NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Jezírko (Libáňské rybníky)

Rybník Jezírko o výměře vodní plochy 0,87 ha se nachází asi 0,7 km jihozápadně od vesnice Loučky v okrese Chrudim. Hráz rybníka Jezírko je přístupná po polní cestě odbočující u vesnice Loučky ze silnice III. třídy č. 33769 spojující Loučky s obcí Lukavice. Rybník Jezírko je historické vodní dílo, které bylo vybudováno jako součást soustavy Libáňských rybníků sestávající z následujících rybníků: Pařezný rybník, Zaháj, Hluboký rybník, Jezírko, Nový rybník, Loučenský rybník. Rybník je v současnosti využíván pro chov ryb. V okolí rybníka rostou vlhkomilné druhy rostlin a žije bohaté společenstvo obojživelníků a ptáků. Galerie Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Jezírko na Wikimedia Commons
Zaháj (rybník)

Lesní rybník Zaháj o výměře vodní plochy 2,78 ha se nachází v lese asi 1 km jižně od vesnice Vysonín v okrese Chrudim. Hráz rybníka Zaháj je přístupná po modré turistické značce vedoucí z Vysonína do osady Radochlín. Rybník Zaháj je historické vodní dílo, které bylo vybudováno jako součást soustavy Libáňských rybníků sestávající z následujících rybníků: Pařezný rybník, Zaháj, Hluboký rybník, Jezírko, Nový rybník, Loučenský rybník. Rybník je v současnosti využíván pro chov ryb. V okolí rybníka rostou vlhkomilné druhy rostlin a žije bohaté společenstvo obojživelníků a ptáků. Galerie Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zaháj na Wikimedia Commons
Prádelný rybník

Prádelný rybník je průtočný rybník na bezejmenném pravostranném přítoku Chrudimky. Vodní plocha o výměře 1,56 ha se nachází na jižním okraji obce Lukavice v okrese Chrudim. Hráz Prádelného rybníka je přístupná polní cestou odbočující ze silnice III. třídy č. 35817 vedoucí do vesnice Žumberk. Prádelný rybník je historické vodní dílo, které bylo vybudováno v souvislosti s těžbou nerostných surovin v Lukavici, kde voda sloužila k pohonu technických zařízení dolů a k potřebám chemické továrny. Rybník je v současnosti využíván pro chov ryb. Galerie Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Prádelný rybník na Wikimedia Commons
Drahotický rybník

Drahotický rybník o výměře vodní plochy 1,33 ha se nachází na jižním okraji vesnice Libáň v okrese Chrudim. Hráz Drahotického rybníka je přístupná po modré turistické značce vedoucí z Libáně do městečka Nasavrky. Rybník má přibližně čtvercový tvar. Drahotický rybník je historické vodní dílo, které bylo vybudováno jako součást soustavy Libáňských rybníků sestávající z následujících rybníků: Pařezný rybník, Zaháj, Hluboký rybník, Jezírko, Nový rybník, Loučenský rybník. Rybník je v současnosti využíván pro chov ryb. V okolí rybníka rostou vlhkomilné druhy rostlin a žije bohaté společenstvo obojživelníků a ptáků. Na hrázi Pařezného rybníka roste památná dubová alej sestávající v současnosti ze 16 stromů. Galerie Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Drahotický rybník na Wikimedia Commons
Pařezný rybník

Pařezný rybník o výměře vodní plochy 13,0 ha se nachází asi 0,4 km severovýchodně od vesnice Libáň v okrese Chrudim. Hráz Pařezného rybníka je přístupná po lesní cestě odbočující od turistického rozcestníku Radochlín na křižovatce modré a zelené turistické značky. Pařezný rybník je historické vodní dílo, které bylo vybudováno jako součást soustavy Libáňských rybníků sestávající z následujících rybníků: Pařezný rybník, Zaháj, Hluboký rybník, Jezírko, Nový rybník, Loučenský rybník. Rybník je v současnosti využíván pro chov ryb. V okolí rybníka rostou vlhkomilné druhy rostlin a žije bohaté společenstvo obojživelníků a ptáků. Na hrázi Pařezného rybníka roste památná dubová alej vysázená v roce 1732 sestávající v současnosti ze 32 stromů. Galerie Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pařezný rybník na Wikimedia Commons
Mazánek (rybník)

Rybník Mazánek o výměře vodní plochy 1,68 ha se nachází asi 0,4 km východně od centra vesnice Kunčí v okrese Chrudim. Hráz rybníka Mazánek je přístupná po polní cestě odbočující se silnice III. třídy č. 3588 vedoucí do vesnice Kunčí. Rybník má zhruba čtvercový tvar. Rybník Mazánek je historické vodní dílo. Rybník je v současnosti využíván jako chovný rybník pro chov ryb. Galerie Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mazánek na Wikimedia Commons
Horní rybník (Nasavrky)

Horní rybník u Nasavrk, někdy nazývaný též Pivovarský rybník, o výměře vodní plochy 3,37 ha se nachází na jižním okraji městečka Nasavrky v okrese Chrudim. Hráz Horního rybníka je přístupná po polní cestě odbočující ze silnice II. třídy č. 337 vedoucí z Nasavrk do vesnice Hodonín. Rybník má přibližně čtvercový tvar. Horní rybník je historické vodní dílo. Rybník byl v roce 2007 revitalizován a odbahněn a od té doby je využíván pro chov ryb a sportovní rybolov. U rybníka je umístěna venkovní geologická expozice spolu s altánem a informačními panely, které informují o hlubinných vyvřelinách na území Národního geoparku Železné hory. Galerie Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Horní rybník na Wikimedia Commons
Smetánka (rybník)

Rybník Smetánka o výměře vodní plochy 1,01 ha se nachází asi 0,5 km severovýchodně od vesnice Šiškovice v okrese Chrudim. Hráz rybníka Smetánka je přístupná po polní cestě odbočující ze silnice III. třídy č. 3409 vedoucí ze Šiškovic do vesnice Trpišov. Rybník je využíván pro chov ryb. Galerie Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Smetánka na Wikimedia Commons
Fichtelbergwiesen

Fichtelbergwiesen este o arie protejată (arie specială de conservare — SAC, sit de importanță comunitară — SCI) din Germania întinsă pe o suprafață de 231 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Fichtelbergwiesen este situat la coordonatele 50.4114°N 12.9433°E﻿ ()50.4114; 12.9433. Înființare Situl Fichtelbergwiesen a fost declarat sit de importanță comunitară în iunie 2002 pentru a proteja un număr necunoscut de specii din flora spontană și fauna sălbatică aflate în arealul zonei. Situl a fost protejat și ca arie specială de conservare în aprilie 2011. Biodiversitate Situată în ecoregiunea continentală, aria protejată conține 7 habitate naturale: Lacuri eutrofice naturale cu vegetație de tip Magnopotamion sau Hydrocharition, Pajiști uscate europene, Formațiuni ierboase bogate în specii de Nardus, dezvoltate pe substraturi silicioase în zone montane (și în zone submontane, în Europa continentală), Liziere de ierburi înalte hidrofile de câmpie și de nivel montan până la alpin, Fânețe montane, Mlaștini turboase de tranziție și turbării mișcătoare, Păduri acidofile de Picea de la nivel montan la nivel alpin (Vaccinio-Piceetea). La baza desemnării sitului se află un număr nedeclarat de specii protejate: Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din Germania
Hluboký rybník (Kochánovické rybníky)

Hluboký rybník u Kochánovic o výměře vodní plochy 2,34 ha se nachází v lese asi 1,5 km severozápadně od vesnice Trpišov v okrese Chrudim na Okrouhlickém potoku. Hluboký rybník je přístupný po zelené turistické značce spojující město Slatiňany a vesnici Rabštejn. Hluboký rybník je součástí rybniční soustavy Kochánovických rybníků sestávající z následujících rybníků: Čabrousek, Perný rybník, Vilém a Hluboký rybník. Břehové porosty těchto rybníků tvoří významné litorální ekosystémy, které přechází v mokřadní louky. Na části ploch mezi rybníky se nachází vlhké olšiny. Kochánovické rybníky byly vybudovány na přelomu 16. a 17. století. Hluboký rybník je využíván pro chov ryb. Galerie Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hluboký rybník na Wikimedia Commons
Kaple svatého Eliáše (Praha)

Kaple svatého Eliáše se nachází v Praze ve Vojanových sadech na Malé Straně. Je chráněna jako kulturní památka České republiky. Byla postavena v podobě grotty v letech 1660–1670 v zahradě tehdejšího kláštera bosých karmelitek. Popis a historie Půdorys kaple se blíží tvaru latinského kříže. Zdobí ji napodobeny krápníků a figurky zvířat (žába, had). Nad raně barokně profilovaným vchodem je varianta znaku karmelitánského řádu, podložená císařskou orlicí se zlatým rounem. Ve vnitřní výzdobě byly rovněž použity štukové krápníky, dále přírodní kameny, mušle, zrcátka a kousky barevných skel. Na klenbě kaple se nachází pět nástěnných maleb na téma mezníků života proroka Eliáše, patrona karmelitánského řádu: Eliáš na poušti, Eliáš křísí syna vdovy v Sareptě, Eliášova oběť na Karmelu, Eliáš na ohnivém voze a Eliáš se svým pláštěm. Cyklus vyprávění o jeho životě je zahrnut ve Starém zákoně v 1. knize královské, s přesahem do 2. knihy královské. Dále zde najdeme vyobrazené Zmrtvýchvstání duší a Očistec. Kaple je v roce 2023 bez vnitřního vybavení. Původně v ní byl oltář se sochou sv. Eliáše a socha sv. Josefa od barokního sochaře Matouše Václava Jäckela, která je nyní umístěna v Národní galerii Praha. Kaple sv. Eliáše byla kompletně zrestaurována v roce 2013. Byly mimo jiné obnoveny štukové krápníky na fasádě, znak s orlicí i zoomorfní výzdoba fasády, což předtím bylo již sotva rozeznatelné. Galerie Odkazy Reference Literatura VLČEK, Pavel. Umělecké památky Prahy Malá Strana. 1. vyd. Praha: Academia, 1999. ISBN 80-200-0771-7. POCHE, Emanuel. Prahou krok za krokem. 2. vyd. Praha: Panorama, 1985. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svatého Eliáše na Wikimedia Commons
Holský rybník

Holský rybník o rozloze vodní plochy 3,04 ha se nalézá u vesnice Ledkov asi 2,5 km severozápadně od centra města Kopidlno v okrese Jičín. Po hrázi rybníka prochází silnice II. třídy č. 280 spojující města Kopidlno a Libáň. V blízkosti rybníka prochází železniční trať Bakov nad Jizerou – Kopidlno. Rybník je využíván pro chov ryb. Galerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Holský rybník na Wikimedia Commons
Stejskal (rybník)

Rybník Stejskal o rozloze vodní plochy 13,2 ha se nalézá asi 2,0 km jihozápadně od centra města Libáň v okrese Jičín. Hráz rybníka je přístupná po polní cestě odbočující ze silnice II. třídy č. 280 ve vesnici Kozodírky. Rybník je využíván pro chov ryb. Galerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Stejskal na Wikimedia Commons
Čejkův rybník

Čejkův rybník o rozloze vodní plochy 2,66 ha se nalézá asi 1,2 km východně od centra obce Dětenice v okrese Jičín. Po hrázi rybníka vede silnice II. třídy č. 280, která spojuje město Libáň a vesnici Dětenice. Na hrázi rybníka roste památný Dub u Čejkova rybníka. Rybník je využíván pro chov ryb. Galerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Čejkův rybník na Wikimedia Commons
Budweiser Bier Bürgerbräu

Pivovar Samson a.s., formerly known as Bürgerliches Brauhaus Budweis is a brewery founded by mostly German-speaking burghers of the city of České Budějovice (known as Budweis in German) in the Kingdom of Bohemia, Holy Roman Empire in 1795. Its beer was known as Budweiser Bier or Budweiser Bürgerbräu since 1802 and as trademark officially since 1899. In 1894, the official company name was "Die Budweiser Bräuberechtigten - Bürgerliches Bräuhaus-Gegründet 1795 - Budweis". In 2023, the brewery has been losing tens of millions of CZK annually for about 30 years in a row. History As early as 1875, beer from Budějovice was being exported to the United States. In 1876 Anheuser-Busch started selling beer named Budweiser inspired by the original Budweiser beer. In 1895, when Budweiser Bürgerbräu became official court supplier to the King of Württemberg, the growing Czech population founded local competition as a joint stock company, today called Budějovický Budvar. In the Budweiser trademark dispute, the three companies divided the rights to use the name, with the Europe-based companies giving up the Northern American rights to Budweiser. Shortly before World War I Budějovický Budvar exceeded production of Bürgerliches Brauhaus. During World War II 237 out of 387 owners of Bürgerliches Brauhaus were Germans, while 150 were Czechs. In January 1945, Bürgerliches Brauhaus stopped brewing and in March 1945 the brewery was damaged during US bombing of Budějovice. After WWII most Germans were expelled and both Budějovice breweries were nationalized in 1948 by the communist government. The German-sounding names of the Bürgerbräu company and its products were renamed "Crystal" or "Samson". Accordingly in 1960 and 1989 the company was renamed "První budějovický pivovar Samson" (First Budweiser brewery Samson). After the fall of communism, the company owned rights to "Crystal", "Czech Beer Crystal", "Biere Tcheque Crystal" and "Samson", but in 1991 reacquired national naming rights and international Protected Geographical Indication to "Budějovický měšťanský pivovar" and "Budweiser Bürgerbräu", and in 1993 to "Budějovické pivo", "Budweiser Bier", "Biere de Budweis" and "Budweis Beer". In July 2001, the company was renamed Budějovický měšťanský pivovar a.s. (Budweiser Burghers' brewery), which corresponded with the original German name. The company used German naming like "Budweiser Bier" also in Czech and English, also stating that the hops comes from the "Czech city of Saaz", the German name for the Czech city of Žatec, known for Saaz hops. Since 2005, due to the legal situation, the brewery offered its beer in the USA as "B.B. Bürgerbräu", described as "Budweis City Bier" rather than "Budweiser beer". In 2014 Anheuser-Busch InBev bought the brewery and renamed it to Samson. Beers Samson 10° Samson 11° Samson 12° Pale Lager Samson 12° Dark Lager Samson 1795 Premium Lager Samson Bock Samson HefeWeizen Pito Budweiser Bier (alcohol free) Samson Dianello (diabetic beer) See also Budweiser Budvar Brewery (Budějovický Budvar) - another brewery in Budweis References External links Official website
Budějovický měšťanský pivovar

La Budějovický měšťanský pivovar (ou Budweiser Bürgerbräu en allemand) est une brasserie tchèque produisant de la bière (Budweiser Bier) depuis 1795 à České Budějovice (Budweis). La ville faisait alors partie du royaume de Bohême, et l'entreprise fut fondée par des personnes germanophones. Histoire Depuis la fondation de la ville par le roi Ottokar II de Bohême en 1265, la bière est brassée à Budějovice ; l'empereur Charles IV a confirmé le privilège des citoyens. À partir de 1585, le droit de brassage était un terrain de compétition entre les villes voisines de Budějovice et de Rudolfov (Rudolfstadt). En 1795, deux brasseries locales se sont associées pour créer l'entreprise commune Budweiser Bürgerbräu. La société a profité de l'ouverture du chemin de fer hippomobile Budweis-Linz-Gmunden entre 1827 et 1836. En 1875 déjà, on exportait les bières en Amerique où l'appellation « Budweiser », similaire à « Pilsner » ou « pils », est très courante. À partir de 1895, Budweiser Bürgerbräu était fournisseur de la cour royale de Wurtemberg. Il ne faut pas la confondre avec sa concurrente tchèque, la Budweiser Budvar (produite par Budějovický Budvar národní podnik) fondée en 1895, encore moins avec la bière américaine Bud (produite par Anheuser-Busch à Saint-Louis). Ces trois entreprises se disputent le nom Budweiser depuis 1907 (s'opposant dans plus de cent procès), faisant de ce conflit le plus ancien conflit commercial encore irrésolu à ce jour [réf. nécessaire]. En 2012, Anheuser-Busch s'est assuré les droits d'appellation Budweiser Bier. Bières 1795 Samson Premium Samson Černý Samson Výčepní Pito Dianello Lien externe (en) Site officiel Portail de la bière Portail de la Tchéquie
Suchánek (rybník)

Rybník Suchánek o rozloze vodní plochy 1,53 ha se nalézá v polích asi 0,8 km jihozápadně od centra obce Dětenice v okrese Jičín. Hráz rybníka je přístupná po polní cestě odbočující ze silnice III. třídy č. 27947 spojující Dětenice s vesnicí Prodašice. Rybník je využíván pro chov ryb. Galerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Suchánek na Wikimedia Commons
Budova Archivu země České

Budova Archivu země České je tříkřídlá budova v Praze mezi ulicemi třídě Milady Horákové čp. 133/5, Na Valech a Pod Valy. Původně byla určená pro Archiv země České. Dosud ji užívá druhé oddělení Národního archivu. Historie V soutěži na budovu, vypsané roku 1929, mezi 15 podanými návrhy na budovu vyhrál projekt architekta Jaroslava Fragnera. Po vleklých jednáních, v nichž zemský výbor žádal zlevnění projektu, byl v roce 1930 Fragner od projektu odstřihnut a oficiálně byl realizován projekt jednoho z porotců, zemského stavebního rady ing. Josefa Weingärtnera. Tento nový projekt byl zjednodušenou kopií Fragnerova díla. Stavba byla dokončena v roce 1933, náklady realizace se vyšplhaly na dvanáct milionů korun, nejen že se neušetřilo, ale převýšily původní rozpočet. I přes problémy s realizací jde o první průkopnickou archivní budovu postavenou v českých zemích, která splňovala požadavky moderních archivářských zásad. Budova sloužila jako hlavní sídlo Státního ústředního archivu v Praze a Archivní správy v době, kdy pobočnou budovou byl zrušený kostel sv. Marie Magdalény v Karmelitské ulici na Malé Straně. V letech 1990 – 1991 bylo hlavní sídlo archivu, depozitáře, kanceláře, pracovny a skladiště přestěhovány do novostavby Národního archivu v Praze 4 Na Chodovci a zde ponecháno jen ředitelství, knihovna a první oddělení archivu (Klášterní archivy a České gubernium). Při poslední rekonstrukci budovy v 90. letech byly v jihozápadní části budovy pro klimatizované depozitáře zazděny tři svislé pásy oken s luxferami, což porušilo původní rytmus fasády. Odkazy Reference Literatura Kukánová, Zlatuše. O novou budovu Archivu země české. (K 65. výročí otevření účelové archivní budovy v Praze – Dejvicích). In: Paginae historiae 6, (1998), s. 254-279. [1] Matoušek, Josef. Archiv země České po 75 letech. Národní listy, roč. 78, č. 78, s. 9. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu budova Archivu země České na Wikimedia Commons
Dívčí lyceum spolku Ludmila

Dívčí lyceum spolku Ludmila je dvoupatrová budova, která se nachází v centru Českých Budějovic poblíž Mlýnské stoky a řeky Vltavy na rohu s ulicí Jaroslava Haška na adrese Husova třída 1849/1. Historicko-secesní budova z let 1906–1911 byla postavena jako dívčí lyceum na zakázku českého spolku Ludmila. Jejím architektem byl Josef Záruba-Pfeffermann. V současnosti ji využívá Obchodní akademie a Střední zdravotnická škola a Vyšší odborná škola zdravotnická. Historie Secesní budova z roku 1906 byla postavena mezi Mlýnskou stokou a Říšskou třídou (dnešní Husova ulice). V nově postavené budově se usídlila Česká dívčí škola pokračovací spolku Ludmila, která od roku 1925 přijala název Veřejná odborná škola pro ženská povolání spolku Ludmila. Vyučování bylo zahájeno 3. ledna 1907. Vedle lycea byl postaven dívčí pensionát Jihočeská Vesna. Škola se skládala z dvouleté rodinné školy, jednoroční školy šití šatů, pětiměsíční školy pro vedení domácnosti, dvouleté pokračovací školy (Ženská škola průmyslová spolku Ludmila) a speciálních kurzů. Školu v letech 1919–1936 navštěvovalo průměrně 284 studentek ročně. Popis Budova školy je postavena do tvaru písmene L, v jehož vnitřku se nachází dvůr. Nejdříve byl postaven jednopatrový trakt směrem do Husovy třídy v roce 1909 a ve druhé etapě let 1910–1911 bylo postaveno západní křídlo. V roce 1928 byly všechny objekty propojeny. Exteriér školy je v původním stavu s trojitým obloukem nad hlavním průčelím. Nad hlavní římsou se nachází panelové štíty a reliéfy, vysokými secesními okny se do školních tříd dostává dostatek světla. Secesní reliéfy zdobí i tělocvičnu z roku 1909. Na závěr výstavby celého areálu byla zřízena zahrada roku 1911. Rovněž většina vybavení interiéru se zachovala v originálním stavu jako kamenná schodiště s litinovým zábradlím, podlahy a výplně dveří. Na jižní straně budovy směrem k Mlýnské stoce se nachází novodobá přístavba. Tím škola získala od listopadu 1986 nové prostory pro výuku, kabinety a školní šatny. Památková hodnota Areál budovy byl ve své době ojedinělý soustředěním škol a pensionátu spolu se zahradou do jednoho celku a dívčí ústav se stal unikátním v celém Českém království. Historický dům byl památkově chráněn od 3. května 1958 do 31. prosince 1987. Od 8. června 1995 se nachází v ochranném pásmu rejstříkové číslo ÚSKP 3141 nemovitých kulturních památek hradebního systému ve městě České Budějovice. Odkazy Reference Literatura In: Almanach Obchodní akademie České Budějovice. [s.l.]: [s.n.] SCHINKO, Jan. Putování městem České Budějovice 2. 1. vyd. [s.l.]: České Budějovice: KOPP, 2019. 220 s. ISBN 9788072325191. S. 126–127. Související články Seznam kulturních památek v Českých Budějovicích - Obchodní akademie (Q61054709) Obchodní akademie České Budějovice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dívčí lyceum spolku Ludmila na Wikimedia Commons
Větrný mlýn (Kořenov)

Větrný mlýn holandského typu se nachází v obci Kořenov, v místní části Horní Polubný, v okrese Jablonec nad Nisou. Historie Větrný mlýn holandského typu se nachází v nadmořské výšce 790 m asi 300 m severovýchodně od kostela svatého Jana Křtitele v Horním Polubném. Mlýn byl postaven v první polovině 19. století, v některých pramenech je uváděn rok 1830. Zda sloužil k mletí, nelze spolehlivě doložit, přestože jako větrný mlýn je uveden v katastrální mapě z roku 1843. Objekt byl upraven na obytnou budovu a v současné době slouží k rekreačním účelům. Popis Mlýn je nízká zděná stavba z lomového kamene na kruhovém půdorysu o průměru 9 m a výšce cca 3–4,5 m, ukončen kuželovou střechou. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu větrný mlýn v Polubném na Wikimedia Commons Reference Související články Seznam větrných mlýnů v Česku Literatura JANOŠKA, Martin. Větrné mlýny v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. 1. vyd. Praha: Libri, 2003. 179 s. ISBN 8072771531.
Bergkirche Schenkenhan

Die Bergkirche Schenkenhan ist ein von Otto Bartning im Ortsteil Schenkenhan (tschechisch: Tesařov) der Stadt Kořenov (deutsch Bad Wurzelsdorf) im Liberecký kraj in Tschechien errichteter evangelischer Kirchenbau. Als Predigtstation gehörte sie zur Pfarrei Morchenstern der Evangelischen Superintendentur A. B. Westböhmen. Seit 1945 wird die Kirche durch die Herrnhuter Brüdergemeine aus Tanvald betreut, die mittlerweile zum Ochranov-Seniorat der Evangelischen Kirche der Böhmischen Brüder gehört. Geschichte Initiator der Bergkirche in Schenkenhan war der Morchensterner Pfarrer Helmuth Pommer, der Bartning mit dem Kirchenbau beauftragte. Die Grundsteinlegung erfolgte am 20. Mai 1909, die Einweihung am 20. Oktober 1909. Finanziert wurde das Bauwerk weitgehend durch den Gustav-Adolf-Verein, dessen erklärtes Ziel die Errichtung protestantischer Kirchenbauten in mehrheitlich katholischen Regionen war. In Krems an der Donau, wohin Pommer anschließend berufen wurde, stellte die 1911/12 gleichfalls von Bartning errichtete Heilandskirche eine Weiterentwicklung des Bautyps der Bergkirche Schenkenhan dar. Als Pommer schließlich an die reformierte Pfarre Dornbirn in Vorarlberg wechselte, ließ er dort 1931 mit der Heilandskirche durch Bartning ein in den Abmessungen vergrößertes Duplikat der Schenkenhaner Bergkirche errichten. Entsprechend den inzwischen geänderten liturgischen Vorstellungen Bartnings rückte dabei anstelle des Kanzelaltars die Kanzel in das Zentrum des Raums. Architektur Die in exponierter Lage auf einer Anhöhe im Isergebirge errichtete Bergkirche ist ein oktogonaler Zentralbau, abgeschlossen durch ein schindelgedecktes Zeltdach mit bekrönender Laterne. Im Innern besitzt das Gebäude eine umlaufende Empore, die über zwei seitlich angestellte halbrunde Treppentürme erschlossen ist. Rückwärtig ist eine als Sakristei genutzte halbkreisförmige Apsis angebaut, den Eingang betont ein stützenlos vorkragendes halbrundes Vordach, so dass sich insgesamt ein vierpassähnlicher Grundriss ergibt. Für das Erscheinungsbild des Außenbaus ist die sehr regularisierte Fachwerkkonstruktion bestimmend. Weblinks Website der Kirchengemeinde Einzelnachweise