NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kaliště (České Budějovice)

Kaliště (dříve Kaliště u Zalin, německy Kalischt) je vesnice v okrese České Budějovice, součást statutárního města České Budějovice (základní sídelní jednotka v rámci Českých Budějovic 5). Vesnice tvoří oproti zbytku města exklávu a je jeho nejvýchodnější částí. Historie Vesnice vznikla ve 14. století, první písemná zmínka o vesnici pochází z roku 1378. Bývala součástí hlubockého panství. V roce 1964 byl úřední název změněn z Kaliště u Zalin na Kaliště. V roce 2024 došlo k připojení vodovodu, kanalizace a výstavbě čističky odpadních vod. Přírodní poměry Jihovýchodně od vesnice leží přírodní památka Kaliště. Obecní správa Od roku 1850 až do roku 1919 byla součástí obce Třebotovice a po období samostatnosti k nim byla znovu připojena v letech 1943–1945. Poté byla opět samostatnou obcí až do 1. července 1985, kdy byla připojena k Českým Budějovicím. Od 14. června 1964 do 30. června 1985 k obci patřily Zaliny. Pamětihodnosti Návesní kaple z roku 1872 Osobnosti Rodáci Josef Prokeš (1894–1944), legionář a odbojář Odkazy Reference Literatura KOVÁŘ, Daniel. Českobudějovicko. Svazek II. Pravý břeh Vltavy. České Budějovice: Veduta, 2008. 344 s. ISBN 978-80-86829-41-8. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaliště na Wikimedia Commons Encyklopedické heslo Kaliště v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích Katastrální mapa Kaliště na webu ČÚZK
Kněžské Dvory

Kněžské Dvory (Dříve též Farářovy či Jankovy Dvory, německy Pfaffenhöf;; do současnosti lidově Kecenice) jsou bývalá vesnice, nyní součást severního předměstí Českých Budějovic. Historie V roce 1350 nechal farář Bušek rozdělit pozemky dvora v tomto místě, tím vznikla nová osada, které se začalo říkat Kněžské Dvory. Vesnice byla poddána budějovickému děkanství. Od roku 1850 do roku 1919 byly Kněžské Dvory součástí obce Čtyři Dvory, poté až do roku 1951 samostatnou obcí. Roku 1952 byly připojeny k Českým Budějovicím. Vesnice byla obývána převážně německým obyvatelstvem. Na konci 19. století vznikly v oblasti mezi Kněžskými Dvory a Budějovicemi různé průmyslové podniky a v Kněžských Dvorech se začali usazovat jejich zaměstnanci, takže v roce 1919, kdy se Kněžské Dvory staly samostatnou obcí, již převažovali čeští obyvatelé. V roce 1921 byla obec elektrifikována, 1922 vznikla kanalizace a sbor dobrovolných hasičů. Pamětihodnosti kaplička – výklenková kaple u Budvaru krucifix – u Suchomelu památník obětem světové války a nacistické okupace – v parku Další památky se do dnešní doby nedochovaly kaple svatého Václava – síňová kaple, zbořena 1962 pomník T. G. Masaryka – odstraněn 1954, znovu obnoven 2018 Galerie Odkazy Reference Literatura KOVÁŘ, Daniel. Českobudějovicko. Svazek II. Pravý břeh Vltavy. České Budějovice: Veduta, 2008. 344 s. ISBN 978-80-86829-41-8. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kněžské Dvory na Wikimedia Commons Encyklopedické heslo Dvory v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích
Kostel svatého Cyrila a Metoděje (Suché Vrbné)

Kostel svatého Cyrila a Metoděje se nachází v českobudějovické čtvrti Suché Vrbné v Puchmajerově ulici. Historie Suché Vrbné, nyní předměstí Českých Budějovic, bylo původně samostatnou vsí a dříve náleželo k farnosti Dobrá Voda. S rostoucím počtem místních obyvatel rostla i potřeba vlastního kostela, a v roce 1923 tak dobrovodský farář Mons. Václav Řepa vyhlásil sbírku na jeho výstavbu. V roce 1926 byl zakoupen pozemek, na němž nyní kostel stojí. Jako první byla postavena budova církevní školky, a to v roce 1933. Dnes slouží jako fara. Stavba kostela začala v březnu 1935 na základě návrhu budějovického architekta Procházky. Malby v interiéru navrhl pražský architekt Major a jejich autory jsou malíři Jelínek a Bašný. Stavba byla dokončena v říjnu 1935 a slavnostně vysvěcena 26. prosince 1935. Obřadu, který spolu s dalšími církevními hodnostáři řídil Mons. Václav Řepa, nyní již z funkce budějovického děkana, přihlíželo více než tisíc lidí. Následně byla vystavěna klášterní budova v sousedství kostela, dokončena v roce 1936. Do roku 1950 zde sídlili těšitelé, od roku 2000 je zde Kněžský domov pro staré kněze. Popis Kostel je jednolodní stavbou v novorománském slohu s presbytářem a dvěma sakristiemi. Rozměry lodi jsou 17×10 m, poloměr presbytáře 8 m výška kostela 16,5 m s věžičkou o výšce 9,5 m. Na východní vnější zdi kostela jsou nápisy Můžeš-li věřit, všechno jest možné věřícímu a In te Domine speravi non confundar in aeternum (V tebe, Pane, doufám, ať nejsem zahanben navěky). Ve věžičce je umístěn zvon sv. Václav o hmotnosti 145 kg. Kostelní varhany pocházejí původně z budějovického kostela sv. Anny. Za kostelem stojí v zahradě kříž datovaný 1876, jenž měl původně stávat na suchovrbenské návsi. V presbytáři se nachází freska v beuronském stylu obsahující obličeje biskupa Bárty a architekta Procházky. Literatura ČERNÝ Jiří: Sakrální památky v Suchém Vrbném, Setkání 2011, č. 10, s. 5-6 Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Cyrila a Metoděje na Wikimedia Commons Římskokatolická farnost Suché Vrbné Biskupství českobudějovické
Česko-anglické gymnázium České Budějovice

ČAG – gymnázium a základní škola (do 1. září 2025 Česko-anglické gymnázium České Budějovice) je českobudějovické gymnázium se všeobecným zaměřením, kladoucí důraz na výuku jazyků. Nabízí čtyřleté a osmileté gymnaziální studium s kapacitou 300 studentů. Sídlí v ulici Třebízského v Suchém Vrbném. Historie Gymnázium založil v roce 1992 budějovický učitel a pozdější krajský hejtman Jan Zahradník. Zprvu si škola prostory pronajímala na stavebním učilišti v Nerudově ulici, v roce 1993 získala vlastní budovu bývalé německé školy v Suchém Vrbném. V roce 2025 se společnost přejmenovala na ČAG – gymnázium a základní škola s.r.o. a od školního roku 2026/2027 se nabídka rozšířila o devítiletou základní školu. Nový kampus je plánován v ulici Vrbenská, kam se má provoz školy přesunout od školního roku 2028/2029. Slavní studenti a absolventi Daniel Bambas, herec Tomáš Stráský, fotbalista Lukáš Sedlák, hokejista Tobiáš Zubr, plavec Jiří Smejkal, hokejista Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Česko-anglické gymnázium České Budějovice na Wikimedia Commons Webové stránky školy
Biskupská rezidence v Českých Budějovicích

Biskupská rezidence v Českých Budějovicích je budova v centru Českých Budějovic v Biskupské ulici, ve které sídlí úřad spravující českobudějovickou diecézi. Budova má barokní fasádu, vnitřní uspořádání do rekonstrukce odpovídalo původnímu určení jako školy. V budově sídlí většina úředníků, část provozu je však i nadále v jiných budovách. V patře je byt biskupa se soukromou kaplí Nejsvětější Trojice. K biskupství náleží i Biskupská zahrada. Historie V roce 1763 začali piaristé stavět rozsáhlý areál, který měl sloužit jako škola, kolej i kostel. Stavitelem byl možná Anselmo Martino Lurago. V roce 1769 byla hotová jižní část budovy, severní byla dokončena až v roce 1780. K dokončení v původně plánovaném rozsahu nedošlo, protože v roce 1785 bylo zřízeno v Českých Budějovicích sídlo nově vzniklé diecéze a tato budova se stala sídlem úřadu biskupství. Na místě plánovaného kostela u Radniční ulice byla po dlouhou dobu nezastavěná parcela využívaná městskými hasiči, teprve v roce 1928 byl k biskupství přistavěn sousední palác Fénix. Rekonstrukce V letech 2019–21 prošla budova zásadní rekonstrukcí, při které byly výrazněji upraveny vnitřní prostory včetně adaptace podkroví. V podkroví vznikl nový konferenční sál s kapacitou 126 osob (což odpovídá počtu kněží v diecézi k roku 2021) Výzdoba Na fasádě budovy je pamětní deska připomínající biskupa Josefa Hloucha. Uvnitř biskupství se nachází galerie papežů a galerie biskupů. Po rekonstrukci byly do nových prostor umístěny různé historické artefakty. Na schodišti poblíž průjezdu je socha svatého Jana Nepomuckého z umělého kamene. V biskupském křídle se nachází kaple, která je veřejnosti nepřístupná. Odkazy Reference Literatura ČERNÝ Jiří: Kaple v budově Biskupství českobudějovického, Setkání, 2013, č. 2., s. 5. MARDETSCHLAGER Franz: Kurz gefasste Geschichte des Bistums und der Diöcese Budweis, Budweis 1885. TRAJER Johann: Historisch-statistische Beschreibung der Diöcese Budweis, Budweis 1862. Související články Diecéze českobudějovická Seznam českobudějovických biskupů Biskupský seminář v Českých Budějovicích Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Biskupská rezidence v Českých Budějovicích na Wikimedia Commons Galerie
Husův sbor (České Budějovice)

Husův sbor církve československé husitské se nachází v Českých Budějovicích na Palackého náměstí. Budova sboru byla postavena v roce 1924 podle projektu Tomáše Šaška. Historie Církev československá husitská hledala po svém vzniku v roce 1920 prostory pro své kostely. Pokusy o převzetí jednoho z existujících českobudějovických kostelů selhaly a církev se tedy rozhodla postavit kostel zcela nový. Architektonické soutěže se zúčastnilo mnoho zájemců, mezi nimi například Vlastislav Chroust, Josef Hrabal nebo také v Českých Budějovicích úspěšný Karel Chochola. Vítězem se nakonec stal Tomáš Šašek, který nedávno předtím navrhl podobu Husova sboru v Hořelicích poblíž Prahy. Stavbu realizovala českobudějovická stavební firma Augustina Teverného od března do září roku 1924. Vnitřní výzdoba byla svěřena Františku Bílkovi, který je autorem kamenných soch Mistra Jana Husa a Petra Chelčického, kazatelny, oltářní menzy a také reliéfu Ukřižování. Mladší součástí výzdoby je pak reliéf Husova kázání na Kozím hrádku, který vytvořil Jan Vítězslav Dušek v roce 1957. Kolumbárium Součástí budovy sboru jsou i společenské prostory a kolumbárium umístěné za oltářem. Bylo otevřeno v listopadu roku 1947 a obsahuje přibližně 750 uren. Mezi významnější pohřbené patří: Antonín Urban, biskup Jan Rafael Schuster, malíř a pedagog Alois Sarauer starší, pedagog a hasič Alois Sarauer mladší, hudební skladatel František Svačina, spoluzakladatel církve československé Fotogalerie Odkazy Reference Literatura JINDRA, Martin – NYTROVÁ, Olga (eds.): Víra a umění Františka Bílka. Sborník projevů pronesených na konferenci k 70. výročí úmrtí umělce. ÚR CČSH, Praha 2012, 135 s. ISBN 978-80-7000-077-9. Sbory Církve československé husitské – architektonické dědictví našich regionů. Fakulta stavební ČVUT v Praze a CČSH, Praha 2018, s. 351. ISBN 978-80-01-06509-9 (ČVUT), ISBN 978-80-7000-206-3 (CČSH). Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Husův sbor v Českých Budějovicích na Wikimedia Commons http://palacak.kohl.cz/[nedostupný zdroj] – Stránky Náboženské obce Církve československé husitské České Budějovice sídlící v Husově sboru na Palackého nám.
Kostel Božského srdce Páně (České Budějovice)

Kostel Božského srdce Páně se nachází v Českých Budějovicích na Rudolfovské třídě. Je součástí kláštera Kongregace sester Nejsvětější Svátosti. V okolních budovách hlavního kláštera Kongregace sídlí dvě církevní školy: Církevní základní škola, patřící pod Biskupské gymnázium J. N. Neumanna, a Církevní mateřská škola České Budějovice. Historie a popis Kostel je jednolodní stavbou novobarokního slohu postavenou místním stavitelem Jakubem Stabernakem v letech 1903–1904 dle vlastního návrhu z roku 1902. Vysvěcen byl 26. června 1904 a v letech 1992 až 1993 prošla jeho budova rekonstrukcí. Do budovy se vstupuje z Rudolfovské ulice, kam vedou i čtyři půlkruhovitě sklenutá okna. Zakončení na rohu s Lipenskou ulicí je rovněž půlkruhovité, s okny pouze dekorativně naznačenými. V interiéru římskokatolického kostela stojí sloupový oltář s baldachýnem a obrazem Zjevení Božského srdce Páně svaté Markétě Marii Alacoque. Výklenek za ním je zakončen nástěnnou malbou zobrazující Adoraci Svátosti patnácti světci. V prostoru kostela bývaly dvě kaple, a to kaple Panny Marie a kaple svatého Jana Nepomuckého, z nichž druhá zmíněná byla zrušena. Barokní kazatelna pochází z hosínského kostela, odkud byla do budovy přemístěna na počátku 20. století. Ve věži kostela se nachází zvonkohra z osmi zvonků, která vždy v celou hodinu během dne zahraje melodii Ave Maria nebo Sanctus. V neděli pak hraje Kristus vítězí. Varhany V rámci rekonstrukce kláštera byly roku 1999 pořízeny varhany od Vladimíra Šlajcha. Disponují dvěma manuály, pedálem a ve zvukové koncepci odrážejí inspiraci v barokním nástroji z kláštera Zlatá Koruna. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Božského srdce Páně na Wikimedia Commons http://www.bcb.cz/ – stránky Biskupství českobudějovického https://web.archive.org/web/20141207223031/http://www.dekanstvicb.cz/Kostely/Reholni-kostely-ve-farnosti/Kostel-Nejsvetejsiho-Srdce-Jezisova – stránka Děkanství České Budějovice
Kostel svatého Václava (České Budějovice)

Kostel svatého Václava se nachází v Kostelní ulici na Pražském předměstí v Českých Budějovicích 3. Postavený byl v letech 1868–1870 v pseudogotickém stylu, podle projektu Ing. Antonína Schmidta jako seminární kostel pro potřeby studentů Gymnázia Jana Valeriána Jirsíka. Josef Vojtěch Hellich navrhl hlavní oltář a zároveň je i autorem oltářního obrazu sv. Václava. Venkovní fasády jsou členěny plochými hladkými lisenami a pásem štukových kružeb, umístěných pod korunní římsou, závěr kostela je rytmizován hranolovitými opěráky. Lodě i kněžiště osvětlují vysoká hrotitá okna s vitrážovou výplní, pouze nad vstupním portálem je umístěno okno kruhové. Kostel byl konsekrován 28. 9. 1870. V roce 1986 byla dokončena generální oprava a úprava liturgického prostoru. Fotogalerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Václava na Wikimedia Commons
Masné krámy (České Budějovice)

Masné krámy jsou vyhlášená restaurace a bývalý objekt k prodeji masa v Českých Budějovicích. Nacházejí se v Krajinské ulici č. p. 13 a jsou kulturní památkou České republiky. Historie Prodej masa Původní masné krámy v Českých Budějovicích byly postaveny zřejmě v prvních desetiletích 14. století na dnešním náměstí Přemysla Otakara II. (tehdejším Rynku). První písemná zmínka o nich pochází z 24. června 1336. Později byly přesunuty do dnešní Krajinské ulice a v roce 1554 byla pro ně postavena kamenná nárožní budova bazilikální dispozice s renesančním západním průčelím s ústupkovým štítem, která se zachovala dodnes. Původnímu účelu sloužily až do roku 1899. První polovina 20. století V 1. polovině 20. století chtělo město České Budějovice objekt masných krámů od původních majitelů vykoupit, zbourat a na uvolněném místě postavit tržnici, což se nepodařilo. Objekt sloužil již jen ke skladování a k drobnému prodeji různého zboží. Restaurace Období let 1954 až 2002 Po roce 1945 byla znovu zvažována demolice budovy masných krámů. Od tohoto záměru bylo ustoupeno, v letech 1953 až 1954 proběhla přestavba podle projektu architekta Jaroslava Fidry a 1. října 1954 zde byla otevřena stejnojmenná restaurace, která se stala jedním z novodobých symbolů města. V letech 1954 až 2002 byla kuchyně restaurace Masné krámy v sousedním domě Hroznová čp. 488. V srpnu 2002 byla restaurace vážně zasažena povodní a v září téhož roku se ukázalo, že bude zapotřebí celkové rekonstrukce objektu, a proto byla restaurace z rozhodnutí hygienika uzavřena. Období od roku 2002 Vzhledem ke složitým majetkovým vztahům a komplikovanému jednání mezi četnými majiteli a nájemci došlo k jejímu znovuzprovoznění až po pěti letech. Vzhledem k tomu, že nedošlo k dohodě s vlastníkem domu Hroznová čp. 488, byla kuchyň restaurace zřízena v části bývalých masných krámů, čímž došlo ke zkrácení haly. Po rekonstrukci byla restaurace slavnostně otevřena 5. prosince 2007. V interiéru restaurace je dosud patrné členění na bývalé krámky řezníků. Je zde hlavní sál s klimatizovanými a ozvučenými boxy se 170 místy k sezení. Pivnici provozuje Budějovický Budvar, točí se zde kroužkovaný ležák, tmavý ležák a desítka. Restaurace patří patnácti spolupodílníkům – mj. městu České Budějovice a Budějovickému Budvaru. Nejznámějším hostem restaurace Masné krámy je Václav Havel, který v Českých Budějovicích v letech 1957–1959 vykonával základní vojenskou službu a který Masné krámy v roce 2008 navštívil znovu. Začátkem roku 2026 proběhla rekonstrukce objektu, stavební práce byly naplánovány od 25. ledna do 31. března. K zahájení zkušebního provozu došlo 9. dubna 2026, formální slavnostní otevření bylo připraveno na květen. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Masné krámy na Wikimedia Commons Oficiální stránky Masných krámů Google Street View Masných krámů
Fleischbänke (Budweis)

Die Fleischbänke (tschechisch Masné krámy) sind ein Restaurant in den denkmalgeschützten historischen Fleischbänken in der Krajinská ulice 13 in České Budějovice (Budweis) in Tschechien. Geschichte Die Fleischbänke standen ursprünglich am großen Hauptplatz von Budweis und wurden am 24. Juni 1336 im Zuge einer Überflutung der Stadt erstmals schriftlich erwähnt. Kaiser Karl IV. verfügte am 19. Februar 1364 aus hygienischen Gründen den Abriss der Holzbauten am Stadtplatz und die Errichtung eines Nachfolgebaus in der nahen Krajinská-Straße. 1554 entstand ein gemauertes Gebäude, das über 400 Jahre lang seinem ursprünglichen Zweck diente und in seiner Form bis heute erhalten ist. Die Kundschaften betraten die Verkaufsräume durch die Tore an der östlichen oder westlichen Stirnseite und bewegten sich im hohen Mittelschiff. Die Fleischerläden befanden sich in den niedrigen Hallen an den beiden Seiten, die den Einkaufenden durch die Arkaden von der inneren hohen Halle aus zugänglich waren. An den beiden Außenmauern gab es zwei Reihen eigenständiger Lieferanteneingänge. Im südlichen Vorhof befand sich das Schlachthaus. Die Armenküche im anschließenden westlichen Eckhaus wurde „Garkuchl“ genannt. Nachdem 1899 ein neuer städtischer Schlachthof in der Prager Vorstadt (Pražské předměstí) entstanden war, wurden die Fleischbänke im Verlauf des 20. Jahrhunderts wiederholt baulich und organisatorisch verändert. Die einzelnen Kabinen wurden in kleine Läden oder Lagerräume umgewandelt. Nach 1945 befand sich das Gebäude in baufälligem Zustand, sodass sogar sein Abriss in Erwägung gezogen wurde. Schließlich wurden die Fleischbänke im Jahr 1953 nach den Plänen von Jaroslav Fidra umgebaut, und das Restaurant „Masné krámy“ (Fleischbänke) wurde am 1. Oktober 1954 feierlich eröffnet. Durch das Hochwasser in Mitteleuropa 2002 wurde das Gebäude schwer beschädigt, sodass es gesperrt werden musste. Im Laufe der zähen Verhandlungen zwischen den verschiedenen Eigentümern und zukünftigen Mietern gliedert man das Gebäude der ehemaligen Armenküche aus und nahm dort die eigenständige Gastwirtschaft U Tří sedláků („Zu den drei Landwirten“) in Betrieb. Die Fleischbänke selber wurden erst am 5. Dezember 2007 wieder eröffnet. Im Restaurant, an dem unter anderem die Stadt Budweis und die Budweiser Brauerei beteiligt sind, wird Budweiser Bier ausgeschenkt. Gebäude Das Gebäude wurde im 16. Jahrhundert in Form einer dreischiffigen Basilika errichtet. Das hohe Mittelschiff trägt ein Satteldach, die zwei niedrigen Seitenschiffe sind mit einem Pultdach versehen. Der östliche, klassizistische Haupteingang stammt aus dem Jahr 1830. Dessen zweiteiliges, steinernes Renaissanceportal und die gesamte hintere, westliche Fassade mit Zinnen, Schießscharten und einem Giebel aus Schwalbenschwänzen sind jedoch im Original erhalten. Im Inneren erkennt man nach wie vor die früheren Kojen der Fleischer, wo sich heutzutage separate Sitzbereiche befinden. Weblinks Geschichte und Gegenwart auf der Homepage des Restaurants (deutsch). Einzelnachweise
Železná panna (České Budějovice)

Železná panna (dříve též Špilhajbl) je název čtyřpatrové původně hradební věže v Českých Budějovicích, nacházející se na Zátkově nábřeží při soutoku Vltavy a Malše. Věž pochází ze 14. století z dob gotiky, současný vzhled je pak výsledek přestavby z roku 1612, kdy do věže uhodil blesk a vyhořela. Vstup do věže byl dříve možný jen přes první patro a přízemí sloužilo do roku 1825 jako věznice, přímý vstup do přízemí byl probourán v 19. století. Od 15. století se věž nazývala Špilhajbl podle budějovického purkmistra George Spilhaybla. Název Železná panna se používá od 19. století a je odvozen od pověsti, podle které se mučidlo železná panna ve věži nacházelo. V současné době se v nejvyšším patře nachází replika tohoto mučidla z roku 2004 a jsou zde k vidění různé expozice. U věže se také nachází restaurace stejného jména. Věž je od roku 2005 přístupná veřejnosti, přístupná je mezi květnem a zářím pouze ve vymezené dny. Od roku 2017 se ve věži nachází jediná stálá expozice Přemysla Otakara II v Česku. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Železná panna na Wikimedia Commons
Eiserne Jungfrau (Budweis)

Die Eiserne Jungfrau (tschechisch Železná panna) ist ein vermutlich im 14. Jahrhundert errichteter gotischer vierstöckiger Turm der mittelalterlichen Stadtbefestigung in Budweis. Er diente neben der Stadtverteidigung zeitweise auch als ein Waffenlager, Gefängnis und wurde später auch bewohnt. Heute befindet sich hier ein Museum mit einer Exposition, die sich mit dem Stadtgründer Přemysl Otakar II. beschäftigt. Name Ab dem 15. Jahrhundert hieß der Turm „Turm Spielhaybl“ und erhielt während der Romantik den heute gängigen Namen „Eiserne Jungfrau“. Einer Sage nach sollte sich im Turm das Foltergerät Eiserne Jungfrau befunden haben. Heute findet man im Turmmusem ein Modell jenes Folterinstruments. Weblinks Einzelnachweise
Vazební věznice České Budějovice

Vazební věznice České Budějovice se nachází v jihozápadní části justičního paláce v Českých Budějovicích. Justiční palác byl vybudován v roce 1905 a spolu z vazební věznicí ho obývá také českobudějovický krajský soud. Ubytovací kapacita věznice je 242 míst, z toho 96 míst je pro obviněné ve vazbě a 146 míst pro odsouzené ve výkonu trestu odnětí svobody. Vybavení a služby Výkon vazby zajišťují jak separované cely, tak i oddělení se zmírněným režimem. Trest odnětí svobody vykonávají odsouzení v oddělení s dozorem, kam se vybírají pouze vězni splňující zdravotní, profesní a další požadavky na zařazení do pracovního procesu. V rámci možností vazební věznice jsou především pro mladší vězně realizovány pracovní, vzdělávací, sportovní, poradenské, psychoterapeutické a náboženské aktivity. Jejich cílem jsou pozitivní osobnostní změny u vězňů a snížení stresu. Kromě pedagogů, psychologů a sociálních pracovníků se na nich podílejí i zástupci šesti církví a náboženských společností. Ve vnitřním provozu věznice pracují vězni při úklidu, v kuchyni, prádelně a při údržbě. Ve spolupráci s firmami jsou vězni zaměstnáváni u stavebních, dřevozpracujících, potravinářských podniků nebo také při odvozu a třídění komunálního odpadu. Při spolehlivém plnění svých pracovních a dalších povinností se odsouzeným umožňuje účastnit se různých sportovních a kulturních akcí v prostorách věznice i mimo ni za přítomnosti odborných zaměstnanců. Existuje pro ně také možnost přerušení výkonu trestu nebo krátkodobého opuštění věznice s cílem upevnění rodinných vazeb. V roce 2009 uzavřela českobudějovická vazební věznice spolupráci s Ústavem pro výkon vazby ve slovenské Levoči. Amnestie prezidenta Klause V roce 2013 vyhlásil prezident České republiky Václav Klaus rozsáhlou amnestii k příležitosti 20. výročí vzniku samostatného českého státu. V důsledku tohoto rozhodnutí bylo z českobudějovické vazební věznice propuštěno 60 vězňů. Reference Externí odkazy Webové stránky Vazební věznice České Budějovice