NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Starhembergpalais (Znojmo)

Das in Znojmo am Übergang vom Horny náměstí (Oberer Platz) zum Václavské náměstí (Wenzelsplatz) befindliche Starhembergpalais (Starhemberský palác) wird fälschlicherweise immer wieder mit der Familie Althann, den Besitzern von Schloss Frain an der Thaya, in Verbindung gebracht und als Althann-Palais (Althanský palác) bezeichnet. Geschichte Am Standort des Palastes befanden sich ursprünglich zwei Bürgerhäuser, welche nach 1620 von Karl Anton Graf von Braida, einem kaiserlichen Geheimrat, als Wohnsitz erworben wurden. 1666 gingen die beiden Häuser in das Eigentum von Maximilian Lorenz von Starhemberg und seiner Frau Dorota Polyxena von Scherffenberg über. Durch einen Neubau der beiden Gebäude entstand ein frühbarocker Palast. Nach dem Tod von Dorota Polyxena im Jahr 1713 wechselte das Bauwerk zunächst testamentarisch in den Besitz von Gräfin Josepha von Dietrichstein, geborene von Wlassin über, von der das Starhemberg-Palais (Starhemberský palác) noch im gleichen Jahr von der Wiener Hofkammer erworben wurde, die hier zunächst ein Salzamt einrichtete. Auch später wurde das Bauwerk als Verwaltungsgebäude genutzt, in der Zwischenkriegszeit beispielsweise als Bezirkshauptmannschaft. Nach dem Jahr 2000 wurde der Starhemberg-Palais renoviert und in ein Hotel umgebaut. Zwischen Dezember 1631 und April 1632 wohnte hier Albrecht Wenzel Eusebius von Waldstein. Hier wurden Anfang Dezember 1631 die entscheidenden Verhandlungen zwischen einem Gesandten Kaiser Ferdinands II. und Wallenstein geführt, die in die (Wieder-)Berufung des Feldherrn in kaiserliche Dienste mündeten. Von hier aus bereitete er die Reorganisation und erhebliche Vergrößerung des kaiserlichen Heeres vor, um den bis tief nach Süddeutschland eingedrungenen Schwedenkönig Gustav Adolf zu vertreiben. Anlässlich der Rückreise aus Prag von der Krönung zum König von Böhmen Ende November 1723 residierten hier Karl VI.; Kaiserin Elisabeth Christine sowie Maria Theresia und eine ihrer Schwestern. Um den Majestäten zusätzlichen Platz zu verschaffen, ließ der Kreishauptmann Graf de Souches die Mauern zu den Nachbarhäusern durchbrechen. Während dieses Aufenthalts kam es zur ersten urkundlich belegten Opernaufführung in Znaim sowie zum Besuch mehrerer Messen in der Kirche des Kapuzinerklosters durch die kaiserliche Familie. Fußnoten
Municipal House

Municipal House (Czech: Obecní dům) is a civic building that houses Smetana Hall, a celebrated concert venue, in Prague, Czech Republic. It is located on Náměstí Republiky next to the Powder Gate in the centre of the city. History The Royal Court palace used to be located on the site of the Municipal House. This complex was built around 1380 by King Wenceslas IV, and from 1383 until 1485, the Kings of Bohemia lived in the property. After 1485, it was abandoned. It was demolished in the early 20th century. Construction of the current building started in 1905. It was designed by Osvald Polívka and Antonín Balšánek. It opened in 1912. The Municipal House was the location of the Czechoslovak declaration of independence in 1918. The roof of the building was the location for the INXS music video for their 1987 hit New Sensation. Architecture and art The building is of the Art Nouveau architecture style. The building exterior has allegorical art and stucco. There is a mosaic called Homage to Prague by Karel Špillar over the entrance. On either side are allegorical sculpture groups representing The Degradation of the People and The Resurrection of the People by Ladislav Šaloun. Smetana Hall serves as a concert hall and ballroom. It has a glass dome. It houses artwork by Alfons Mucha, Jan Preisler and Max Švabinský. Today Today, the building is used as concert hall, ballroom, civic building, and includes a café to the left of the lobby and a French restaurant on the right side. Beneath the ground there is also a wine bar and an American bar. Many of the rooms in the building are closed to the public and open only for guided tours. Gallery References Sources Peter Cannon-Brookes Czech Sculpture, 1800–1938 External links (in English) Official website
Maison municipale

La Maison municipale (en tchèque : Obecní dům) est un complexe architectural appartenant à la ville de Prague bâti en style dit « sezessionstil ». Elle réunit une salle de concerts dédiée à Bedřich Smetana, un espace d'exposition, des salles de réception dont certaines décorées par Alfons Mucha, un café et un restaurant de style Art nouveau au rez-de-chaussée, un cocktail-bar, une brasserie et un dancing au sous-sol. Histoire À l'origine, à l'emplacement de la Maison municipale, se trouvait le Palais royal des souverains de Bohême dont la construction est entreprise en 1380 par Venceslas IV et qui sert pendant un siècle, de 1383 à 1484, de résidence principale aux rois de Bohême, Sigismond Ier, Ladislas le Posthume, Georges de Poděbrady avant que Vladislas IV Jagellon ne réintègre le Château de Prague. Les bâtiments palatins comprenaient des bains, des appartements pour les courtisans, une fosse aux lions et des jardins. La splendide Tour poudrière attenante témoigne des raffinements de la cour des rois de Bohême enrichie par les mines d'argent de Kutná Hora. La « voie royale » qui traverse la Vieille Ville de Prague et emprunte les rues Celetná et Karlova témoigne du chemin que parcouraient les rois pour se rendre à leur couronnement en la Cathédrale Saint-Guy de Prague. C'est, symboliquement, depuis le balcon de la Maison municipale que le 28 octobre 1918 a été proclamée l'indépendance du pays et la création de la Première République tchécoslovaque. C'est en ses murs encore qu'ont eu lieu, à la suite de la Révolution de velours, les négociations entre les représentants du Forum civique avec, à leur tête Václav Havel et ceux du Parti communiste tchécoslovaque. Architecture La Maison municipale est construite entre 1905 et 1912 sur les plans des architectes Antonín Balšánek et Osvald Polívka. Les principaux artistes de la Sécession tchèque sont invités à participer à la décoration de cet ensemble unique, destiné à affirmer le prestige de la ville et à offrir à ses concitoyens un lieu de détente, de réunion, de spectacle. Parmi ces artistes citons Mikoláš Aleš, Max Švabinský, František Ženíšek, Ladislav Šaloun, Karel Novák, Josef Mařatka, Josef Václav Myslbek, Alfons Mucha et Jan Preisler. Sous un dôme de cuivre, le fronton du bâtiment est dominé par une mosaïque impressionnante sur un carton de Karel Špillar. Deux ailes en « V » dont la base serait l'entrée principale encadrent la salle de concert dite « Salle Smetana » en l'honneur du musicien Bedřich Smetana. Elle peut accueillir mille deux cents auditeurs et sert, entre autres, pour les concerts dans le cadre du festival du Printemps de Prague. La Maison municipale a été entièrement restaurée entre 1994 et 1997. Notes et références Voir aussi Articles connexes Art nouveau à Prague Liens externes Sites officiels : (cs) www.obecnidum.cz et (en) www.obecnidum.cz/en Ressources relatives à l'architecture : MonumNet Structurae Ressource relative au spectacle : Carthalia Ressource relative à la musique : MusicBrainz Site internet Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de l’Art nouveau Portail de la musique Portail de Prague Portail de la protection du patrimoine
Reprezentációs ház (Prága)

A prágai Reprezentációs ház (más néven Rendezvények Háza, csehül Obecní dům (hivatalos, teljes nevén Reprezentační dům hlavního města Prahy) a cseh főváros híres szecessziós műemléke. Nagy szabású kultúrház és szórakoztató központ, kiállító- és hangversenyteremmel. A 20. század elején emelt épületet 1994 és 1997 között újították fel. Fekvése Az Óváros és az Újváros határán, a Lőportorony szomszédságában helyezkedik el, a Náměstí Republiky sarkán (a térről elnevezett metróállomásnál), a Dům U Hybernůval szemben. Története Antonín Balšánek és Osvald Polívka tervei alapján épült 1905 és 1912 között, a korábbi Királyok Udvara (Králův dvůr) helyén. (A cseh királyok rezidenciáját eredetileg IV. Vencel cseh király építtette 1380-ban. Lakott itt Luxemburgi Zsigmond és II. Habsburg Albert, majd Podjebrád György és Jagelló Ulászló is, aki végül átköltözött a prágai várba. (Az épület nevét ma a Královodvorská utca neve őrzi. A Reprezentációs ház közvetlenül szomszédos a híres Celetna utcát lezáró Lőportoronnyal. A cseh illetve csehszlovák történelem fontos eseményeinek volt a színtere: 1918-ban itt, a Smetana-teremben kiáltották ki Csehszlovákia függetlenségét, 1989 őszén pedig itt tartották a Václav Havel által vezetett Polgári Fórum (Občanské fórum) és a kommunista hatalom közötti első megbeszélését. Épülete Antonín Balšánek és Osvald Polívka tervei alapján épült, 1905 és 1912 között. Díszítését a 20. század elején alkotó olyan neves festők és szobrászok végezték, mint Mikoláš Aleš, Max Švabinský, František Ženíšek, Ladislav Šaloun, Karel Novák, Josef Mařatka, Josef Václav Myslbek, Alfons Mucha és Jan Preisler. A félkör alakú mozaik Karel Špillar vázlata alapján készült. Az enteriőr Az épület legnevezetesebb terme a kb. 1200 fő befogadására képes Smetana-terem, amely nevezetes hangversenyterme Prágának. Az épületben több híres terem és szalon is található (Grégrův sál, Sladkovského sál, Primátorský salónek). Az épületben a koncerteken kívül képzőművészeti kiállításokat is rendeznek (pl. 2013-ban Ivan Lendl mutatta be itt Alfons Mucha plakátjaiból álló gyűjteményét.) Képgaléria Nevezetes intézmények a környéken Dům U Hybernů a Hybernia Színházzal (Divadlo Hybernia) Věžníkovský palác (ma Hotel Kempinski) Sweerts-Sporckův palác Losyovský palác (Lidový dům) Masaryk pályaudvar egykori ágostonrendi kolostor (Augustiniánský klášter) Belwitz-palota (palác Belwitz) Jegyzetek További információk A Wikimédia Commons tartalmaz Reprezentációs ház témájú kategóriát. Obecní dům
Casa municipale (Praga)

La Casa Municipale (in ceco Obecní dům) è uno storico edificio della città di Praga nella Repubblica Ceca. Storia L'edificio venne eretto tra il 1905 e il 1912 secondo il progetto degli architetti Osvald Polívka e Antonín Balšánek nel luogo in cui sorgeva il Palazzo della Corte Reale. Quest'ultimo fu residenza, tra il 1383 e il 1485, di monarchi, ma poi fu abbandonato per secoli ed infine demolito all'inizio del XX secolo. Descrizione Il palazzo sorge nella Città Vecchia di Praga. La Casa Municipale è uno dei più significativi edifici in Art Nouveau di Praga. L'esterno è abbellito con stucchi e statue allegoriche. La casa, costituita da un corpo centrale e due ali simmetriche, si sviluppa di fianco alla Porta delle Polveri. Galleria d'immagini Bibliografia Vladimir Soukop, Praga. Mondadori, 2004. ISBN 9788837026318 Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Casa municipale Collegamenti esterni (CS) Sito ufficiale, su obecnidum.cz. (EN) Sito ufficiale, su obecnidum.cz. Casa municipale, su archINFORM. (EN) Casa municipale, su Structurae.
Miejski Dom Reprezentacyjny w Pradze

Miejski Dom Reprezentacyjny (cz. Obecní dům) – jeden z najsłynniejszych secesyjnych budynków w Pradze, stojący na pl. Republiki w sąsiedztwie Bramy Prochowej, naprzeciw Domu u Hybernów. Pełni głównie funkcje reprezentacyjne. Wpisany pod numerem 160. na listę Narodowych zabytków kultury Republiki Czeskiej. Na miejscu dzisiejszego Miejskiego Domu Reprezentacyjnego do początku XX wieku znajdowała się rezydencja królów czeskich – Pałac Królewski w Pradze. Wybudowany został około roku 1380 za panowania Wacława IV Luksemburskiego i służył jako siedziba władców w latach 1383–1484. Oprócz pałacu kompleks obejmował domy dla dworzan, łaźnie, lwiarnię i ogrody. Po Wacławie IV rezydował tu jego brat Zygmunt Luksemburski, jego zięć Albrecht II Habsburg, Władysław Pogrobowiec, Jerzy z Podiebradów i Władysław II Jagiellończyk, który ze Starego Miasta przeniósł się z powrotem na Hradczany. Do naszych czasów z Pałacu Królewskiego zachowała się jedynie nazwa przyległej ulicy Kralodworskiej i przejście do Bramy Prochowej przez ul. Celetną. Ponieważ rozpoczynały się w nim procesje koronacyjne, Dom Reprezentacyjny znajduje się na początku Drogi Królewskiej. Miejski Dom Reprezentacyjny został zbudowany w latach 1905–1912 według planów architektów Antonína Balšánka i Osvalda Polívki. Elementy wystroju wnętrz tworzyli najsłynniejsi czescy malarze i rzeźbiarze początku XX wieku: Mikoláš Aleš, Max Švabinský, František Ženíšek, Ladislav Šaloun, Karel Novák, Josef Mařatka, Josef Václav Myslbek, Alfons Mucha i Jan Preisler. Elewację zdobi półokrągła mozaika autorstwa Karla Špillara. Wnętrza budynku obejmują kilka sali, z których największa jest Sala im. Bedřicha Smetany służąca jako sala koncertowa dla 1200 słuchaczy; odbywają się tu przede wszystkim koncerty Orkiestry Symfonicznej m. st. Pragi FOK, ponadto koncerty festiwalu Praska Wiosna, koncerty organowe i in. Inne sale to Sala im. Juliusa Grégra, Sala im. Karla Sladkovskiego i Salonik Burmistrzowski. Oprócz koncertów odbywają się tu wystawy i inne wydarzenia kulturalno-społeczne. Na parterze i w suterenie jest kilka restauracji i kawiarni. Koło wejścia głównego znajduje się centrum informacji. Miejski Dom Reprezentacyjny dwukrotnie zapisał się w dziejach czechosłowackiej państwowości: 28 października 1918 r. ogłoszono tu niepodległość Czechosłowacji, a w listopadzie 1989 r. odbyło się tu pierwsze spotkanie władz komunistycznych z przedstawicielami Forum Obywatelskiego z Václavem Havlem na czele. W latach 1994–1997 budynek przeszedł generalny remont. Przypisy Linki zewnętrzne Strona Miejskiego Domu Reprezentacyjnego
Общественный дом (Прага)

Общественный дом (чеш. Obecní dům) — здание в Праге (Чехия) на площади Республики. История Построен на месте старого королевского дворца, служившего резиденцией чешских королей в XIV—XV веках. Начат строительством в 1905 году, закончен в 1912 году. После двух неудачных конкурсов проектирование предоставлено Освальду Поливке и Антонину Бальшанеку. В оформлении участвовали выдающиеся чешские художники: мозаичное панно на фасаде выполнено Карелом Шпилларом, другие элементы декора принадлежат Ладиславу Шалоуну, Йозефу Маржатке, Карелу Новаку и другим. Над росписью интерьеров работали Альфонс Муха, Ян Прейслер, Макс Швабинский. Всё оформление здания проникнуто тематикой национального возрождения. В 1918 году здесь заседал Национальный комитет Чехословакии — первый представительский орган нового государства. 28 октября 1918 года в Общественном доме была провозглашена независимость Чехословакии. 13 ноября 1918 года принята Временная конституция Чехословацкой республики. В ноябре 1989 года здесь состоялись первые переговоры коммунистического правительства Чехословакии с представителями Гражданского форума во главе с Вацлавом Гавелом. В настоящее время Общественный дом используется главным образом как место проведения концертов. Его главный зал носит имя чешского композитора Бедржиха Сметаны и является одной из основных концертных площадок Международного музыкального фестиваля «Пражская весна». Примечания Литература Pavel Vlček a kol. Obecní dům // Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov (чеш.). — Praha: Academia, 1996. — Vol. 1. — S. 537–542. — 639 S. — (Umělecké památky Prahy). — ISBN 80-200-0563-3.
Mestna hiša, Praga

Mestna hiša (češko Obecní dům) je javna zgradba, v kateri domuje Smetanova dvorana, praznično koncertno prizorišče v Pragi, Češka. Njen naslov je Náměstí Republiky 5, poleg Smodniških vrat v središču mesta. Zgodovina Kraljeva dvorna palača je stala na območju sedanje Mestne hiše. Češki kralj je v njej živel od 1383 do 1485. Po letu 1485 je bila opuščena. Porušena je bila v začetku 20. stoletja. Gradnja sedanje stavbe se je začela leta 1905. Končana je bila leta 1912. Zgradbo sta zasnovala arhitekta Oswald Polivka in Antonín Balšánek. Mestna hiša je bila prizorišče razglasitve neodvisnosti Češkoslovaške. Arhitektura in umetnost Stavba je oblikovana v arhitekturnem slogu art nouveau. Zunanjost zgradbe jnad vhodom zaznamuje alegoričen mozaik in štukaturni okras. Nad vhodom je mozaik, imenovan Poklon Pragi Karla Špillarja. Na obeh straneh so alegorične kiparske skupine, ki predstavljajo Degradacijo ljudi in Vstajenje ljudi Ladislava Šalouna. Smetanova dvorana se uporablja kot koncertna in plesna dvorana, v pritličju je kavarna in restavracija. Vogal stavbe ima stekleno kupolo. V notranjosti so umetniška dela Alfonsa Muche, Jana Preislerja in Maxa Švabinskega in drugih. Poleg koncertne in plesne dvorane sta v zgradbi ob veliki veži in pred stopniščem v dvorano kavarna z gostinskim vrtom in ugledna restavracija. Veliko notranjih prostorov je zaprtih za javnost. Odprejo jih le za vodene oglede. Galerija Sklici Peter Cannon-Brookes Czech Sculpture, 1800–1938 Zunanje povezave Uradna spletna stran
Громадський будинок (Прага)

Громадський будинок (чеськ. Obecní dům) — культурний і громадський центр міста Праги, столиці Чехії, репрезантивна празька будівля, споруджена у 1906–1911 роках в стилі сецесії. В громадському будинку діють: кафе, ресторан, винний ресторан, концертні зали, виставкові зали. Внутрішні стіни розписані низкою чеських художників, які народилися у першому десятилітті 20 століття. Історія Місце, де знаходиться громадський будинок, відоме тим, що з кінця 14 і до 15 століття тут знаходився королівський двір — резиденція чеських королів, починаючи з Вацлава IV і закінчуючи Владиславом ІІ. Меморіальна дошка на будівлі вказує на те, що з 1454 року тут жив земський правитель, а з 1458 року чеський король Їржі з Подєбрад. Примітки
Vodní nádrž Myslivny

Vodní nádrž Myslivny se nachází v Krušných horách 4 km západně od Božího Daru. Byla postavena na říčce Černé v letech 1956 až 1958, do provozu byla uvedena v roce 1959. Je ve správě státního podniku Povodí Ohře. Pojmenována byla podle zaniklé stejnojmenné osady. Účel Hlavní účel je zásobení oblasti Jáchymov – Ostrov pitnou vodou. Myslivny jsou nejvýše položenou vodárenskou nádrží v Česku. Mají stanoveno ochranné pásmo, do kterého je vstup veřejnosti zakázán. Povodí Ohře označuje Myslivny za vodárenskou nádrž nejproblematičtější z hlediska kvality vody ve své správě. Kvalitu negativně ovlivňují výluhy z Božídarského rašeliniště, které způsobují zvýšené hodnoty huminových látek, TOC, CHSK a železa. Dalším problémem jsou koliformní bakterie, pocházející ze znečištění odpadními vodami. Hydrologické údaje Vodní nádrž shromažďuje vodu z povodí o rozloze 11,85 km², ve kterém je dlouhodobý roční průměr srážek 1114 milimetrů. Průměrný roční průtok je 0,29 m³/s. Okolí V blízkosti nádrže se nacházejí památky po středověkém dobývání rud: obnovený Blatenský příkop a sejpy. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vodní nádrž Myslivny na Wikimedia Commons
Stausee Myslivny

Der Stausee Myslivny (tschechisch Vodní nádrž Myslivny) ist ein Trinkwasserreservoir in Tschechien. Es befindet sich in 959,11 m ü. M. in der zur Stadt Boží Dar gehörigen Ansiedlung Myslivny auf dem Kamm des Erzgebirges und staut das Schwarzwasser. Der Stausee wurde im Jahre 1950 zur Wasserversorgung der Gruben von Jáchymov südlich der Straße von Boží Dar nach Ryžovna am Abzweig nach Zlatý Kopec auf den Fluren der Ansiedlung Myslivny errichtet. 1959 ging die Anlage in Betrieb. Der Damm hat eine Höhe von 5,57 m. Seine Dammkrone ist 130 m lang und 4,5 breit. Die Staufläche beträgt 4,06 ha, der See fasst 60.000 m³ Wasser. Im Einzugsgebiet des Stausees wurden Trinkwasserschutzzonen eingerichtet. Südlich des Sees verläuft der Plattner Kunstgraben. Nordwestlich erhebt sich der Tetřeví hora (Hahnberg, 1001 m) und im Südosten der Božídarský Špičák (Spitzberg, 1115 m). Weblinks Wasserwerk Myslivny
Kostel Navštívení Panny Marie (Deštnice)

Kostel Navštívení Panny Marie je římskokatolický filiální kostel zasvěcený Navštívení Panny Marie v Deštnici v okrese Louny. Dobu, kdy byla v Deštnici postavena církevní stavba, nelze přesně určit. Topograf Jaroslav Schaller v příslušném svazku své Vlastivědy sice uvádí, že ve vsi byl v roce 1405 kostel s vlastním farářem. Jeho citace je chybná, protože v erekční knize, na kterou odkazuje, žádný takový záznam není. Není vyloučené, že jakási kaple v Deštnici stála v 17. století: naznačuje to skutečnost, že se podle matričních zápisů v Deštnici pohřbívalo ve čtyřicátých letech 17. století. Nejstarší bezpečný doklad o deštnickém kostele se nachází na Müllerově mapě Čech. Vyšla v roce 1720, Žatecký kraj byl ale mapovaný už v roce 1714. Kniha účtů kostela sv. Vavřince v Měcholupech, do jehož farnosti deštnický kostel (zde důsledně nazývaný kaple) patřil, uvádí první zmínku o deštnické kapli k roku 1729. Pocheho akademický soupis památek uvádí – bez příslušného odkazu – jako rok výstavby stávající deštnické kaple 1783. Toto tvrzení je v rozporu s informacemi ve zmíněných účtech měcholupské farnosti. Podle nich proběhla její přestavba v roce 1777. Roku 1802 bylo rozhodnuto celou kapli zbořit. Ještě téhož roku byla z financí patronátního úřadu a místních obyvatel postavena nová kaple v dochované podobě. Pozdně barokní jednolodní kostel na jižní straně návsi byl postaven v roce 1802. Má obdélný půdorys s půlkruhově zakončeným presbytářem orientovaným k jihovýchodu. Vstupní průčelí je zdůrazněné štítem. Fasády jsou bez výzdoby. Loď kostela má plochý strop, ale presbytář je zaklenutý valenou klenbou s lunetami. Presbytář je od lodi oddělen vítězným obloukem. V roce 2013 byl kostel v nevyhovujícím stavu. Jen náklady na nezbytné opravy střechy byly tehdy vyčísleny na 150 000 korun. V roce 2015 darovala církev kapli soukromníkovi. V současnosti (2018) probíhá celková rekonstrukce objektu financovaná majitelem. Její součástí jsou nové okenní vitráže, pořízené z příspěvků sponzorů. Z původního vybavení, uváděného v Pocheho příručce, se nedochovalo s výjimkou varhan a oltáře nic. Jednalo se o rokokový oltář ze druhé poloviny osmnáctého století, upravovaný v průběhu devatenáctého století. Oltářní obraz z roku 1864 byl dílem F. Krause. K vybavení dále patřila kazatelna s obrazy evangelistů z období okolo roku 1800. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Navštívení Panny Marie na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kostele Navštívení Panny Marie, Deštnice (katalog biskupství litoměřického)
Kolonáda v Květné zahradě

Kolonáda v Květné zahradě je 244 m dlouhá arkádová lodžie tvořící celou jednu stranu Květné zahrady v Kroměříži. Popis památky Kolonáda byla založena v roce 1675 z iniciativy olomouckého biskupa Karla II. z Lichtensteinu-Castelcorna. Původně sloužila jako hlavní vstup do Květné zahrady. Galerie je vyzdobena 44 sochami antických bohů, historických a mytických postav v nikách a 46 bustami nad pilíři na konzolách, osazených ve cviklech mezi arkádami. Postavy jsou na nízkých plintech popsány latinskými nápisy a jsou rozmístěny v pravidelném střídání mužské a ženské postavy, poprsí jsou anonymní. Sochy vznikaly postupně, přibližně od roku 1671 a byly vytesány podle grafických listů v publikaci Françoise Perriera o sbírkách antických prací v římských zahradách a také podle citací rytin římských basreliéfů z knihy Johanna Jacoba Sandrarta. Přímo v kolonádě původně byly i funkční fontánky zasvěcené římským bohům Neptunovi a Venuši. V roce 1988 byla podle projektu architektky Zdeny Zábrodské vybudovaná na střeše kolonády vyhlídková promenáda přístupná točitým schodištěm přistavěným k pravému nároží. Sochy v nikách Odkazy Reference Literatura ZATLOUKAL, Ondřej. Et in Arcadia ego. Historické zahrady Kroměříže/Historical Gardens at Kroměříž. Olomouc: Muzeum umění Olomouc, 2004. 127 s. ISBN 80-85227-62-2. Kapitola Zahrada Moravy, s. 18–43. VILÉM JŮZA. K otázce ideového konceptu Květné zahrady v Kroměříži in: Bystřický, Jan (ed.), Historická Olomouc a její současné problémy V.. Olomouc: UNIVERZITA PALACKÉHO, 1985. S. 287–296. JAN BAŽANT. Antické vzory soch v kolonádě kroměřížské Květnice, in: Ingredere hospes IV. Sborník Národního památkového ústavu. KROMĚŘÍŽ: NPÚ, územní odborné pracoviště v Kroměříži, 2011. S. 77–101. Externí odkazy http://arachne.uni-koeln.de/arachne/index.php?view[layout]=buch_item&search[con-straints][buch][alias]=VillaPamphilia1650&search[match]=exact http://archive.org/details/segmentanobilium00perr Obrázky, zvuky či videa k tématu Kolonáda v Květné zahradě na Wikimedia Commons Lokální šablona odkazuje na jinou kategorii Commons než přiřazená položka Wikidat: Lokální odkaz: Statues in Flower Garden (Kroměříž) Wikidata: Colonnade in Flower Garden (Kroměříž)