NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Cimetière de la peste de Žďár nad Sázavou

Le cimetière d'en-bas (tchèque : Dolní hřbitov) ou cimetière de la peste de Žďár nad Sázavou, est un cimetière baroque, créé en 1709 par l'architecte tchèque d'origine italienne Jan Blažej Santini-Aichel à Žďár nad Sázavou. Le cimetière de la peste se trouve à 350 m au nord-ouest de l'ancien monastère cistercien de Žďár (de). Historique Dans les années 1709-1715 (de), la Bohême orientale (de) fut touchée par plusieurs vagues de peste. L'abbé Václav Vejmluva (cs) prit des mesures contre la menace de l'épidémie dans les propriétés monastiques de Žďár, mais les résultats furent modestes. La construction du cimetière d'en bas fut l'une de ces mesures. Le cimetière contre la peste fut ouvert sur conseil impérial. Le cimetière fut ensuite insuffisant. Il fut donc agrandi par l'abbé Bernard Hennet (cs). Récemment, le cimetière, auparavant délabré, a été entièrement rénové. Description Le site a été choisi en bordure de l'abbaye, à une certaine distance des bâtiments d'habitation. Le cimetière a été conçu comme une unité centrale, de sorte que trois sections ont été construites en référence à la Trinité et à l'église locale de la Trinité. Il y avait trois chapelles identiques, situées à égale distance du centre dans les coins. La chapelle sud servait également d'entrée. Entre les différentes chapelles, le mur incurvé du cimetière suivait des courbes convexes-concaves Lors d'un agrandissement ultérieur du cimetière, une quatrième chapelle fut ajoutée, ce qui nécessita la suppression d'une partie du mur, qui n'a plus qu'une forme concave. La partie du mur qui a été enlevée est maintenant reproduite sous forme d'esquisse dans la pelouse. Le cimetière ne présente plus le symbolisme trinitaire, mais un développement organique de la conception architecturale de Johann Santini, postérieur de quarante ans. La statue de l'ange au Jugement dernier est due à Řehoř Theny (cs). Elle date probablement des environs de 1730. Selon des constatations plus récentes, elle pourrait également avoir été érigée en 1709 par Matěj Václav Jäckel (cs) Galerie Références (de) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en allemand intitulé « Pestfriedhof (Žďár nad Sázavou) » (voir la liste des auteurs). Liens externes Ressource relative à l'architecture : MonumNet Portail de la mort Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la Tchéquie Portail de la protection du patrimoine
Vápenické jezero

Vápenické jezero je přírodní památka evidenční číslo 5834 v okrese Příbram ve Středočeském kraji. Nachází se na katastrálním území Nedrahovické Podhájí a Vápenice u Vysokého Chlumce, zhruba 1,5 km východně od Vysokého Chlumce v nadmořské výšce 404–407 m. Přírodní památka tvoří podstatnou část území, chráněného zároveň jako evropsky významná lokalita Vápenické jezero. Chráněné území je ve správě Krajského úřadu Středočeského kraje. Charakteristika území Lokalita se nachází v pánvi Sedlčanské kotliny, která je součástí geomorfologického celku Benešovská pahorkatina. Ústřední částí chráněného území je vodní nádrž o ploše 2,5 ha s písčitým dnem. Tato nádrž je napájená především z pramenišť a z menší části místním povrchovým tokem. Voda z nádrže napájí sousední rybník Olešný. Zhruba dvě třetiny nádrže jsou zarostlé porosty orobinců. Předpokládá se, že celá soustava rybníků v okolí Vápenice, tzv. Vápenických jezer, byla založena v 16. století rybníkářem Jakubem Krčínem z Jelčan a Sedlčan. Předmět ochrany Chráněné území s rozlohou 8,58 ha bylo vyhlášeno 30. srpna 2013. Důvodem jeho zřízení je ochrana evropsky významné lokality s výskytem silně ohrožené žáby kuňky ohnivé. V oblasti Vápenického jezera se vyskytuje řada chráněných a ohrožených druhů rostlin a živočichů. Flóra Z rostlin se zde vcelku hojně vyskytuje kriticky ohrožená bublinatka obecná (Utricularia vulgaris), dále ostřice trstnatá (Carex cespitosa) a vachta trojlistá (Menyanthes trifoliata). Fauna Kromě několika druhů žab byla na lokalitě zaznamenána také ještěrka obecná (Lacerta agilis Linnaeus), užovka obojková (Natrix natrix) a slepýš křehký (Anguis fragilis). Z ptactva se zde vyskytuje rákosník velký (Acrocephalus arundinaceus), cvrčilka slavíková (Locustella luscinioides), ledňáček říční (Alcedo atthis), pochop rákosní (Circus aeruginosus), potápka roháč (Podiceps cristatus) a volavka popelavá (Ardea cinerea). Byly zde zaznamenány také stopy výskytu vydry říční (Lutra lutra). Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Příbram Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vápenické jezero na Wikimedia Commons
Kirche der Geburt des Herrn (Opočno)

Kirche der Geburt des Herrn (tschechisch Kostel Narození Páně) ist eine der zwei aktiven römisch-katholischen Kirchen in der ostböhmischen Stadt Opočno. Bis 1950 diente sie als Klosterkirche der Kapuziner. Geschichte Die Kirche wurde zusammen mit dem anliegenden Kapuzinerkloster im Auftrag des Grafen Ludwig Colloredo-Wallsee errichtet. Die Gründung des Klosters in Opočno wurde 1673 vom Provinzkapitel des Kapuzinerordens im Zuge der Rekatholisierungsbestrebungen im protestantischen Gebiet beschlossen. Der Grundstein zur Klosteranlage wurde am 30. Juni 1674 gelegt. Die Kirche wurde 1676–1678 am neu errichteten Großen Platz (heute Kupkovo náměstí) vom Architekten P. Bruno aus Budweis und vom italienischen Baumeister Bernardo Minelli gebaut. Die ersten Kapuziner kamen am 23. Mai 1677, ein Jahr vor Vollendung der Kirche, in Opočno an. Nachdem die Kirche 1733 den Flammen zum Opfer gefallen war, wurde sie bis 1735 renoviert. Aus dieser Zeit stammt der überwiegende Teil der Ausstattung einschließlich der Altäre, Bilder und der Kanzel. Nach dem Februarumsturz 1948 in der Tschechoslowakei wurden die Kapuziner 1950 aus dem Kloster vertrieben und enteignet und die Klostergebäude verstaatlicht. Seit 2015 fordern sie die Rückgabe ihres verlorenen Besitzes. Dabei beabsichtigen sie, das Klosterareal der Stadt Opočno kostenlos zu übereignen. Die Kirche bleibt jedoch in kirchlichem Besitz. Beschreibung Das für Bettelordenskirchen typische einfache einschiffige Gebäude ist nach Südosten ausgerichtet. Das Hauptaltargemälde stammt aus der ersten Hälfte des 18. Jahrhunderts. Es stellt die Geburt Christi dar. Abgebildet ist auch der Gründer Ludwig Colloredo von Waldsee mit seiner Frau Maria Eleonora von Sinzendorf und ihrer einzigen Tochter Maria Antonia. Die Seitenaltargemälde stellen die hll. Franziskus von Assisi und Klara dar, die Begründer des Franziskanerordens. An der rechten Wand steht eine hölzerne Kanzel aus der ersten Hälfte des 18. Jahrhunderts. Auf dem Schalldeckel befindet sich eine Moses-Statue. Der Kanzel-Korpus ist mit den Allegorien der drei Göttlichen Tugenden verziert. Der Ambo sowie der Volksaltar wurden 1979 von Václav Hartman entworfen und geschaffen. Weblinks Kirche der Geburt des Herrn in Opočno auf der Webseite des Bistums Königgrätz Einzelnachweise
Church of the Nativity, Opočno

The Church of the Nativity (Czech: Kostel Narození Páně) is a Roman Catholic church in Opočno in the Hradec Králové Region of the Czech Republic. It is located on Kupkovo Square. Built in the 17th century, it was used until 1950 as a conventual church of the Capuchin Convent of Opočno. Today, it is one of the two active Catholic churches in Opočno, together with the parish Church of the Holy Trinity near Opočno Castle. History The Capuchins decided to establish a new convent in Opočno in 1673. The Capuchin provincial superior Martinus Freibergensis therefore asked the owner of Opočno dominion for his support. Count Louis Colloredo of Waldsee and his wife Maria Eleonora of Sinzendorfu regarded this idea with favour and already on 30 June 1674 the foundation stone of the new building was laid. The church situated in the north-east part of the newly established square was built between 1676 and 1678 by Capuchin architect Bruno from České Budějovice and Italian builder Bernardo Minelli. First Capuchins came to Opočno on 23 May 1677, but the church was completed the following year. The Capuchins were supposed to strengthen the Catholic faith among the still predominantly Protestant inhabitants of Opočno dominion. In 1733 the convent burnt down together with the adjoining church. The restoration was finished already in 1735, again with support of the Colloredo family. Most of the church furnishings date back to this time. During World War I, the convent accommodated refugees from Galicia and Bukovina. After World War II, the Capuchins ran an orphanage. In 1950 the Capuchin convent was dissolved by the Communist police and confiscated by the Czechoslovak state and the church started to belong to the local parish. Description The church is a very simple structure, typical for the Capuchin order. The conventual buildings adjoin the church from the north side. Interior The main altarpiece from the first half of the 18th century represents the birth of Jesus Christ in Bethlehem. In the lower-right corner there is the portrait of the founder Count Louis Colloredo holding a model of the church, his wife Maria Eleonora and their daughter Maria Antonia. The wooden pulpit was also made the first half of the 18th century. On the top there is a statue of Moses. The ambon and communion table was made in 1979 by Václav Hartman, parish priest in Hronov. References External links Media related to Church of the Nativity of Christ (Opočno) at Wikimedia Commons
Église de la Nativité de Opočno

L'église de la Nativité est un édifice religieux catholique sis à Opočno, en République tchèque. Jusqu'en 1950 c'était l'église conventuelle des frères mineurs capucins de Opočno. Chaque année, la fête dite de la Portioncule, a lieu dans cette église le dimanche qui suit le 2 août. Histoire Louis Colloredo de Waldsee a fondé le couvent de capucins avec l'église de la Nativité en 1674. Ils ont été construits par l'architecte italien Bernard Minelli et par l'architecte Bruno de České Budějovice dans les années 1676–1678. Les capucins sont venus à Opočno en 1677 et ils habitaient dans ce monastère jusqu'en 1950. Un incendie a détruit le monastère ainsi que l'église en 1733. La reconstruction fut faite n 1735. Intérieur Le tableau du maître-autel illustre la Nativité du Christ et il date du XVIIIe siècle. Dans le coin en bas à droite, se trouve un portrait du fondateur Louis Colloredo, de son épouse et de sa famille. Le fondateur tient un modèle réduit de l'église à la main. Sur l'autel de la chapelle transversale, se trouve une statue baroque de la Vierge Marie. L'autel moderne et l'ambon datent de 1979 et ont été proposés et créés par le père Václav Hartman de Hronov. Liens externes Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Tchéquie
Zákoutí (významný krajinný prvek)

Zákoutí je významný krajinný prvek nacházející se západně od krajské metropole Pardubic v sousedství obcí Svítkov, Srnojedy, Rosice a Rybitví. Agentura ochrany přírody a krajiny České republiky vede tuto lokalitu pod identifikačním kódem 06021. Poloha Významný krajinný prvek Zákoutí zahrnuje východní část slepého říčního ramene nacházejícího se u pravého břehu Labe v severozápadní části Pardubic na rozhraní katastrů Svítkov, Srnojedy, Rosice a Rybitví. Východním okrajem se dotýká zástavby Rosic, severní okraj zasahuje do blízkosti průmyslové zóny Semtín. Přístupné je z asfaltové komunikace spojující Rosice se Svítkovem. V době vyhlášení dosahovala rozloha území 15,0005 ha. V blízkosti se nachází další významný krajinný prvek Rumlovo labiště. Přírodní podmínky Předmětem ochrany je část slepého říčního ramene, tzv. labiště, které je bez ohledu na způsob vzniku charakteristické pro polabskou přírodu. Zákoutí je významným biocentrem, ve kterém se zachovala cenná původní společenstva rostlin a živočichů. Jedná se o doposud průtočný dvojitý meandr, který je na východním konci napojen na hlavní tok Labe pomocí kanálu a na západním přímo. Částečně vznikl již při úpravách toku Labe ve dvacátých letech dvacátého století, zcela oddělen od hlavního toku byl pak v letech padesátých. Lokalita je významná především kvůli květeně. Vzhledem k málo zarostlým břehům se zde daří druhům, které v okolí již vymizely. Východní část je částečně zanesena a daří se zde rákosu obecnému, zblochanu vodnímu a orobinci širokolistému. Na volné hladině se zde vyskytuje leknín bílý, stulík žlutý, nalézt je tu ovšem možné též například leknín bělostný (Nymphaea candida) či voďanku žabí květ (Hydrocharis morsus-ranae). V pobřežních křovinách rostou různé druhy ostřic, chmel otáčivý, kosatec žlutý, šmel okoličnatý a poměrně vzácná nadmutice bobulnatá. Na chráněném území byl zjištěn výskyt potenciálně ohroženého šídla červeného (Anaciaeschna isosceles, jedna ze čtyř známých lokalit v okrese Pardubice) a šídla královského (Anax imperator). Ochrana přírody Zákoutí je významným krajinným prvkem vyhlášeným magistrátem města Pardubic (čj. ekol/538/94/Ves/Sc) stejně jako slepé rameno Jarkovského jezero nacházející se asi 0,5 km východně. Galerie Reference Literatura HILLE, Jiří. Významné krajinné prvky Východočeského regionu. středisko Pardubice: Český ústav ochrany přírody, 1992. BRONCOVÁ, Dagmar. Kniha o městě Pardubice. Praha: Milpo Media, 1999. 238 s. Kapitola Rameno Zákoutí u Rosic. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zákoutí na Wikimedia Commons
Kościół Wniebowzięcia Najświętszej Maryi Panny w Bruntálu

Kościół Wniebowzięcia Najświętszej Maryi Panny (cz. Kostel Nanebevzetí Panny Marie) – świątynia chrześcijańska w Bruntálu, w Czechach, siedziba parafii rzymskokatolickiej. Historia Kościół został zbudowany w XIII wieku, początkowo nosił wezwanie św. Wacława. Powstał gotycki, trójnawowy kościół halowy. W XV wieku kościół pokryto renesansowymi ozdobami. W latach 1729–1731 dobudowywane były 2 kaplice boczne od północy oraz południa o wezwaniach Maryi Panny i św. Krzyża. Kościół spłonął dwukrotnie, w 1749 oraz 1764 roku. Podczas odbudowy podwyższono wieżę oraz dodano elementy barokowe. Galeria Przypisy
Římskokatolická farnost Benešov nad Černou

Římskokatolická farnost Benešov nad Černou je územním společenstvím římských katolíků v rámci českokrumlovského vikariátu českobudějovické diecéze. O farnosti Obec byla založena ve 13. století Benešem z Michalovic. Roku 1332 byla postavena plebánie a matriky se zde vedou od roku 1631. Roku 1383 byla obec povýšena na městečko a roku 1881 na město. Kostel farnosti byl původně postaven v gotickém stylu ale roku 1630 byl přestavěn. Roku 1899 zde bylo založeno děkanství. V průběhu 2. světové války byla farnost spravována z Lince. Externí odkazy (česky) Profil farnosti na webu Českobudějovické diecéze (česky) IBohoslužby
Kaple svatého Josefa (Bělá pod Bezdězem)

Zámecká kaple svatého Josefa v Bělé pod Bezdězem je součástí místního zámku, který vznikl přestavbou někdejší středověké tvrze. Průčelí kaple se nachází ve východní zdi nádvoří zámku. V ose má bohatě orámovaný raně barokní portál, který vrcholí štítem. Nad vstupním portálem je vytesán letopočet 1629. Kaple je chráněna spolu s celým zámkem jako kulturní památka České republiky. Historie Kapli nechal postavit Albrecht z Valdštejna a původně ji zasvětil úctě evangelisty sv. Marka. Někdy na počátku 18. století pak bylo patrocinium kaple změněno na dnešní svatojosefské. Zámek, včetně kaple, je majetkem města Bělá pod Bezdězem. Díky městu a významné podpoře bělského muzea, které v zámku sídlí, byla v kapli na počátku 3. tisíciletí obnovena tradice pravidelných bohoslužeb. Hlavní poutní slavnost se v zámecké kapli koná v blízkosti svátku sv. Josefa, tj. 19. března. Navíc je každoročně oslavován i svátek sv. Josefa Dělníka, připadající na 1. květen. Architektura Kaple je obdélná a má půlkruhově uzavřený presbytář (o poloměru 2,65 m). Po její severní straně se nachází sakristie. Stěny jsou zevně zdobeny šedým rustikovým sgrafitem. Téměř čtvercová loď (délka 7,9 m, šířka 7,2 m) má valenou klenbu. Presbytář kaple je sklenut konchou. V západní části jsou dvě dřevěné malované kruchty na sebou. Dolní kruchta spočívá na dřevěných tordovaných (šroubovitě stáčených) sloupcích. Zařízení Hlavní oltář je raně barokní a pochází z období kolem roku 1670. Je portálový a v dolní části má obraz sv. Josefa, v horní části oltáře se nachází obraz Anděla strážce. Oba obrazy pocházejí ze 2. poloviny 18. století. Lavice jsou raně barokní z období kolem roku 1660 s bohatým volutovým ornamentem. Pod kruchtou je uložen kovaný kříž ze třetí čtvrtiny 18. století a po straně vítězného oblouku kamenné sousoší Nejsvětější Trojice z roku 1798, které původně stávalo při silnici vedoucí do Doks a poté bylo umístěno na hřbitov. Odkazy Reference Související články Římskokatolická farnost Bělá pod Bezdězem Zámek Bělá pod Bezdězem Externí odkazy Pořad bohoslužeb v zámecké kapli sv. Josefa, Zámek, Bělá pod Bezdězem (katalog biskupství litoměřického) Program NOCI KOSTELŮ, Bělá pod Bezdězem, zámecká kaple sv. Josefa Zámek Bělá pod Bezdězem, Městské muzeum na Hrady.cz
Krömerova bouda

Krömerova bouda byla turistická chata vybudovaná roku 1917. Stála v Jizerských horách u paty přehrady Desná (známé též pod označením Protržená přehrada). Toto vodní dílo se 18. září 1916 protrhlo a jeho torzo se stalo oblíbeným cílem turistických výletů. Roku 1926 se podoba objektu změnila. Tehdy získala dřevník, sklep a v jejích prostorách se mohli turisté i ubytovat. Po druhé světové válce, v prosinci 1945, ale bouda vyhořela. Protože budovu vlastnil příslušník německého národa, existoval předpoklad, že žháři byli členové některé z Revolučních gard, jimž se také přezdívalo rabovací, které do Jizerských hor ležících v Sudetech přišly z československého vnitrozemí. V červnu 2016 se ovšem v tisku objevila zpráva, že boudu zapálili dva čeští turisté při neopatrné manipulaci s konzervou na kamnech. Útulna v 21. století Dne 22. června 2015 otevřely Lesy České republiky v místech shořelé stavby dřevěný přístřešek o rozměrech pět krát osm metrů uzavřený sedlovou střechou, jenž je označovaný za útulnu. Její vybudování stálo podnik 750 tisíc korun českých (dle jiných zdrojů 880 tisíc). Základy objektu tvoří kameny a železné traverzy. Vlastní stavba je ze smrkového dřeva. V její přední části se nachází zastřešené zápraží, které je ze tří stran zakryté. Zde mohou v případě nepříznivého počasí turisté i přespat. Za ním je uvnitř domku místnost, do níž již návštěvníci nemají přístup. Během roku 2016 by zde podle plánů podniku mělo vzniknout zázemí bufetu. Celý domek je zakryt střechou, v níž se nachází půda, kde lze uschovat například potraviny či pracovní nářadí. V zadní části domu střechu uzavírá komín od kamen, na nichž je možné během zimních měsíců ohřát jídlo či nápoje. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Krömerova bouda na Wikimedia Commons
Kostel svatého Martina (Vidhostice)

Kostel sv. Martina ve Vidhosticích na Lounsku byl postaven na místě kostela staršího v roce 1791. Od roku 1964 je chráněn jako kulturní památka. V současné době je ve špatném technickém stavu, bohoslužby se v něm neslouží a místní farnost je administrována z Podbořan. Historie Kostel byl postaven v pozdně barokním slohu na místě gotického kostela, doloženého před rokem 1384. Kolem něj je bývalý hřbitov. Ve 20. století kostel zchátral a v roce 2005 došlo ke zřícení části kostelní věže. Ta byla následně dozděna. Opravy organizovalo město Vroutek a místní Sdružení přátel kostela sv. Martina. V roce 2010 byla dostavěná část věže požehnána tehdejším farářem z Kryr, Josefem Šimonem. Postupné opravy kostela pokračují dodnes. Exteriér a interiér kostela Kostel je jednolodní stavba, orientovaná přibližně k východu. Presbytář je ukončen pravoúhle se zkosenými nárožími. Fasády kostela jsou členěny pilastry. Po stranách presbytáře je sakristie a oratoř. Presbytář je sklenut valenou klenbou s výsečemi, lóď je plochostropá. Okna jsou obdélná se segmentovými závěry. V interiéru jsou uváděny celkem tři oltáře. Hlavní oltář, barokní s novějším obrazem, a dva boční oltáře, zasvěcené Panně Marii a svatému Josefovi. Ty jsou barokní, portálové, rovněž s novějšími obrazy. Obrazy z těchto oltářů dnes v kostele nejsou. V dlažbě jsou tři sešlapané kamenné náhrobníky. Na dřevěné kruchtě bývaly varhany, které v současné době procházejí rekonstrukcí ve varhanářské dílně. Odkazy Reference Literatura POCHE, Emanuel. Umělecké památky Čech T/Ž, sv. IV. Praha : Academia, 1982 Související články Římskokatolická farnost Vidhostice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Martina na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kostele sv. Martina, Vidhostice (katalog biskupství litoměřického)
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Mašťov)

Děkanský kostel Nanebevzetí Panny Marie v Mašťově na Chomutovsku byl založen ve 14. století a následně několikrát přestavován, naposledy v 18. století. Od roku 1963 je zapsán jako kulturní památka. Historie V letech 1193–1196 působili v Mašťově cisterciáčtí mniši. Kostel je poprvé připomínán ve 14. století, zřejmě je však ve svém jádru ještě starší. Roku 1580 proběhla přestavba lódi, roku 1765 byl barokně upraven. Zatím poslední zásadní rekonstrukce proběhla v 90. letech 20. století. Místní farnost je v současné době administrována z Kadaně. V kostele jsou slouženy pravidelné bohoslužby. Architektura Kostel je jednolodní, se zúženým presbytářem. K západní stěně lodi přiléhá věž, která je zřejmě nejstarší částí kostela. Loď má valenou klenbu, v presbytáři je zachována gotická klenba s žebry. V interiéru je zachována barokní štuková výzdoba, a cenný (rovněž barokní) inventář. Hlavní oltář z roku 1765 je dílem místního řezbáře Jakuba Eberleho. Odkazy Reference Související články Římskokatolická farnost – děkanství Mašťov Římskokatolická farnost – děkanství Kadaň Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v děkanském kostele Nanebevzetí Panny Marie; Kostelní ul., Mašťov (katalog biskupství litoměřického)
Kostel Narození Panny Marie (Měděnec)

Kostel Narození Panny Marie v Měděnci je pozdně barokní stavba z let 1803–1814. Od roku 1963 je chráněn jako kulturní památka. Původně byl farním kostelem farnosti Měděnec, která byla v roce 2003 sloučena s farností Vejprty. Historie Měděnecký kostel byl vybudován ve stylu opožděného baroka v letech 1803–1814 jako náhrada původního kostela dřevěného, připomínaného již v roce 1581. Po roce 1945 kostel zchátral. V roce 2003 byla místní farnost, tehdy patřící do plzeňské diecéze, zrušena a sloučena s farností Vejprty. V současnosti prochází kostel rekonstrukcí. Od roku 2013 patří vejprtská farnost včetně Měděnce do litoměřické diecéze. V současné době se konají v kostele bohoslužby pouze příležitostně. Exteriér a interiér kostela Kostel je jednolodní stavba orientovaná k severu s trojboce uzavřeným presbytářem. V ose jižního průčelí je mohutná věž. V interiéru je gotická soška Madony z 15. století, původně umístěná v kapli na Mědníku. Ostatní zařízení je soudobé se stavbou kostela, případně ještě mladší (většinou novorománské, novobarokní a klasicistní). Pouze v podvěží se nachází pozdně gotická socha Madony ze druhé poloviny patnáctého století. Některé novodobé doplňky pochází z kaple Neposkvrněného početí Panny Marie na Mědníku. Odkazy Reference Související články Římskokatolická farnost Vejprty Měděnec Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Narození Panny Marie na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve filiálním kostele Narození Panny Marie, Měděnec (katalog biskupství litoměřického) Kostel Narození Panny Marie na webu Hrady.cz