Duits: Budin of Großbudin) is een Tsjechische plaats in de gemeente Rybníky, regio Midden-Bohemen, en maakt deel uit van het district Příbram. Het dorp ligt op 1,5 kilometer afstand van Rybníky. Budín telt 85 inwoners (2021). Geografie De Kocába (Duits: Kotzaba) stroomt pal langs het dorp; de Sychrovskýbeek (Duits: Sichrower Bach) iets ten noorden ervan. Geschiedenis De eerste schriftelijke vermelding van het dorp dateert van 1720. De Duitstalige naam Großbudin is gegeven ter onderscheid van het nabijgelegen dorp Budínek (Duits: Kleinbudin). Na de afschaffing van het feodalisme in 1850 is Budín ondergebracht bij de nieuw ontstane gemeente Drhovy. In 1930 werd Budín overgeheveld naar de gemeente Rybníky. Tussen 1988 en 1991 was het kortstondig een deelgemeente van de stad Dobříš. Verkeer en vervoer Autowegen Er leidt een regionale weg naar het dorp. Spoorlijnen Er is geen station in Budín. Het dichtstbijzijnde station is in Dobříš, op zo'n zes kilometer afstand. Dat station ligt aan de spoorlijn van Praag naar Dobříš. Buslijnen Er is geen bushalte in het dorp. De dichtstbijzijnde bushalte is in Svaté Pole, op zo'n twee kilometer afstand (februari 2026): Bezienswaardigheden Kruis Galerij Externe links Website van de gemeente Monumentenregister van Budín
Budínek

Budínek (německy Budinek) je vesnice, část obce Svaté Pole v okrese Příbram ve Středočeském kraji. Nachází se asi 1,5 kilometru východně od Svatého Pole. Je zde evidováno 86 adres. V roce 2011 zde trvale žilo 107 obyvatel. Budínek leží v katastrálním území Svaté Pole o výměře 3,95 km². K Budínku patří chatová oblast, která se nazývá Kramářka. Historie První písemná zmínka o vesnici pochází z roku 1788. Na okraji vesnice se nachází kulturní památka – kaple Panny Marie, která však leží již na katastru sousedních Rybníků. Obyvatelstvo Obecní správa Při sčítání lidu v letech 1850–1987 Budínek byl osadou obce Svaté Pole, se kterým patřil nejprve do okresu Příbram, ale v roce 1950 v okrese Dobříš a od roku 1960 opět v okrese Příbram. Od 1. ledna 1988 do 23. listopadu 1990 byl částí města Dobříš v okrese Příbram. Od 24. listopadu 1990 je opět částí obce Svaté Pole v okrese Příbram. Hospodářství Sídlí zde firma Nohel Garden, distributor a výrobce zahrádkářských potřeb. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Budínek na Wikimedia Commons Budínek v Registru územní identifikace, adres a nemovitostí (RÚIAN)
Budínek

Budínek (Duits: Kleinbudin) is een Tsjechische plaats in de gemeente Svaté Pole, regio Midden-Bohemen, en maakt deel uit van het district Příbram. Het dorp ligt op 1,5 kilometer afstand van Svaté Pole. Budínek telt 166 inwoners (2021). Geografie De Sychrovskýbeek (Duits: Sichrower Bach) stroomt langs het dorp. Er zijn twee vijvers nabij het dorp gesitueerd: de Svatopolský- en Pařezitývijver (Duits: Parzezityteich). Geschiedenis De eerste schriftelijke vermelding van het dorp dateert van 1788. De Duitstalige naam Kleinbudin is gegeven ter onderscheid van het nabijgelegen dorp Budín (Duits: Großbudin). Na de afschaffing van het feodalisme in 1850 is Budínek onderdeel geworden van de gemeente Svaté Pole. Van 1 januari 1988 tot 23 november 1990 was het een deelgemeente van de stad Dobříš; daarna werd Svaté Pole opnieuw verzelfstandigt, met wederom Budínek als deelgemeente. Voorzieningen Er is een kleine brandweerkazerne in het dorp. Verkeer en vervoer Autowegen Er leidt een regionale weg naar het dorp. Spoorlijnen Er is geen station in Budínek. Het dichtstbijzijnde station is in Dobříš, op zo'n 7,5 kilometer afstand. Dat station ligt aan de spoorlijn van Praag naar Dobříš. Buslijnen Er is één bushalte in het dorp (maart 2026): Bezienswaardigheden Mariakapel; Natuurgebied Pařezitý (sinds 2009 aangeduid als natuurmonument). Galerij Externe links Website van de gemeente Monumentenregister van Budínek
Bukovanský mlýn

Bukovanský mlýn v obci Bukovany, vzdálené přibližně pět kilometrů od města Kyjova v okrese Hodonín, je rozhledna v podobě větrného mlýna. Lopatky mlýna však nejsou poháněny větrem, nýbrž je pohání motor. Kromě funkce rozhledny slouží stavba jako muzeum s expozicí slovácké vesnice 19. století a galerie, v dolní části mlýna je krbovna pronajímaná pro společenské akce a obchodní jednání. Rozhledna byla postavena a otevřena v roce 2004, investorem byl podnikatel a mecenáš Josef Kouřil z Kyjova, který je stále majitelem rozhledny. Majitelem a provozovatelem hotelově-zážitkového areálu je Region, spol.sr.o., vlastněná podnikatelem Romanem Šikutou. Poloha v nadmořské výšce 325 m n. m. spolu s výškou stavby 15 metrů poskytuje výborné podmínky pro výhled. Lze zhlédnout Chřiby, Bílé Karpaty a při dobré viditelnosti rovněž 110 km vzdálený kopec Devínská Kobyla v Bratislavě. Fotogalerie Odkazy Související články Seznam větrných mlýnů v Česku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bukovanský mlýn na Wikimedia Commons Informace na stránkách Kyjovska Informační portál o vyhlídkových objektech rozhledny.wz.cz Oficiální stránky Informace na stránkách obce Bukovany Archivováno 26. 6. 2007 na Wayback Machine.
Buky a javory v Gabrielce

Buky a javory v Gabrielce jsou přírodní rezervace v Krušných horách. Nachází se v katastrálním území Gabrielina Huť (lidově Gabrielka) východně od Kalku v okrese Chomutov. Chráněné území je součástí ptačí oblasti Novodomské rašeliniště – Kovářská. Historie Chráněné území vyhlásil Okresní úřad Chomutov v kategorii přírodní rezervace s účinností od 1. prosince 2000. Celá rezervace je součástí ptačí oblasti Novodomské rašeliniště – Kovářská. Přírodní poměry Přírodní rezervace s rozlohou 64,7 hektarů leží v katastrálním území Gabrielina Huť, které je součástí obce Kalek v okrese Chomutov. Nachází se v Krušných horách v nadmořské výšce 570–750 metrů. Rezervace se rozkládá na levé straně údolí Telčského potoka. Skalní podloží zde tvoří převážně ortoruly spodního paleozoika, které jsou součástí krušnohorsko-smrčinského krystalinika v sasko-durynské oblasti. Ve střední části území se vyskytuje pararula svorového vzhledu. V geomorfologickém členění Česka lokalita leží v Krušných horách, konkrétně v podcelku Loučenská hornatina a okrsku Rudolická hornatina. Z půdních typů se vyvinuly ranker kambický podzolovaný ve střední části území a kryptopodzoly v severní a jižní části. V rámci Quittovy klasifikace podnebí rezervace leží v chladné oblasti CH6, pro kterou jsou typické průměrné teploty −4 až −5 °C v lednu a 14–15 °C v červenci. Roční úhrn srážek dosahuje 1000–1200 milimetrů. Mrazových dnů bývá 140–160, zatímco letních dnů jen deset až třicet. Na území rezervace byl zaznamenán výskyt více než sedmdesáti druhů živočichů, z toho následujících chráněných: ještěrka živorodá (Zootoca vivipara), slepýš křehký (Anguis fragilis), čáp černý (Ciconia nigra), holub doupňák (Columba oenas), kulíšek nejmenší (Glaucidium passerinum), žluna šedá (Picus canus) a lejsek malý (Ficedula parva). Ochrana přírody Důvodem ochrany je uchování starých, dobře zmlazujících bukových porostů (starých 150–180 let) náhorní plošiny východního Krušnohoří s významnou příměsí mimořádně kvalitní populace javoru klenu (Acer pseudoplatanus). Jedná se převážně o klenovou bučinu s typickým složením, zahrnujícím kromě dominantního buku lesního (Fagus sylvatica) zejména vtroušený javor klen. Rezervace se zastoupením přírodě blízkých horských lesů slouží mimo jiné k ochraně genofondu původních lesních dřevin oblasti. Galerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Chomutov Seznam památných stromů v okrese Chomutov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Buky a javory v Gabrielce na Wikimedia Commons
Buky na Bouřňáku

Buky na Bouřňáku jsou přírodní památka u Nového Města poblíž Mikulova v okrese Teplice. Důvodem ochrany je zbytek staré bučiny s vlajkovými formami korun. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Teplice Seznam památných stromů v okrese Teplice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Buky na Bouřňáku na Wikimedia Commons
Regionální centrála ČSOB v Hradci Králové

Regionální centrála ČSOB, zvaná též HHQ, je budova v Hradci Králové, na levém břehu Labe poblíž centra města, sloužící jako regionální administrativní centrála Československé obchodní banky (ČSOB). Výstavba probíhala mezi lety 2019 a 2021 dle projektu Adama Halíře (Projektil architekti) a Romana Brychty (Roman Brychta Architekti). Generálním dodavatelem stavby byla společnost Syner. Budova se inspiruje koncepcí Ústředí ČSOB v pražských Radlicích, působí zde přibližně 1000 zaměstnanců. Budova se skládá z pěti nadzemních a dvou podzemních podlaží. V suterénu se nachází necelých tři sta parkovacích stání. Parter je koncipován jako veřejný, zahrnující obchodní prostory a volně přístupnou restauraci a kavárnu. Na vrcholu budovy se nalézá zelená střecha se zahradou. Vytápění a chlazení objektu je řešeno prostřednictvím tepelných čerpadel se systémem obsahující 107 zemních vrtů o hloubce 180–200 m. Ocenění LEED Platinum 2022 (New Construction) Kanceláře roku – vítěz v kategorii Hybridní kanceláře 2021[chybí lepší zdroj] Nejlepší z realit – 1. místo v kategorii Administrativní centra 2022[chybí lepší zdroj] Nejlepší z realit – Environmentální projekt roku 2022[chybí lepší zdroj] Odkazy Reference Externí odkazy Praktická a účelná. Centrála ČSOB demonstruje představu městotvorné administrativní budovy 21. století na webu Earch Regionální centrála ČSOB Hradec Králové na webu Projektil architekti ČSOB slavnostně otevřela první regionální centrálu v Hradci Králové na webu Bankovnictví online Časosběr výstavby regionální centrály ČSOB v Hradci Králové na YouTube kanálu ČSOB
Český svaz muzeí v přírodě

Český svaz muzeí v přírodě (IČ 22689214) (Czech Association of Open Air Museums) je uskupení, které sdružuje muzea v přírodě – skanzeny a koordinuje jejich spolupráci, společnou prezentaci. Snaží se také o zabezpečení zázemí pro odbornou činnost. Sídlo je ve Valašském muzeu v přírodě v Rožnově pod Radhoštěm, které se z rozhodnutí Ministerstva kultury České republiky stalo zároveň centrálním odborným a metodickým pracovištěm pro muzea v přírodě. 24. ledna 2013 byl do čela spolku na post prezidenta zvolen Ing. Jindřich Ondruš Jeho zástupcem – viceprezidentem – se stal PhDr. Martin Šimša, PhD. Členové svazu Členy svazu jsou tato muzea v přírodě: Řádní členové: Valašské muzeum v přírodě, Rožnov pod Radhoštěm Národní ústav lidové kultury ve Strážnici, Strážnice Muzeum lidových staveb Kouřim, Kouřim Muzeum Těšínska, Český Těšín Soubor lidové architektury Rymice u Holešova, Rymice Park Rochus, o.p.s., Uherské Hradiště Přidružení členové: Hornické muzeum Příbram Slovácké muzeum v Uherském Hradišti Lidové stavby z.s. Dolní Pertoltice Institut lidového kulturního dědictví Litomyšl Mlýn Wesselsky Loučky u Oder, Vade Mecum Bohemiae s.r.o. Chadimův mlýn Horní Dubenky Odkazy Reference Externí odkazy Oficiální stránky
Český úřad zeměměřický a katastrální

Český úřad zeměměřický a katastrální je ústředním orgánem státní správy, zkráceně ČÚZK. Byl zřízen zákonem č. 359/1992 Sb., o zeměměřických a katastrálních orgánech. Tento zákon rovněž upravuje jeho působnost. ČÚZK sídlí v Praze, v jeho čele stojí předseda, kterého jmenuje a odvolává vláda České republiky. ČÚZK disponuje vlastním rozpočtem a je přímo podřízen vládě, ve které je zastoupen ministrem zemědělství. Hlavní náplní práce ČÚZK, resp. orgánů jím řízených, je zajištění státní správy v oblasti evidence nemovitostí a věcných práv k nim, kterou představuje Katastr nemovitostí České republiky a zeměměřické činnosti ve veřejném zájmu. Struktura ČÚZK Český úřad zeměměřický a katastrální řídí následující orgány: 14 katastrálních úřadů, které dále řídí 94 katastrálních pracovišť (KP) Katastrální úřad pro hlavní město Prahu (1 KP), Katastrální úřad pro Jihočeský kraj (7 KP), Katastrální úřad pro Jihomoravský kraj (10 KP), Katastrální úřad pro Karlovarský kraj (3 KP), Katastrální úřad pro Královéhradecký kraj (5 KP), Katastrální úřad pro Liberecký kraj (5 KP), Katastrální úřad pro Moravskoslezský kraj (8 KP), Katastrální úřad pro Olomoucký kraj (6 KP), Katastrální úřad pro Pardubický kraj (4 KP), Katastrální úřad pro Plzeňský kraj (8 KP), Katastrální úřad pro Středočeský kraj (13 KP), Katastrální úřad pro Ústecký kraj (9 KP), Katastrální úřad pro Vysočinu (7 KP), Katastrální úřad pro Zlínský kraj (8 KP), 7 zeměměřických a katastrálních inspektorátů: Zeměměřický a katastrální inspektorát v Brně – pro Jihomoravský kraj, Kraj Vysočina a Zlínský kraj Zeměměřický a katastrální inspektorát v Českých Budějovicích – pro Jihočeský kraj Zeměměřický a katastrální inspektorát v Liberci – pro Liberecký a Ústecký kraj Zeměměřický a katastrální inspektorát v Opavě – pro Moravskoslezský a Olomoucký kraj Zeměměřický a katastrální inspektorát v Pardubicích – pro Pardubický a Královéhradecký kraj Zeměměřický a katastrální inspektorát v Plzni – pro Plzeňský a Karlovarský kraj Zeměměřický a katastrální inspektorát v Praze – pro Hlavní město Prahu a Středočeský kraj Zeměměřický úřad Výzkumný ústav geodetický, topografický a kartografický, v.v.i. Vedení ČÚZK Předsedové Jiří Šíma (1994–2001) Karel Večeře (2001–2023) Karel Štencel (od 2024) Místopředsedové Karel Večeře (1994–2001) Oldřich Pašek (2001–2006) Karel Štencel (2007–2023) Radek Chromý (od 2024) Odkazy Poznámky Reference Související články Názvoslovná komise ČÚZK Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Český úřad zeměměřický a katastrální na Wikimedia Commons Český úřad zeměměřický a katastrální Výzkumný ústav geodetický, topografický a kartografický, v.v.i. Zeměměřický úřad