NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Řežabinec

Řežabinec (formerly Řežabinec a Řežabinecké tůně, lit. 'Řežabinec and pools of Řežabinec') is a fish pond and a national nature monument in Kestřany in the South Bohemian Region in the Czech Republic. Until 2021, it had conservation status a national nature reserve. It is situated among the villages of Lhota u Kestřan, Ražice and Putim. The area is protected due to the presence of valuable littoral ecosystems. This environment provides habitat suitable for many species of birds, who use this area for breeding, and other animal species. The protected area includes Řežabinec pond itself, along with adjacent pools caused by the flooding of old medieval mining holes, and a significant archaeological site on neighboring Pikárna hill, where there was extensive human settlement in the Paleolithic and Mesolithic. The pond was constructed in a former river bed of the Otava River, and a wetland developed. The construction started in 1530 at the instigation of the Lord of Zvíkov Castle, Kryštof of Švamberk. Gradually the water area became overgrown with littoral vegetation consisting mainly of reeds, and this valuable vegetation covered approximately 40% of the Řežabinec area. However excessive fish production, mostly in the 1970s and 1980s, resulted in damage to the protected area and extinction of many species. Nowadays reed coverage has declined to approximately 15% of the Řežabinec pond area. As of 2011, the pond is state-owned and managed by Nature Conservation Agency of the Czech Republic, which seeks to restore species diversity and minimize negative human impact. Climate The nature reservation is one of the warmest places in the southwest of the Czech Republic. The climate here is classified as Cfb by the Köppen-Geiger system. Number of degree heating days is 3454 and annual horizontal solar irradiation is 3090 Wh/m2/day. Fauna 24 species of aquatic molluscs were found in the Řežabinec National Nature Monument: 17 species of freshwater snails and 7 species of bivalves. Among the endangered mollusc species, the most significant finding is the occurrence of the bivalve Euglesa pseudosphaerium, which is critically endangered within the Czech Republic and occurs only at this single location. References
Fotovoltaická elektrárna Ševětín

Fotovoltaická elektrárna Ševětín v okrese České Budějovice je s 29,9 MW instalovaného výkonu třetí největší fotovoltaická elektrárna v České republice. Současným vlastníkem elektrárny je ČEZ, který vlastní provozovatele elektrárny společnost GENTLEY a.s. ČEZ do projektu vstoupil v samém závěru roku 2009, dodavatelem stavby bylo několik společností. Elektrárna byla zprovozněna v prosinci 2010, zaujímá plochu 60 ha. FVE Ševětín v politice ČEZ Do té doby největším solárním projektem ČEZ byla FVE Hrušovany s výkonem 3,7 MW. Do září 2010 státní ČEZ koupil už šest solárních projektů v ceně asi deset miliard korun s celkovým plánovanými výkonem 107 MWp, čímž se český stát stal největším investorem do tohoto oboru podnikání, který je extrémně zvýhodněnými výkupními cenami mohutně dotován ze strany státu. Podle článku Hospodářských novin ze září 2010 překotné nákupy téměř hotových fotovoltaických projektů odhalují vliv „politických kmotrů“. Společnost Gentley koupil ČEZ za cenu kolem 2,8 miliardy korun, předtím jí obchodního rejstříku ovládali Norbert Ostrčil (advokát Tomáše Pitra) a Zuzana Steinigerová. Ředitel ČEZ Martin Roman k tomu řekl: „I my jsme proti nesmyslnému solárnímu šílenství. Jenomže když už někdo získá pozemek, územní rozhodnutí, stavební povolení, smlouvu o připojení, pak je jasné, že elektrárna stejně vznikne. V tom případě je lepší, když zisky z provozu budou končit u českého státu, třeba i prostřednictvím ČEZ, než v zahraničí. Když ne my, pak připravené projekty koupí někdo jiný.“ Autor článku v Hospodářských novinách však soudí, že solární magnáti by své projekty často nespustili, kdyby jim ČEZ nepomohl. Schvalování a výstavba Zastupitelstvo městyse 3. července 2008 vyjádřilo se záměrem FVE na pozemcích č. 561/15 a 561/17 v k. ú. Ševětín, představeným společností společnosti ISOFEN, s. r. o., souhlas hlasy všech 13 přítomných. Místostarosta Petr Lenc při projednání uvedl, že využití pozemků k jiným účelům je problematické z důvodu nedostatečné infrastruktury a blízkosti čistírny odpadních vod a železnice, a tudíž ani návrh nového územního plánu nestanovuje konkrétní využití. Starosta uvedl, že v případě vydání souhlasu bude připraven návrh 4. změny územního plánu a procesy směřující k územnímu rozhodnutí a vydání stavebního povolení, během nichž se bude moci vyjádřit široká veřejnost. K projektu se na svém webu hlásí firma Lumen a. s., za niž kvůli rozsahu na projektu pracují dva týmy. V září 2010 na svém webu inzerovala, že výstavba byla zahájena v březnu 2010 a předpoklad dokončení je září 2010. Reference Související články Podpora výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů v České republice Fotovoltaika v Česku Obnovitelná energie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Fotovoltaická elektrárna Ševětín na Wikimedia Commons Licence FVE Ševětín
Ševětín Solar Park

Ševětín Solar Park (Czech: Fotovoltaická elektrárna Ševětín) is the third-largest photovoltaic power plant in the Czech Republic, while also being one of the 50 largest photovoltaic power plants in the world. At 29.9 megawatts (40,100 hp), it generates electricity sufficient for 8,000 households. See also List of photovoltaic power stations References
Šámalova chata

Šámalova chata is a mountain hut for bikers, skiers and tourists, situated at Nová Louka, a mountain meadow in Jizera Mountains (in Czech Jizerské hory) near the city of Bedřichov, district of Jablonec nad Nisou. It is situated in the north of the Czech Republic, approximately 130 km (81 mi) from Prague, close to the borders with Germany and Poland. The hut was well known for its simple but great cuisine, especially game. The hut is also used as a hotel and it is a popular place for wedding banquets. History The origin of the hut goes back to 1756 when Mr. Riedel built it as a residential timbered house, together with a glass works, which was operational until 1817. Twenty years later, the works was demolished. In 1844, the residential house was sold to the Clam-Gallas family, local nobility, which reconstructed the house in a timbered hunting hut. Today, the hut is called Šámalova chata. In 1929, the hut became the property of the Czechoslovak state and it was used as a seat of the local forest office of Bedřichov. It was also used as a recreational hut of the Czechoslovak government during the World War I and World War II. In connection with the visit of Eduard Beneš, a Czechoslovak president between 1935 and 1938 and 1945 and 1948, a water turbine was installed in the Blatný pound (in Czech Blatný rybník), approximately 800 m (2,600 ft) away from the hut, and the hut was electrified. After 1989, the area has been used in film production, for example the 1994 television series Prima sezóna and the 2016 drama film Tenkrát v ráji. Legacy The hut was also frequently used by the Czech politician Přemysl Šámal. Šámal was the head of the Office of the President of Czechoslovakia during the First Czechoslovak Republic; at the beginning of the World War II, he became a leading member of Anti-Nazi movement called Politické ústředí and he was tortured to death in the Nazi prison at Moabit, Berlin on 9 March 1941. In his memory, a plague was erected on the side of the meadow. In addition, the hut has started to be called as Šámal hut (in Czech Šámalova chata). During the period between the World War I and World War II, the hut was renovated and most of the rooms were lined with larch wood. Its largest room was refurbished in a similar fashion as a room and bath of Jan Masaryk, the Czech foreign minister at the time, in Černín Palace in Prague. References External links Homepage
Šámalova chata

Šámalova chata (Šámalka) – czeski obiekt noclegowy (schronisko turystyczne), położony w Górach Izerskich na terenie dawnej osady hutniczej Nová Louka na wys. ok. 770 m n.p.m. Historia Obiekt jest pozostałością po dawnej hucie szkła oraz osadzie, zbudowanej w połowie XVIII wieku przez Johanna Josefa Kittela, właściciela huty w pobliskim Bedřichovie. Huta, przejęta w 1769 roku przez rodzinę Riedlów istniała do 1817 roku. Wówczas to, z uwagi na brak drewna oraz przestarzałą technologię produkcji, zakład wraz z większością zabudowań rozebrano. Pozostawiono jedynie tzw. Dwór - siedzibę właścicieli dóbr, którą nabył hrabia Clam–Gallas i przebudował na domek myśliwski. Po odzyskaniu przez Czechosłowację niepodległości, w 1929 roku obiekt znacjonalizowano i służył jako siedziba zarządu lasów, a następnie jako ośrodek wypoczynkowy dla urzędników państwowych. Stałym gościem był tu Přemysl Šámal (1867-1941) – czeski polityk, szef kancelarii prezydenta Czechosłowacji, od którego nazwiska nadano nazwę chacie. Od 1958 roku budynek jest wpisany do rejestru zabytków Republiki Czeskiej (nr ÚSKP 17533/5-6). Po 1989 roku obiekt został odbudowany i przywrócony dla ruchu turystycznego. Warunki pobytu Obiekt oferuje 54 miejsca noclegowe w 8 pokojach 2, 3 i 4-osobowych oraz 5 apartamentach 5 i 6-osobowych. W chacie znajduje się restauracja oraz sala na 60 osób, dająca możliwość organizacji szkoleń lub uroczystości. Dojazd i szlaki turustyczne Do chaty można dojechać drogą z Bedřichova. Obok budynku znajduje się węzeł szlaków pieszych Nová Louka: Bedřichov - Nová Louka (Šámalova chata) - dolina Czarnej Nysy - Závory (węzeł szlaków) - Oldřichov v Hájích Stammelův kříž (węzeł szlaków) - Zbiornik Czarna Nysa - Nová Louka (Šámalova chata) - Kristiánov - U Knejpy (węzeł szlaków) - Pod Uhlířskou skálou (węzeł szlaków) Przypisy
Schloss Troja

Das Schloss Troja (tschechisch Zámek Troja oder Trojský zámek) ist ein von 1679 bis 1685 erbautes barockes Lustschloss nördlich der Altstadt von Prag in Tschechien. Es liegt heute im nördlichen Stadtteil Troja. Das Anwesen ist berühmt für die Verbindung von Architektur, Skulptur und illusionistischer Deckenmalerei. Geschichte Wenzel Adalbert Graf von Sternberg (Václav Vojtěch ze Šternberka) ließ 1679–1685 in Troja ein villenartiges Lustschloss im Barockstil nach Entwürfen von Jean Baptiste Mathey errichten, wobei vermutlich frühere Pläne von Giovanni Domenico Orsi de Orsini berücksichtigt wurden. Bauleiter war Silvestro Carlone. Die wesentlichen Sandsteinfiguren der geschwungenen Freitreppe wurden 1683 – 1695 von dem sächsischen Bildhauer George Heermann geschaffen, der vorher am Palais im Großen Garten in Dresden gearbeitet hatte. Es handelt sich um Zeus, Athene, Nike, Kronos, Dionysos, Herakles, Hephäst, Ares, Poseidon, Hades, Apollon, Hermes, Prometheus, Artemis und Demeter. Wahrscheinlich wurden die Statuen in Dresden geschaffen. Die Ausschmückung des Schlosses mit Wand- und Deckengemälden besorgten im Wesentlichen die Italiener Francesco und Giovanni Marchetti sowie die Antwerpener Brüder Abraham und Isaak Godyn, darunter die Apotheose des Hauses Habsburg im zentralen Großen Saal. Lage und Gebäude Das Schloss liegt auf einer aufgeschütteten Terrasse nördlich der Moldau und zu Füßen der nach Bohnice hinaufragenden Hänge und ist heute eingebettet zwischen dem Zoo Prag im Westen, Weinbergen im Norden (daran nördlich anschließend der Botanische Garten von Prag) sowie den beiden schlosseigenen Gartenanlagen im Osten und Süden. Es besteht aus mehreren Baukörpern: zentrales Corps de Logis mit zwei stummelartigen, auf den Schlossgarten im Süden ausgerichteten Seitenflügeln, Wirtschaftsgebäude und Marstall im Norden, Orangerien an der Südseite des Gartens. Besonders die dem Garten zugewandte Fassade des Corps de Logis mit der vorgelagerten Freitreppe gehört zu den herausragenden Leistungen des barocken Profanbaus in Böhmen. Zwischen Schloss und Moldau befindet sich ein kleiner barocker Schlossgarten nach französischem Vorbild mit einer großen zentralen Brunnenanlage. Im Osten schließt ein ebenfalls barock angelegter Obstgarten an, in dessen Mitte sich an der Kreuzung der Wegachsen ein Labyrinth befindet. Im Schloss werden böhmische Kunst des 19. Jahrhunderts sowie historische Kostüme aus den Sammlungen des Kunstmuseums ausgestellt. Eine weitere Ausstellung zeigt alte Drucke und Landkarten aus dem Fernen Osten. Seit 2011 ist eine weitere Dauerausstellung über die Wegbereiter der modernen tschechischen Kunst unter dem Titel „Akordy modernosti“ (deutsch: „Anklänge der Modernität“) eingerichtet. Einzelnachweise Weblinks Schloss Troja – Galerie der Hauptstadt Prag (tschechisch, englisch) Trója bei Schlösser und Burgen.cz (deutsch)
Troja Palace

Troja Palace (Czech: Zámek Troja) is a Baroque palace located in Troja, Prague's north-west borough (Czech Republic). It was built for the Counts of Sternberg from 1679 to 1691. The palace is owned by the city of Prague and hosts the 19th century Czech art collections of the City Gallery. Construction The palace's design has been influenced by French and Italian architecture and is mostly the work of French architect Jean Baptiste Mathey. The latter also built the palais Buquoy in Prague, currently the French embassy. Prior to Mathey, Domenico Orsi worked on the castle. Silvestro Carlone was the Master Builder. Gardens The stairs between the palace and the gardens are the work of two sculptors from Dresden: Johann Georg and Paul Heermann. They sculpted statues representing the fight of gods and giants. The terrace is decorated with a rare collection of vases made by Bombelli, also active in Slavkov u Brna, at Slavkov-Austerlitz castle (close to Brno). The central axis of the garden projects towards the spires of the St. Vitus Cathedral in the Prague Castle. Decoration The palace's main room is decorated with a magnificent baroque Habsburg's apotheosis. Many mythological elements are presented in this trompe-l'œil decoration. It was realised by the brothers Abraham and Izaak Godijn, painters from Antwerp who commenced their work at the castle in 1690. The paintings are considered to be among the best examples of Baroque fresco painting in Northern Europe. The fresco's use illusionist effects and narrate in a triumphalist way the history of the Habsburg Dynasty. The design follows the Baroque schema of architectural symbolism whereby the ceiling depicts the celestial world and the walls the terrestrial world. The ceiling is decorated with celestial beings that were said to protect the Habsburg territories. Underneath the curved surfaces below the ceiling, angels and putti are floating before trompe-l'œil architecture showing scenes from Habsburg history. The walls depict the terrestrial world with one of the scenes on the shorter walls celebrating the victory of Leopold I, Holy Roman Emperor over the Turks. In one scene we see the trompe-l'œil effect of a Turk falling down with his arms outstretched while his shadow is reflected on the painting (see illustration). The longer wall holds statues or busts of the Habsburg rulers in grisaille. The fresco programme achieved a sophisticated and complex synthesis of fictionalist painting of architecture and lively figural scenes. Francesco Marchetti and his son Giovanni realised most of the other paintings in the castle. Recent history The palace was bought in 1922 by the Czechoslovak state, which started a restoration in the seventies. Since this period the palace has been hosting an exhibition of Czech paintings of the 19th century: Josef Čermák, Václav Brožík, Julius Mařák, Antonin Chittussi, Jan Preisler, Mikoláš Aleš. See also List of Baroque residences Notes External links Media related to Troja Castle at Wikimedia Commons
Troja kastély

A Troja kastély (Trojský zámek) Prága északi részén áll a róla elnevezett városrészben, a Moldva felé néző domboldalon. Története Az épület terveit Domenico Orsi kezdte el, mivel azonban ő 1679-ben meghalt, a munkát Jean-Baptiste Mathey át. 1679–1685 között Silvestro Carlone, más források szerint Johann Georg Heermann építette a Sternberg család nyári lakhelyének. A birtokhoz tartozott a lefelé, a folyóig elnyúló, nagy kert és a Szent Kára szőlészet, amely 1996 óta a Prágai Botanikus Kert része. Állapota fokozatosan leromlott — annyira, hogy az 1957-ben kiadott Prága Idegenvezetőben már nem is szerepel. 1977–1989 között felújították; azóta eredeti szépségében tündököl. Látnivalói Az épület stílusa az olasz városi villákét követi. Fokozott figyelmet érdemelnek a belső falakat — kiváltképp a Nagyterem falait — díszítő, hatalmas freskók, közöttük I. Rudolf és I. Lipót Habsburg uralkodók képmásai. A fennmaradt stukkók alapján megállapítható, hogy azok alakításában több eltérő képességű, színvonalú mester, illetve műhely vett részt. Közülük a legjobb, Giovanni Pietro Palliari láthatóan az első emelet mennyezetének stukkóit készítette. Egyes szerzők a homlokzat dekoratív ablakpárkányait is neki tulajdonítják. Palliari itt dolgozott legalább 1692 nyaráig, amikor is Jean-Baptiste Mathey beajánlotta I. János Ádám liechtensteini hercegnek. A kastélytól a folyó felé lejtő domboldal franciakertté alakították, ami abban a korban nagy újdonság volt Prágában. A kert közepét szökőkút díszíti, a szélén sövénylabirintus fogadja a sétálókat. A kastélyból a parkba vezető lépcsősort két drezdai szobrász: Johann Georg és Paul Heermann munkái díszítik a titánok és az istenek harcának jeleneteivel. A teraszt Bombelli-vázák ritka gyűjteménye díszíti. Mivel Prágai Szent Adalbertnek a Károly hidat díszítő, homokkőből faragott szobrát az időjárás nagyon elkoptatta, azt a 19. század második felében egy másolattal helyettesítették. Ferdinand Maxmilián Brokoff 1709-ben faragott eredeti alkotásának maradványát itt, a kastélyban helyezték el. Jelenlegi funkciója A Prágai Városi Galéria állandó kiállításán főleg 19. századi cseh festők képeit tekinthetjük meg, így: Josef Čermák, Václav Brožík, Julius Mařák, Antonin Chittussi, Jan Preisler, Mikoláš Aleš és más művészek munkáit. Megközelítése A metró Holešovice állomásától a 112-es busszal érhető el. Közeli látnivalók A palota fölött, a domboldal felső részén, kb. fél négyzetkilométeren terül el a Prágai Botanikus Kert. Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Troja Palace című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Jegyzetek Források ↑ Lingea: Prága barangoló útikönyv. Lingea, Berlitz, 2016. p. 76–77. További információk Zámek Troja (csehül) (angolul) Trója bei Schlösser und Burgen.cz (németül)
Castello di Troja

Il castello di Troja (in lingua ceca Zámek Troja o Trojský zámek) si trova a Praga, nel quartiere settentrionale di Troja. Storia Il conte Wenzel Adalbert Graf von Sternberg (Václav Vojtěch ze Šternberka) fece erigere tra il 1679 e il 1685 a Troja una residenza estiva in stile barocco su progetto di Jean Baptiste Mathey, per quanto si debbano probabilmente tenere presenti precedenti progetti di Giovanni Domenico Orsi de Orsini. Capomastro fu Silvestro Carlone il praghese. Le decorazioni del castello, con dipinti alle pareti e al soffitto sono opera dei fratelli italiani Francesco e Giovanni Marchetti e dei fratelli di Anversa Abramo e Isacco Godyn, tra i quali l'Apoteosi della Casa degli Asburgo, nella grande sala centrale. Luogo e costruzione Il castello si trova su un'altura a nord della Moldava e ai piedi dei pendii che salgono verso Bohnice ed è oggi inserito tra lo zoo di Praga a ovest, i vigneti a nord (immediatamente a nord del Giardino Botanico di Praga), come a est e sud i due suoi giardini. Esso è costituito da più corpi: il corps de logis centrale con due tronconi di ali laterali, disposti verso sud sul giardino del castello, il fabbricato di servizio e le scuderie a nord, l'Orangerie al lato sud del giardino. Specialmente la facciata del corps de logis prospiciente il giardino, con la scalinata di accesso, appartiene all'eccellente aspetto del barocco degli edifici profani in Boemia. All'aspetto scultoreo della scalinata contribuirono gli scultori di Dresda Giorgio e Paolo Heermann. Tra il castello e la Moldava si trova un piccolo giardino barocco "alla francese" con al centro una grossa fontana. Ad est si collega parimenti un frutteto barocco al cui centro si trova un labirinto. Nel castello sono esposti costumi storici e oggetti d'arte boema del XIX secolo. Ospita inoltre un'esposizione di antiche stampe e carte geografiche dell'estremo oriente. Dal 2011 vi è inoltre un'altra esposizione permanente di arte moderna ceca dal titolo: "Reminiscenze di modernità" (Akordy modernosti). Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Castello di Troja Collegamenti esterni (CS) , (EN) Schloss Troja – Galerie der Hauptstadt Prag (DE) Trója bei Schlösser und Burgen.cz, su zamky-hrady.cz.
Pałac Trojski

Pałac Trojski (czeski: Trojský zámek) – barokowy budynek w dzielnicy Pragi, Troi. Stoi on w pobliżu Wełtawy, w jego okolicy znajduje się kilka budynków gospodarczych, w tym stajnie i winiarnie, inspirowane pobliską winnicą Świętej Klary. Pałac otoczony jest rozległym ogrodem, ze zdobionymi fontannami, terakotowymi wazonami, sztukaterią i oranżerią z popiersiami cesarzy. Pałac (własność miasta Praga) jest otwarty dla zwiedzających. Wystawiania jest tam kolekcja XIX-wiecznego czeskiego malarstwa należąca do Galerii Miasta Pragi. Zamek został zbudowany w latach 1679–1685 dla hrabiego Václava Vojtěcha ze Šternberka. Zamek miał pełnić funkcję letniej rezydencji. Autorami projektu byli Giovanni Domenico Orsi, a później Jean-Baptiste Mathey, budowniczym był Silvestro Carlone. Ostatnim prywatnym właścicielem zamku był Alois Svoboda. 7 października 1922 roku, z okazji 70. urodzin Tomáša Garrigue Masaryka, podarował miastu rozległe grunty i nieruchomości, w tym Zamek Trojski, zastrzegając, że powinny być wykorzystane do celów edukacyjnych i społecznych. Obecnie w zamku znajduje się Galeria Miasta Pragi. Linki zewnętrzne Galerie hlavního města Prahy – stránky věnované Trojskému zámku Stránky městské části Troja. mctroja.cz. [zarchiwizowane z tego adresu (2007-06-25)].
Castelo de Troja

Palácio de Troja (em tcheco/checo: Zámek Troja) é um palácio barroco localizado em Troja, distrito noroeste de Praga (República Checa). Foi construído para os Condes de Sternberg entre 1679 e 1691. O palácio é propriedade da cidade de Praga e alberga as coleções de arte checa do século XIX da Galeria da Cidade. Construção O projecto foi influenciado pela arquitetura francesa e pela arquitetura italiana e é principalmente obra do arquiteto francês Jean Baptiste Mathey. Este último construiu também o palais Buquoy em Praga, atualmente a embaixada francesa. Antes de Mathey, Domenico Orsi trabalhou no castelo. Silvestro Carlone foi o mestre construtor. Referências
Летний дворец Троя

Летний дворец Троя (чеш. Trojský zámek) — первый в Праге летний загородный дворец (чеш. letohrádek). Выстроен в одноимённом пригороде Праги на берегу Влтавы в 1679—1691 гг. имперскими графами Штернберками по барочному проекту французского эмигранта Жана-Батиста Матеи. Лепные украшения лестницы, ведущей в сад, выполнены братьями Герман из Дрездена. Над затейливыми фресками-обманками внутри дворца трудились приглашённые итальянцы и голландцы; из них наибольшей известностью пользуется плафон на тему апофеоза Габсбургов. В настоящее время в стенах здания экспонируются картины чешских художников XIX века, а также действует музей вина. Возле усадебного дома установлен памятник Яну Гусу (1926), а чуть подальше располагаются Пражский зоопарк и ботанический сад. Примечания Источник Dalibor Prix a kol. Šternberská vila // Umělecké památky Prahy. Velká Praha M-Ž (чеш.). — Praha: Academia, 2017. — Vol. 6. — S. 735-744. — 1752 S. — (Umělecké památky Prahy). — ISBN 978-80-200-2469-5. Цтибор Рыбар. Прага. Путеводитель. М., 1990. С. 166. Ссылки Замок Троя Как добраться до замка Троя На Викискладе есть медиафайлы по теме Дворец-замок Троя