NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Brazilka

Brazilka je mokřad (rašelinná louka) v Lužických horách, na severu okresu Česká Lípa. Lokalita se nachází jeden kilometr od hory Luž, severně od vsi Dolní Světlá a jižně od obce Waltersdorf (Sasko) na východním úpatí Luže. Od roku 2002 je chráněnou přírodní památkou. Je zde vybudována naučná stezka Obnova mokřadů na Brazilce. Historie Název Brazilka pochází od zbořeného hotelu Neubrasilien (po roce 1945 dětské zotavovny) který stál na úpatí Luže. V roce 1986 byla podhorská mokřadní louka vysušena za účelem zemědělské činnosti. Odvodnění bylo provedeno nedokonale, zamokřená místa nedovolovala zemědělské využití, a proto byla oblast ponechána ladem a postupně zarůstala náletovými dřevinami. V roce 1999 byla společnou prací Správy CHKO Lužické hory, Občanského sdružení přátel Lužických hor z Jablonného v Podještědí, Referátu životního prostředí Zemského úřadu Löbau-Zittau a Spolku pro výzkum životního prostředí Zittau. obnoven původní vzhled a funkce lokality. V rámci znovuzavodnění bylo třeba zpomalit odtok vody z oblasti mj. přehrazením toku Svitavky a vyhloubením malé vodní plochy uprostřed louky. Odstraněny byly nevhodné náletové dřeviny (modříny, borovice) a nově vysazeny byly zejména olše a vrby. Obnova stála asi 800 000 korun a většina prací byla provedena českými firmami. Přírodní poměry Oblast je prameništěm říčky Svitavky. Chráněné území leží v nadmořské výšce 540–565 metrů a má rozlohu 8,61 hektarů. Rašelinná vrstva je v některých místech až 0,6 m silná. Část plochy pokrývá vřesoviště. Rašelinné louky mají zpravidla nižší obsah živin ve vodě a v půdě a nízké pH. Tomu odpovídá i druhová skladba rostlin a živočichů. Flóra a fauna Z rostlin se zde vyskytuje především: rašeliník (Sphagnum sp.), ostřice obecná (Carex nigra), sítina ostrokvětá (Juncus acutiflorus), rosnatka okrouhlolistá (Drosera rotundifolia), všivec mokřadní (Pedicularis sylvatica), vřes obecný (Calluna vulgaris). Vzácní zástupci živočichů jsou: zmije obecná (Vipera berus), ještěrka živorodá (Lacerta vivipara), slepýš křehký (Anguis fragilis), chřástal polní (Crex crex), sluka lesní (Scolopax rusticola). Přístup Poblíž Březinky vedou po a při státní hranici a hory Luž turistické trasy (zelená, modrá a červená) a také cyklotrasa 3061. Naučná stezka Zároveň s úpravami lokality byla na jaře roku 1999 vybudována naučná stezka Obnova mokřadů na Brazilce. Okruh stezky o délce 300 metrů je nenáročný, určen pro pěší turisty a má čtyři dvojjazyčné informační tabule. První zastavení je u cesty vedoucí z Dolní Světlé, poslední nedaleko turistického hraničního přechodu Dolní Světlá – Waltersdorf. Tabulí seznamují návštěvníky s česko-německých projektem, s typickou vegetací a faunou mokřadů v prameništi potoka Svitavky a historií nevhodných melioračních zásahů. Poté byl vydán tiskem i barevný český a německý průvodce. Byl k dostání v informačních centrech celé oblasti a v muzeu (již zrušeném v Bredovském letohrádku) Lužických hor u Lemberka. Fotogalerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Česká Lípa Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Brazilka na Wikimedia Commons Naučná stezka Brazilka na luzicke-hory.cz
Rotunda of Saint Catherine

The Rotunda of St. Catherine (Czech: Rotunda sv. Kateřiny), known as the Znojmo Rotunda (Znojemská rotunda), is a Romanesque rotunda located in Znojmo, Czech Republic. It is the town's most valuable monument, and features one of the oldest fresco compositions in the Czech lands. Besides the religious motives, of particular importance is the praising portrayal of the ruling Přemyslid dynasty. The building was originally a castle chapel, dedicated to Virgin Mary, built in the mid-11th century. The painting was commissioned by Konrad II of Znojmo on the occasion of his wedding with Mary (Marija), daughter of Uroš I of Serbia in 1134. Apart from the donor couple, Konrad and Mary, the identity of the other depicted members of the dynasty is disputed among the historians. With two exceptions being the Přemysl the Ploughman, the legendary ancestor of the dynasty, and Vratislaus I, the first King of Bohemia. References Sources Pavel Ciprian (1997). Znojemská rotunda ve světle vědeckého poznání: vědecká konference, Znojmo 23.- 25. 9. 1996; sborník příspěvků. Jihomoravské Muzeum. ISBN 978-80-902383-1-2. Barbara Krzemieńská; Anežka Merhautová; Dušan Třeštík (2000). Moravští Přemyslovci ve znojemské rotundě. Set Out. ISBN 978-80-86277-09-7. Znojemská rotunda: malby v národní kulturní památce Rotunda sv. Kateřiny a výsledky současného výzkumu : sborník z 2. konference o rotundě, konané 25.-26. června 2003 ve Znojmě. Město Znojmo, odbor školství a kultury. 2004. ISBN 978-80-85064-20-9. External links The Ducal Rotunda of the Virgin Mary and St Catherine A Virtual Tour
Znojmói rotunda

A Szent Katalin-rotunda (csehül: rotunda svaté Kateřiny, ismert még mint znojmói rotunda), egy román stílusú rotunda, ami a morvaországi Znojmo városában, Csehországban található. A város egyik legrégebbi épületeként cseh nemzeti kulturális helyszín. Vallási jelentősége mellett itt található a Přemysl-dinasztia uralkodóinak freskókompozíciója. A 11. században épült várkápolna eredetileg Szűz Máriának szentelték, majd II. Konrád znojmói fejedelem a kegyhelyt már Alexandriai Szent Katalinnak ajánlotta. A falfestmények is a fejedelemhez és feleségéhez, Máriához (I. Uroš szerb nagyzsupán leánya) köthetők, mivel az ő 1134-ben kötött esküvőjük alkalmából készültek. A történészek között vita van arról, hogy a freskók pontosan mely cseh uralkodókat ábrázolják, egyetértés csak Konrád és Mária, valamint II. Vratiszláv cseh király esetében van. Galéria Jegyzetek
Ротонда Святой Екатерины

Ротонда Святой Екатерины (чеш. Rotunda svaté Kateřiny) — ротонда в романском стиле, расположенная в Зноймо на территории городского замка. Является ценнейшим культурным и туристическим объектом города, входит в список национальных памятников культуры Чешской Республики с 3 мая 1958 года. Известна своими романскими фресками, самыми старыми в Чехии. История Уже в бронзовом веке на территории Зноймо жили люди. И уже тогда на месте ротонды стояла несохранившаяся постройка, вероятно обладавшая культовым значением. Ротонда была возведена в форбурге замка Зноймо. Форбург был построен в начале XI века, в период от 1019, когда династия Пржемысловичей захватила Моравию, до 1037 года, во время правления Бржетислава I. Ротонда служила замковой капеллой, посвящённой Вознесению Девы Марии, что было установлено по надписи на латинском, обнаруженной при реставрации в 1949 году. Изначальная ротонда, возможно, была выстроена лишь во второй половине XI века, когда Моравия была разделена на три удельных княжества (Брно, Зноймо и Оломоуц). Первое её упоминание относится к 1100 году, когда князь Борживой II праздновал здесь свою свадьбу. В начале XII века, вероятно около 1134 года, по случаю свадьбы зноемского князя Конрада II с Марией, дочерью сербского жупана Уроша I Вукановича, ротонда была перестроена, у неё сменился духовный покровитель на Святую Екатерину, и появились фрески. Описание Ротонда состоит из цилиндрического нефа и полукруглой апсиды, расположенной на восточной стороне. Построена из скрепленных раствором необработанных камней. Интерьер ротонды покрыт фресками, изображающими Библейские сцены, эпизоды из истории династии Пржемысловичей и несколько десятков изображений неизвестных персон, расположенных в несколько рядов, — видимо, чешских и моравских князей. Идентифицированы лишь несколько человек, — легендарный основатель династии Пржемысл Пахарь, первый король Богемии Вратислав II и заказчики фресок, Конрад II и Мария. Изображения в несколько параллельных полос покрывали всю поверхность внутренних стен ротонды в апсиде и нефе, от пола и до купола. Ценность фресок в интерьере ротонды состоит не только в их возрасте, но и в том, что кроме религиозных сюжетов они содержат и политические, направленные на восхваление правящей в то время династии Пржемысловичей. Примечания Ссылки Znojmo
Park Anny Politkovské

Park Anny Politkovské v Karlových Varech se nachází v centru města mezi ulicí Krále Jiřího a Poštovními schody. Byl nazván na počest ruské aktivistky Anny Politkovské. Popis a poloha Park leží při ulici Krále Jiřího vedoucí z centra města do karlovarské čtvrti Westend. Nese jméno Anny Stěpanovny Politkovské (1958–2006), ruské novinářky, spisovatelky a politické aktivistky s ukrajinskými kořeny. O údržbu parku se stará příspěvková organizace Správa lázeňských parků. Sochařská výzdoba Na ploše se nachází plastika a dvě pamětní desky: Socha Nový život – vznikla v letech 1974–1976, je dílem manželů, akademických sochařů Antonína Kuchaře a sochařky a keramičky Erny Gizely Kuchařové. Pamětní deska Anny Politkovské nese nápis: Pamětní deska novinářky a publicistky Anny Fidlerové, významné osobnosti karlovarského regionu, nese nápis: Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu park Anny Politkovské na Wikimedia Commons
Park Anny Politkovské

Il Park Anny Politkovské ("Parco Anna Politkovskaja") si trova nel centro della città di Karlovy Vary, in Repubblica Ceca, ed è situato tra la ulice Krále Jiřího e le Poštovními schody. Storia e descrizione Il parco si trova vicino la ulice Krále Jiřího ("via Re Giorgio") che porta dal centro della città al quartiere Westend di Karlovy Vary. Il parco prende il nome da Anna Stepanovna Politkovskaja (1958–2006), una giornalista, scrittrice e attivista politica russa di origini ucraine. La proposta di intitolare a lei il parco si deve al centro per i diritti umani Člověk v tísni, il cui direttore era Marek Svoboda. La cerimonia di intitolazione si svolse il 4 ottobre del 2012 e la targa dedicata alla giornalista assassinata fu svelata dal vicesindaco Jiří Klsák. La manutenzione del parco è curata dall'ente collaboratore Správa lázeňských parků. Monumenti Nel parco sono presenti una scultura e due targhe: La scultura Nový život ("Vita nuova"), scolpita tra il 1974 e il 1976 dallo scultore accademico Antonín Kuchař e dalla scultrice e ceramista Erna Gizela Kuchařová. La targa commemorativa di Anna Politkovskaja recita così: Una targa commemorativa della giornalista e pubblicista Anna Fidlerová, una personalità importante della regione di Karlovy Vary, reca l'iscrizione seguente: Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sul Park Anny Politkovské
Vila Josefa a Bohuslavy Šoltových

Vila Josefa a Bohuslavy Šoltových je funkcionalistická budova postavená v Poděbradech v letech 1939–1940 podle návrhu architekta Jaroslava Koska. Nachází se v severní části Nymburského předměstí v Mánesově ulici. Historie V období první republiky procházelo lázeňské město Poděbrady rychlý rozvoj spojený s výstavbou rozsáhlých vilových čtvrtí. Důstojník československého letectva Josef Šolta s manželkou Bohuslavou, rodačkou z Křečkova, si pro svůj dům vybrali pozemek na nymburském předměstí Poděbrad. Vilu pro ně navrhl mladý architekt Jaroslav Kosek, žák Josefa Gočára a mimo jiné autor nymburského Hálkova divadla. Výstavba objektu proběhla v letech 1939–1940. Za války manželé Šoltovi vilu pronajímali. Roku 1947 byla představena na výstavě československé architektury v Londýně. Po komunistické převratu v únoru 1948 byl Josef Šolta propuštěn z armády. Dle historičky Jany Hrabětové z Polabského muzea manželé Šoltovi ve vile nějaký čas bydleli, po jejím znárodnění však byli vykázáni do sklepního bytu domovníka a do obou bytů v horních podlažích se nastěhovali komunistickou diktaturou protežovaní nájemníci. Popis Vila má jednoduchý základní tvar ozvláštněný soustavou teras (největší směřuje do zahrady), dřevěným obkladem bočního arkýře na západní straně a hmotou bočního schodiště na východní straně. Dům má tři poschodí. Ve sníženém přízemí se nachází garáž, prádelna a byt domovníka. V prvním a druhém patře byly vytvořeny dva samostatné byty. Odkazy Reference Literatura ŠVÁCHA, Rostislav. Slavné vily Středočeského kraje. Praha: FOIBOS, 2010. S. 185–188. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu vila Josefa a Bohuslavy Šoltových na Wikimedia Commons
Brno-Chrlice

Brno-Chrlice is a city district in the south part of the city of Brno, Czech Republic. It consists of the municipal part and cadastral territory of Chrlice (German: Chirlitz), originally an independent municipality that was annexed to Brno in 1971. The current city district was established on 24 November 1990. About 3,600 people live here. Etymology The name Chrlice was derived from the personal name Chrla (the basis of which is either the verb chrliti – 'to throw' or the adjective chrlý – 'quick') and meant "Chrla's people". The German name (Kirlitz in the oldest documents) originated from Czech. Geography Brno-Chrlice borders with Brno-Tuřany in the north, the municipalities of Modřice in the west, Rebešovice and Otmarov in the south, and Sokolnice in the east. It has an area of 9.49 km2. Outside the Chrlice urban area, there are extensive areas of arable land, which fill most of Chrlice. For the purposes of the senate elections, Brno-Chrlice is included in electoral district 58 of Brno-City District. History The first written mention of Chrlice dates from 1320. It was already in the possession of the Archdiocese of Olomouc at that time, but the village was divided into fiefs, the holders of which changed during the following centuries. At the end of the 16th century, Chrlice became the centre of the episcopal estate. In 1787, the village of Růžový, which was an independent municipality between 1875 and 1949, was founded on the site of a parceled yard, close to Chrlice. Chrlice (and Růžová) were annexed into Brno on 26 November 1971. Until 31 December 1975, they were an independent district of Brno with their own local national committee. The district was first called Brno XIV-Chrlice, and from 1 May 1972, only Brno-Chrlice. From 1 January 1976 to 23 November 1990, Chrlice was part of the Brno IV district. Since 23 November 1990, the current city district of Brno-Chrlice was established. Since 2005, Brno-Chrlice has its flag. Demographics Transport The D2 motorway passes through the western part of Chrlice. Brno-Chrlice is located on the railway line Letovice–Křenovice. There is bus transport on route No. 64 on the route Chrlice to Maloměřice (Červený písek). There is also line number 78 from Židenice railway station or from the Olympia shopping mall in Modřice. Next, nightline number N95 from Kamenný vrch via the main railway station to the Chrlice loop. The regular bus line number 509 arrives in Chrlice from the direction of Měnín (some routes only go from/to Rajhradice). References
Chrlice

Chrlice (niem. Chirlitz) – historyczna gmina, dzielnica i gmina katastralna, a od 24 listopada 1990 pod nazwą Brno-Chrlice również część miasta Brna, na lewym brzegu Svitavy o powierzchni 949,2 ha. Urodzeni Felix Maria Davídek Przypisy Linki zewnętrzne Strona oficjalna
Líšeň

Líšeň – historyczna gmina, dzielnica i gmina katastralna, a od 24 listopada 1990 pod nazwą Brno-Líšeň również część miasta ww wschodniej części Brna, o powierzchni 1571 ha. Istnieje 130 zarejestrowanych ulic i 3160 adresów. Przypisy Linki zewnętrzne Strona oficjalna
Brno-jih

Brno-jih (lit. 'Brno-South') is a city district of Brno in the Czech Republic. The current city district was established on 24 November 1990. It is made up of the cadastral territories of Dolní Heršpice, Horní Heršpice, Komárov, Přízřenice and a small part of Trnitá. The total area amounts to 12.77 km2. About 9,000 people live here. Demographics As of the 2021 census, the population is 9,258, down 4% from 9,690 in the 2011 census. Administration On September 12, 2010, a local referendum on separation from Brno and the creation of a new municipality of Dolní Heršpice-Přízřenice was held in Dolní Heršpice and Přízřenice, however it did not succeed. After the municipal elections in 2014, Daniel Kypr was elected mayor (ANO 2011). He was dismissed in December 2017 and Zdeněk Rotrekl (Chance for the South), who died in May 2018, was elected as the new mayor. Josef Haluza (ČSSD), who held this position from 2010 to 2014, was elected mayor at the constituent assembly meeting in autumn 2018. References
Černovice (Brno)

Černovice (niem. Czernowitz) – historyczna gmina, dzielnica i gmina katastralna, a od 24 listopada 1990 pod nazwą Brno-Černovice również część miasta Brna, na lewym brzegu Svitavy o powierzchni 629,41 ha. Przypisy Linki zewnętrzne Strona oficjalna. cernovice.brno.cz. [zarchiwizowane z tego adresu (2019-08-02)].
Brodský rybník

Brodský rybník (též Broďák) je průtočný rybník na Špince. Leží jihovýchodně od Červeného Kostelce v katastrálním území Zábrodí. Brodský rybník má rozlohu bezmála 16 hektarů. Je prostřední ze soustavy tří rybníků, větší Špinka leží po proudu potoka, menší Čermák proti proudu. Popis Podélně, středem rybníka, se pod vodní hladinou na dně táhne příkop – na šířku má 1 až 2 metry a hloubka zde dosahuje 2 až 3 metry. U chatové osady je rybník mělký, dno je bahnité a voda velmi teplá, hloubka je tam 1 až 2 metry. U koupaliště a u hospody je hlubší. Největší hloubka je u hráze (až 10 metrů), dno je tam více písčité a voda chladnější. Okolo rybníka jsou především stromy a u chatové osady les, kde do rybníka ústí malý vodní tok. Rybník je z velké části zarostlý vysokým rákosím, jen u koupaliště a u hospody (Kemp Brodský) je udržovaný travní porost. U hráze vytéká voda ven z Broďáku přímo do rybníka Špinky a vzadu (u chatové osady na druhém konci rybníka) teče z rybníka Čermáku do Broďáku. Využití U rybníka je Kemp Brodský, rybník je využíván jako přírodní koupaliště a je zde provozován sportovní rybolov (soukromý revír). Rybí osádku tvoří kapři, amuři, jeseteři, líni a štiky. Rybník je ve vlastnictví Kolowratů-Krakowských. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Brodský rybník na Wikimedia Commons Kemp Brodský – CampBrodsky.cz
Бродски-Рибник

Бро́дски-Рибник (чеш. Brodský rybník; также называемый Бродьяк) — пруд в Чехии юго-восточнее города Червени-Костелец, район Наход Краловеградецкого края. Это проточный пруд между меньшим прудом Чермак и большим прудом Шпинка. Принадлежит дворянскому роду Коловрат-Краковских. Высота над уровнем моря — 420 м. Описание пруда Северная часть пруда находиться в близости дачного поселка и в этой части пруд очень мелкий (1-2 метры), но в направлении к запруде находящейся в южной части пруда глубина увеличивается на 10 метров. Через весь пруд тянется ров глубокий 1-2 м и долгий также 1-2 м и когда кто-нибудь хочет переходить пруд опасно, потому что ров из глубины 1 м становится сразу 3 м. Дно на большинстве пруда болотистое, но у запруды оно больше песочное. На большей части берега растут деревья и рогоз. Вода из Бродского пруда перетекает в соседний пруд Шпинку. Использование пруда Пруд используется для купанья и разведения рыбы: сазанов, амуров, осётров, линёв и щук. У пруда стоит автокемпинг Бродский, ресторан и три отеля. Примечания Ссылки Kemp Brodský (чеш.). www.campbrodsky.cz. Дата обращения: 1 февраля 2014. Архивировано 1 февраля 2014 года.
Broumova Lhota

Broumova Lhota (německy Braum Lhota) je vesnice, část obce Krásná Hora v okrese Havlíčkův Brod v Kraji Vysočina. Nachází se asi tři kilometry severozápadně od Krásné Hory. Broumova Lhota je také název katastrálního území o rozloze 3,09 km². Ve vesnici Broumova Lhota byl v průběhu roku 2011 natočen celovečerní film Signál. Název V letech 1869–1879 nesla vesnice název Brounová Lhota, v roce 1880 Braunova Lhota a v letech 1900–1910 Broumová Lhota. Historie První písemná zmínka o obci pochází z roku 1307. Obyvatelstvo Obecní správa Při sčítání lidu v letech 1850–1921 byla Broumova Lhota osadou obce Nová Ves u Světlé v okrese Ledeč. V letech 1920–1980 byla samostatnou obcí, nejprve v okrese Ledeč nad Sázavou, ale od roku 1960 v okrese Havlíčkův Brod. Od 1. července 1980 je částí obce Krásná Hora v okrese Havlíčkův Brod. V letech 1960–1966 k obci patřily Vítonín a Volichov. Pamětihodnosti Kříž Venkovská usedlost čp. 14 Osobnosti Antonín Knot (1911–1944), voják, bojoval ve Španělské občanské válce a v druhé světové válce Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Broumova Lhota na Wikimedia Commons Encyklopedické heslo Lhota v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích Broumova Lhota v Registru územní identifikace, adres a nemovitostí (RÚIAN)
Rozvodna Lískovec

Rozvodna Lískovec (zkratkou LIS) se nachází na území obce Žabeň na severozápadním okraji města Frýdek-Místek, v okrese Frýdek-Místek v Moravskoslezském kraji. Je jednou z pěti uzlových rozvoden v kraji. Provozuje se v napěťových hladinách 220 a 110 kV. Význam Rozvodna Nošovice patří k nejvýznamnějším rozvodnám v Moravskoslezském kraji. Zásobuje východní část kraje, Frýdecko a Třinecko. Část 220 kV provozuje ČEPS, a.s, část 110 kV provozuje ČEZ. Historie Rozvodna byla založena v roce 1952. Je nejstarší rozvodnou přenosové soustavy na Moravě. Do rozvodny byla postavena dvoulinka z Prosenic. Ve stejném roce byla postavena linka 220 kV do rozvodny Bystričany na Slovensku. V roce 1959 byla postavena linka do polských rozvoden Kopanina a Bujakow. Do roku 1968 byla rozvodna spojena na hladině 220 kV s rozvodnou Nošovice. Popis Napěťové hodnoty Rozvodna je provozována v napěťových hodnotách 220 kV a 110 kV. Hladinou 220 kV jsou spojeny rozvodny Prosenice, Považská Bystrica na Slovensku, rozvodny Kopanina a Bujakow v Polsku a do roku 1968 také rozvodna Nošovice. Transformátory Transformace 220/110 kV je zajištěna třemi třífázovými transformátory. Vedení Do rozvodny jsou zaústěna následující vedení: Vedení 220 kV – VVN – velmi vysoké napětí Dvojité vedení V253/V254 Prosenice – Lískovec Jednoduché vedení V270 Lískovec – Považská Bystrica (SK) Dvojité vedení V245/V246 Lískovec – Kopanina/Bujakow (PL) Bývalá vedení 220 kV Jednoduché vedení V699 Lískovec – Nošovice (220 kV do roku 1968, nyní provozováno na 110 kV) Odkazy Externí odkazy Vznik a vývoj přenosové soustavy elektrické energie – TZB-info Česká přenosová a distribuční soustava – 2. díl: Rozvodny přenosové soustavy
Brožova skála

Brožova skála je přírodní památka severoseverovýchodně od obce Sklené u Žďáru nad Sázavou v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. Chráněné území je v péči AOPK ČR – regionální pracoviště Správa Chráněné krajinné oblasti Žďárské vrchy. Předmětem ochrany je geomorfologicky význačný skalní tvar typu mrazového srubu. Geologie Jedná se o mrazový srub o rozměrech 100 × 30 metrů v leukokratních dvojslídných migmatitech, který je rozčleněný do tří stejně vysokých, ve svahu o délce 200m vypreparovaných skalních bloků s výškou dvacet metrů. Na úpatí mrazového srubu je suťová halda a třicet metrů široká kryoplanační terasa, přecházející v padesát metrů dlouhý balvanový proud. Dostupnost Brožova skála je dostupná z modře značené turistické cesty ("Cesta partyzánské brigády M. J. Husa"), spojující obce Cikháj a Tři Studně. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Brožova skála na Wikimedia Commons