NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Výklenková kaple (Sobín)

Výklenková kaple v Sobíně v Praze se nachází v parku v ulici Hostivická. Je chráněna jako nemovitá kulturní památka České republiky. Historie Výklenková kaple pochází z roku 1776. Při opravě 1998–1999 byla rozebrána a postavena přibližně o dva metry dále od silnice. Popis Hranolová kaplička stojí na soklu a původně se mírně kónicky zužovala. Je kryta jehlancovou kamennou stříškou, na jejímž vrcholu je kamenná koule se vsazeným železným latinským křížem. Drobná nika v čelní straně má půlkruhový záklenek a je uzavřena okénkem. Uvnitř niky bývala soška Panny Marie. Při opravě byl původní, mírně kónický tvar nahrazen rostlým kvádrem. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Výklenková kaplička na Wikimedia Commons
Kostel svatého Víta (Srbice)

Kostel svatého Víta se nachází na návrší severozápadně od vesnice Srbice v okrese Domažlice v Plzeňském kraji. Vrchol Hůrka ve výšce 448 m n. m., na němž kostel stojí, byl pravděpodobně již ve 12. století opevněným místem, hradištěm přirozeně chráněným vodními toky. Místo souvisí s počátkem osidlování zdejší krajiny a dálkovou trasou z Bavorska na Plzeň a dále do vnitrozemí Čech. Jedná se o jednu z nejstarších staveb v okresu, slohově navazující na architekturu bývalé biskupské kaple v Horšovském Týně. Stavební fáze Kostel sv. Víta byl postaven v románském slohu, ale již s prvními stopami gotiky. Na klenbě stropu je nápis Anno 28 Octobris 1199, který odkazuje na pravděpodobné datum založení kostela dne 28. října 1199. Proti okolním kostelům se zde projevuje bohatší architektonická výzdoba. Další úpravy proběhly kolem roku 1500, v době barokní v 17. a 18. století a ve druhé polovině 19. století. Jižní část ohradní zdi pochází zřejmě ze 16. století, další její úseky pak pochází z 19. a 20. století. Stavební podoba Kostel sv. Víta je jednolodní stavba se západní a jižní předsíní a čtvercovým chórem, k němuž na severu přiléhá věž. Střechy jsou sedlové a valbové s taškami, na věži je jehlancová helmice obložená eternitem. Průčelí lodi i chóru jsou hladce omítaná s profilovanou hlavní římsou. Okna lodi jsou obdélná se segmentovými záklenky, okna chóru jsou mírně lomená s hladkými špaletami. Východní štít chóru je trojúhelný. Nečleněný interiér hlavní lodi je osvětlený třemi okny a je krytý rovným stropem. V západní části je umístěná dřevěná, z lodi přístupná kruchta. Vítězný oblouk je neprofilovaný a jeho archivolta dosedá na profilovanou římsu. Chór je osvětlen dvěma okny a je zaklenut křížovou klenbou, jejíž žebra dosedají na jehlancové konzoly. Na severní a východní stěně jsou zachovány fragmenty gotických fresek. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Víta v Srbicích na Wikimedia Commons Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Víta v Srbicích na Wikimedia Commons
Kostel svatého Marka Evangelisty (Stěžery)

Kostel svatého Marka Evangelisty je klasicistní kostel v centru obce Stěžery v okrese Hradec Králové. Historie Dřevěný kostel je v obci Stěžery připomínán už v roce 1350, v roce 1830 byl ovšem zbořen a v roce 1832 byl nahrazen novou, zděnou stavbou. Roku 1866 byl kostel poničen Prusy. V roce 1900 byly instalovány a uvedeny do chodu věžní hodiny. Od roku 1958 je kostel chráněn jako kulturní památka, součástí chráněného areálu je i vrcholně barokní sousoší sv. Jana Nepomuckého s anděly, situované u vchodu do kostela. V letech 1981 – 82 pak prošel kostelík celkovou rekonstrukcí. Architektura Investorem kostela byl František Arnošt hrabě Harrach, který pověřil realizací stavby stavitele Jana Havlinu. Jednalo se o jednolodní kostel s presbytářem na východní straně, s jednopatrovou věží s čtyřbokou bání s lucernou a s jediným vchodem. V původní podobě měl kostel pouze malá okénka, až během modernizace v roce 1882 došlo k instalaci velkých obloukových oken v pseudorománském slohu. Ve stejné době byl také nad vchod umístěn erb rodu Harrachů – trojice pštrosích per. Malá věžička s bání a křížkem, kam by umístěn zvonek, byla přistavěna v roce 1887. Zajímavostí je, že otvor na lano tohoto umíráčku je ve stropě nad oltářem stále viditelný. Ve vnější zdi kostela je usazeno několik náhrobních kamenů Pravětických z Pravětic z počátku 17. století. Vybavení interiéru Na hlavním oltáři je umístěn obraz svatého Marka, které zakoupila hraběnka Anna z Harrachů, rozená Lobkovicová, manželka Františka Arnošta Harracha. Vedle oltáře jsou sochy svatého Václava a svaté Ludmily. Varhany z roku 1833 jsou dílem varhanáře Johanna Franze Gottwalda, na jejich opravách se podíleli Adolf Hanisch (1883), Karel Synek (1994) a Ivan Červenka (2008). V hlavní věži byla umístěny čtyři zvony, další dva pak v sanktusníku. Dva z nich byly zrekvírovány v roce 1916, další dva v roce 1918. Nově pořízené dva zvony z roku 1922 byly zrekvírovány německými okupanty v roce 1942. Ve věži tak po celou dobu zůstává jen jediný původní zvon z roku 1409, který byl v roce 1989 zrestaurován. V roce 2017 pak byly do věže umístěny dva zvony zcela nové. Bohoslužby Kostel spadá do farnosti Hradec Králové – Pražské Předměstí a bohoslužby se v něm konají každou neděli od 17:00. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Marka Evangelisty na Wikimedia Commons
Kostel Všech svatých (Stříbro)

Děkanský kostel Všech Svatých je římskokatolický chrám ve Stříbře. Původně gotický kostel byl přestavěn v 18. století v barokním slohu, v původní podobě zůstala zachována pozdně gotická věž, která je ve správě městského muzea a přístupná veřejnosti. Kostel je od roku 1958 chráněn jako kulturní památka. Historie a popis Historie kostela Všech Svatých se datuje do doby krátce po vzniku Stříbra, postaven byl pravděpodobně v první polovině 14. století. Z původní podoby se dochovala část presbytáře, dodnes je zachována pozdně gotická věž z roku 1565. V souvislosti se zavěšením zvonu byla věž upravena v roce 1738. Radikální přestavba kostela proběhla v letech 1754–1757, kdy došlo ke zvýšení lodi, věže a vybudování bočních lodí. V návaznosti na přístavby dostal kostel zdobnou barokní fasádu. O několik let později pokračovaly práce v interiérech, malířskou výzdobu obstarali František Juliux Lux (trojlodí, 1760) a Eliáš Dollhopf (presbytář, 1766). Hlavní oltář je dílem řezbáře Lazara Widemanna, který po jeho smrti dokončil roku 1770 manětínský sochař Václav Herscher, oltářní obraz namaloval Elíáš Dollhopf (1762). Po josefínských reformách se uvažovalo o zrušení kostela (1790-1792), ale nakonec zůstal zachován. Opravy proběhly v roce 1826, později v 19. století byly restaurovány fresky (1888), ve větším rozsahu byl kostel rekonstruován v letech 1904-1906. Poslední významnější úpravy spadají do 90. let 20. století, kdy byla opravena věž, střechy a fasády. Zajímavým detailem jsou kasulová okna. Kostel Všech Svatých se nachází jihozápadně od náměstí ve svahu na rozhraní Kostelní ulice a Kostelního náměstí. Jedná se o trojlodní barokní stavbu s původní gotickou věží, která patří k dominantám města a uplatňuje se v celkových pohledech na město od jihu a západu. Ke zvýšené hlavní lodi přiléhá boční loď a obdélníkový presbytář, vstup ze západu obohacuje předsíň s balkónem, před jižní lodí je představěno dvouramenné schodiště. Dominantní věž má hladké fasády v nárožích s pískovcovými kvádry. V kostele se čtyřikrát týdně konají pravidelné bohoslužby, věž je ve správě městského muzea a v turistické sezóně je vyhlídkový ochoz zpřístupněn veřejnosti. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Všech svatých na Wikimedia Commons Kostel na webu Národního památkového ústavu
Kostel Panny Marie Bolestné (Stachy)

Kostel Panny Marie Bolestné (též kostel Bolestné Matky boží či kostel Panny Marie) je hřbitovní pozdně barokní kostel v obci Stachy v okrese Prachatice v Jihočeském kraji. Byl postaven v roce 1781 původně jako farní kostel. Areál kostela s ohradní zdí s bránou a hřbitovem (vyjma novodobého rozšíření hřbitova) je na seznamu kulturních památek ČR. Historie a popis Do 18. století nebyl v obci Stachy kostel a nejbližší se nacházel ve 2 km vzdáleném Zdíkovci. Roku 1781 se podařilo na východním okraji obce postavit nevelký pozdně barokní kostel zasvěcený Panně Marii Bolestné, u kterého byla o čtyři roky později ustavena farnost. Brzy ale kostelík přestal potřebám rozrůstající se obce stačit a již 60 let po jeho postavení začalo budování nového farního kostela, tj. kostela Navštívení Panny Marie, který byl dostavěn v roce 1842. Od té doby funguje kostel Panny Marie Bolestné jako hřbitovní. Uvnitř se dochovalo původní zařízení. Po roce 1945 kostelík zchátral, opraven byl na přelomu 60. a 70. let 20. století. V současné době je jen minimálně využíván. Kostel obklopuje hřbitov s ohradní zdí s bránou. Novodobé rozšíření hřbitova na jižní a východní straně a přilehlé úseky ohradní zdi nejsou součástí chráněného areálu. Kostel je jednolodní, s presbytářem zaklenutým plackou a konchou a imitovanou valenou klenbou s pětibokými výsečemi a vykrajovanými štukovými zrcadly v lodi. Na hřbitově se dochovala řada zajímavých náhrobků a železných křížů. Je zde pochován například šumavský silák Josef Klostermann alias Rankl Sepp či poslední královácký stašský rychtář. Před hřbitovem stojí bohatě zdobený železný kříž. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Panny Marie Bolestné na Wikimedia Commons
Kostel Navštívení Panny Marie (Stachy)

Kostel Navštívení Panny Marie je farní empírový kostel v obci Stachy v okrese Prachatice v Jihočeském kraji. Byl postaven v letech 1842–49 jako nový farní kostel za již nedostačující Kostel Panny Marie Bolestné. Je na seznamu kulturních památek. Historie a popis Kostel Narození Panny Marie je pozdně empírovou monumentální stavbou. Nezvykle mohutná chrámová budova o rozměrech 50 × 16 m vznikla v letech 1842–1849. V té době rozrůstající se obci již kapacitně nestačil farní barokní kostel Panny Marie Bolestné (dnes kostel hřbitovní), a byl proto nahrazen novým. Kostel byl zařízen soudobým vybavením. Varhany postavil v roce 1852 pražský varhanář Karel Vocelka (1813–1876), jiný zdroj uvádí, že je postavil sušický Jan Fišpera. Po roce 1945 došlo ke značnému poklesu počtu obyvatel Stach (odsun německých obyvatel, dosídlování dřívějších německojazyčných území) a kostel chátral. Stavbu se podařilo v nedávných letech důkladně obnovit. Kostel je jednolodní a opačně orientovaný, s trojboce uzavřeným presbytářem a hranolovou věží v ose západního průčelí. V místech příčné lodi se nacházejí boční výklenky. Kostel je památkově chráněn od roku 1958. Dva litinové kříže umístěné po stranách východního vchodu nejsou součástí chráněné památky. V kostele probíhají pravidelné nedělní bohoslužby. Veřejnosti se kostel otevírá také během Noci kostelů. Fotogalerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Navštívení Panny Marie na Wikimedia Commons
Kostel svatého Ignáce z Loyoly (Jičín)

Kostel svatého Ignáce z Loyoly v Jičíně je orientovaný římskokatolický filiální kostel jičínské farnosti postavený v gotickém slohu. Původně byl zasvěcen svatému Jakubovi, v roce 1622 však bylo patrocinium změněno na svatého Ignáce z Loyoly. Kostel se nachází na náměstí Svobody č. 96 v těsném sousedství někdejší jezuitské koleje v Jičíně. Kostel je jednou z dominant města, byť poněkud stranou od samotného centra u Valdštejnova náměstí. Historie Kostel zasvěcený nejprve svatému Jakubovi Staršímu byl původním farním kostelem ve městě a zároveň jde o nejstarší dochovanou stavbu v Jičíně. Byl postaven ve vrcholně gotickém slohu patrně současně se založením města na přelomu 13. a 14. století. V letech 1572 a 1589 byl kostel dvakrát zasažen požárem a renesančně přestavován. Barokní přestavba Když se stal roku 1623 novým majitelem zdejšího panství stal Albrecht z Valdštejna, byl kostel předán řádu jezuitům a patrocinium změněno na svatého Ignáce z Loyoly, zakladatele a patrona řádu. Jezuité v gotickém síňovém trojlodí v letech 1627–1628 rozšířili kruchtu, v letech 1658-1670 přistavěli na západní straně sakristii a zazdili původní hlavní vchod vedle věže. Po požáru z roku 1681 byla zbořena klenba a jezuité kostel sklenuli valenou klenbou s lunetami a dali je vyzdobit raně barokním štukováním. Dále přistavěli na severní straně depozitář a Boží hrob, později proměněný na Lurdskou jeskyni, Interiér Hlavní oltář sv. Ignáce z Loyoly je pseudogotický, stejně jako další novoslohové zařízení od J. Stoklasy Mariánský oltář má stříbrný tabernákl a obraz Panny Marie Rušánské, získaný v roce 1637 z Ruska. Boční oltáře sv. Anny a sv. Jana Nepomuckého jsou pozdně barokní, s plastikami z dílny Jelínků z Kosmonos. Věž kostela ve tvaru hranolu je ve své horní části barokní. V roce 2017 proběhla její oprava, byla zrestaurována kupole a kříž, a věž byla nově omítnuta. Program záchrany architektonického dědictví V rámci Programu záchrany architektonického dědictví bylo v letech 1995-2014 na opravu kostela čerpáno 500 000 Kč. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Ignáce z Loyoly na Wikimedia Commons http://www.jicin.org/dr-cs/1472-kostel-sv-ignace-z-loyoly-jicin.html Archivováno 2. 4. 2018 na Wayback Machine. https://www.jicin.farnost.cz/kostely https://www.mujicin.cz/rimskokatolicka-farnost-jicin/os-34000 Archivováno 24. 6. 2020 na Wayback Machine.
Studna na Anenském náměstí

Studna na Anenském náměstí v Praze – Starém Městě zdobí místo, které bylo také známé jako Anenský plácek. Historie U Újezdských kasáren byla umístěna studna s kovanou mříží ve tvaru vysokého polygonu, která byla vytvořena po roku 1700. Po zboření kasáren, ke kterému došlo roku 1932, měla být kamenná část studny přestěhována do lapidária, ale podle konečného rozhodnutí byla přestěhována na Anenské náměstí. Popis Ve studni na Anenském náměstí není voda. Roubení má oválný tvar, je kamenné s profilovaným horním okrajem. Studna je zakryta kovovými pláty, Pletivový kryt má tvar vysokého polygonu s kopulí, Ve dvou protilehlých stěnách jsou dvířka, na jedné straně s ozdobným zámkem, Nad středem kopule na kovovém prutu je umístěna figura lva z pozlaceného plechu. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu studna na Anenském náměstí na Wikimedia Commons
Dům U Kočků

Dům U Kočků, nazývaný také U Zlatého kříže, Červený dům nebo i Mansfeldský palác, je původně středověký městský dům palácového typu, přestavěný nejprve renesančně a později barokně. Nachází se v Praze 1 na Starém Městě na nároží ulic Jalovcová, Jilská a Karlova. Řadový třípatrový čtyřkřídlý dům čp. 147 s malým obdélným dvorem je od roku 1964 chráněn jako kulturní památka. Patří k nejstarším a nejcennějším objektům na Starém Městě, s dochovaným torzem románského domu, některými hodnotnými klenbami a reliéfní výzdobou. Popis a historie Dům je poprvé zmiňován již ve 14. století, ale podle dochovaných románských fragmentů ve sklepích je mnohem starší. Až do výše druhého patra také místy dosahuje gotické zdivo. Výrazná renesanční přestavba na konci 16. století pozměnila dispozici domu: v hlavní budově vzniklo dvouramenné schodiště a na dvorních křídlech arkádové loggie. V té době byl označován jako dům U zlatých křížů. Při další, tentokrát barokní úpravě byly arkády v prvním patře zazděny a byly ozdobeny štukami. Z té doby je i výrazný domovní portál. Tato přestavba je datována do roku 1736, jako stavebník je uváděn kníže Mannsfeld a jako stavitel Bartolomeo Scotti. Koncem 18. století tu měl obchod se suknem malíř Jan Quirin Jahn. V roce 1799 se tu údajně vystřídalo několik významných hostů: princ Ferdinand Würtenberský, princ Ludvík Jindřich de Bourbon-Condé a ruský kníže Petr Bagration. Nynější podoba je výsledkem úprav z počátku 19. století, kdy byla hlavní budova zvýšena o třetí patro a byla upravena uliční fasáda; hlavní východní průčelí je šestiosé, severní boční fasáda (do Karlovy ulice) má deset os. Základní plocha je červená, proto někdy i název Červený dům. Dvorní fasády mají prosklené arkády, v patrech kolem dvora jsou pavlače s reliéfní výzdobou. Jižní dvorní křídlo je patrové. Do domu se vstupuje mohutným portálem s dvojkřídlými vraty. Název U Kočků je poměrně mladého data: v roce 1927 koupili dům manželé Kočkovi, kteří ho nechali v letech 1927–1930 rekonstruovat a na průčelí byl přidán nový název. V roce 1953 byl dům zkonfiskován, ale v rámci restitucí byl roku 1992 vydán potomkům rodiny a následně upraven na hotel. Odkazy Reference Literatura RUTH, František. Kronika královské Prahy a obcí sousedních. Díl 1.. 1. vyd. Praha: Pavel Körber, 1903. Dostupné online. S. 367. Nemovité kulturní památky hlavního města Prahy. Operativní příruční seznam ke Státnímu seznamu nemovitých kulturních památek. Praha: Pražské středisko státní památkové péče a ochrany přírody, 1976. 332 s. S. 14. VLČEK, Pavel, et al. Umělecké památky Prahy. Staré Město a Josefov. 1. vyd. Praha: Academia, 1996. 639 s. ISBN 80-200-0563-3. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu dům U Kočků na Wikimedia Commons Neznámá Praha: Dům U Kočků Palác U Kočků: historie hotelu Archivováno 20. 4. 2021 na Wayback Machine.
Dům Řásnovka

Dům Řásnovka je měšťanský dům v Praze 1 na Starém Městě v ulici Za Haštalem. Je chráněn jako nemovitá kulturní památka České republiky. Historie V místě stál původně gotický dům. Část pozemku i s chatrnými stavbami koupil v letech 1667 a 1679 Jan Řásný z Řásnova, hejtman strahovského kláštera. Na gotických základech byla v letech 1834–1835 postavena pozdně klasicistní budova M. Hausknechta. Roku 1877 k ní byla stavitelem Josefem Blechou přistavěna dvorní budova. V domě počátkem 20. století sídlil Zemský ústřední spolek včelařský pro království České a redakce časopisu Český včelař. V roce 2013 byl rekonstruován a bylo plánováno přidat novou čtyřpatrovou budovu. Popis Hlavní budova byla postavena na půdorysu písmene „T“. Strana do ulice Za Haštalem má dvouosý rizalit, tříosou fasádu s patrovou římsou, portál s úsekem kamenného segmentu s vjezdovými patníky a okna bez šambrán s přímými římsami. Na fasádě do dvora jsou podklenuté pavlače. Na severovýchodě dvora stojí dvoukřídlá dvoupatrová dvorní budova s pavlačemi na krakorcích. Jižní křídlo je částečně ubouráno. Další informace Po domě byla pojmenována sousední ulice Řásnovka. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dům Řásnovka na Wikimedia Commons
Kostel svatého Šimona a Judy (Starý Rokytník)

Kostel svatého Šimona a Judy je římskokatolický Neorientovaný filiální, do konce roku 2005 farní kostel ve Starém Rokytníku. Patří do farnosti Trutnov I. Kostel je chráněn jako kulturní památka. Je situovaný na návrší na kraji vesnice. Historie Původní gotický kostel zmiňovaný roku 1384 byl zničen v roce 1430. Znovu byl vybudován v barokním slohu v roce 1752, kdy byl filiálním kostelem pro žirečské jezuity. Architektura Obdélná loď přechází ústupkem do užšího, rovně uzavřeného kněžiště. Na západní straně lodi je čtvercová předšíň s novogotickým portálem a okny krytá sedlovou střechou, na severní straně je boční kaple. Na severní straně kněžiště je sakristie a na východní straně hranolovitá věž. Západní průčelí je ukončeno trojúhelníkovým štítem se segmentovými a kruhovými půdními okénky. Zvon z druhé půlky 16. století. Od roku 2007 probíhá rekonstrukce. Interiér Zvláštností kostela je, že není orientován hlavním oltářem k východu, ale spíše k západu. Bohoslužby Pravidelné bohoslužby se v kostele nekonají. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Šimona a Judy na Wikimedia Commons Filiální kostel (bývalý farní) sv. Šimona a Judy, apoštolů na stránkách královéhradecké diecéze Archivováno 2. 4. 2020 na Wayback Machine. Památkový katalog NPÚ kostel sv. Šimona a Judy v databázi Poškozené a zničené kostely, kaple a synagogy v České republice České a moravské kostely[nedostupný zdroj]
Kostel Narození Panny Marie (Strašín)

Kostel Narození Panny Marie se nachází v západočeské obci Strašín, nedaleko Sušice. Jedná se o trojlodní barokní stavbu. Kostel byl založen ve 13. století a prošel řadou rekonstrukcí. Historie Původně jednolodní románská stavba zhruba z poloviny 13. století, prošla gotickou i barokní přestavbou. Během barokní úpravy byly přistavěny boční lodě, a tak se proměnila na trojlodní baziliku. Postranní lodě byly zaklenuty třemi křížovými klenbami s kamennými žebry. Půdorys stavby se tak rozšířil do přibližného tvaru čtverce. Stavebně-historický průzkum kostela v letech 1997–98 potvrdil dochované části původního opevnění hradu, kamenné hradby a bašty. V dnešním sklepě pod kaplí svaté Barbory se zachoval prostor zaklenutý valenou klenbou. Ve stěnách jsou zazděny střílny. Všechny hradby, které obepínají areál kostela mají polygonální půdorys. Součástí areálu je i barokní kostnice, fara a Mariánská zahrada s kaplí za kostelem. Popis Půdorys kostela je přibližně ve tvaru čtverce při zachování původní délky. Původní trojúhelný štít ukončující kněžiště poskytuje plochu pro nástěnnou malbu. Čistě barokní přístavbou jsou pouze dvě dvoupatrové hranolové věže na bocích presbytáře. Interiér středověkého kostela svůj charakter nezměnil. Středověké okno kněžiště bylo využito jako nika pro umístění Madony nad vstupem do kostela. Architekturu hlavního oltáře charakterizují dva šroubovité a dva hladké sloupy s korintskými hlavicemi, které nesou mohutné zvlněné kladí. Vedle dynamicky vzhlížejících postav andělů na oltářním retábulu jsou sochy světců sv. Petra a Pavla v životní velikosti, stejně jako sochy sv. Jana Křtitele a sv. Jana Nepomuckého. Do středu barokního oltáře byla umístěna nejcennější sakrální památka nejen kostela, ale celého regionu – gotická milostná socha Strašínské madony, kterou kostelu koncem 15. století daroval velmož Půta Švihovský z Rýzmberka, pán na hradech Švihov a Rabí. Galerie Odkazy Reference Umělecké památky Čech 3 (ed. Poche E.) Academia Praha 1980 Ukryli Keltové na Šumavě poklad? Kaše Jan, JK BOOKS 2015 Ze starobylých končin Šumavy, Knoflíček Zdeněk, Strašín 2004 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Narození Panny Marie na Wikimedia Commons
Kaple svaté Anny (Strkovice)

Kaple svaté Anny je římskokatolická kaple ve Strkovicích v okrese Louny. Je chráněna jako kulturní památka. Stojí na návsi naproti strkovickému zámku. Stavební podoba Barokní kaple byla postavena roku 1736. Má čtvercový půdorys se zkosenými nárožími. Fasády jsou v nárožích zdobené pilastry a boční stěny prolamují kasulová okna. Dovnitř se vstupuje portálem s rovnou římsou, nad kterou se nachází drobná nika. Interiér je sklenutý plackovou klenbou, na které je freska s motivem Poslední večeře. Před kaplí stojí po stranách vchodu sochy svatého Floriána a svatého Jana Nepomuckého ze druhé čtvrtiny osmnáctého století. Zařízení Ve druhé polovině dvacátého století byl uvnitř oltář s obrazem svaté Anny, dřevěná kruchta s balustrovým zábradlím a obrazy svatého Františka z Assisi a svatého Antonína Paduánského. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svaté Anny ve Strkovicích na Wikimedia Commons
Kostel svatého Jiří (Strážov)

Kostel svatého Jiří se nachází v centru města Strážov, necelých 15 kilometrů jihozápadně od Klatov. Je chráněn jako kulturní památka. Stavební fáze Kostel sv. Jiří ve Strážově je raně gotická stavba ze 13. století s pozdějšími barokními úpravami a dostavbou věže a brány v 1. polovině 19. století. Stavební podoba Jedná se o jednolodní obdélnou stavbu s pravoúhlým presbytářem, k němuž přiléhá sakristie s přístavbou hranolové čtyřpatrové věže s pilastry, při severní straně presbytáře. Z jižní strany k lodi přiléhá předsíň. Kostel je vystavěn z lámaného kamene, celá stavba omítnuta. Strmá sedlová střecha lodi je opatřena eternitovou krytinou. Presbytář je zakryt pultovou střechou opřenou o věž, kterou zakrývá cibulová báň s protáhlým jehlanem, uprostřed s lucernou. Loď osvětlují lomená gotická okna s kružbou, z každé strany po třech oknech. Presbytář oddělen od lodi kamenným štítem a osvětlen lomenými okny z jižní a východní strany. Z jižní strany uprostřed lodi, vede do kostela gotický lomený portál s profilovaným žulovým obložením, ve spodu s nízkým soklem, kolem kterého spočívá kulatý sloupek, který je zdobený hlavicí se třemi jetelovými listy. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jiří na Wikimedia Commons