NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel svatého Alberta (Třinec)

Kostel svatého Alberta v Třinci je novogotický kostel z režného zdiva, který slouží jako farní kostel Římskokatolické farnosti Třinec. Je zasvěcen sv. Albertu Jeruzalémskému. Byl vystavěn v letech 1882–1885 na náklady arciknížete Albrechta Fridricha Habsburského podle projektu kanceláře Stavebního úřadu knížecí komory Těšínské, vedoucím stavební správy komory Albínem Theodorem Prokopem. Kostel má půdorys kříže, u hlavního vchodu se nachází vysoká věž. U presbytáře na zadní straně je množství ozdobných věží a po celé délce se nachází nepravé podpůrné pilíře Od roku 2010 je památkově chráněn spolu s dalšími budovami v kostelním areálu (fara s ohradní zdí, domek zvoníka s ohradní zdí a kůlnou a hospodářská budova), s nimiž vytváří osobitý komplex historizujícího charakteru. Galerie Poznámky Literatura ŠOPÁK, Pavel: Kostel sv. Albrechta v Třinci a dílo architekta Albína Theodora Prokopa. Těšínsko, 1998, roč. 41, č. 2, s. 16-21. Související články Evangelický kostel v Třinci Zaniklý kostel Všech svatých v Třinci-Konské Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Alberta na Wikimedia Commons Historie kostela na stránkách třinecké řkc. farnosti Archivováno 16. 6. 2021 na Wayback Machine.
Kościół św. Alberta w Trzyńcu

Kościół św. Alberta w Trzyńcu – kościół w stylu neogotyckim zbudowany z muru licowego, który służy jako kościół parafialny parafii rzymskokatolickiej w Trzyńcu. Poświęcony jest św. Albertowi z Jerozolimy. Znajduje się na wysokości 305 m n.p.m. Ma wysokość 14 m. Historia Wybudowano go w latach 1882-1885 na koszt arcyksięcia Albrechta Fryderyka Habsburga według projektu Albina Theodora Prokopa, od roku 1871 dyrektora Komory Cieszyńskiej. Kościół ma kształt krzyża, u głównego wejścia znajduje się wysoka wieża. Przy prezbiterium znajduje się szereg ozdobnych wież i na całej długości fałszywe filary nośne. Od roku 2010 jest zabytkiem chronionym wraz z innymi budynkami w pobliżu kościoła. Przez tego samego architekta zostały zaprojektowane także kościoły w Bystrzycy i Łomnej Górnej. Architektura Bryła wydatnie akcentowana gęsto ustawionymi szkarpani, zdominowana przez masywną wieżę zachodnią, czyni wrażenie bardzo zwartej. Niezwykły jest efekt wnętrza. Jest to trójnawowa hala o wąskich nawach bocznych, wparta jedynie na czterech, szeroko rozstawionych, potężnych, mocno profilowanych filarach. Wraz z krótkimi, poligonalnie zamkniętymi transeptem i prezbiterium powstaje monumentalnie jednorodna przestrzeń wyraźnie do środkowo ukierunkowana. Galeria Przypisy
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Libořice)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie v Libořicích je římskokatolický farní kostel v obci Libořice náležící do lounského vikariátu v Ústeckém kraji. Barokní sakrální stavba zaujímá dominantní polohu na návrší v horní části rozlehlé návsi. Od roku 1964 je kostel chráněn jako kulturní památka. Historie Písemná zpráva ze 14. století nasvědčuje, že již tehdy byl v Libořicích, které tehdy patřily roudnickému klášteru augustiniánů, farní kostel. Na místě gotického kostela byla v roce 1716 vybudována barokní novostavba. Věž byla přistavěna až po roce 1743 podle projektu žateckého architekta Johanna Paula Loschyho. Po II. světové válce začal kostel chátrat. Na značně zchátralé stavbě byly v roce 2010 zahájeny opravy. Architektura Barokní kostel je jednolodní. Má trojboce zakončený presbytář se sakristií po severní straně a hranolovou věž v západním průčelí. Fasády presbytáře jsou nečleněné, loď a věž jsou členěny vysokými pilastry. Nad vchodem v jižní části lodi je umístěn kamenný erb rodu Kolovratů. Ke kostelu vede kamenné schodiště ukončené portálem v obvodové zdi kolem kostela. Presbytář je sklenut plackou. V závěru je koncha, stěny jsou členěny pilastry. Kruchta kostela je dřevěná. Zařízení Zařízení je barokní a pochází z poloviny 18. století. Hlavní oltář má portál. Jsou zde sochy světců na brankách. Branky pocházejí z období kolem roku 1700. Dva protějškové boční oltáře jsou zasvěceny sv. Anně a sv. Janu Nepomuckému. Kazatelna se soškami evangelistů pochází z období kolem roku 1700. V kostele je barokní kamenná křtitelnice. V lodi se nachází barokní socha Piety. Je zde také znakový a nápisový náhrobník z roku 1689. V roce 1686 zde byl pochován Jaroslav Julius Libštejnský z Kolovrat. Okolí kostela Nedaleko kostela se nachází barokní fara (čp. 31) z 2. poloviny 18. století. Je to obdélná, jednopatrová stavba. Krytá je mansardovou střechou. Fasády má členěny pilastry a horizontální římsou. V rokokové kartuši nad vchodem má znak. Je také chráněna jako kulturní památka České republiky. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kostele Nanebevzetí Panny Marie, Libořice (katalog biskupství litoměřického) Kostel Nanebevzetí Panny Marie v Libořicích na webu Hrady.cz
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Strojetice)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie ve Strojeticích, části města Kryry v okrese Louny v Ústeckém kraji, je římskokatolický farní kostel postavený na začátku 18. století v barokním slohu. Od roku 1964 je kostel chráněn jako kulturní památka. Historie Kostel Nanebevzetí Panny Marie stojící ve Strojeticích byl poprvé připomínán roku 1357. Pravděpodobně měl gotickou podobu, ale roku 1634 byl zničen požárem. Později v roce 1701 byl vystavěn v barokním slohu. Znovu obnoven byl roku 1834. V období 1945–1989 byl devastován. Ve 21. století je ve špatném stavu a je nepřístupný. Ve střeše lodi jsou menší díry, v obvodových zdech svislé prasklin, fasáda je zničena a interiér zpustošen. Architektura Jedná se o jednolodní stavbu s trojboce zakončeným presbytářem se čtvercovou sakristií po severní straně a s hranolovou věží v západní průčelí. Fasády kostela jsou hladké, členěné pouze jednoduše profilovanou podstřešní římsou. Okna má kostel obdélná, segmentově zakončená. V prvním patře věže jsou okna oválná. Presbytář i loď mají plochý strop. Stěny jsou uvnitř nečleněné. V lodi je tříramenná nepodklenutá kruchta. Sakristie má v klenbě placku. V podvěží se nachází dřevěný strop. Zařízení Hlavní oltář je pseudogotický a pochází z 19. století. Dva protějškové boční oltáře jsou zasvěcené Panně Marii a svatému Josefovi. Jsou barokní z období kolem roku 1700. Jedná se o portálové oltáře s akantovými řezbami, sochařsky zpracované se soškami světců a s původními obrazy v nástavcích. Kazatelna a varhany pocházejí z konce 18. století. V kostele je křtitelnice. V podvěží je umístěn v akantovém rámu obraz Nanebevzetí Panny Marie pocházející z konce 17. století. Okolí kostela Na návsi u silnice stojí barokní sloup se sochou sedícího Krista Trpitele z období kolem roku 1700. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve farním kostele Nanebevzetí Panny Marie, Strojetice (katalog biskupství litoměřického)
Kaple svaté Anny (Vyskeř)

Římskokatolická kaple svaté Anny ve Vyskři na Hůře je empírová sakrální stavba stojící na vyvřelém vrcholu kopce Vyskeř ve stejnojmenné obci v okrese Semily v Libereckém kraji. Kopec poskytuje několik dalekých výhledů průseky v lese. Spolu s kaplí jsou na vrcholu též tři kříže a Boží hrob – umělá jeskyně v čedičové skále, od kaple na jihozápad. Od roku 1964 je kaple chráněna jako kulturní památka. Legenda Podle legendy, která vysvětluje vznik názvu i důvod postavení kaple se jednalo o zázračné zjevení z období 1403–1458, kdy na tvrzi v blízkém Mladějově žil oblíbený vladyka Ctibor s dcerou Annou. Tvrz byla napadena ozbrojenci pána na Troskách Otty z Bergova. Ctiborově dceři se podařilo uprchnout z obležené tvrze se služebníkem Matějem, který znal tajnou cestu vedoucí z tvrze do lesů. Uprchlá dívka v lesích ztratila orientaci. Poté v zoufalé situaci zaslechla tajemný hlas: „Viz keř! Dcero má, doufej!“. Když se rozhlédla proti nočnímu nebi, spatřila kuželovitý kopec, na něm mohutný keř a světlou postavu, která jí ukazovala k půlnoční straně. Dívka se vydala naznačeným směrem a došla k tvrzi, kde žil jistý zeman, přítel jejího otce. Tento spřátelený zeman vyslal posla do Turnova pro posily a vydal se k Mladějovu. Následně vladyku Ctibora zachránil. Protože dcera Anna nezapomněla na zázračné zjevení, nechala na vrcholku postavit kapličku, která byla zasvěcena je patronce sv. Anně. Vrch byl následně pojmenován Viskeř, což bylo nahrazeno pozdějším Vyskeř. Popis Již v 15. století měla stát na vrcholu Vyskeř poutní kaple. Další nechala postavit na Vyskři v 17. století hruboskalská vrchnost. V roce 1825 přešla jako dar do majetku obce a ta v roce 1830 přistoupila k její obnově na původních základech a tehdy získala svoji současnou podobu zděné, jednolodně orientované stavby protáhlého osmibokého půdorysu, zastřešené sedlovou střechou, s oboustranným polygonálním zakončením, s nízkou sanktusovou věží a vrcholovým křížem. V roce 1886 místní občané na popud řídícího učitele Josefa Koloce kopec Vyskeř zalesnili. Tím došlo k omezení dalekých výhledů s výjimkou několika průseků, které jsou směrovány na krajinné dominanty okolí jako jsou Trosky, Ještěd a Bezděz. Kaple byla několikrát dílče zevně i uvnitř opravována. Mezi světovými válkami byla období, kdy kaple sloužila i bohoslužbám Církve československé husitské. Ze vsi na kopec vede ve 21. století zrekonstruovaná křížová cesta. U farního kostela Nanebevzetí Panny Marie stojí informační tabule, která vysvětluje na základě pověsti původ neobvyklého jména obce i kopce s kaplí. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svaté Anny na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kapli sv. Anny, Vyskeř (katalog biskupství litoměřického) Kaple sv. Anny ve Vyskři na Hrady.cz
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Vyskeř)

Římskokatolický farní kostel Nanebevzetí Panny Marie ve Vyskři je mohutná novorománská kvádrová sakrální stavba s dřevěnou zvonicí, která se zachovala z původního církevního areálu. Kostel stojí ve svahu a dominuje obci pod vrcholem Vyskře. Obě stavby obklopuje hřbitov, od jehož horního vstupu vede křížová cesta ke kapli sv. Anny. Místo poskytuje výhledy do širokého okolí, mimo jiné i na Humprecht. Od 16. listopadu 2004 je kostel chráněn jako kulturní památka České republiky. Popis Původní gotický kostel ve Vyskři pocházel zřejmě ze 13., nejpozději 14. století. Z tohoto původního kostel se dochoval v dnešním kostele raně gotický portálek do sakristie a části plastické výzdoby (svorník aj.) z 2. poloviny 15. století. Současný kostel postavený v letech 1914–1915 vyprojektoval turnovský architekt Karel Salač jako mohutnou kamennou stavbu. Kostel do sebe pojal i prvky předchozího starého kostela, avšak celkovými vyzněním se hlásí k individuální moderně. Kostelní věž poskytuje již několik desetiletí hnízdiště kolonii kavek. Přístup do kostela Kostel je přístupný během bohoslužeb, které se zde pravidelně konají o sobotách od 14.00. Okolí kostela Západně od kostela se z původního areálu zachovala lidová zvonice, která má osmiboké roubené přízemí. Nad přízemím je ustupující bedněné hranolové patro, které je zastřešené šindelovou střechou. Dnešní podoba zvonice pochází z roku 1750. Obnovená v roce 1830. Jedná se o čistě štenýřovou konstrukci s hlavním nosným hranolem, vzepřeným šikmými vzpěrami. Ve zvonici byly v roce 1750 zavěšeny dva zvony, původně zvon Maria (314 kg, průměr 83 cm) z roku 1723 byl snesen z věže kostela a zavěšen do obnovené zvonice, byl rekvírován za první světové války v roce 1917. Zvon Václav (227 kg, průměr 75 cm) z roku 1617 byl ulit zvonařem Martinem Schrötterem II. a byl rekvírován za druhé světové války, po ukončení války byl nalezen v Praze, vrácen a zavěšen do kostelní věže. Odkazy Reference Související články Křížová cesta (Vyskeř) Zvonice (Vyskeř) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve farním kostele Nanebevzetí Panny Marie, Vyskeř (katalog biskupství litoměřického) Kostel Nanebevzetí Panny Marie ve Vyskři na Hrady.cz
Křemýž (zámek)

Křemýž je barokní zámek ve stejnojmenné vesnici, částí obce Ohníč v okrese Teplice v Ústeckém kraji. Je chráněn jako kulturní památka. Historie Prvním panským sídlem v Křemýži byla tvrz připomínaná poprvé v roce 1545. Stála severně od vesnice na návrší Ladenburk. V roce 1669 koupila křemýžské panství baronka Kateřina Alžběta z Bachonhay. V letech 1693–1695 nechala postavit na úpatí Ladenburku barokní zámek a starou tvrz strhnout. Panství po ní zdědila její neteř, která se provdala za Jana Antoníny Hýzrleho z Chodova. Později panství vlastnili Věžníkové z Věžník a Ledebourové, kteří zámek drželi až do roku 1945. Říšský hrabě Klement August Ledebour-Wicheln na počátku devatenáctého století zámek rozšířil o druhé patro a klasicistní rizalit v průčelí. Po polovině devatenáctého století bylo za Adolfa Benna Ledeboura jihozápadní průčelí doplněno novogotickými prvky. Po druhé světové válce v zámku začalo být provozováno zdravotnické zařízení pro léčbu plicních chorob, které tam fungovalo do konce 50. let. Poté tam byla léčebna dlouhodobě nemocných. V roce 1993 byl objekt zrekonstruován, v roce 1996 byl ukončen provoz léčebny. Zámek připadl okresnímu úřadu v Teplicích a v roce 2003 pak Úřadu pro zastupování státu ve věcech majetkových. Ten celý areál tvořící 7 budov a více než 51 tis. m2 zámeckého parku v roce 2005 prodal firmě Liwa Investment Group, s.r.o. se sídlem v Teplicích. Tu vlastní Mohamed Khalifa bin Yousef Al Suwaidi, člen královské rodiny z Abú Zabí. Zámek a park jsou nevyužívané, uzavřené veřejnosti a chátrají. Společnost vlastní i řadu dalších nemovitostí v Teplicích, některé z nich také chátrají. Stavební podoba Původní zámek tvořila jednopatrová budova s válcovitým rizalitem neseným přízemními sloupy. Ve vrcholové části se rozšiřoval do cibulovité věže s lucernou. Dochovaný zámek je dvoupatrový. Z jihozápadního průčelí vystupuje rizalit, do jehož prvního patra vede klasicistní vnější schodiště. Fasáda přízemí je zdobena barokními prvky, ale prvním a druhém patře se uplatňují klasicistní pilastrové řády s iónskými hlavicemi a římsami. Přízemní sál na severovýchodní straně je zaklenutý valenými klenbami na čtyřech sloupech. Podoba přízemních místností byla změněna vestavbou příček, přesto se v nich dochovaly klenuté stropy na fabionech. Na jihovýchodní křídlo navazuje obytný dům se zjednodušenou podobou zámeckým fasád. K zámku patřila také zimní zahrada a barokní jízdárna. Odkazy Reference Související články Seznam zámků v Ústeckém kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Křemýž na Wikimedia Commons Křemýž na webu Hrady.cz
Kostel svatého Stanislava (Bošovice)

Kostel svatého Stanislava je římskokatolický chrám v obci Bošovice v okrese Vyškov. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Kostel svatého Stanislava je dominantou obce Bošovice. Na dnešním místě byla v letech 1566–1620 postavena hlavní loď kostela. Hlavní loď v sobě skrývá zbytky gotických prvků. Koncem 18. století byla k lodi přistavěna kaple s oltářem sv. Izidora Vendelína – patrona rolníků. Věž kostela a kůr byly přistavěny v roce 1851. V letech 1996–2005 proběhla generální oprava kostela. Jednomanuálové varhany postavil varhanář Gottwald ze Bzence v roce 1842. Jsou jediným dochovaným nástrojem tohoto typu v českých zemích. V letech 2013–2015 se podařilo uskutečnit jejich generální opravu. Popis Jde o jednolodní stavbu s odsazeným pětibokým kněžištěm, ke kterému přiléhá čtyřboká sakristie. Závěr kněžiště je opatřen opěrnými pilíři s pultovou stříškou. V hladkých fasádách jsou prolomena velmi nízká, půlkruhem završená okna. Kněžiště je zaklenuté valenou klenbou, sakristie a loď mají ploché stropy. Jde o farní kostel farnosti Bošovice. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Stanislava na Wikimedia Commons
Haasův obchodní dům

Haasův obchodní dům v Praze, Na příkopě, čp. 847/4, byl vystavěn v letech 1869–1871 jako první moderní obchodní dům v Praze. Historie budovy a vlastníci Původně středověký dům (U Hartlů, U Palmů) odkoupila v roce 1869 vídeňská firma Haas a synové (prodej koberců a potahových látek) a zřídila honosnou novostavbu, jež se zachovala bez větších změn až dodnes. Dobový popis Podle dobové zprávy z r. 1870 byl dům na svou dobu velmi moderně vybaven, např. "strojem pumpovacím", kterým "vytáhne se dobrá voda k pití až nahoru do zvláštní nádržky a odtud rozvádí se po celém domě". Po domě byl rozveden telegraf, budova byla osvětlována zhruba 200 plynovými lampami. Jako naprostá zvláštnost se uvádělo, že: "...Komu by stoupání po schodech bylo obtížné nebo nemilé, může sednouti na pohodlnou pohovku, na které se pomocí stroje mohou spouštěti i vytahovati i tři osoby z podzemí až pod střechu". Náklady na stavbu byly 130'000 zl. Časopis Světozor oceňoval, že tato stavba byla zadána domácím dodavatelům. Další osud domu Dům na nevelké čtvercové parcele byl posléze obklopen novostavbou Paláce Koruna (1912–1914). V roce 1929 byl vestavěn výtah. Sídlil zde Dům koberců a Dům elegance. V roce 2016 se uskutečnila rekonstrukce. V květnu 2016 dům vlastní Edizione Realty Czech s.r.o., kterou vlastní italská společnost EDIZIONE S.r.l., ovládaná italskou rodinou Benetton. Popis Dům byl postaven podle projektu dánsko-rakouského architekta Theofila Hansena. Staviteli byli Alfréd Kirpal a Aleš Linsbauer. Honosná historizující fasáda ve stylu pozdní severoitalské renesance skrývá technicky pokročilé konstrukce pater a schodišť s litinovými sloupy a ocelovými nosníky. Budova je chráněná jako kulturní památka České republiky. Na zalomeních římsy nad kanelovanými sloupy průčelí vysokého patra mezi půlkruhovými okny jsou umístěny alegorické sochy Vědy, Obchodu, Průmyslu a Umění od Josefa Freunda. Ve střední arkádě se nachází erb s písmeny HAS, lemovaný dvěma gryfy. Nad hlavní konzolovou římsou ukončující fasádu je umístěna ještě balustrová atika. Za obvodovými zdmi je ukryta vložená železná konstrukce, která umožnila maximální otevření vnitřních prostorů s přístupem denního světla velkými okny v průčelí. Většinu budovy zaujímá prodejna Benetton. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Haasův obchodní dům na Wikimedia Commons Reference Literatura Růžena BAŤKOVÁ a kol.: Umělecké památky Prahy, Nové Město, Vyšehrad, Vinohrady (Praha 1), Academia, Praha 1998, s. 471-472. ISBN 80-200-0627-3
Prague Towers

Prague Towers nebo také Pražské Věže jsou dvě výškové obytné budovy (A a B) nacházící se v Praze 5, Stodůlkách, poblíž Prokopského a Dalejského údolí. Nejbližší stanice metra (Lužiny) je vzdálená přibližně 600 m. Budova byla postavena developerskou skupinou Central Group. Půdorys obou věží je vepsán do kruhu, v přízemí se nachází prostor s obchody. V obou rezidencích se dohromady nachází necelých 300 bytů, k listopadu 2016 se řadily mezi 30 nejvyšších budov Prahy. Odkazy Reference Související články Seznam nejvyšších budov v Česku Seznam nejvyšších budov v Praze Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Prague Towers na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Prague Towers

Prague Towers (A and B) are two highrise residential buildings in Prague district Stodůlky, Czech Republic. They're located near Prokop valley and Dalejské údolí (valley). The nearest metro station is Lužiny, 600m far. This building were built by Czech developer Central Group. Both buildings have around 300 flats, height 65m, 21 floors. Towers were built in 2011. References
Kostel svatého Václava (Boč)

Kostel svatého Václava je římskokatolický kostel zasvěcený svatému Václavovi v Boči v okrese Karlovy Vary. Historie Kostel v Boči je připomínán již v roce 1277, kdy zde mniši z postoloprtského kláštera měli proboštství, které nahradilo jejich ztracený majetek v Klášterci nad Ohří. Tento starý kostel byl několikrát přestavován. Poslední úpravy proběhly v roce 1789 a někdy potom byl kostel zbořen. Nahradil ho nový kostel postavený v letech 1874–1875 v novorománském slohu. Stavební podoba Půdorys kostela je obdélníkový a na severní straně k němu v ose přiléhá čtverhranný presbytář a sakristie. Do kostela se vstupuje novorománským ústupkovým portálem v jižním průčelí, které je zdobeno dvěma erby a prolomeno velkým kruhovým oknem. Nad ním ze střechy vybíhá čtverhranná věž. Vybavení Uvnitř se nachází pseudoslohové vybavení a gotická socha Madony z poloviny patnáctého století. Na zděné kruchtě jsou varhany z roku 1820 od řezbáře Jana Ferdinanda Gutha. Okolí kostela Jižně od kostela stojí památkově chráněná jednopatrová fara z osmnáctého století. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Václava na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kostele sv. Václava, Boč (katalog biskupství litoměřického) Bohoslužby ve filiálním kostele sv. Václava, Boč na webu církev.cz/bohoslužby kostel sv. Václava a sv. Mikuláše v databázi Poškozené a zničené kostely, kaple a synagogy v České republice
Kaple Anděla Strážce (Jílové u Hodkovic nad Mohelkou)

Kaple Anděla Strážce v Jílovém u Hodkovic nad Mohelkou je menší barokní sakrální stavba, která se nachází v severním rohu bývalého panského dvora. Od konce 80. let 20. století se jedná o zříceninu. Od 3. května 1958 do 28. července 1998 byla kaple chráněna jako kulturní památka České republiky. Historie Základní kámen byl položen v roce 1683 a následně v letech 1683–1688 byla kaple postavena Jakubem Leopoldem Halloweilem. Bývá připisována architektu Wolfgangu Dienzenhoferovi jako jedno ze dvou jeho děl realizovaných na území České republiky. V roce 1927 proběhla její větší oprava, kdy byly zděné konstrukce ztuženy kleštinami a nárožním pilířem. Na objektu byly souběžně opraveny vnější omítky a kamenné prvky. Kaple pravděpodobně dostala i novou šindelovou střechu. V té době byla také pořízena fotodokumentace, která jako poslední zachycuje stav kaple před jejím pozdějším zničením. Po skončení II. světové války začala chátrat a následně v ní bylo již v roce 1945 zřízeno skladiště. 3. května 1958 byla sice prohlášena za kulturní památku, ale JZD Jenišovice jako její majitel ji nadále používalo jako sklad pohonných hmot. Pro neúdržbu zchátrala do té míry, že již v roce 1967 JZD požádalo o povolení k její demolici. Žádost byla sice zamítnuta, ale 1. září 1981 požádalo JZD Ministerstvo kultury ČR o zrušení památkové ochrany kaple. V noci z 2. na 3. ledna 1988 se zřítily střecha, krov, klenba a část obvodového zdiva kaple. Přes nesouhlas památkářů z Ústí nad Labem zrušilo Ministerstvo kultury ČR dne 28. července 1998 památkovou ochranu kaple. Památkáři se však nevzdali a v roce 2007 navrhlo územní pracoviště Národního památkového ústavu v Liberci opětovné prohlášení kaple památkou. Proti tomu se postavil majitel s tím, že pokud se památkáři budou o objekt zajímat, torzo kaple zbourá. K čemuž došlo v roce 2011, kdy majitel kapli z větší části zboural a intervence ze strany památkářů nebyla možná. V roce 2011 zůstala stát jen štítová zeď a přístavek bez střechy a krovů. Kaple poté částečně zarostla křovím. Architektura Jednalo se o původně obdélnou, půlkruhově uzavřenou stavbu s prostorným, lizénami členěným průčelím. K severní straně byla připojena obdélná sakristie. Západní stěna byla zpevněna hranolovým opěrákem. Stěny byly osvětleny obdélnými, půlkruhově zaklenutými okny. Západní průčelí bylo členěno lizénami do tří polí. V bočních se nacházely výklenky pro nedochované sochy, střednímu poli dominoval velký pravoúhlý portál a nad ním obdélné, segmentově zaklenuté okno. V západní části byla vestavěna zděná kruchta. Interiér byl zaklenut plackovou klenbou a závěr konchou. Zařízení Původní zařízení, které sestávalo z pozoruhodného rámového a rozvilinového oltáře z roku 1692 s obrazem od G. F. Marchettiho, bylo odvezeno v roce 1949 neznámo kam. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple Anděla Strážce na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kapli Anděla Strážce, Hodkovice nad Mohelkou (katalog biskupství litoměřického) Bohoslužby v kapli Anděla Strážce, Jílové na webu církev.cz/bohoslužby