NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
St. Peter und Paul (Varnsdorf)

Die Kirche des heiligen Peter und Paul ist eine katholische Kirche im nordböhmischen Varnsdorf (Warnsdorf), Tschechien. Geschichte Die barocke Kirche der Heiligen Peter und Paul wurde an Stelle einer früheren Kirche aufgebaut, die angeblich schon im 13. Jahrhundert errichtet wurde und bis 1740 stand. In diesem Jahr hatte ein Blitzschlag den Turm und die Orgel so zerstört, dass der ganze Bau einzustürzen drohte. Nach Verhandlungen begann im Jahre 1765 der Bau der neuen Kirche so, dass die alte Kirche innen erhalten blieb. Der Grundstein der neuen Kirche wurde am 26. Juni 1766 gelegt, am Tag Peter und Paul. Der Bau wurde im Jahr 1777 vollendet, was auch die Jahreszahl im Wappen des Geschlechtes von Liechtenstein bezeugt. Im Jahr 1829, infolge eines Brandes des neben der Kirche gelegenen Hotels Bursa, brannte auch die Kirche. Das Dach und der Turm stürzen ein, die Glocken zerschmolzen, die Orgel und der Lüster wurden vernichtet. Durch Bürger aus Varnsdorf wurde die Kirche schnell instand gesetzt, so dass hier im Jahre 1830 Beethovens Missa solemnis uraufgeführt werden konnte. Im Jahre 1894 wurde die Pfarrkirche zu einer Dekanatskirche erhoben. Aus diesem Jahr stammt auch die Kirchenuhr. Im Jahre 1904 erklang in der Kirche die neue, spätromantische Orgel, die Orgelmeister Hermann Eule aus Bautzen gebaut hat. Die Kirchenglocken wurden einige Male ausgetauscht, weil sie in den Kriegszeiten für Militärzwecke requiriert wurden. Die jetzigen fünf Glocken wurden am 3. April 1969 aus Bayern von den Brüdern Alfred und Erich Ludwig aus Mering (bei Augsburg) als Geschenk für die Stadt Varnsdorf mitgebracht. Die Glocken weihte Bischof Štěpán Maria Trochta von Leitmeritz am 20. April 1969 nach der Hl. Messe unter Teilnahme einer großen Menschenmenge auf dem Marktplatz. Glocken Die Glocken heißen: Friede, 2376 kg, Stimmung H; Maria, 1430 kg, Stimmung D; Georg, 1076 kg, Stimmung E; Ulrich, 769 kg, Stimmung Cis; Michael, 435 kg, Stimmung A. Auf den Glocken steht das Jahr des Gusses: 1948. Die Glocken wurden nach dem Krieg aus Stahl für die Kirche in Mering gegossen. Später wurden neue Glocken aus Glockenmetall gegossen. Am Seitenportal ist eine Gedenktafel angebracht, die an die Erstausführung der Missa solemnis von Ludwig van Beethoven 1830 erinnert. Weblinks Einzelnachweise
Budova Centrotex

Budova Centrotex je výšková administrativní budova na náměstí Hrdinů na pražském Pankráci, městské části Praha 4-Nusle. V budově sídlí Ministerstvo vnitra ČR. V době komunistické vlády zde sídlil podnik zahraničního obchodu (PZO) Centrotex, který se zabýval zprostředkováním obchodu se zahraničím. Historie Budova byla postavena v roce 1978, navržena architekty Václavem Hilským a Otakarem Jurenkou. Je vysoká 74 metrů a půdorys základny budovy je přibližně 60 x 20 metrů (vyšší, jižní budova) a 40 x 20 metrů (severní, nižší budova). Budova se nachází nad stanicí Pražského povstání metra C. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Budova Centrotex na Wikimedia Commons Související články Centrotex Seznam nejvyšších budov v Praze Seznam nejvyšších budov v Česku
Špálova vila

Špálova vila je stavba čp. 755, Na Dračkách 5, Praha 6 – Střešovice, kterou pro malíře Václava Špálu navrhl architekt Otakar Novotný. Vilu postavila firma stavitele Vladimíra Ždímala v roce 1932. Popis Projekt vily objednal malíř a graﬁk Václav Špála u svého kolegy ze Spolku výtvarných umělců Mánes, architekta Otakara Novotného. Ten pojal stavbu jako jasně formovanou sestavu kubických jednotek, s režnými stěnami, rytmizovanými okenními otvory osazenými téměř v líci zdiva a nadpražími ze svisle kladených cihel. Vila je třípodlažní s plochou střechou, i když původní návrh měl ještě střechu sedlovou. Polozapuštěný suterén je ze dvou třetin technický, na západní straně je malý byt s vlastním vstupem. Ve zvýšeném přízemí se dispozice soustředila okolo vstupní schodišťové haly, zabírající třetinu půdorysu, odkud je přístup do stejně prostorného ateliéru při východní fasádě, lodžie na jihu a obývacího pokoje s kuchyní a příslušenstvím při západní fasádě. V patře na schodišťovou halu navazuje menší předsíň se vstupem do jednotlivých ložnic při jižní a západní fasádě a do koupelny na severu. Původně byla na střeše ateliéru v patře prostorná terasa. Na jejím místě byla v roce 1947 realizována přístavba v původním duchu, takže v současné době není prakticky poznatelná. Stejný architekt navrhl také řešení okrasné zahrady a oplocení z režných cihelných sloupků a podezdívky s výplní z pletiva v ocelovém rámu. V roce 1965 byla na severní uliční fasádu vedle vstupu umístěna pískovcová pamětní deska s nápisem „Zde žil a tvořil český malíř, národní umělec Václav Špála“ a bronzová hlava umělce od sochaře Karla Dvořáka z roku 1926. Interiér domu, navržený pro jednu rodinu, byl v poválečných letech rozdělen na dva byty. Původní koncept, kdy dům byl transparentní z ulice až do zahrady tak, že byl vytvořen průhled od uličních vstupních prosklených dveří přes prostor hlavního dvouramenného schodiště, obývací místnost a francouzskými dveřmi do zahrady, byl z ekonomických důvodů upraven (vestavba příčky ve schodišťovém prostoru). Dochován je ale původní Špálův ateliér, dvouúrovňový prostor velkoryse prosvětlený velkoplošným oknem. Galerie Odkazy Literatura KŘÍŽOVÁ, Alexandra, Kateřina Hubrtová, Hedvika Křížová Nejedlá. Meziválečná architektura Střešovic - Méně známá tvář Prahy 6. Praha: Městská část Praha 6 ve spolupráci s Národním památkovým ústavem, ú. o. p. v hl. městě Praze, 2010. 46 s. ISBN 978-80-87220-10-8. S. 22–23. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Špálova vila na Wikimedia Commons
Kostel svatého Jakuba Staršího (Medonosy)

Římskokatolický farní kostel svatého Jakuba Staršího v Medonosech v okrese Mělník je barokní sakrální stavba. Stojí na vyvýšenině nad silnicí I/9 a je obklopená hřbitovem. Od roku 1966 je kostel chráněn jako kulturní památka. Historie Kostel v Medonosech se písemně připomíná poprvé v roce 1352, avšak závěr dnešního kostela pochází už ze 13. století. Z tohoto původního kostela se zachovala pouze zazděná raně gotická okénka v presbytáři. Barokně byl kostel obnoven a rozšířen v roce 1712. Architektura Jedná se o podélnou orientovanou stavbu s odsazeným polygonálním závěrem a přízemními přístavky. Na fasádě má lizénové rámy. Na průčelí se nachází mělký rizalit. Štít je s trojúhelným vrcholem. Okolí kostela V blízkosti se nachází fara z roku 1794. Je to omítnutý patrový srub s mansardovou střechou. Při silnici je půlkruhová kaple z 18. století. Po stranách vstupu jsou mělké niky a štít má kaple trojúhelný. V kaštanové aleji již pod vsí se na pseudogotickém podstavci nachází poškozená socha sv. Ludmily z poloviny 19. století. Jejím autorem je údajně sochař Linna. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jakuba Staršího na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kostele sv. Jakuba Staršího, Medonosy (katalog biskupství litoměřického) Kostel sv. Jakuba v Medonosech na Hrady.cz
Kaple Panny Marie Bolestné (Království)

Kaple Panny Marie Bolestné stojí nedaleko kostela svatého Vavřince v Království (místní část města Šluknov). Pochází z roku 1840 a v roce 2015 prošla celkovou rekonstrukcí. Historie Kapli, dnes zasvěcenou Panně Marii Bolestné (původní zasvěcení neznámé), dal postavit roku 1840 statkář Eduard Jungnikel z usedlosti čp. 60. Nevelká sakrální stavba vyrostla na jeho pozemku (parcelní číslo 1943) v době, kdy ještě nebyl postaven opodál stojící kostel svatého Vavřince. Kaple byla využívána a průběžně udržována potomky zakladatele. Poslední větší opravou prošla patrně ve 30. letech 20. století. Po druhé světové válce a odsunu původních obyvatel zpustla a postupně chátrala, okolí zarostlo nálety, inventář byl ukraden. Na počátku 21. století již poškozenou střechou zatékalo do krovu. Z iniciativy města Šluknov, které je vlastníkem stavby, prošla kaple v roce 2015 celkovou rekonstrukcí. Během ní byly obnoveny vnitřní i vnější omítky, opraven byl krov a položena nová krytina, okna a dveře se dočkaly osazení nových mříží, opravena byla podezdívka a nově položena podlaha. Zhotovitelem oprav se stal Ing. Vojtěch Král z Mladé Boleslavi. Celkové náklady na rekonstrukci dosáhly částky 200 381,10 Kč, z toho 50 000 Kč činila dotace Ústeckého kraje. Slavností žehnání obnovené kaple provedl šluknovský arciděkan (zároveň administrátor excurrendo ve farnosti Království) P. Pavel Procházka u příležitosti státního svátku dne 17. listopadu 2015. O údržbu kaple se společně starají město Šluknov a Šluknovské Království, z. s. Stavba není památkově chráněna. Popis Kaple stojí na čtvercovém půdorysu při hlavní silnici č. III/2662 ve směru na Šluknov a Jiříkov. Podezdívka je kamenná, stavba samotná je postavena z pálených cihel. Vstup zakončuje půlkruhový oblouk, dveře nahrazuje kovaná mříž. Portál tvoří dva pilastry, jenž přecházející v rustiku zakončenou štukovým křížem. Vysoký trojúhelníkový štít je lemován širokou korunní římsou. Obě boční stěny jsou shodné; uprostřed lizénového rámce je umístěno jedno malé, půlkruhově zakončené okno osazené mříží. Sedlová střecha bez věže je krytá břidlicí, nad štítem ji zdobí kamenný kříž. Omítky jsou hladké, bílé, pouze lizénové rámce jsou jemně tónované. Podlahu pokrývají dlaždice v cihlové barvě, strop je plochý. Skromný inventář tvoří malý oltář a obraz Bolestné Panny Marie (původní vybavení se nedochovalo). Po stranách kaple rostou dvě nově zasazené lípy velkolisté. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple Panny Marie Bolestné na Wikimedia Commons kaple Panny Marie Bolestné v databázi Poškozené a zničené kostely, kaple a synagogy v České republice Oficiální stránky farnosti Šluknov Archivováno 16. 8. 2016 na Wayback Machine.
Kostel svatého Jana Nepomuckého (Bukovno)

Římskokatolický farní kostel svatého Jana Nepomuckého v Bukovně je pozdně barokní sakrální stavba stojící na návsi. Od roku 1967 je kostel chráněn jako kulturní památka. Historie Kostel byl vystavěn ve slohu pozdního baroka v letech 1769–1770. V letech 2024−2026 chátrající stavba prochází rekonstrukcí. Architektura Kostel je jednolodní. Má zvlněné boky, střední rizality a zaoblené hrany s obdélným, obloukem uzavřeným presbytářem. V západním průčelí se nachází hranolová věž. Na věži je plechová helma. Okna jsou obdélná. Do segmentu jsou vyvršená. V lodi je valená klenba. Tato klenba je však níže než počítal původní stavební projekt. V presbytáři je v klenbě placka. Sakristie má plochý strop. Kruchta je dřevěná, konkávního tvaru. Zařízení Zařízení je rokokové z roku 1770. Hlavní oltář je rámový. Nesou jej dva letící andělé. Boční oltář je panelový s vitrinkou (svatyňkou), ve které se nachází socha Madony. Po stranách má sochy sv. Josefa a sv. Anny od M. Jelínka ml. z Kosmonos. Kazatelna je s figuální kartuší. Křtitelnice je kamenná, pozdně renesanční z roku 1629. Okolí kostela Před kostelem je barokní socha Panny Marie pocházející z roku 1749. Tato socha byla také od 3. května 1958 zapsána jako kulturní památka České republiky. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jana Nepomuckého na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb Bohoslužby ve farním kostele sv. Jana Nepomuckého, Bukovno (katalog biskupství litoměřického) Bohoslužby ve farním kostele sv. Jana Nepomuckého, Bukovno na webu církev.cz/bohoslužby Program NOCI KOSTELŮ – Bukovno, kostel sv. Jana Nepomuckého Kostel sv. Jana Nepomuckého v Bukovnu na webu Hrady.cz
Kontejnerový terminál Mělník

Kontejnerový terminál Mělník, nazývaný též Mělník Intermodal Terminal (MIT), je kontejnerový terminál nacházející se v přístavu Mělník. Terminál je v provozu od roku 2003. Vlastníkem terminálu je společnost České přístavy. Historie Terminál vznikl na základě požadavku rejdařů Maersk Sealand a Royal P&O Nedlloyd, přičemž v roce 2005 se obě společnosti sloučily. V roce 2009 se provozovatelem stala společnost Star Container, aby tím byla deklarována nezávislost terminálu, přestože uvedená společnost zůstala v majetku skupiny Maersk. Od počátku roku 2016 v areálu působí rovněž operátor Rail Cargo Operator - CSKD, který sem přemístil své překládkové aktivity po nuceném vystěhování z terminálu u nákladového nádraží Žižkov. Technické údaje Pro potřeby zřízení překladiště poskytla společnost České přístavy v roce 2003 zpevněnou plochu o výměře 80 000 m². Již v prvním roce provozu (2003) zde bylo zmanipulováno téměř 100 000 TEU. Vlaky První vlaky začaly spojovat terminál Mělník s přístavy Rotterdam, Bremerhaven a Hamburk, jejich operátorem byla společnost European Rail Shuttle. Od roku 2006 má terminál pravidelné vlakové spojení rovněž s Ostravskem, nejdříve s Kopřivnicí, posléze od roku 2009 s terminálem v Paskově. Srážka lokomotivy Dne 13. dubna 2019 došlo v terminálu ke srážce posunované soupravy s odstavenými nákladními vozy na vlečce. V důsledku srážky vykolejilo 5 drážních vozidel a lokomotiva. Při srážce byl lehce zraněn strojvedoucí. Drážní inspekce škodu odhadla na 15 miliónů korun, z toho 8 na trati. Z lokomotivy uniklo zhruba čtyři tisíce litrů nafty. Šlo o velkou ekologickou havárii, protože nafta se dostala do Labe. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kontejnerový terminál Mělník na Wikimedia Commons
Kostel svatého Jiljí (Markvartice)

Římskokatolický farní kostel svatého Jiljí v Markvarticích je barokní sakrální stavba. Od roku 1964 je kostel chráněn jako kulturní památka. Historie Kostel je doložen již ve 14. století. V 17. století byl zbarokizován. Architektura Jedná se o obdélnou, jednolodní stavbu se čtvercovým presbytářem, k němuž po severní straně přiléhá sakristie. Má průčelní věž. Stěny kostela jsou hladké, okna jsou obdélná se segmentovými záklenky. Věž je jednopatrová s cibulovou bání. Má hlavním portál s kamennou šambránou a uvnitř je křížově sklenutá předsíň. Presbytář a sakristie jsou sklenuty křížovou klenbou. Loď má plochý strop. Dřevěná kruchta spočívá na jónských sloupech. Zařízení Zařízení pochází ze 17.-19. století. Hlavní oltář je raně rokokový, rámový. Na oltáři je původní obraz sv. Jiljí a sochy sv. Vojtěcha a sv. Prokopa z období kolem roku 1740. Dva boční oltáře jsou rámové, raně rokokové. Jeden boční oltář je zasvěcen sv. Josefovi a nacházejí se na něm sochy sv. Kateřiny a sv. Barbory. Druhý boční oltář je zasvěcen Panně Marii a jsou na něm sochy sv. Jana Nepomuckého a sv. Isidora. Jsou dílem vesměs sochaře M. Jelínka ml. z období kolem roku 1760. Na kredenčním oltáříku je malovaný raně barokní epitaf v sloupovém rámu s obrazem Kalvárie s donátorem. Pochází z poloviny 17. století. V lodi je raně barokní oltář Panny Marie Bolestné. Pochází asi z roku 1640. Cínová křtitelnice je z 1. poloviny 18. století. Na zpovědnici se nachází soška sv. Jana Nepomuckého z 1. poloviny 18. století. Sochy českých patronů jsou z 19. století. Okolí kostela Kostel má nedaleko dvoupatrovou roubenou dvoupatrovou zvonici, která je z 2. poloviny 17. století. Na hřbitově se nachází klasicistní figurální náhrobek Václava Slavíka z roku 1868. Márnice – kostnice V areálu kostela nachází také márnice – kostnice. Márnice byla spolu s celým komplexem kostela zapsána do seznamu kulturních památek ČR. Na podzim roku 2011 před započetím opravy márnice, byly objeveny kosterní ostatky pocházející z období před 2. polovinou 19. století, které zde byly uloženy a zakryty pod břidlicovou navážkou zřejmě z období výměny střešní krytiny. Za dohledu archeologů a antropologů došlo od podzimu 2011 do srpna 2012 k vyklizení prostoru. Poté byla část ostatků o objemu cca 8 m3 navrácena v květnu 2014 do zrekonstruované márnice, čímž se z márnice stala také kostnice. Zbytek kosterních ostatků o objemu cca 25 m3 byl pohřben do společného hrobu na současném místním hřbitově. Umístění tohoto hrobu je vlevo od středové cesty ve druhé řadě hrobů od vstupu na hřbitov. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jiljí na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve farním kostele sv. Jiljí, Markvartice (katalog biskupství litoměřického) Bohoslužby ve farním kostele sv. Jiljí, Markvartice na webu církev.cz/bohoslužby Program NOCI KOSTELŮ – Markvartice, kostel sv. Jiljí
Kostel svatého Jiljí (Mladějov)

Římskokatolický farní kostel svatého Jiljí v Mladějově je částečně zbarokizovaná sakrální stavba na hřbitově zhruba uprostřed obce na vyvýšeném místě. Od roku 1964 je kostel chráněn jako kulturní památka. Historie Jádro kostela je gotické a pochází ze 14. století. Gotická stavba byla roku 1786 zčásti upravena v barokním slohu. Architektura Budova je obdélná, jednolodní s předsíní a s uzavřeným presbytářem s opěráky. Na severní straně k němu přiléhá sakristie a oratoř. Stěny jsou hladké členěné hrotitými okny bez kružeb. Presbytář je sklenut křížem a závěrem s klínovými žebry. Loď kostela má plochý strop a dřevěnou kruchtu, na které je balustráda. Sakristie a oratoř jsou otevřené do presbytáře a jsou opatřeny balkónem. Zařízení Zařízení kostela pochází ze 17.–19. století. Hlavní oltář je rokokový, prostý, s obrazem pocházejícím z 19. století a se sochami sv. Vojtěcha a sv. Prokopa. Dva boční oltáře jsou klasicistní, portálové z konce 18. století. Kazatelna je barokní se soškami evangelistů ze 2. poloviny 17. století. V kostele je pískovcový pilastrový epitaf. Na epitafu jsou nápisy a znaky. Epitaf je z roku 1618 a nachází se v torzálním stavu v předsíni kostela. V kostele je také pozdně renesanční kamenná kropenka na balustrové noze. Cínová křtitelnice stojící na volutových nohách je barokní ze 2. poloviny 17. století. Okolí kostela V sousedství kostela na hřbitově se nachází mohutná zvonice z roku 1793. Zvonice je bedněná, dvoupatrová, hranolová, okosená a je na kamenné podezdívce z 19. století. Součástí komplexu církevních staveb je dále barokní fara z roku 1740. Jedná se o prostou, přízemní, obdélnou stavbu, která stojí na okraji hřbitova. Před kostelem je socha sv. Linharta roku 1740 s emblémy ze života světce. Na hřbitově u kostela je pohřben český matematik, fyzik a průkopník železnice František Josef Gerstner. Přes silnici se nachází barokní zámek. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jiljí na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve farním kostele sv. Jiljí, Mladějov (katalog biskupství litoměřického) Bohoslužby ve farním kostele sv. Jiljí, Mladějov na webu církev.cz/bohoslužby Program NOCI KOSTELŮ – Mladějov v Čechách, kostel sv. Jiljí Kostel sv. Jiljí, Mladějov na webu Hrady.cz
Kostel svatého Jiří (Krnsko)

Římskokatolický farní kostel svatého Jiří v Krnsku je pozdně barokní sakrální stavba, která se nachází v dolní části Krnska, přímo pod Stránovským železničním viaduktem, severně od silnice. Od roku 1967 je kostel společně s farou chráněn jako kulturní památka. Historie Kostel v dolní části Krnska existoval zřejmě již ve 12. století. Jeho podoba a stavební vývoj není znám, ale zřejmě stál na místě dnešního kostela. Původní kostel byl nahrazen dnešním v roce 1787. V období Protektorátu Čechy a Morava v letech 1938–1945 byla z Krnska spravována část česky mluvící litoměřické diecéze. Architektura Kostel je jednolodní, poměrně rozměrnou pozdně barokní stavbou s půlválcovým závěrem. Na severní straně závěru stojí přízemní sakristie, na jižní straně se nachází oratoř z roku 1868. Vnitřní zařízení kostela je převážně soudobé se stavbou. Z předcházejícího kostela byla přenesena kamenná renesanční křtitelnice z roku 1570 a figurální náhrobek Jiřího Vančury z Řehnic (1533). Pod podlahou kostela se nacházely krypty, kde byli pohřbeni mj. někteří příslušníci rodu Vančurů z Řehnic a Anna Slavatová, roz. Šliková (†1625). Okolí kostela Kostel obklopuje dosud funkční starý hřbitov s řadou zajímavých náhrobků z 19.–20. století. Hřbitovem prochází veřejná cesta k domkům na úbočí nad kostelem. U ní stojí, ještě na ploše hřbitova, novorománská kaple. Na horní hraně svahu je nízká hranolová zděná zvonice z roku 1766. Uvnitř zvonice přežil rekvizice 20. století zvon z roku 1581, který byl ale v roce 2013 rozbit a částečně ukraden. Poloha zvonice daleko od kostela byla zvolena kvůli lepší slyšitelnosti zvonění v širším okolí. Za ní se již na náhorní planině nachází nový hřbitov, založený v roce 1787. Bývalá fara pochází z roku 1766. Ve druhé dekádě 21. století je objekt v soukromých rukách a je v dlouhodobě rozpracované rekonstrukci. Blízká socha sv. Jana Nepomuckého z roku 1769 od A. Jedličky z Prahy. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jiří na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve farním kostele sv. Jiří, Krnsko (katalog biskupství litoměřického) Bohoslužby ve farním kostele sv. Jiří, Krnsko na webu církev.cz/bohoslužby Program NOCI KOSTELŮ – Krnsko, kostel sv. Jiří Kostel sv. Jiří, Krnsko na webu Hrady.cz
Stezka v oblacích (Dolní Morava)

Stezka v oblacích je vyhlídková konstrukce postavená ze dřeva a oceli, která se nachází nad obcí Dolní Morava poblíž chaty Slaměnka pod vrcholem Slamníku v masivu Králický Sněžník. Objekt je v provozu od 5. prosince 2015. Autorem 55 metrů vysoké stavby je architekt Zdeněk Fránek. Stezka v oblacích se stala oblíbeným výletním cílem – během prvního roku od zahájení provozu ji navštívilo téměř 200 000 lidí. Technické údaje Stavba byla postavena v nadmořské výšce 1116 m n. m. poblíž horní stanice lanovky Sněžník vedoucí z Dolní Moravy. Na vrchol stavby ve výšce 55 metrů nad úrovní terénu vede dřevěná stezka o celkové délce 710 metrů. Celá stavba je bezbariérová. Ve směru dolů lze použít 100 metrů dlouhý tobogán s okýnky, vyrobený z nerezové oceli. V nejvyšší části konstrukce se nachází tzv. kapka, což je síť nacházející se ve výšce 50 metrů nad zemí. Pro stavbu vyhlídky bylo použito 380 t oceli (S 355 a S 460; spojovací materiál 8.8 a 10.9), 280 m³ betonu, 300 m³ modřínového dřeva pocházejícího z Rakouských Alp a 250 m³ hoblovaných hranolů (dřevo třídy GL24h). Věž je zapuštěna až 6,5 m do skalního masivu a v případě dobrých povětrnostních podmínek unese až 4 000 lidí. V horní části je lávka zavěšená na ocelových táhlech o celkové délce 600 m. Lávku vyprojektovala a postavila firma Taros Nova. Pro statické posouzení byl použit software Dlubal RFEM. Ostatní Téměř úplná kopie Stezky v oblacích byla postavena v roce 2017 v polském městě Świeradów-Zdrój, asi 130 km daleko. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Stezka v oblacích na Wikimedia Commons Oficiální stránky Technický popis na stránkách Taros Nova Technický popis na stránkách Dlubal Interaktivní 3D model konstrukce (výpočetní); modrá – ocel, žlutá – dřevo
Záběhlický hřbitov

Záběhlický hřbitov se nachází v Praze 10 v městské čtvrti Záběhlice mezi ulicemi Břečťanová a Jabloňová. Má rozlohu 0,23 hektaru a jsou zde 4 hrobky, 242 hrobů a 31 urnových hrobů. Byl založen jako náhrada za zrušený hřbitov u kostela Narození Panny Marie. Historie Nejstarší hroby jsou z 2. poloviny 19. století. Velká hrobka rodiny záběhlického velkostatkáře Václava Černého se nachází uprostřed zadní zdi, hrobka statkáře Švehly je vlevo od vchodu. Roku 1970 zde bylo pohřbívání zastaveno z hygienických důvodů a hřbitov byl určen ke zrušení. Roku 2001 bylo pohřbívání obnoveno pro urnové pohřby. Záběhlický hřbitov spravuje příspěvková organizace Hřbitovy a pohřební služby hl. m. Prahy, Hřbitovní správa Vinohrady. Odkazy Literatura KOVAŘÍK, Petr. Klíč k pražským hřbitovům. Praha: NLN, Nakladatelství Lidové noviny, 2001. 369 s. ISBN 80-7106-486-6. S. 220 – 221. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Záběhlický hřbitov na Wikimedia Commons