NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
U Zelené ratolesti

Dům U Zelené ratolesti stojí na Husově třídě v Českých Budějovicích. Od svého vzniku v roce 1821 sloužil především jako zájezdní hostinec. Patrně zkomolením jeho německého názvu Zum Grünen Ast vzniklo i dříve používané lidové označení U Krenostu. Od roku 2012 je v domu U Zelené ratolesti provozován penzion a dvě hospody: Kozlovna a Plzeňka. Historie První písemná zmínka se váže k 3. srpnu 1763, kdy již existující hostinec vyhořel v důsledku zásahu bleskem. Lannové Současný dům U Zelené ratolesti postavil v roce 1821 Tadeáš Lanna, jeho syn Vojtěch Lanna starší ho o deset let později nechal významně přestavět podle plánu Josefa Sandnera. Dům byl postaven se třemi křídly, které spolu tvořily dvůr otevřený na východní stranu, kudy mohly z vedlejší ulice zajíždět hosté nebo vozy se zásobováním. V severním křídle u hlavní ulice byl od počátku zájezdní hostinec, západní křídlo se používalo k ustájení koní a v jižním křídle byla původně dílna na zpracování vlny. Sedm let po jeho přestavbě byla na přání Vojtěcha Lanny staršího k domu U Zelené ratolesti protažena koněspřežka, která předtím končila v České ulici. Tím dům začal sloužit také jako překladiště zboží. Z roku 1859 se dochoval záznam o návštěvě Alexandra Seika, tehdy ještě potulného fotografa, který si v hostinci U Zelené ratolesti zřídil dočasný fotoateliér. Později se Alexander Seik usadil v Táboře, kde si svou profesí dobře vydělal a dokonce se stal tamějším starostou. Společnost Kotva a Zátkové S blížícím se koncem 19. století upadala lodní doprava soli. Vojtěch Lanna mladší proto v roce 1895 prodal dům U Zelené ratolesti i s okolními pozemky společnosti Kotva. Kotva část pozemků prodala v roce 1906 spolku Ludmila, který usiloval o stavbu ženské průmyslové školy, a pár let poté další část pozemků obchodní a průmyslové komoře pro stavbu sídla komory. Dům U Zelené ratolesti začala pronajímat firmě Bratři Zátkové. Ti dům využívali pro skladování obilí a v roce 1909 dům odkoupili i se zbývajícím pozemkem u Dlouhého mostu, kde si později postavili rodinnou vilu. Po odkupu domu U Zelené ratolesti sem Zátkové přesunuli své firemní kanceláře. Zahradu domu používali v 1. polovině 20. století také členové Sokola pro pořádání akcí a koncertů. Po druhé světové válce Po druhé světové válce byly administrativní prostory domu U Zelené ratolesti využívány ředitelstvím národního podniku Jihočeské pekárny a v přízemí byla provozovna cukrářství. Bylo přebudováno půdní patro ve všech křídlech a nově vznikly střešní vikýře. Od dubna 2012 domě sídlí hospody Kozlovna a Plzeňka, funguje zde penzion a kanceláře jsou využívány různými firmami. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu U Zelené ratolesti na Wikimedia Commons Web penzionu U Zelené ratolesti Web hospody Kozlovna Web hospody Plzeňka
Hospoda U anděla (České Budějovice)

Hospoda U anděla je památkově chráněný činžovní dům v Českých Budějovicích. Stojí na ve Skuherského ulici, čp. 1392/75. Historie Původní hospoda U Anděla, do roku 1888 synagoga, stála v Žižkově ulici. Dům na tomto místě byla postavena až roku 1893, přičemž téhož roku se zde sešel II. sjezd Sociálně demokratické strany českoslovanské, na kterém bylo definitivně odsouhlaseno oddělení od rakouské sociální demokracie. Bylo zde čepováno třeboňské pivo. Ve dnech 24. až 26. dubna 1899 se zde konala jihočeská stávka dělníků, které se údajně zúčastnilo až 4000 lidí. Roku 1927 byl do severní části pozemku dostavěn taneční sál podle Augusta Teverného, přičemž byl sál přejmenovaný na Lucernu. V domě byly ve dvacátých letech 20. století družstevní byty či klempířská dílna. Dne 14. srpna 1922 se v hospodě pokusil spáchat sebevraždu řeznický pomocník Ludvík Mařík tak, že se bodnul do prsou. Přežil a byl pouze převezen do nemocnice. Roku 1936 navštívil budovu Klement Gottwald. V padesátých letech sloužila budova pro sklady oděvů Písek. Reference
Vila JUDr. Františka Švece

Vila JUDr. Františka Švece je funkcionalistická stavba stojící na ulici Dukelská čp. 714/80 v Českých Budějovicích. Vila byla zapsána do seznamu kulturních památek ČR. Historie V roce 1934 postavila firma Bratři Petrášové pro budějovického advokáta JUDr. Františka Švece. Plány vypracovali architekti Richard Ferdinand Podzemný a Kamil Ossendorf. Na stavbě je znatelný vliv předního architekta funkcionalismu Le Corbusiera, byly uplatněny jeho nové teoretické vize Byl použit železobetonový skelet, v té době nepokrokovější stavební technologie, který tyto vize dovolil uplatnit – stavba na sloupech, volný půdorys, horizontální okno, volné průčelí. Architektura Dvoupatrová stavba, jejíž část prvního patra je posazeno na sloupech a ústí na malou terasu, k níž vede spirálové schodiště se zahrady. V přízemí je garáž a technické zázemí. Druhé patro tvoří z poloviny na jižní straně podélná střešní terasa, která byla osazená zelení. Na severní straně vystupuje půlkruhový schodišťový rizalit s pásovým oknem. Interiér Interiér prvního patra tvoří jediný kontinuální prostor pracovny, obytné haly a jídelní kout. V prvním patře je ještě dětský pokoj, kuchyně, WC, šatna. Pokoje jsou odděleny pouze příčkami, oddělení pracovny zajišťovala zasunovací stěna. Druhé patro zahrnovalo ložnice, pokoj pro hosta, koupelna a šatna. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vila JUDr. Františka Švece na Wikimedia Commons
Vila Františka Petráše

Vila Františka Petráše je vila v Českých Budějovicích na Dukelské ulici, dům má čp. 453, čo. 25. Vila byla postavena mezi lety 1914 (nebo 1915) a 1916 na návrh majitele a stavitele Františka Petráše. V roce 2007 byla vila uvedena v knize nakladatelství Foibos s názvem Slavné vily Jihočeského kraje. Památková ochrana Vila je chráněna jako kulturní památka České republiky. Vila je uznána jako kulturní památka z toho důvodu, že je jedním z nejhodnotnějších modernistických domů v Českých Budějovicích, vzhled domu byl ovlivněn někdejší holandskou architekturou, kdy František Petráš reagoval na tehdy nový styl a na pokrokové stavební technologie, které použil při stavbě vlastního domu. Součástí ochrany je i zahrada domu, kdy v zahradě je hospodářský objekt, zahrada je ohraničena keramickým plotem. Popis Dům je patrový s podkrovím, štít je obrácen k západu směrem do Dukelské ulice, v přízemí je směrem na jihozápad umístěn arkýř, patro je mírně předsazené a je ze strany kryté téměř svislou mansardovou střechou. V podkroví je k jihu obrácený malý balkon a zimní zahrada. Vstup do vily je obrácen k severu a je půlkruhového půdorysu. Východní strana domu má hranolový tvar a plochou střechu. Střecha nemá krov, místo krovu je použita betonová skořepina, celý dům je vystavěn na železobetonovém skeletu. Budova je zděna cihelnými tvárnicemi (nazývanými Petrášky) v ornamentálním reliéfu, dle zdroje je to stavba v pohádkovém až bizarním stylu. Stěny jsou členěny geometrickými obrazci v reliéfech, na průčelí jsou uvedeny prvky z umělého kamene (např. ostření, římsy, nároží, obklady, sokl). Cihly Petrášky a střecha z betonového skeletu jsou vlastním patentem Františka Petráše. Severní strana domu byla rozšířena až ve 20. letech 20. století. V poslední třetině 20. století byla vila nevhodně nalíčena na červenou barvu. Vila byla v roce 2002 poničena povodní, ta zničila primárně suterén vily. Vila je ve vlastnictví potomků stavitele Františka Petráše. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vila Františka Petráše na Wikimedia Commons
Dům U Tří lvů

Dům U Tří lvů je památkově chráněný dům, stojící ve stejnojmenné ulici v Českých Budějovicích. Byl postaven v secesním stylu roku 1908 jako rodinný dům Josefa Pfeffermanna. Historie V Českých Budějovicích na rohu Žižkovy třídy a ulice, která dnes nese název U Tří lvů, stál ještě na začátku 20. století hospodářský dvůr. Nad hlavním vjezdem do dvora byl vystaven obraz s biblickým výjevem Daniela v jámě lvové a celému dvoru se proto říkalo dvůr U Tří lvů. Vídeňské předměstí Českých Budějovic se dále rozrůstalo a v roce 1908 byla nově vzniklá ulice vedoucí od Žižkovy třídy kolem dvora až k Mlýnské stoce pojmenována také ulice U Tří lvů. Hospodářský dvůr později zanikl a novým domem U Tří lvů se stal dům, který má dnes číslo popisné 296. Ten si jako svůj rodinný dům v roce 1908 postavil Josef Pfeffermann, původem pražský architekt a majitel stavební firmy. Josef Pfeffermann přesídlil do Českých Budějovic už v roce 1898 a podílel se zde na mnoha stavbách v soukromém i veřejném sektoru. Také zde započal svou politickou kariéru, která kulminovala jeho poslaneckým mandátem v Revolučním národním shromáždění. Čtyři roky po výstavbě svého domu U Tří lvů se Josef Pfeffermann rozhodl přestěhovat zpět do Prahy. Dům prošel v průběhu času různými vnitřními úpravami, nejlépe se dochovalo průčelí domu a hlavní schodiště. Dům byl v roce 1958 zařazen na seznam kulturních památek. Jeho název připomíná nápisová páska a plochý reliéf tří lvů nad vstupem z ulice. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dům U Tří lvů na Wikimedia Commons
Hotel Malše

Hotel Malše, původně známý jako hotel Imperial je památkově chráněná budova, která stojí v Českých Budějovicích naproti vlakovému nádraží. Byl postaven v roce 1924 podle návrhu Josefa Hauptvogela a jako hotel sloužil až do devadesátých let 20. století. Historie Hotel Imperial V roce 1924 byl naproti českobudějovickému vlakovému nádraží dostavěn hotel Imperial. Jeho architektem byl Josef Hauptvogel, který se už dříve podílel na mnoha významných stavbách ve městě, jako byla budova justičního paláce nebo budova městské spořitelny. Hotel nabízel svým hostům 46 pokojů. V roce 1936 byl Imperial zaznamenán jako jediný hotel v Českých Budějovicích, který nabízel pokoje s vlastními koupelnami. V přízemí fungovala restaurace, o patro níže ještě vinárna. Přímo u hotelu pak byla konečná stanice českobudějovické tramvajové dopravy. Na konci druhé světové války sloužila vinárna hotelu Imperial jako kryt před leteckými nálety. Jižní křídlo budějovického vlakového nádraží bylo během bombardování zasaženo a tlakové vlny po výbuchu poškodily domy v okolí. Po konci války byla v roce 1946 přejmenována třída mezi hotelem Imperial a nádražím. Z Denisovy třídy, pojmenované po francouzském bohemistovi Ernestu Denisovi za jeho zásluhy na vzniku Československa, se stala třída presidenta Roosevelta. Hotel Malše Po vyvlastnění hotelu v roce 1948 byl v roce 1952 přejmenován na hotel Malše. S tím souviselo i přejmenování nedalekého hotelu Grand na hotel Vltava. O tři roky později bylo přejmenovávání dokončeno, když byla třída presidenta Roosevelta přejmenována na Nádražní ulici. V květnu roku 1958 získal hotel Malše památkovou ochranu. Od znárodnění hotelu až do sametové revoluce byl provozovatelem hotelu Malše národní podnik Hotely a restaurace České Budějovice. V roce 1973 patřil mezi pět hotelů fungujících na území Českých Budějovic spolu s hotelem Zvon, hotelem Slunce, hotelem Vltava a hotelem Central. Hotel Malše v tu dobu nabízel 20 jednolůžkových a 14 dvoulůžkových pokojů, z nichž šest bylo vybaveno vlastní koupelnou. Více pokojů s vlastní koupelnou nabízel pouze hotel Zvon. Hotel Central později ukončil svou činnost, v roce 1983 byla však ubytovací kapacita českobudějovických hotelů opět navýšena otevřením nového hotelu Gomel. Také kapacita hotelu Malše se navýšila o čtyři další jednolůžkové pokoje. V devadesátých letech 20. století hotel Malše zanikl a prostory začala využívat Komerční banka. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hotel Malše na Wikimedia Commons
Westenova vila

Westenova vila stojí na Dukelské ulici čp. 455/23 v Českých Budějovicích. V roce 2005 byla vila prohlášená kulturní památkou ČR. Historie V roce 1912 byla firmou Stepan postavena vila pro majitelku smaltovny Ernestinu Westenovou. Projekt vypracovali vídeňští architekti Hans Dworzak a Pompeo rytíř von Wolff. Budova byla v roce 2004 citlivě rekonstruována se snahou o zachování původního vzhledu vily. V průběhu doby byla vila využívána jako internát, v současné době je sídlem České školní inspekce. Architektura Patrová vila stojí na čtvercovém půdorysu je bohatě členěná. Architekti se inspirovali středověkými motivy – vázy na zábradlí terasy v patře, na fasádě jsou v omítce vyškrábány ozdobné dekorace (průčelí a okenní parapety). Vilu zdobí půlkruhový rizalit, polygonální arkýř v přízemí, půlkruhový hrázděný arkýř v patře půlválcová věžice a terasa se schodištěm v přízemí. Na vilu v severozápadním nároží navazovalo přízemní hospodářské křídlo (garáže, stáj, místnosti na nářadí a uložení postrojů). Domek vrátného na nepravidelném půdorysu s trojbokým rizalitem byl propojen stlačeným obloukem s hospodářským křídlem. Interiér V interiéru se dochovalo množství původních architektonických, řemeslnických a technických prvků jako reprezentativní dřevěné schodiště, řezbovaný dřevěný portál budoáru, obklady z umělého mramoru v salonu, tři řady trubkového ústředního topení a další. Zahrada K vile byla připojena zahrada, která byla rozdělena chodníkem krytým pergolou. V zahradě se nacházel tenisový kurt (severní část) a kuželník (východní část). Při rekonstrukci v polovině 20. století okrasná zahrada zanikla. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Westenova vila na Wikimedia Commons
Hardtmuthova vila

Hardtmuthova vila v Českých Budějovicích byla postavena na začátku 20. století v novobarokním stylu jako sídlo majitele továrny Koh-i-noor Hardtmuth (tehdy L.&C. Hardtmuth) Franze von Hardtmutha a jeho manželky Anny. Do roku 1988 a opět od prosince 2022 je chráněnou kulturní památkou. Historie Vilu si nechal v roce 1911 postavit podnikatel a majitel tužkárny Franz von Hardtmuth, pravděpodobně od stavitele Johanna Stepana podle projektu architekta Arnolda Goldbergera. Venkovní sochářská výzdoba je od Edwina Schopenhauera. Někdy mezi lety 1950 až 1975 došlo k rozšíření Lidické třídy, čímž se východní lipová alej původně patřící do zahrady Hardtmuthovy vily dostala mimo její pozemek mezi ulici a chodník. Od roku 1979 slouží vila jako dům dětí a mládeže. V roce 1996 byla celá jižní lipová alej zahrady vykácena kvůli obavám o bezpečnost. Exteriér Vila je patrová s mansardovou střechou, postavena na půdorysu ve tvaru písmene „L“. Je situována na východ směrem do Lidické třídy osově souměrným hlavním průčelím s vyvýšenou terasou, na kterou vede dvouramenné schodiště. Pod hlavním průčelím se nachází fontána. Směrem na jih vystupuje z půdorysu stavby přízemní zimní zahrada, jejím protipólem k severu je vysunutý krytý kočárový příjezd, před kterým stojí bronzová romantická plastika jelena. V jihozápadním rohu se mezi křídly vily nachází druhá prostornější terasa ohrazená balustrádou, která sloužila jako rosarium. Na západní straně není vila obklopena vzrostlými stromy jako z ostatních stran, ale pouze několika samostatně stojícími keři. Balkony a terasy vily zdobí cementové kuželkové zábradlí a vázy. Interiér Podoba interiérů přízemí se plně podřizuje reprezentační funkci. Zejména v přízemí se dochovalo mnohé z původní výzdoby. Barokizující mramorové krby, štukové stropy pojednané v novobarokním či novorokokovém duchu, tapety, dřevěná obložení stěn, to vše dovoluje udělat si alespoň nepatrnou představu o bytové kultuře nejvyšších vrstev společnosti na sklonku rakousko-uherské monarchie. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hardtmuthova vila na Wikimedia Commons http://www.ceskatelevize.cz/porady/10118379000-udalosti-v-regionech-praha/217411000140314-udalosti-v-regionech/video/530245
Boženy Němcové 52 (České Budějovice)

Vila v ulici Boženy Němcové čp. 399/52, také známá jako vila Jana Příbrského, v Českých Budějovicích, je kulturní památka České republiky. Projektantem byl Bedřich Adámek. Dům stojí na rohu ulice Boženy Němcové ulice a ulice L. B. Schneidera. Vila je památkově chráněna od 20. března 2006. Historie a popis Vilu nechal v roce 1938 postavit MUDr. Jan Příbrský, primář Gynekologicko‑porodnického oddělení Všeobecné veřejné nemocnice v Českých Budějovicích. Vila je obklopena zahradou s původním plotem, s brankou. Je postavena v romanitizujícím stylu, který navozuje atmosféru architektury z jihoevropských zemí; jsou použity rustikální prvky, např. sokl je z hrubě opracovaného pískovce, omítka je škrábaná, nad vchody jsou kovové lucerny, v zahradě je pergola. V prvním a druhém poschodí je byt, v přízemí jsou lékařské ordinace. Reference
Základní škola Matice školské

Budova Základní školy v ulici Matice školské 3 je kulturní památka v Českých Budějovicích v Jihočeském kraji. Památková ochrana se vztahuje na celou budovu, která je ceněna jako významná veřejná architektura konce 19. století s výrazným historickým významem pro české školství v regionu. Historie Spolek Matice školská byl v Českých Budějovicích založen z podnětu Augusta Zátky 15. prosince 1872. Základním posláním spolku v Českých Budějovicích bylo zřizovat a podporovat školy obecné, později i měšťanské a reálné s vyučujícím jazykem českým. Jednou z prvních škol podporovanou spolkem byla tato budova smíšené obecné školy zřízená v letech 1897–1911 na Lineckém předměstí. Budova byla navržena stavitelem Josefem Zárubou-Pfeffermannem. K budově obecné školy byl v roce 1911 přistavěn učitelský ústav. Školní budova byla dostavěna v letech 1955–1956 přístavbou do ulice Komenského. Popis Dvoupatrová budova byla postavena v novorenesančním slohu na Lineckém předměstí na okraji pozemků ulic Komenského a Matice školské. Jižní křídlo je přístupné z ulice Matice školské, západní křídlo z ulice Komenského. Budova má historizující styl, v průčelí s bohatou štukovou a sgrafitovou výzdobou. Nástěnné malby zobrazují významné české osobnosti. Dispozice vnitřních prostor budovy tvoří jediný půdorysný celek s historickými konstrukcemi a prvky, jakými je ústřední schodiště s litinovým zábradlím a vstupní zrcadlové klenby. Mezi přistavěnou tělocvičnou, která není památkově chráněna a západním křídlem je dvorek s novou komunikační chodbou. V budově sídlí základní škola. Odkazy Reference Literatura Matice školská v Čes. Budějovicích, její vzor a její pokračovatelé. V Č. Budějovicích: Nákladem Matice školské, 1925. 61 s.
Radnice v Turnově

Radnice v Turnově vznikla jako raně renesanční stavba v roce 1526. Tvoří dominantu jižní strany náměstí Českého ráje v Turmově v okrese Semily v Libereckém kraji. Budova radnice byla v letech 1620–1621 přestavěna v pozdně renesančním slohu. Další přestavby proběhly po požárech v letech 1643 a 1707. Roku 1894 byla radnice přestavěna novorenesančně a z původní výzdoby zbyl jen kamenný znak města se lvem a letopočtem 1526. Budova je chráněná jako kulturní památka ČR. V budově má svou pobočku ČSOB, taktéž se zde nacházejí některé odbory městského úřadu. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Radnice v Turnově na Wikimedia Commons
Municipio di Turnov

Il municipio di Turnov (in ceco Radnice v Turnově) si trova al centro della città omonima del Distretto di Semily nella Regione di Liberec, Repubblica Ceca. L'edificio si trova sulla piazza del Paradiso Ceco (Náměstí Českého Ráje) ed è stato costruito nel XVI secolo. Storia Il primo edificio municipale venne costruito in stile rinascimentale nel 1526. Fu danneggiato da alcuni incendi nel 1643 e nel 1707 ed ogni volta venne restaurato assumendo col tempo lo stile tardo rinascimentale che ci è pervenuto. Le principali ricostruzioni si sono avute a metà del XVII secolo e nel 1894. In questa seconda occasione delle decorazioni originali che ne abbellivano la facciata rimase solo lo stemma in pietra della città con un leone e l'indicazione dell'anno 1526. Descrizione Il municipio si affaccia sulla centrale piazza del Paradiso Ceco di Turnov e ne rappresenta il monumento architettonico principale. La torre è la struttura dominante, si alza per quattro piani e si conclude con una copertura a piramide acuta arrotondata. Molto interessante è il meccanismo dell'orologio presente sulla torre, che vi fu installato nel 1570. Di lato la facciata del municipio presenta in alto un frontone curvilineo che conserva la scultura di un leone con l'anno 1527. Sulla sua facciata principale e maggiormente sviluppata, sopra le finestre, sono raffigurati i 7 stemmi delle corporazioni di Turnov tra cui anche la corporazione della confraternita degli scalpellini. Monumento culturale della Repubblica Ceca La tutela dei monumenti della Repubblica Ceca considera il municipio di Turnov un monumento culturale tutelato col numero di catalogo 1000119518. Note Bibliografia (EN) Miroslav Cogan, Turnov: the Bohemian Paradise, Turnov, published for the Town of Turnov by Jakoubě Publishers, 2018, OCLC 1078645566. Voci correlate Turnov Castello di Hrubý Rohozec Distretto di Semily Regione di Liberec Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sul Municipio di Turnov Collegamenti esterni (CS) Stavební objekt - detail, su vdp.cuzk.cz. URL consultato il 12 gennaio 2024. (CS) Town hall in Turnov - Radnice Turnov, su en.mapy.cz. URL consultato il 12 gennaio 2024.
Zemědělský dvůr Němčice

Zemědělský dvůr Němčice (někdy také panský dvůr) je kulturní památka ČR. Je vzdálen cca 1 km severovýchodně od Líšnice, která je místní částí města Hluboká nad Vltavou. Stavba má množství původních památkově cenných konstrukcí a detailů (zaklenutí prostor, pozdně barokní krovy apod.). Okolo dvora vede cyklistická trasa 12. Historie Dvůr se nachází na místě staršího dvora s tvrzí. V roce 1407 a 1411 je připomínán Bláha z Němčic. V roce 1471 je uváděn Kunka ze Bzí a z Němčic. V roce 1541 Diviš Boubínský z Újezda prodal Němčice Chvalovi Kunáši z Machovic. Od roku 1563 zde sídlili Budkovští z Budkova. V roce 1706 vdova po Jiříkovi Ignácovi Budkovském z Budkova prodala Němčice spolu s tvrzí, pivovarem a vsí Líšnice knížeti Adamovi ze Schwarzenbergu, který nechal dvůr v letech 1708 až 1709 přestavět podle projektu Pavla Ignáce Bayera. Reference
Podvrážský mlýn

Podvrážský mlýn v Čakovci u Čakova v okrese České Budějovice je vodní mlýn, který stojí severně od obce na Dehtářském potoce u Podvrážského rybníka. Je chráněn jako nemovitá kulturní památka České republiky. Historie Mlýn je zmiňován v 17. století. Koncem 19. století měl přízemní mlýnici. Ve 20. letech 20. století byla vodní kola na horní vodu nahrazena turbínou. 20. března 1923 vyhořel a o rok později započala stavba nového mlýna; v roce 1927 se v něm již opět mlelo. Po skončení 2. světové války proběhla úprava jeho interiéru a montáž nových strojů a v roce 1948 provedena přestavba obytného domu. Nedlouho poté byl mlýn zestátněn, ale zůstal v činnosti. Popis Mlýnice a dům stojí samostatně, budovy jsou zděné, vícepodlažní. U čtyřpodlažní mlýnice je turbínový domek. V úrovni 2. nadzemního podlaží se nachází vyskladňovací otvor se zachovaným závěsem pro žlab na spouštění pytlů. Voda na vodní kolo vedla krátkým náhonem z rybníka. Z turbínového domku odcházela pod záklenkem z režných cihel. Ve mlýně se dochovala kotlová Francisova turbína od výrobce Union a. s., České Budějovice. Odkazy Reference Literatura BEZDĚKA, Jiří. 100 let provozu turbíny UNION v Podevrážském mlýně: *1919-2019 – příběh stroje. 1. vydání. České Budějovice: [nakladatel není známý], 2019. 64 stran. ISBN 978-80-270-7159-3 Související články Seznam vodních mlýnů v Česku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Podevrážský mlýn na Wikimedia Commons
Chvalešovice (tvrz)

Chvalešovice jsou renesanční tvrz ve stejnojmenné vesnici, kterou po roce 1548 postavil na místě staršího sídla Zikmund Malovec z Malovic z libějovické rodové větve. Odtud spravoval své panství, ke kterému ještě v roce 1556 koupil tvrz Hrádek, a to spolu s vesnicemi Březí, Křtěnov a Slavětice. Po smrti Zikmunda († 1597) Chvalešovice získal jeho syn Václav a ten je potom v roce 1616 prodal dříteňskému Václavu mladšímu Malovci z Malovic, kterému bylo dříteňské panství pro účast na českém stavovském povstání zkonfiskováno a v roce 1628 prodáno Baltazaru Marradasovi. Stavba je patrová s obdélníkovým půdorysem, má tři vysoké souběžné lichoběžníkoové štíty. Vnitřní dispozice zůstala zachována. Zachovány zůstaly rovněž klenby, původní trámové stropy a barokní krov. Na fasádě jsou zbytky renesanční sgrafitové omítky. Příkop obklopující tvrz byl zasypán. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Tvrz na Wikimedia Commons