Kostel svatého Linharta (Mušov)

Kostel svatého Linharta je bývalý římskokatolický chrám v zaniklé vsi Mušov, dnes součásti obce Pasohlávky v okrese Brno-venkov. Je jedinou zachovalou budovou zaniklé vesnice. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Kolem kostela se nacházel hřbitov. Je filiálním kostelem pasohlávecké farnosti. Dříve byl farním kostelem farnosti Mušov, která byla zrušena v roce 1978. Historie Mušovský kostel byl v pozdně románské podobě postaven zřejmě ve 20. a 30. letech 13. století; poprvé je doložen v roce 1276, kdy již plnil farní funkci. Z této etapy se dochovala celá jižní zeď lodi, jihovýchodní nároží lodi a jižní část západní průčelní zdi, přičemž před západním průčelím stála dnes již neexistující věž. Zřejmě po požáru byl ve druhé čtvrtině 14. století goticky nově postaven, v návaznosti na původní jižní zeď vznikla nová širší loď a pravoúhlé kněžiště, o něco později, snad ještě ve 14. století, byla k severní straně presbytáře přistavěna sakristie s věžovitou nástavbou. Z poloviny 18. století existuje několik verzí plánů na radikální barokní přestavbu chrámu, nakonec byla realizována pouze věž nad sakristií (někdy mezi roky 1758 a 1771), která nahradila původní románskou věž v průčelí, jež byla zbořena. V této době také byl zbarokizován interiér a loď zaklenuta valenou klenbou. Větší přestavba chrámu byla plánována také na konci 90. let 19. století, nakonec z ní sešlo. Regotizace kostela proběhla nakonec v letech 1911–1912 podle návrhu mikulovského architekta Ferdinanda Kowalského. Tehdy byla, mimo jiné, zbořena barokní věž až na středověkou úroveň a postavena nová s gotickými okny a jehlancovou střechou. Vznikla také nová kruchta na litinových sloupech a před západním průčelím novogotická předsíň. V kostele probíhal v letech 1977–1979 archeologický výzkum, neboť začala stavba vodního díla Nové Mlýny, které mělo prostor Mušova zatopit. Samotná vesnice zanikla na konci 70. let, v průběhu 80. letech 20. století bylo okolí kostela zaplaveno Věstonickou nádrží. Hlavní oltář od sochaře Ignáce Lengelachera byl umístěn v kostele v Černvíru. V roce 1996 byl kostel stavebně-technicky zajištěn, a zároveň byly z východní stěny kněžiště sejmuty zbytky gotické nástěnné výmalby, které byly přeneseny. Architektonický popis exteriéru Dispozice a opěrný systém Kostel svatého Linharta je orientovaná sakrální stavba tvořena z obdélné lodi a pravoúhle uzavřeného presbytáře, který je z vnější strany členěn opěrným systémem typickým pro gotickou architekturu. Presbytář je podepřen dvěma nakoso postavenými opěráky při nárožích a jedním opěrákem v ose jižního průčelí. Gotické prvky presbytáře a věže Významným gotickým prvkem jsou vysoká hrotitá okna presbytáře, z nichž jedno bylo situováno v ose východní stěny. U tohoto okna se dochovaly stopy po kružbě a profilované ostění se širokým mělkým výžlabkem. Gotický charakter vykazuje rovněž věž, jejíž fasády jsou členěny vpadlými poli ve tvaru širokých hrotitých oblouků se sdruženými lomenými okny. Novogotické úpravy a dekorativní prvky Exteriér kostela byl v průběhu novověku (zejména v období novogotických úprav) doplněn o další prvky regotizace, například trojici novogotických hrotitých oken v lodi a novogotická okna v presbytáři. Průčelí lodi i presbytáře završuje „profilovaná korunní římsa se štukovým vlysem z hrotitých obloučků“. Architektonický popis interiéru Presbytář Presbytář byl zaklenut dvěma poli křížové žebrové klenby se svorníky zdobenými motivy vinných listů. Presbytář odděloval od lodi hrotitý triumfální oblouk se zbytky malovaného vegetabilního ornamentu. V severní části presbytáře se nachází sanktuář s dvojí fází kamenického zpracování a dochovanými závěsy původních dvířek či mřížky. Gotické architektonické prvky Významným prvkem interiéru je gotické sedile s okoseným ostěním a slepými kružbami s trojlisty v nadpraží. V podvěží věže se zachovala křížová žebrová klenba s hladkým kruhovým svorníkem. V interiéru se dále dochovaly fragmenty gotických figurálních fresek vztahujících se k patronu kostela svatému Leonardovi. Výmalba zahrnovala vegetabilní, geometrické i figurální motivy a byla doplněna poutnickými nápisy ze 16. století. Pozůstatky románské fáze Archeologický a stavebně historický průzkum také odkryl relikty starší románské fáze kostela, zejména původní jižní portál s půlkruhovým tympanonem a zbytky polychromie. Celek stavby tak představuje významně dochovaný soubor románských, gotických i novogotických stavebních vrstev. Současnost Bývalý kostel, jako jediná dochovaná mušovská stavba, od té doby stojí na ostrůvku uprostřed střední novomlýnské nádrže, která je od roku 1994 přírodní rezervací, takže není běžně přístupný. Od roku 1999 byla majitelem kostela obec Ivaň, která společně s Pasohlávkami zažádala v roce 2012 o evropskou dotaci na zpřístupnění kostela. Projekt zahrnoval odpočinkovou zónu na hrázi, lodní dopravu na ostrov a zřízení vyhlídky v kostelní věži. Od roku 2008 se o ostrůvek v létě stará kyjovské občanské sdružení pro drogově závislé Krok. Samotná stavba je staticky zajištěná, ale částka na celkovou opravu kostela by podle údajů z roku 2012 mohla dosáhnout až 16 milionů korun. V roce 2012 nebo 2013 byl převeden zpět do majetku Pasohlávek. Od roku 2012 běží veřejná sbírka na opravu kostela. V roce 2015 proběhla oprava střechy a pracuje se na projektu konzervace kostela. V roce 2015 se do budoucna předpokládalo jeho zpřístupnění pomocí pramice. Galerie Odkazy Reference Literatura BORSKÝ, Pavel; ČERNOUŠKOVÁ, Dagmar; KONEČNÝ, Lubomír J. Kostel sv. Leonarda v Mušově. Průzkumy památek. 1998, čís. II, s. 21–46. Dostupné online. Také dostupné. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Linharta na Wikimedia Commons Stránky věnované kostelu a jeho renovaci, kostelmusov.cz