NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Штернберк

Штернберк (чеш. Šternberk, нем. Sternberg) град је у Чешкој Републици, у оквиру историјске покрајине Моравске. Штернберк се налази у Оломоуском крају и округу Оломоуц. Штернберк спада у градове Чешке са најочуванијим старим градским језгрима. Географија Штернберк се налази у источном делу Чешке Републике. Град лежи 300 км источно од главног града Прага од првог већег града и седишта краја Оломоуца удаљен је 25 км северно. Град Штернберк је смештен у северном делу историјске области Моравске. Град је смештен у северном делу Средњеморавске котлине, на приближно 270 м надморске висине. Терен у граду и околини је заталасан. Историја Подручје Штернберка било је насељено још у доба праисторије. Насеље под данашњим називом први пут се у писаним документима спомиње 1269. године као словенско насеље, а 1296. добило је градска права. У следећим вековима су град и његово подручје били насељено немачким становништвом. Године 1919. Штернербк је постао део новоосноване Чехословачке. 1938. године Штернберк је, као насеље са немачком већином, у склопу Судетских области отцепљен од Чехословачке и припојен Трећем рајху. После Другог светског рата локални Немци су присилно исељени у Немачку. У време комунизма град је нагло индустријализован. После осамостаљења Чешке дошло је до опадања активности тешке индустрије и до проблема са преструктурирањем привреде. Становништво Штернберк данас има око 14.000 становника и последњих година број становника у граду опада. Поред Чеха у граду живе и Словаци и Роми. Галерија Партнерски градови Гинцбург Добшина Кунгсбака Лорш Kobiór Спољашње везе Званични веб-сајт
Šternberk

Šternberk (tyska: Sternberg) är en stad i Tjeckien. Den ligger i distriktet Olomouc och regionen Olomouc, i den östra delen av landet, 210 km öster om huvudstaden Prag. Šternberk ligger 280 meter över havet och antalet invånare är 13 551 (2016). Terrängen runt Šternberk är platt åt nordväst, men åt sydost är den kuperad. Runt Šternberk är det tätbefolkat, med 476 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Olomouc, 15,4 km söder om Šternberk. I omgivningarna runt Šternberk växer i huvudsak blandskog. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Šternberk.
Žampašský most

Žampašský most (někdy je také nazýván most na Žampachu či Kocourský viadukt) je druhým nejvyšším kamenným železničním mostem ve střední Evropě, hned po Landwasserviaduktu ve Švýcarsku. Některé zdroje uvádějí, že jde dokonce o nejvyšší most tohoto typu ve střední Evropě. Most překlenuje údolí Kocour a potok Studený (Kocourský potok) mezi částmi Žampach a Studené města Jílové u Prahy, mezi stanicí Jílové u Prahy a zastávkou Luka pod Medníkem na železniční trati Vrané nad Vltavou – Čerčany. Kamenný most je kulturní památkou České republiky od roku 1958. Technické údaje Most tvoří sedm oblouků o rozpětí 12 m. Výška mostu je 41,73 m (je jen o necelý metr nižší než Nuselský most v Praze). Celková délka mostu je 109,33 m. Jeho podélná osa není v přímce, ale je tvořena obloukem o poloměru 180 m. Most je postaven z granodioritu (hrubozrnné žuly). Mostovka má šířku 5,77 m. Kónické pilíře nejsou stejně široké, každý třetí je silnější. Nejvyšší pilíř má výšku 33 m. Výstavba Stavba byla započata na jaře roku 1898, ukončena byla slavnostním zahájením provozu 1. května 1900. Ke stavbě byl použit kámen z lomů v okolí (Borek, Kamenný Přívoz), který byl ke stavbě dopravován polními drážkami a ze dna údolí nahoru dvojkolejnou svážnicí. Na stavbu bylo spotřebováno 5 780 m³ lomového kamene, 600 m³ kamenných kvádrů, 450 m³ klenebních kamenů a 56 kamenných krakorců. Pro stavbu dřevěného lešení bylo spotřebováno 488 m³ kulatiny a 750 m³ fošen. Stavbu provádělo denně okolo 200 dělníků převážně z Itálie, kteří prováděli podobné stavby v Alpách. Most slouží bez větších oprav dodnes běžnému provozu. V letech 2011–2012 byla provedena rekonstrukce mostu. Bylo vyměněno kolejové lože, položena nová izolace mostu proti zatékání vody, osazeno nové zábradlí, vyměněny poškozené římsové kameny, nové vyspárování kamenného zdiva s následnou cementovou injektáží. Mince V roce 2013 byla Českou národní bankou vydána zlatá mince v nominální hodnotě pět tisíc korun Železniční most v Žampachu, která je součástí desetidílného cyklu Mosty České republiky 2011–2015. Autorem návrhu mince je medailér Zbyněk Fojtů. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Žampašský most na Wikimedia Commons
Žampašský viadukt

Der Žampašský viadukt (Žampacher Viadukt) ist eine Eisenbahnbrücke im Zuge der Bahnstrecke Čerčany–Vrané nad Vltavou in Tschechien. Sie gilt als eine der höchsten einetagigen Steinbogenbrücken Mitteleuropas. Bemerkenswert ist die Lage im Gleisbogen von nur 180 Metern Radius. Damit gehört der Žampašský viadukt zu den wenigen gemauerten Großbrücken, die im Bogen liegen und dazu eine Neigung aufweisen. Geschichte Der Bau des Viaduktes begann im Jahre 1898. Auf der Baustelle waren etwa 200 Italiener beschäftigt, die bereits Erfahrungen beim Bau der Alpenbahnen gesammelt hatten. Die verwendeten Werksteine aus Granodiorit kamen von den Steinbrüchen in Borek und Kamenný Přívoz. Sie wurden mit einer Feldbahn und einem zweigleisigen Schrägaufzug zur Baustelle transportiert. Insgesamt wurden 5 780 m³ gebrochene Steine, 600 m³ Quader, 450 m³ Gewölbesteine und 56 Stück Konsolen vermauert. Für den Bau des Lehrgerüstes wurden 488 m³ Rundhölzer und 750 m³ Pfosten verbraucht. Am 1. Mai 1900 wurde die Bahnstrecke über die Brücke eröffnet. Namen Offiziell haben Eisenbahnbrücken in Tschechien keinen Namen. Im Volksmund sind neben der verbreiteten Bezeichnung Žampašský viadukt weitere Namen in Gebrauch: Žampašský most (Žampacher Brücke) most na Žampachu (Brücke bei Žampach) Kocourský viadukt (Kocour-Viadukt) Siehe auch Landwasserviadukt (ebenfalls eine Steinbogenbrücke mit nur einer Etage) Weblinks Einzelnachweise
Žampach viaduct

Žampach viaduct is a railway arch bridge in the territory of Jílové u Prahy in the Czech Republic near the village of Žampach. It is the highest stone bridge in the country. It is 41.73 m high, 109.3 m long, and formed by seven arches, each 12 m wide. It was constructed from 1898 to 1900 mainly by Italian workers. It was featured on a coin minted by the Czech National Bank in 2013. It is located on track 210 (Vrané nad Vltavou – Čerčany) between the Luka pod Medníkem and Jílové u Prahy stations. References
Maison Rangherka

La Maison Rangherka (ou Maison Rangheri), également appelée Vršovický zámeček (château de Vršovice), est une ancienne fabrique de soie, aujourd'hui un bâtiment représentatif du style néo-Renaissance du XIXe siècle située à Vršovice, à Prague, en République tchèque. Elle est nommée d'après son premier propriétaire, Giuseppe Rangheri. Le bâtiment est un monument culturel protégé par l'État. Galerie Articles connexes Église Saint-Venceslas de Prague Sériciculture Liens externes Ressource relative à l'architecture : MonumNet Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de Prague
Žimutice

Žimutice jsou obec v okrese České Budějovice v Jihočeském kraji. Žije zde 629 obyvatel. Žimuticemi protéká potok Židova strouha, na němž leží Žimutický rybník. V obci se nachází hasičský a myslivecký spolek, škola (1. stupeň) a mateřská školka. Historie Archeologické nálezy dokládají, že okolí Žimutic bylo osídleno již v pravěku. Bylo zde objeveno sídliště kultury s lineární keramikou. První písemná zmínka o vesnici Žimutice (Zimenticz) pochází z roku 1261. Je v ní potvrzena existence kostela a farnosti. V obci sídlili vladykové ze Žimutic a Čábeličtí ze Soutic. Původní tvrz, která byla na břehu Žimutického rybníka, byla zničena v 15. století. Novější (renesanční) tvrz, kterou v areálu hospodářského dvora postavili Čábeličtí ze Soutic, se postupně rozpadla. Obyvatelstvo Obecní správa Mezi lety 1850–1924 patřily Žimutice jako osada obce k Bečicím v okrese Týn nad Vltavou. Od roku 1924 jsou obcí v okrese Týn nad Vltavou (1924–1950) a později v okrese České Budějovice. Části obce Obec Žimutice se skládá z osmi částí na sedmi katastrálních územích. Kuriozitou je roztříštěnost území obce, způsobená osamostatněním některých dříve začleněných částí (Bečice (1964–1990), Dobšice (1976–1990), Hartmanice (1964–1990), Horní Kněžeklady (1976–1990), Modrá Hůrka (1976–1990), Štipoklasy (1976–1990). Obec Žimutice tak v současnosti sestává ze tří nesouvislých území: Smilovice na severu, Krakovčice, Hrušov, Žimutice a Sobětice na východě, Třitim, Pořežany a Tuchonice na jihozápadě. Žimutice (i název k. ú.) Hrušov (leží v k. ú. Žimutice) Krakovčice (i název k. ú.) Pořežany (i název k. ú.) Smilovice (k. ú. Smilovice u Týna nad Vltavou) Sobětice (k. ú. Sobětice u Žimutic) Třitim (i název k. ú.) Tuchonice (i název k. ú.) Obecní symboly Znak a vlajka byly obci uděleny rozhodnutím předsedy Poslanecké sněmovny Parlamentu České republiky dne 28. listopadu 2000. Pamětihodnosti Kostel svatého Martina ze 13. století Pomník padlým z první světové války Osobnosti Šimon Bárta (1864–1940), římskokatolický kněz, teolog a biskup Galerie Odkazy Reference Literatura Beneš, A. Žimutice: První neolitické sídliště v jižních Čechách, Archeologické rozhledy č. 22, 1970, s.658 – 677. Pavlů, Ivan. Lineární keramika z neolitického sídliště v Žimuticích. In: Archeologické výzkumy v jižních Čechách č. 14, 2001, České Budějovice : Jihočeské muzeum, s. 5-55. Související články Římskokatolická farnost Žimutice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Žimutice na Wikimedia Commons Oficiální stránky Žimutice v Registru územní identifikace, adres a nemovitostí (RÚIAN)
Žimutice

Žimutice is a municipality and village in České Budějovice District in the South Bohemian Region of the Czech Republic. It has about 600 inhabitants. Žimutice lies approximately 26 kilometres (16 mi) north of České Budějovice and 99 km (62 mi) south of Prague. Administrative division Žimutice consists of eight municipal parts (in brackets population according to the 2021 census): Smilovice and the group of Pořežany, Třitim and Tuchonice form two exclaves of the municipal territory. Demographics Notable people Šimon Bárta (1864–1940), Bishop of České Budějovice References External links Official website
Žimutice

Žimutice es una localidad del distrito de České Budějovice en la región de Bohemia Meridional, República Checa, con una población estimada a principio del año 2018 de 608 habitantes. Se encuentra ubicada en el centro-sur de la región, en la zona de la selva de Bohemia, a poca distancia al sur de la ciudad de Praga, de la orilla del río Moldava —el más largo del país, afluente del río Elba— y al norte de la frontera con Austria.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Žimutice.
Žimutice

Žimutice (en allemand : Schimutitz) est une commune du district de České Budějovice, dans la région de Bohême-du-Sud, en République tchèque. Sa population s'élevait à 637 habitants en 2020. Géographie Žimutice se trouve à 7 km à l'est-sud-est de Týn nad Vltavou, à 26 km au nord de České Budějovice et à 98 km au sud de Prague. La commune est divisée en deux sections séparées par Horní Kněžeklady et Modrá Hůrka. La section principale est limitée par Záhoří et Hodětín au nord, par Hartmanice à l'est, par Dolní Bukovsko, Modrá Hůrka et Horní Kněžeklady au sud, et par Dobšice et Bečice à l'ouest. L'autre section est limitée par Týn nad Vltavou au nord-ouest, par Dobšice et Horní Kněžeklady au nord et au nord-est, par Modrá Hůrka et Dolní Bukovsko à l'est, par Hluboká nad Vltavou au sud, et par Temelín à l'ouest. Histoire La première mention écrite du village date de 1261. Notes et références Portail de la Tchéquie
Žimutice

Žimutice település Csehországban, a České Budějovice-i járásban. Lakosainak száma 629 fő (2025. január 1.). Fekvése České Budějovicétől északra 26 km-re, Prágától 99 km-re délre található. Žimutice Horní Kněžeklady, Temelín, Týn nad Vltavou, Modrá Hůrka, Čenkov u Bechyně, Hluboká nad Vltavou, Dolní Bukovsko, Dobšice, Bečice, Záhoří, Hodětín, Březnice és Hartmanice településekkel határos. Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Жимутице

Жимутице (чеш. Žimutice) је насељено мјесто са административним статусом сеоске општине (чеш. obec) у округу Чешке Будјејовице, у Јужночешком крају, Чешка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2014. године насеље је имало 592 становника. Референце Спољашње везе
Žimutice

Žimutice är en ort i Tjeckien. Den ligger i regionen Södra Böhmen, i den centrala delen av landet, 100 km söder om huvudstaden Prag. Žimutice ligger 441 meter över havet och antalet invånare är 577. Terrängen runt Žimutice är platt. Runt Žimutice är det ganska glesbefolkat, med 38 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Týn nad Vltavou, 6,9 km väster om Žimutice. Trakten runt Žimutice består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Žimutice.
Žďár (okres Jindřichův Hradec)

Žďár (německy Schdiar) je obec v okrese Jindřichův Hradec v Jihočeském kraji. Žije zde 127 obyvatel. Ve vzdálenosti třináct kilometrů leží jihozápadně město Jindřichův Hradec a 22 kilometrů severovýchodně město Pelhřimov. Historie První písemná zmínka o vesnici pochází z roku 1549. Obyvatelstvo Obecní správa Mezi lety 1850–1964 byla Žďár obcí v okrese Pelhřimov (1850–1930), posléze v okrese Kamenice nad Lipou (1950) a později v okrese Jindřichův Hradec. V letech 1964–1992 patřila jako část města k Nové Včelnici a od 1. ledna 1993 je opět samostatnou obcí. V letech 1850–1964 k obci patřila Vodná. Části obce Obec Žďár se skládá ze dvou částí na dvou spolu nesousedících katastrálních územích. Malá Rosička (i název k. ú.) Žďár (k. ú. Žďár u Nové Včelnice) Doprava Žďárem vede úzkorozchodná železniční trať Jindřichův Hradec – Obrataň č. 228. Pamětihodnosti a zajímavosti Ve vsi stojí kaple se zvoničkou, zasvěcená svatého Janu z Nepomuku. U kaple se nachází křížek. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Žďár na Wikimedia Commons Encyklopedické heslo Žďár v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích Oficiální stránky Žďár v Registru územní identifikace, adres a nemovitostí (RÚIAN)
Žďár u Nové Včelnice

Žďár (deutsch Schdiar) ist eine Gemeinde mit 75 Einwohnern in Tschechien. Sie liegt in 505 m ü. M. im Tal der Kamenice und gehört dem Okres Jindřichův Hradec an. Geographie Žďár befindet sich einem Kilometer nördlich der Stadt Nová Včelnice, Gemeindefläche beträgt 713 ha. Nachbarorte sind Nová Včelnice im Süden, Vlčetinec, Dívčí Kopy und Hadravova Rosička im Westen sowie Vodná im Norden und Štítné im Osten. Geschichte Erstmals erwähnt wurde der Ort im Jahre 1420. Gemeindegliederung Die Gemeinde Žďár besteht aus den Ortsteilen Malá Rosička (Klein Rositschka) und Žďár, die zugleich auch Katastralbezirke bilden. Weblinks Internetseite der Gemeinde Einzelnachweise
Žďár (Jindřichův Hradec District)

Žďár is a municipality and village in Jindřichův Hradec District in the South Bohemian Region of the Czech Republic. It has about 100 inhabitants. Žďár lies approximately 14 kilometres (9 mi) north-east of Jindřichův Hradec, 55 km (34 mi) north-east of České Budějovice, and 105 km (65 mi) south-east of Prague. Administrative division Žďár consists of two municipal parts (in brackets population according to the 2021 census): Žďár (99) Malá Rosička (15) Demographics References External links Official website
Žďár

Žďár es una localidad del distrito de Jindřichův Hradec en la región de Bohemia Meridional, República Checa, con una población estimada a principio del año 2018 de 97 habitantes. Se encuentra ubicada al este de la región, al sur de la ciudad de Praga, al oeste de Brno y cerca de la frontera con Austria y con la región de Vysočina.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Žďár.
Žďár (district de Jindřichův Hradec)

Žďár (en allemand : Schdiar) est une commune du district de Jindřichův Hradec, dans la région de Bohême-du-Sud, en République tchèque. Sa population s'élevait à 98 habitants en 2020. Géographie Žďár se trouve à 14 km au nord-nord-est de Jindřichův Hradec, à 54 km au nord-est de České Budějovice et à 103 km au sud-est de Prague. La commune est limitée par Žirovnice au nord, par Jarošov nad Nežárkou à l'est et par Nová Včelnice au sud et à l'ouest. Histoire La première mention écrite du village date de 1420. Notes et références Portail de la Tchéquie
Žďár (Jindřichův Hradec-i járás)

Žďár település Csehországban, a Jindřichův Hradec-i járásban. Žďár Jarošov nad Nežárkou, Vlčetínec, Hadravova Rosička, Nová Včelnice, Dívčí Kopy, Kamenice nad Lipou, Rodinov és Žirovnice településekkel határos. Lakosainak száma 127 fő (2025. január 1.). Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Žďár (okres Jindřichův Hradec)

Žďár, Duits: Schdiar of Schdiar bei Neuweschelnitz, is een gemeente in Tsjechië tussen České Budějovice en Brno, 54 km van České Budějovice en 111,5 km van Brno. Žďár telde 131 inwoners in 2024.
Ждјар (Јиндрихув Храдец)

Ждјар (чеш. Žďár) је насељено мјесто са административним статусом сеоске општине (чеш. obec) у округу Јиндрихув Храдец, у Јужночешком крају, Чешка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2014. године насеље је имало 97 становника. Референце Спољашње везе
Terezská brána

Terezská brána (německy Theresientor) je jednou z bran pevnosti Olomouc. Nachází se na západní straně bývalého fortifikačního systému, na Palachově náměstí. Samostatně stojící barokně-klasicistní brána je od roku 1958 chráněna jako památkový objekt městské památkové rezervace Olomouc. Historie Barokní cihlová brána s kamenosochařskou výzdobou pochází z 50. let 18. století. Vznikla podle návrhu stavitele Pierra Bechade de Rochepine a svůj název má podle Marie Terezie, na jejíž počest byla pojmenována při příležitosti návštěvy města císařovnou 9. září 1754. Jednalo se o historicky nejvýznamnější bránu pevnosti, neboť cesta, kterou střežila, směřovala k Brnu a hlavnímu městu Vídni. Terezská brána byla postavena uprostřed městských hradeb mezi dvěma staršími branami, které tvořily vnitřní obranný systém města. V prodloužené ose vjezdu brány směrem k městu existovalo přemostění přes dnes již neexistující Mlýnský potok. Dále vedl od Terezské brány do prostoru průčelí dlouhý dřevěný most přes hradební příkop a přes snížený terén, a to asi v délce 75 metrů. Most byl obklopen systémem příkopů, které se mohly v případě potřeby zatopit vodou. Jako jediná byla zachována do dnešních dní, ačkoliv v závěru 19. století, kdy bylo rozhodnuto o stržení řady bran bývalé olomoucké pevnosti, se často diskutovalo o jejím odstranění. Pro zachování brány se postavil i urbanista Camillo Sitte, který navrhl urbanistický plán Olomouce na přelomu století. Nakonec byla roku 1898 brána opravena nákladem 600 rakouských korun. Pro pravidelnou dopravu přestala brána sloužit v roce 1883. Roku 2009 byla kompletně rekonstruována. V roce 2016 rozhodlo město Olomouc o dobudování padacího mostu k bráně a vodního příkopu. Popis Terezská brána má podobu antického triumfálního oblouku završeného trojúhelníkovým štítem zdobeným plastickým reliéfem císařského orla. Také široké pilastry po obou stranách hlavního průjezdu jsou zdobeny reliéfy odkazujícími na sílu a vojenské úspěchy císařství. Cihlová brána na obdélníkovém půdoryse o rozměrech 9,2×17,6 metru a výšce asi 9 metrů má fasádu z pískovcových kamenů, střecha je pokryta jílovým mazem s trávníkovým drnem. Původně měla tři vstupní otvory: uprostřed byl hlavní vjezd pro povozy, boční menší vstupy sloužily pro pěší a vojenskou stráž. Bohatá výzdoba průčelí z pískovce se symbolikou vojenské zbroje a trofejí je doplněna nápisem (ve směru do parku) umístěným ve vlysu pod římsou, který je proveden z kovových písmen a zní: „MDCCLIII – M. THERESIA – D.G.R.I.G.H.B.R.“ Brána stojí na původním místě, po stranách zůstaly zachovány zbytky cihlových městských hradeb. Od roku 1943, kdy byl branou vyprojektován podélný průchod, je součástí komunikace pro pěší. Reference Literatura ZATLOUKAL, Pavel. Příběhy dlouhého století. Olomouc: Muzeum umění + NPÚ Brno, 2002. ISBN 80-85227-49-5. S. 17–21. Olomoucké baroko. Příprava vydání Martin Elbel, Ondřej Jakubec. Olomouc: Muzeum umění, 2010. 455 s. ISBN 978-80-87149-38-6. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Terezská brána na Wikimedia Commons
Theresiapoort

De Theresiapoort (Tsjechisch: Terezská brána, Duits: Theresientor) is een barokke stadspoort in de Moravische stad Olomouc in Tsjechië. De poort diende als westelijke toegangspoort tot de Vesting Olomouc. De Theresiapoort is gelegen op het Palachovo náměstí (Palachplein). Sinds 1958 is de Theresiapoort als onderdeel van een verzameling van stedelijke vestingwerken als cultureel monument (kulturní památka) beschermd. Geschiedenis De barokke bakstenen poort is in de jaren '50 van de 18e eeuw gebouwd op basis van een ontwerp van Pierre Bechade de Rochepin. De poort is vernoemd naar Maria Theresia van Oostenrijk toen zij de stad in 1754 bezocht. De poort verloor in 1883, met de ontmanteling van de vestingwerken, haar oorspronkelijke functie. Voor het behoud van de poort heeft zich onder andere urbanist Camillo Sitte ingezet en in 1898 is de Theresiapoort gereconstrueerd. In 1943 is een doorgang door de poort gebouwd haaks op de richting van de oorspronkelijke doorgangen. De Theresiapoort is sinds 1958 als culturueel monument beschermd als onderdeel van een verzameling stukken stadsmuur en delen van de vestingwerken met onder andere de Vodní kasematy a Passingerův mlýn en Litovelská bránka. In 2009 is de poort gereconstrueerd. De stad heeft in 2016 besloten om een houten valbrug en gracht bij de poort te bouwen. Beschrijving De poort is gebouwd in de stijl van de antieke triomfbogen. De bakstenen poort heeft een façade van zandsteen en een met gras begroeid dak. Oorspronkelijk had de poort drie doorgangen: in het midden de hoofddoorgang voor wagens en twee kleinere doorgangen voor voetgangers en de militaire wacht. Externe link (en) (cs) tourism.olomouc.eu – Theresian Gate (Theresiapoort)