NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Skřítek højmose

Skřítek højmose (Skřítek betyder "alf", så området hedder altså "Alfemosen") er et nationalt Naturreservat på et areal af 166,65 ha, som ligger i nærheden af landsbyen Sobotín i distriktet Šumperk i det nordøstlige Tjekkiet. Området administreres af Agentura ochrany přírody a krajiny ČR (en specialiseret administration i Tjekkiet, som varetager naturpleje, særligt i beskyttede områder og fuglereservater). Området blev erklæret naturreservat i 1955. Årsagen til denne beskyttelse er, at man ønsker at beskytte højmoser af hængemosetypen med dens særprægede planter og dyr. Geologi Geologisk falder dette område ind under Silesikum (bjergene i det nordøstlige Mähren). De blev dannet under den hercynske foldning i Kul- og Permtiden og var en del af de seneste 100 millioner års alpine foldning. Området er opdelt i en vestlig og en østlig hævning. Dette bjergområde er kendetegnet ved metamorfe sedimenter fra Devontiden med omdannet og almindelig skifer og ældre gnejser. Flora På stedet findes først og fremmest mange moser med granbevoksninger, som er op til 160 år gamle. Desuden er der mange af Karpatisk Birk (Betula pubescens subsp. carpatica), og indplantede Bjerg-Fyr (Pinus mugo). Underskoven er domineret af tørvemos (Sphagnum spp.) og repræsentanter for slægten Star (Carex). Konkret kan man finde en Grå Star (Carex canescens), Almindelig Star (Carex nigra), Hirse-Star (Carex panicea) Næb-Star (Carex rostrata) og Tue-Kæruld (Eriophorum vaginatum). Desuden findes der Almindelig Blåtop (Molinia caerulea), Blå Sumpstjerne (Swertia perennis), Østrigsk Gemserod (Doronicum austriacum), en art af Stormhat (Aconitum callibotryon), en underart af Hvid Foldblad (Veratrum album subsp. lobelianum), Hjertebladet Fliglæbe (Listera cordata) og Ægbladet Fliglæbe (Listera ovata). På tørveenge kan man finde Eng-Nellikerod (Geum rivale), en underart af Høgeskæg (Crepis mollis subsp. Hieracioides) og mange flere. Fauna Blandt de store, fredede arter, der forekommer i dette område, findes sort stork (Ciconia nigra), bjergsalamander (Triturus alpestris), skovfirben (Zootoca vivipara), skrubtudse (Bufo bufo) og perleugle (Aegolius funereus). Men stedet er også betydningsfuldt på grund af de hvirvelløse dyr især myreslægten (Formica) f.eks håret skovmyre (Formica lugubris). Yderligere forskning er foretaget i edderkopper (Araneida). I denne gruppe findes sjældne, nordlige arter som Latithorax faustus og Mengea warburtoni. Naturbeskyttelse Det nationale naturreservat med dets mange, små beskyttede områder beskytter lav-voksesteder og artsdiversitet. Men denne naturtype med vådområder, moser, granskove og enge over højtliggende grundvand er frodig og meget velbevaret, og det skaber et tilflugtssted for mange sjældne arter af både planter og dyr. De oprindelige skove er langsomt begyndt at nedbrydes, og nogle steder har man plantet grantræer. Skovene er klassificeret som skove med særlige formål. Naturreservatet ligger tæt på vej E 11, som danner dets vestlige grænse. Vandrestien langs den nordlige grænse er meget populær, og den er travlt besøgt hele året. Noter
Chrášťanský vrch

Chrášťanský vrch (německy Groschumer Wald) je vrchol o výšce 780,4 m n. m. v Šumavském podhůří a též přírodní rezervace v jeho jihovýchodním svahu v okrese Český Krumlov. Přírodní rezervace Nachází se v chráněné krajinné oblasti Blanský les 2 km jihovýchodně od Horních Chrášťan. Předmětem ochrany jsou květnaté bučiny a suťové lesy na příkrém svahu s charakteristickou druhovou skladbou stromového, bylinného a mechového patra a vegetace narušovaných míst a stinných skal, s výskytem ohroženého druhu měsíčnice vytrvalé (Lunaria rediviva), společenstva ptáků starých smíšených lesních porostů. Z ptáků se vyskytují zejména kulíšek nejmenší (Glaucidium passerinum), sýc rousný (Aegolius funereus), datel černý (Dryocopus martius), strakapoud velký (Dendrocopos major) a holub doupňák (Columba oenas). Vedle ptáků jsou v rezervaci významní také zástupci bezobratlých, zejména ze skupiny xylofágních brouků. Vrchol Vrchol s nadmořskou výškou 780 metrů je mělkým sedlem oddělen od vrchu Vysoká Běta (803 m n. m.), jehož vrchol se nachází asi 800 metrů jiho-jihovýchodním směrem. Chrášťanský vrch geomorfologicky spadá do celku Šumavské podhůří, podcelku Prachatická hornatina, okrsku Buglatská vrchovina a podokrsku Pískovokamenská vrchovina. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Chrášťanský vrch na Wikimedia Commons
Holašovický kruh

Holašovický kruh známý též pod názvy Holašovické Stonehenge, Jihočeské Stonehenge, nebo Holašovický kromlech, je novodobý kromlech vybudovaný u vsi Holašovice v jižních Čechách. Historie První balvan vykopal místní občan Václav Jílek kolem roku 2000 na návsi, kde dlouhá léta překážel při sečení trávy. Následně pokračoval sháněním dalších kamenů vhodných pro realizaci stavby. Všechny kameny pocházejí ze vzdálenosti do 15 kilometrů od Holašovic a transport většiny z nich se neobešel bez komplikací. Samotný kromlech byl postaven na konci srpna roku 2008 jako kruh 25 kamenů včetně jednoho centrálního. Zhruba 200 metrů jihovýchodně od kruhu se nachází samostatný velký menhir (později doplněný ještě o menší). Stavbu realizoval na vlastním pozemku Jílek podle návrhu ing. Pavla Kozáka. 25. června 2011 došlo v rámci oslav letního slunovratu k vytvoření dolmenu. Zhruba 30 osob pomocí dřevěných saní podkládaných kmeny přesunulo osmitunový plochý balvan ke trojici menhirů – umístění na jejich vrchol již asistovala těžká technika. Za stavbu tohoto kamenného seskupení dostal Jílek anticenu Bludný balvan, kterou uděluje Český klub skeptiků Sisyfos. Funkce stavby Areál připomíná historickou památku. Cesta k němu je výrazně značena šipkami od turisticky atraktivní návsi obce Holašovice. Primární účel stavby je dle tvůrců psychotronického charakteru a spočívá ve 3 funkcích: První má být léčivá (doplňkově k lékařské péči); energie stavby prý pozitivně působí na 95% chorob patologického spektra – nestačí ale na léčbu zhoubných nádorů. Dále je kruh vhodný k meditacím a podpoře duchovního rozvoje. Třetí funkce dle tvůrců stavby spočívá v údajné eliminaci tak zvané patogenních zón (původně do vzdálenosti 600 metrů). Řada návštěvníků ale nic pozitivního necítí a vše hodnotí jako naprostý podvod. Stavba a celý komplex jsou dále využívané k pořádání různých kulturních akcí, oslav a koncertů. Okolí kromlechu Součástí areálu je rybníček, jehož břeh lemují stromy a menhiry, dále pahorek (u jehož úpatí stojí tabule informující o areálu, která obsahuje mimo jiné i "návod k použití" menhirů. Směrem k vesnici se rozkládá dráha pro motorové čtyřkolky. Ta žádné psychotronické efekty nevykazuje. O kilometr dále bývalo mohylové pohřebiště knovízské kultury, kde došlo roku 1927 k nálezu bronzového depotu s množstvím nástrojů a šperků. V souvislosti s Holašovickým kruhem bývá často zmiňováno Třísovské oppidum, 10 kilometrů vzdálené keltské sídliště z 2. století př. n. l. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Holašovický kruh na Wikimedia Commons
Holubovské hadce

Přírodní rezervace Holubovské hadce je součástí chráněné krajinné oblasti Blanský les a nachází se v údolí Křemežského potoka mezi obcí Holubov a řekou Vltavou v okrese Český Krumlov. Rezervace byla vyhlášena v roce 1972 k ochraně komplexu reliktních hadcových borů a vegetace skalních štěrbin hadcových substrátů. Výměra rezervace je 15,54 hektaru. Geologie Horninový podklad tvoří částečně serpentinizovaná ultrabazika (hadce), při okrajích rezervace pak ortoruly. Hadce obsahují vyšší množství hořčíku, niklu, chromu a kobaltu. Přeměnou a zvětráváním vzniká uhličitan hořečnatý, který je pro mnohé rostliny jedovatý. Flóra Na jižních svazích převládají hadcové bory s množstvím teplomilných druhů v podrostu. Například kostřava ovčí (Festuca ovina), bezkolenec (Molinia caerulea agg.), válečka prapořitá (Brachypodium pinnatum), silenka nadmutá (Silene inflata), chrpa čekánek (Centaurea scabiosa), metlička křivolaká (Avenella flexuosa), vítod obecný (Polygala vulgaris), bělozářka větvitá (Anthericum ramosum), tomkovice jižní (Hierochlöe australis) aj. Na skalkách se roztroušeně vyskytuje silně ohrožený sleziník hadcový (Asplenium cuneifolium) a hvozdík kartouzek hadcový (Dianthus carthusianorum subsp. capillifrons). Na severních svazích, které jsou mírnější a hadec nevystupuje až k povrchu, jsou hlubší a humóznější půdy, které pokrývají acidofilní bory. Ve stromovém patře uplatňuje i smrk ztepilý (Picea abies). V bylinném patře dominuje bezkolenec (Molinia caerulea agg.) nebo třtina rákosovitá (Calamagrostis arundinacea), vesměs zde chybějí teplomilnější druhy. Na některých skalních výchozech jsou výrazná společenstva epilitických sinic, zvláště pak z rodů Stigonema, Tolypothrix. Tato společenstva jsou doplňována kokálními zástupci rodů Gloeocapsa, Gloeocapsopsis nebo Aphanocapsa. Fauna Na Holubovských hadcích se také vyskytuje větší množství vzácných bezobratlých živočichů, z nichž můžeme jmenovat například plže závornatku drsnou (Clausilia dubia), která žije ve štěrbinách hadcových skalek a sklovatku rudou (Daudebardia rufa) z nivy Křemžského potoka. Dále střevlíky Carabus arcensis a Carabus convexus a dvoukřídlé pestřenky vrtule a puklice. Z obratlovců je významnější jen výskyt užovky hladké (Coronella austriaca). Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Holubovské hadce na Wikimedia Commons
Kalamandra

Kalamandra je přírodní památka asi 250 m severozápadně od Dobrkovského mlýna u osady Staré Dobrkovice, části obce Kájov, v okrese Český Krumlov. Správa CHKO Blanský les. Předmětem ochrany je ochrana zbytku teplomilných společenstev na krystalických vápencích na skalnaté stráni s jižní expozicí na levém svahu údolí potoka Polečnice. Flóra Vápencová stráň porostlá teplomilnými mezofilními křovinnými porosty s prvky dubohabřin a teplomilnou vápnomilnou nelesní vegetací a květenou, s ohroženými druhy rostlin a živočichů. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kalamandra na Wikimedia Commons
Výří vrch

Výří vrch je přírodní památka v chráněné krajinné oblasti Blanský les, v katastrálním území Vyšný, poblíž města Český Krumlov v okrese Český Krumlov. Důvodem ochrany jsou obnažené skály na vápencovém podkladu, xerotermní travinobylinná společenstva rostlin a živočichů, rozvolněné teplomilné doubravy a vápnomilná bučina. Flóra Za nejvýznamnější druhy zde rostoucích rostlin lze považovat kakost krvavý (Geranium sanguineum), okrotici červenou (Cephalanthera rubra) a škardu ukousnutou (Crepis praemorsa). Fauna Nejcennějším druhem, který se zde vzácně vyskytuje, je soumračník západní (Pyrgus trebevicensis). Žije zde 79 druhů střevlíků a významní stepní měkkýši, jako např. suchomilka obecná (Xerolenta obvia), zuboústka trojzubá (Chondrula tridens). Dále se zde pravidelně vyskytuje užovka hladká (Coronella austriaca). Galerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Český Krumlov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Výří vrch na Wikimedia Commons
Šimečkova stráň

Šimečkova stráň je přírodní památka v okrese Český Krumlov. Nachází se v Křemžské kotlině, nad levým břehem Křemžského potoka, dva kilometry východně od Brlohu. Je součástí CHKO Blanský les. Předmětem ochrany jsou unikátní společenstva na stráni s výchozy hadců nad soutokem Křemžského potoka a potoka Olešnice a nivní louka podél potoka Olešnice. Dominantou společenstva na hadcové stráni je válečka prapořitá (Brachypodium pinnatum), kterou provází bělozářka větvitá (Anthericum ramosum), dále suchomilnější a mezofilní druhy jako hvozdík kartouzek (Dianthus carthusianorum), bedrník obecný (Pimpinella saxifraga), devaterník velkokvětý tmavý, chmerek vytrvalý (Scleranthus perennis), chrpa čekánek (Centaurea scabiosa), silenka nadmutá (Silene vulgaris), rožec rolní (Cerastium arvense) či mateřídouška vejčitá (Thymus pulegioides). Ve stráni nad potokem roste několik trsů kosatce sibiřského (Iris sibirica) a bezkolence (Molinia). Pro nivu potoka jsou typické vlhkomilné luční a mokřadní druhy – např. ostřice trsnatá (Carex cespitosa), ostřice obecná (Carex nigra), kohoutek luční (Lychnis flos-cuculi), pryskyřník prudký (Ranunculus acris), pomněnka hajní (Myosotis nemorosa), blatouch bahenní (Caltha palustris) či skřípina lesní Scirpus sylvaticus). Ojediněle se zde vyskytuje chráněný zábělník bahenní (Potentilla palustris). Z fauny byl na Šimečkově stráni v roce 1994 poprvé v jižních Čechách pozorován křižák pruhovaný (Argiope bruennichi). Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Šimečkova stráň na Wikimedia Commons
Centrum biologické ochrany Těchonín

Centrum biologické ochrany Těchonín je speciální nemocniční zařízení Armády České republiky, nacházející se ve Stanovníku, části obce Těchonín v okrese Ústí nad Orlicí. Centrum spadá pod Odbor biologické ochrany Těchonín, jenž je součástí Vojenského zdravotního ústavu. Historie V 60. a 70. letech 20. století byl na území Těchonína, poblíž osady Stanovník, vybudován Vojenský ústav hygieny epidemiologie a mikrobiologie. Ústav vznikl v prostoru bývalých mírových kasáren z roku 1938, určených pro I., V. a VI. prapor hraničářského pluku 19, tedy jednotky obsazující blízké těžké opevnění. V letech 2003–2007 byl areál nákladem 1,2 miliardy Kč přebudován a modernizován na Centrum biologické ochrany, zaměřené na zvlášť nebezpečné nemoci se stupni biologického rizika BSL 3 (například korejská hemoragická horečka, tyfus[nepřesný odkaz], HIV, tuberkulóza, SARS nebo anthrax) a BSL 4 (například lassa, variola nebo ebola), a to smluvně i pro některé další země Severoatlantická aliance. Nemocnice je dlouhodobě udržována v pohotovosti, pacienti se v ní vyskytli jen ojediněle, například zde byli několik dní na vyšetření a pozorování vojáci po návratu ze zahraničních misí. Roční provozní náklady udává ministerstvo obrany ve výši 126 milionů Kč, podle některých zdrojů však musí být mnohem vyšší. Zařízení nemá smlouvy se zdravotními pojišťovnami, činnost je hrazena ze státního rozpočtu. Zaměstnává i řadu místních lidí. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Centrum biologické ochrany Těchonín na Wikimedia Commons Odbor biologické ochrany - Těchonín, zdravotnictvi.mo.gov.cz
Služebný rybník

Služebný rybník leží u jihovýchodního kraje města Lomnice nad Lužnicí. Vodní režim Je napájen jednou z větví Miletínského potoka, který přitéká ze severní výpusti rybníka Koclířov. Výpust leží uprostřed hráze. Historie Rybník zde již existoval roku 1557, kdy se hovoří o počtu nasazených ryb. Nemáme o něm mnoho dalších zpráv, ale je pravděpodobné, že ho založil Štěpánek Netolický. Tehdy se ale jmenoval Služebník. Zřejmě se dochoval v původní podobě. Využití Kromě chovu ryb slouží ke koupání. Kromě jiných míst byl i na něm natáčen dokumentární pořad televize Viasat Nature o Třeboňsku. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Služebný rybník na Wikimedia Commons
Tůně u Špačků

Tůně u Špačků jsou přírodní památka, která se nachází v Českobudějovické pánvi u ramene řeky Malše, na jižním okraji města České Budějovice, 2,5 kilometru západně od obce Staré Hodějovice v okrese České Budějovice. Důvodem ochrany jsou tůně s výskytem řezanu pilolistého (Stratiotes aloides). Název Lokalita se nazývá podle blízké usedlosti. Na tomto místě je již v roce 1767 doložen název Spaten Heußl, (později Spatzenhäusl, Vrabčí domek), což může pocházet z německého Spaten (lopata) a má zřejmě souvislost se skladem nářadí pro těžbu písku v této lokalitě. V roce 1803 koupila domek rodina Ticháčků a přestavěla jej na statek. V roce 1892 zde otevřeli výletní restauraci. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Tůně u Špačků na Wikimedia Commons U Špačků zřejmě žádný člověk jménem Špaček nežil
Дивишов

Дивишов (на чешки: Divišov; на немски: Diwischow, в стари латински текстове се среща като Divischovium) е град в окръг Бенешов на Средночешкия край в Чехия. Разположен е на поречието на река Сазава, на 39 km от Прага, недалеч от Европейски път E65. Населението му е 1629 души (2016 г.). Общината и околностите ѝ образуват района Дивишовско. Община Дивишов се състои от осем местни области – Далов, Дивишов, Кржешице, Лбосин, Мехнов, Щернов, Радонице и Здебузевес. Градчето е основано около 1130 г., по времето на чешкия княз Бржетислав I, като за основател се смята човек на име Дивиш, член на княжеската дружина и основноположник на чешкия княжески род Щернберк. От 1350 г. се споменава църквата „Св. Вартоломей“, престроена след пожар през 1740 г. в бароков стил. В криптата са погребани представители от рода Щернберк, както и сестрата на крал Иржи Подебрадски – Елишка. Недалеч се намира и замъкът Чешки Щернберк. Съвремие Тук се намира филиал на заводите ЯВА за производство на състезателни мотоциклети, както и на мотоциклети по поръчка. Край града е изградена и състезателна мотоциклетна писта за спидуей. Личности Франтишек Кафка (1909 – 1991), писател и преводач Ота Кафка (1911 – 1942), спортен журналист и редактор Ярослав Симандел (1905 – 1987) основател на JAWA Divisov и мотоциклетен състезател Йозеф Доуба (1866 – 1928), художник и илюстратор Ченек Винар (1835 – 1872), органист и композитор Външни препратки Официален сайт на града Speedway Архив на оригинала от 2008-12-07 в Wayback Machine. Château Синагога Източници
Divišov

Divišov (deutsch Diwischau) ist eine Městys in der Mittelböhmischen Region in Tschechien. Geographie Sie liegt, etwa 36 km südöstlich von Prag. Vier Kilometer östlich des Fleckens verläuft die Dálnice 1 von Prag nach Brünn, die hier gleichzeitig die Europastraße 50 und Europastraße 65 darstellt, mit der in Šternov befindlichen Autobahnabfahrt 41. Geschichte Die erste urkundliche Erwähnung von Divišov stammt aus dem Jahre 1130. Die Geschichte der Gemeinde im Blaník-Vorland ist von Anfang an mit der Familie der Herren von Diviš, die bald den Namen von Sternberg annahmen, verknüpft. Im hiesigen Pfarrbezirk wirkten im 14. Jahrhundert Baudirektor des Prager St. Veits-Doms Václav von Radeč und der Prager Erzbischof Nikolaus Puchník von Černice. Die Barockkirche des hl. Bartholomäus wurde zum Marien-Wallfahrtsort, es befindet sich darin das Grab der Tochter von König Georg von Podiebrad, Eliška. Mit der Vinař-Familie ist die musikalische Tradition von Divišov verknüpft. Nach dem Jahr 1948 wurden hier Motorräder der Marke Eso und Jawa hergestellt. Am 10. Oktober 2006 wurde Divišov zum Městys erhoben. Ortsgliederung Der Městys Divišov besteht aus den Ortsteilen Dalovy (Dalow), Divišov (Diwischau), Křešice (Kreschitz), Lbosín (Lebosin) Měchnov (Miechnow), Radonice (Radonitz), Šternov (Sternhof) und Zdebuzeves (Stebusowes). Sehenswürdigkeiten Museum zur Geschichte der jüdischen Gemeinde in Divišov: Die Juden machten sich in Divišov seit Ende des 17. Jahrhunderts sesshaft. An ihre Gemeinde erinnern einige Häuser, der Friedhof und die klassizistische Synagoge mit einer Ausstellung, die die jüdische Geschichte der Region näher bringen soll. Weblinks Synagoge Einzelnachweise
Divišov

Divišov (en allemand : Diwischau) est un bourg (městys) du district de Benešov, dans la région de Bohême-Centrale, en République tchèque. Sa population s'élevait à 1 831 habitants en 2025. Géographie Divišov se trouve à 14 km à l'est de Benešov et à 45 km au sud-est du centre de Prague, près des rivières Sázava et Blanice. La commune est limitée par Čakov, Ostředek et Drahňovice au nord, par Český Šternberk et Všechlapy à l'est, par Libež, Slověnice et Bílkovice au sud, et par Litichovice, Třebešice et Teplýšovice à l'ouest. Histoire La première mention écrite de la localité date de 1130. Galerie Notes et références Voir aussi Villes de République tchèque Liens externes Městský úřad Divišov Synagogue Portail de la Tchéquie
Divišov

Divišov (in tedesco Divischau) è un comune mercato della Repubblica Ceca facente parte del distretto di Benešov, in Boemia Centrale. Si trova a circa 34 km a sud-est di Praga. Nei dintorni si trovano il castello di Český Šternberk e Blaník, monte nazionale ceco. I primi insediamenti a Divišov risalgono all'XI secolo. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Divišov Collegamenti esterni (CS) Sito ufficiale, su divisov.cz.
Divišov

Divišov (Duits: Diwischau) is een Tsjechische vlek (městys) in de regio Midden-Bohemen, en maakt deel uit van het district Benešov. Divišov telt 1808 inwoners (2023). Geschiedenis 1545 – Divišov krijgt van Keizer Ferdinand I van Habsburg stadsrechten. 2006 – De gemeente Divišov krijgt (opnieuw) de status vlek. Geboren in Divišov Čeněk Vinař, (1835), Boheemse componist, muziekpedagoog en organist Franz Rezek, (1 januari 1847), Boheemse componist, muziekpedagoog en militaire kapelmeester
Divišov

Divišov (niem. Diwischau lub Beneschau) – gmina w Czechach, w powiecie Benešov, w kraju środkowoczeskim. Według danych Czeskiego Urzędu Statystycznego z dnia 1 stycznia 2023 liczyła 1 808 mieszkańców. W pobliżu znajduje się zamek Český Šternberk. Znany ośrodek żużlowy, ze stadionem istniejącym od 1955. Przypisy
Дивишов

Дивишов (чеш. Divišov) је насељено мјесто са административним статусом варошице (чеш. městys) у округу Бенешов, у Средњочешком крају, Чешка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2014. године насеље је имало 1.616 становника. Референце Спољашње везе
Divišov

Divišov är en köping i Tjeckien. Den ligger i regionen Mellersta Böhmen, i den centrala delen av landet, 50 km sydost om huvudstaden Prag. Divišov ligger 468 meter över havet och antalet invånare är 1 367. Terrängen runt Divišov är huvudsakligen platt, men norrut är den kuperad.Runt Divišov är det ganska glesbefolkat, med 48 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Vlašim, 9,3 km söder om Divišov. I omgivningarna runt Divišov växer i huvudsak blandskog. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Divišov.
Dvořiště (přírodní rezervace)

Dvořiště je přírodní rezervace v okrese České Budějovice. Nachází se v Třeboňské pánvi, šest kilometrů severovýchodně od města Lišov. Zahrnuje severozápadní okraj rybníka Dvořiště a nivu malého potoka, který do rybníka ústí. Přirozenou hranici rezervace tvoří historická katastrální hranice výtopy rybníka, osazená kamennými mezníky, v západní části pak využívá hrany kompaktnějších dřevinných náletů a menší stoky. Důvodem ochrany jsou zachovalá společenstva rybničního litorálu, mokřadů a rašeliništ. V rašelištní části patří k významným rostlinným druhům hrotnosemenka bílá (Rhynchospora alba), rosnatka okrouhlolistá (Drosera rotundifolia), suchopýr úzkolistý (Eriophorum angustifolium), pupečník obecný (Hydrocotyle vulgaris), přeslička poříční (Equisetum fluviatile), bezkolenec modrý (Molinia caerulea), ostřice zobánkatá (Carex rostrata), ostřice ježatá (Carex echinata), ostřice šedavá (Carex canescens), ostřice obecná (Carex nigra), violka bahenní (Viola palustris), vrbina kytkokvětá (Lysimachia thyrsiflora), sítina cibulkatá (Juncus bulbosus), sítina niťovitá (Juncus filiformis), psineček psí (Agrostis canina), všivec lesní (Pedicularis sylvatica). Litorální vegetace je tvořena porosty rákosin a vysokých ostřic, které místy doplňují kosatec žlutý (Iris pseudacorus), orobinec širolistý (Typha latifolia) a velmi vzácně kamyšník vrcholičnatý (Bolboschoenus yagara) Další obrázky Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dvořiště na Wikimedia Commons
V Rájích

V Rájích je přírodní rezervace v okrese České Budějovice. Nachází se v Třeboňské pánvi podél Spolského potoka, jeden kilometr severně od vsi Spolí. Předmětem ochrany je slatina jen místy zalesněná, lokalita rosnatky okrouhlolisté (Drosera rotundifolia) a evropsky významného druhu srpnatka fermežová (Hamatocaulis vernicosus). Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu V Rájích na Wikimedia Commons