NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel svatého Mikuláše (Světlá pod Ještědem)

Kostel svatého Mikuláše ve Světlé pod Ještědem je barokní sakrální stavbou, která stojí na románských základech. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Kostel pochází z roku 1643. V letech 1725–1730 barokně přestavěn stavitelem T. Brettschneiderem a přistavěna cibulovitá věž. Kostel vyhořel roku 1899. Během požáru se mimo jiné roztavil středověký kostelní zvon. Architektura Kostel je obdélný. Má obdélně polokruhově zakončený presbytář a západní hranolovou věží. Fasády jsou členěny pilastry a vysokými okny. Ve věži je portál, nad nímž se nachází kamenný znak Lamotta z Frintropu (1730), a tři niky se sochami sv. Mikuláše, sv. Floriána a sv. Jana Nepomuckého pocházející z období barokní přestavby. Věž je kryta oplechovaným jehlancem. Po bocích věže se nachází stěna, která je prolomená brankou s pilířem na okraji. Na levé straně je opatřena sochou sv. Václava a na pravém sochou sv. Víta z roku 1728. Vnitřek kostela má valenou klenbu s lunetami. Kruchta spočívá na dvou pilířích. Varhany jsou dílem Josefa Kobrleho. Vybavení Uvnitř je převážně pseudogoticky zařízen z doby po roku 1900, výjimkou je pozoruhodný barokní krucifix. Okolí kostela Před kostelem se nachází památná lípa a pomník spisovatelky Karoliny Světlé. Odkazy Reference Literatura Noc kostelů 23.05.14. Litoměřice: Biskupství litoměřické, 2014. 82 s. S. 63–64. POCHE, Emanuel. Umělecké památky Čech P/Š, sv. III.. Praha: Academia, 1980. 540 s. S. 482–483. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Mikuláše na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kostele sv. Mikuláše, Světlá pod Ještědem (katalog biskupství litoměřického) Světlá pod Ještědem, stránky obce Noc kostelů 2014 – Světlá pod Ještědem, kostel sv. Mikuláše
Kostel svatého Stanislava (Jemnice)

Kostel svatého Stanislava v Jemnici je římskokatolický farní kostel zasvěcený svatému Stanislavovi. Nejstarší část kostela pochází z poslední čtvrtiny 14. století. Stojí uprostřed náměstí Svobody v centru obce Jemnice na Třebíčsku. Kostel byl v dalších staletích několikrát stavebně upraven a rozšířen. Od roku 1958 je chráněn jako kulturní památka. Historie Na místě kostela původně stávala gotická hradní kaple ze 4. čtvrtiny 14. století. Ty byla následně pozdně goticky přebudována. Další úpravy byly provedeny po roce 1580, kdy byla kaple přestavěna na trojlodní kostel s vestavěnými tribunami. Větší úpravy byly provedeny v roce 1725, kdy byla ke kostelu přistavěna kaple svatého Josefa, která tvoří vedlejší loď kostela. Má přitom vlastní vstup s barokním portálem. Roku 1846 získaly fasády téměř dnešní podobu, věž byla zvýšena a nově zastřešena. Popis Kostel je trojlodní, orientovaný, s odsazeným polygonálním kněžištěm. Poměrně členitá fasáda je vyzdobena jednoduchým sgrafitem. Hlavní oltář s obrazem Umučení sv. Stanislava nechal zhotovit svobodný pán Maxmilián Arnošt z Vlašimi na přelomu 17. a 18. století. Ze stejného období pochází i kazatelna a křtitelnice. Na levé straně presbytáře je umístěna socha Krista na kříži od jemnického sochaře Jaroslava Šlezingera, která byla vysvěcena 18. září 1938. Ze severu ke kostelu přiléhá hranolová věž, v níž se nacházejí tři zvony, nesoucí jména patronů jemnických kostelů: Stanislav, Jakub a Vít. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Stanislava na Wikimedia Commons
Muzeum Lotnictwa Metodego Vlacha

Muzeum Lotnictwa Metodego Vlacha (cz. Letecké Muzeum Metoděje Vlacha) – czeskie muzeum lotnictwa w Mladá Boleslav. Zostało założone w 2001 roku na terenie lotniska aeroklubowego. Historia W 1912 roku w Mladej Boleslav Metodej Vlach – konstruktor-amator zbudował samolot własnej konstrukcji, napędzany silnikiem samochodowym. Metodej Vlach był pierwszym czeskim konstruktorem, który sam zbudował samolot i nim latał. W 2001 w Mlada Boleslaw założono Fundację Metodego Vlacha, Aeroklub Mladá Boleslav udostępnił fundacji jeden ze swoich hangarów. W 2014 wybudowano nowy budynek muzeum, projektant budynku zainspirował się kształtem samolotu F-117 Nighthawk. Budynek powstał według projektu pracowni architektonicznej Hlaváček – architekti, s.r.o. na północnym krańcu lotniska w Mladá Boleslav. Budynek muzeum w 2014 roku był jednym z pięciu nagrodzonych budynków w konkursie organizowanym przez ogólnokrajową, czeską Fundację Rozwoju Architektury i Budownictwa (ABF). W zasobach muzeum znajdują się oryginalne historyczne samoloty, np. Po-2 z 1937 roku, a także repliki, np. replika samolotu zbudowana przez Vlacha z 1912 roku oraz dziesięć innych replik samolotów historycznych. Niektóre samoloty to repliki należące do kategorii samolotów ultralekkich, budowane i użytkowane zgodnie z przepisami technicznymi i lotniczymi Stowarzyszenia Amatorów Lotnictwa Republiki Czeskiej. Misją Muzeum Lotnictwa i Fundacji Metodego Vlacha jest przybliżanie historii lotnictwa i praktyczne pokazanie samolotów historycznych, poznać ich historię i zobaczyć jak latają. Większość maszyn może latać a niektóre eksponaty można zobaczyć w czasie lotów pokazowych. Muzeum posiada także: symulatory lotu na których można spróbować w pilotowania samolotu lub skoku ze spadochronem, radiostacje lotnicze, lotnicze aparaty fotograficzne, mundury lotnicze oraz sprzęt, urządzenia i inne wyposażenie. Kolekcja Lista samolotów w posiadaniu muzeum które są zdatne do lotów Przypisy Linki zewnętrzne Strona Muzeum Lotnictwa Metodego Vlacha Film prezentujący eksponaty w powietrzu w serwisie YouTube
Radošovský most

Radošovský most je krytý dřevěný silniční most vedoucí přes řeku Ohři v Radošově, části Kyselky v Karlovarském kraji. Most je dlouhý přes 62 m a široký přes 5,5 m. Je kryt šindelovou střechou se sklonem 47°. Most stojí na kamenných pilířích z 2. poloviny 18. století. Historie V místě se nacházel jeden z nejstarších brodů na Ohři, vedla tudy cesta z Čech do Porýní. Již od roku 1364 zde stál na základě královského priviliegia dřevěný krytý most na zemské stezce. V roce 1980 prošel most generální obnovou. Dne 18. července 1986 v ranních hodinách vyhořel a následně byl v roce 2003 opětovně vybudován. Poté do něj vrazilo auto, které ho poničilo. Když se opravila i tato poškození, přišla v roce 2011 povodeň. Té ale most odolal. Stavba je zařazena mezi kulturní památky České republiky. Zájemci mohou získat turistickou známku číslo 1330 pojmenovanou „Kyselka – Radošovský Most“ nebo turistickou medaili číslo 420 nazvanou „Radošovský Most, Kyselka“. Most je podle OpenStreetMap součástí silnice III/22124, není však evidován v celostátní evidenci Bridge Management System, podle mapy ŘSD je úsek přes řeku a přes železniční přejezd ze silniční sítě vyjmut a propojení silnice III/22124 se silnicí III/22127 na druhém břehu řeky tak zřejmě spadá do kategorie místních komunikací. Provoz Uvnitř mostu jsou podélnými prahy vyznačeny po stranách dva chodníky, mezi nimiž zůstává jednopruhová vozovka. Dopravními značkami je vjezd omezen na vozidla o celkové hmotnosti do 3,5 tuny, výšce do 3,0 metru a rychlost je omezena do 30 km/h. Přednost mají vozidla jedoucí ve směru z Radošova, z opačného břehu je před vjezdem na most vybudován rozšířený vyčkávací prostor. Most je vybaven stropními závěsnými svítidly, dále je vybaven malými okénky a střešnými vikýřky. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Radošovský most na Wikimedia Commons
Radošovský most

Radošovský most – całościowo zadaszony drewniany most drogowy przecinający rzekę Ohrzę w Radošovie, części Kyselki w kraju karlowarskim w Czechach. Stanowi zabytek kultury nr ÚSKP 15710/4-1020 od 3 maja 1958. Do narodowego spisu zabytków trafił 11 lutego 1964 pod numerem 4-1020. Charakterystyka Most stoi w miejscu podobnej konstrukcji z 1364 i ma ponad 62 metry długości, 5,5 metra szerokości oraz nośność 1,5 tony. Stoi w miejscu dawnego brodu na Ohrzy, którym po praz pierwszy przybył do Czech król Jan Luksemburski. Nakryty został dwuspadowym dachem gontowym o nachyleniu 47°. Jest wsparty na kamiennych filarach z drugiej połowy XVIII wieku (kamień łupany). Na filarach opiera się belkowanie, na którym wsparto ściany boczne konstrukcji dachowej. Belki pionowe ścian rozmieszczone są w odległości 3-4 metrów od siebie i połączone belkami poziomymi, a także oszalowane. W ścianie południowej znajdują się dwa otwory z ościeżami. Konstrukcja jest łączona za pomocą śrub i zatrzasków. 18 lipca 1986 obiekt strawił pożar, jednak w 2003 został on zrekonstruowany. Galeria Przypisy
Rantířov (zámek)

Zámek Rantířov stojí na okraji obce Rantířov, v okrese Jihlava, při silnici na Vyskytnou nad Jihlavou. Historie Hospodářský dvůr Zámku patrně předcházel dvorec, který byl v tehdejším Fussdorfu vystavěn snad někdy před rokem 1488, kdy jihlavský rychtář Prokop z Pelhřimov odkázal zdejší statek své manželce Margaretě. Ta v roce 1495 dvorec a užitky ze vsi darovala jihlavskému dominikánskému klášteru u kostela Svatého Kříže, přičemž zbytek statku drželi jihlavští radní. V první polovině 16. století klášter několikrát vyhořel, takže řeholníci nalezli útočiště na tomto dvorci, stejně jako v době reformace. Ačkoliv se většina obyvatel přidala na stranu protestantů, na hospodaření statku to vliv nemělo. Po třicetileté válce se ovšem situace změnila. Tehdy se totiž převor Franciscus Pristeindl rozhodl zasahovat do záležitostí obce, což radní nesli velmi nelibě. V roce 1686 se navíc museli dominikáni zavázat, že v obci nebudou stavět pivovar, ani hospodu. Když tento slib nedodrželi, bylo veškeré zařízení jimi zřízeného pivovaru zničeno. V majetku dominikánů dvůr zůstal do roku 1781, kdy byl klášter zrušen a následně přešel do vlastnictví náboženského fondu. V roce 1798 jej do nájmu získali a o dva roky později zakoupili Frydrych a Eleonora Göldleinové z Tiefenau. Následně se majitelé často střídali. Jako vlastníci jsou uváděni např. rytíř Jiří Prokop z Lilienwaldu, rytíř Josef Laminet a Rudolf Uhlíř, baron Offermann. Zámek V roce 1868 dvůr zakoupil majitel dolu Padochan u Olomouce František Müller, který jej v roce 1873 nechal na základě projektu Augusta Prokopa přestavět na pseudorenesanční zámek. V roce 1906 zámek odkoupil František Hejhal, který zde nechal postavit škrobárnu. Jeho syn Karel už o 4 roky později velkostatek prodal jihlavskému magistrátu, který jej roku 1911 pronajal Ottu Goldmannovi a v roce 1918 prodal Marii Porgesové z Vídně, jejímž příbuzným byl továrník Löw z Helenína. Po tomto prodeji se očekával další rozvoj velkostatku s výstavbou textilní továrny, ale z těchto plánů nakonec sešlo. Navíc došlo i k uzavření pivovaru. V roce 1928 velkostatek zakoupil manželé Šaškovi, kterým byl v roce 1948 zestátněn. Následně se o zámek nikdo nestaral a ten tak chátral. Po revoluci byl předchozím majitelům vrácen, dnes je v soukromém vlastnictví a po generální rekonstrukci. Revitalizací prošel i zámecký park. Popis Zámek je tříkřídlá novorenesanční budova. Jižní křídlo má na východní straně výrazný balkon, v jeho severovýchodní části stojí věž v renesančním stylu se zvonicí a hodinami. Ne zcela organicky je k budově připojeno severovýchodní křídlo, s nižší střechou. Na západní straně k zámku přiléhají hospodářské budovy. Při vstupní bráně na jižní straně areálu směrem k návsi obce leží sýpka s malovanými slunečními hodinami. Okolo zámku se rozprostírá rozlehlý park. Zámek není přístupný veřejnosti. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Rantířov na Wikimedia Commons ZÁMEK RANTÍŘOV Archivováno 4. 3. 2016 na Wayback Machine., stezkahistorii.unas.cz Historie Rantířova, obecrantirov.cz Rantířov má zpátky prvorepublikový zámeček, vysocina.rozhlas.cz
Střední průmyslová škola stavební Ostrava

Střední průmyslová škola stavební, Ostrava, příspěvková organizace, poskytuje vzdělání v maturitních oborech stavebnictví, geodézie a katastr nemovitostí a technické lyceum. Historie V roce 1948 vznikly při Vyšší průmyslové škole v Ostravě-Vítkovicích první třídy se zaměřením na stavitelství pod vedením ing. Ericha Rosche. V následujících letech se stavitelské obory rozšiřovaly, až se v roce 1951 osamostatnily a pod vedením ing. Josefa Bartka vznikla v Ostravě-Přívoze Vyšší průmyslová škola stavební, jež se dokonce o rok později stala první stavební večerní školou v republice, čímž ztratila pouhý regionální význam. V roce svého založení měla začínající instituce 7 tříd, kde působilo 7 interních pedagogů a 13 externích odborníků různých stavebních profesí. Roku 1988 škola přesídlila do nové budovy v Ostravě-Zábřehu, kde se nachází dodnes. Nejvyššího počtu žáků dosáhla po roce 2000, kdy na škole studovalo kolem 700 žáků v 16 třídách denního studia stavebnictví, 4 třídách denního studia geodézie, 4 třídách denního studia technického lycea, v 1 třídě večerního studia propagačního výtvarnictví a 1 třídě dálkového studia stavebnictví. Ředitelé Absolventi Mezi absolventy patří například cestovatel a mořeplavec Richard Konkolski (odmaturoval v roce 1963), Trenér a hokejový obránce Miloš Holaň (absolvent z roku 1989), Ing. arch. Radim Václavík (na SPŠS studoval v letech 1983-1987) ze studia ATOS-6, Ing. arch. David Kotek (studia na SPŠS mezi léty 1991-1995) z Projektstudia Ing. arch. Ondřej Vysloužil (SPŠS navštěvoval v letech 1994-1998). Skladatel a hudebník Radomír Pastrňák (absolvoval v roce 1982) ze skupiny Buty Hudebník Marek Zeman, Marow, (absolvent z roku 2000), člen bývalé skupiny Banana, Absolventem ateliéru Jiřího Sopka je malíř a pedagog Ondřej Tkačík (odmaturoval roku 2000), Politik a bývalý hejtman Moravskoslezského kraje Miroslav Novák Florbalista a influencer Adam Choma Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Střední průmyslová škola stavební Ostrava na Wikimedia Commons Oficiální stránky školy Vernisáž fotosoutěže Den stavitelství a architektury[nedostupný zdroj]
Střední škola F. D. Roosevelta Brno

Střední škola F. D. Roosevelta Brno, příspěvková organizace byla založena v roce 1954 v areálu tehdejšího Ústavu sociální péče pro tělesně postiženou mládež, Brno, Kociánka 2, jako dvouletá škola pro mládež s tělesným postižením. V prvních dvou letech existovala jako škola filiální, spadající pod brněnskou textilní průmyslovku. Od roku 1956 se škola osamostatnila a nabízela vzdělávání ve tříletých učebních oborech brašnář, zahradník, zámečník a krejčí. V letech 1954 – 2007 škola sídlila v areálu Ústavu sociální péče pro tělesně postiženou mládež v Brně, Kociánka 2 (dnešní Centrum Kociánka) a v červenci 2007 se škola přestěhovala do nové budovy na Křižíkově ulici 1694/11, kde se začalo vyučovat 3. září 2007. V září 2014 měla škola 235 žáků. Škola je zřízena Jihomoravských krajem a je určena pro vzdělávání žáků se zdravotním postižením. Současnou ředitelkou školy je Ing. Miroslava Zahradníková. Důležitá data 1954 – založení školy jako filiálky Střední průmyslové školy textilní v Brně 1956 – osamostatnění školy 1986 – otevřen ekonomický obor ve spolupráci se Střední ekonomickou školu v Brně 1991 – otevřen obor obchodní akademie s čestným názvem Obchodní akademie F. D. Roosevelta 2006 – zahájena stavba nové budovy školy na ulici Křižíkově v Brně 2007 – zahájeno vyučování v nové budově školy na ulici Křižíkově v Brně 2017 – změna názvu školy na Střední škola F. D. Roosevelta Brno, příspěvková organizace Budova Budovu Střední školy F. D. Roosevelta pro tělesně postižené, Brno, Křižíkova 11 navrhl brněnský architekt Jan Melichar. Fasáda budovy získala ocenění Fasáda roku 2007, 1. místo. Ředitelé školy 1954 – Zeno Vencálek 1956 – Miloslav Pavlík 1979 – Josefa Veselá 1985 – Ivo Lysák 1990 – Vít Lepil 1995 – RNDr. Jaromír Čech 2004 – Ing. Miroslava Zahradníková Odkazy Související články Franklin Delano Roosevelt Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Střední škola F. D. Roosevelta pro tělesně postižené na Wikimedia Commons Oficiální stránky webová stránka k 60. výročí založení školy
Cmentarz Uhříněveski

Cmentarz Uhříněveski (czes. Uhříněveský hřbitov) – cmentarz położony w stolicy Czech w dzielnicy Praga 22 (Uhříněves) przy ulicy Přátelství. Historia Pierwsza nekropolia otaczała miejscowy kościół pw. Wszystkich Świętych (jeszcze w 1946 czytelne były ślady grobów ziemnych oraz pozostało kilka kamiennych nagrobków), następnie założono w 1822 cmentarz na terenie zajmowanym później przez cukrownię. Ba te cmentarze były przeznaczone dla tutejszych parafian, zmarli innych wyznań byli grzebani na odległych cmentarzach przeznaczonych dla wyznawców poszczególnych religii. W 1907 w związku z wyczerpaniem się miejsca pod nowe pochówki rada parafialna zwróciła się do władz w Wiedniu o przekazanie gruntu pod nowy cmentarz, nie osiągnięto wówczas porozumienia. W 1911 starosta Antonín Semanský podarował plac, który przeznaczono na nową nekropolię. W akcie darowizny zastrzegł, że ma być to miejsce pochówku dla wszystkich mieszkańców wsi, bez względu na wyznanie, wywołało to początkowo powszechne niezadowolenie. Taki stan zaakceptowały zarówno władze kościelne jak i państwowe, w związku z tym od dnia 30 września 1911 zaprzestano pogrzebów na starym cmentarzu. Z czasem część grobów ekshumowano ze starego na nowy cmentarz, obecnie w miejscu dawnej nekropolii znajduje się zieleniec i ogórd. 1 października 1911 miało miejsce uroczyste poświęcenie terenu, patronem cmentarza został św. Wacław. Do 2014 pochowano ok. 4200 osób, znajduje się tu 779 tradycyjnych grobów, 357 grobów urnowych, trzy kolumbaria zawierające po 12 niszy, w każdej mogą znajdować się trzy urny. Ponadto urządzono tzw. łąkę pamięci, gdzie można rozsypać prochy. Na terenie cmentarza znajduje się jedna kaplica grobowa należąca do rodziny Filipovych. Bibliografia Petr Kovařík "Klíč k pražským hřbitovům". Wydawnictwo Lidové noviny, Praha 2001. s. 206-207. ISBN 80-7106-486-6. MČ Praha 22: Uhříněveská kronika. 9. díl, 2012 – 2013, Ing. Michal Klich. s. 42 - 43
Vilémovice (zámek)

Zámek Vilémovice stojí v centru obce Vilémovice, v okrese Havlíčkův Brod. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Původně barokní zámek nechal přebudováním panského dvora vystavět v letech 1743 – 1746 Ignác Bechyně z Lažan, kterému sloužil jako letní sídlo a zároveň jej využívali správci Vilémovic. Po jeho smrti zámek zdědila vdova Františka Věžníková z Bechyně, od níž Vilémovice v roce 1774 odkoupil hrabě Leopold Krakovský z Kolovrat, jenž je připojil ke světelskému panství. V roce 1825 zámek vyhořel, ale tehdejší majitel Františkem ze Salmu jej nechal opravit ve stylu klasicismu. V roce 1955 jej majitel Zdeněk Perek předal místnímu národnímu výboru, který zámek (především hlavní sál) v roce 1959 upravil pro pořádání divadelních festivalů. V roce 1992 jej v rámci restitucí získal RNDr. Luboš Perek, jenž zámek prodal Bohumilu Klabíkovi. Ten poté provedl generální rekonstrukci celého objektu a přilehlého parku. V přilehlém parku, který byl vybudován na zbytku bývalého panského dvora, zničeného požárem v roce 1825, roste přísně chráněný tis červený s obvodem kmene 310 cm, jehož stáří je odhadováno na 1500 – 2000 let, čímž by se řadil mezi nejstarší stromy ve střední Evropě. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Vilémovice na Wikimedia Commons Vilémovice, hrady.cz Barokní zámek, obec-vilemovice.cz Zámek, Vilémovice, dedictvivysociny.cz Barokní zámek, ledecsko.cz
Vyhlídky (Jivno)

Vyhlídky jsou osada a základní sídelní jednotka obce Jivno v okrese České Budějovice. Nachází se 8 km východně od centra Českých Budějovic, na Lišovském prahu, nad rybníkem Mrhal – v nadmořské výšce 530 m. Základní sídelní jednotka Vyhlídky má výměru 40 ha, v roce 2011 v ní žilo 56 obyvatel (v roce 2001 40, v roce 1991 30). Má zde sídlo Buddhistická kulturní společnost, která v bývalém hospodářském stavení od roku 2000 provozuje centrum pro meditaci, studium buddhismu Diamantové cesty a umělecké workshopy.[zdroj?] Reference
Římskokatolická farnost Světlík

Římskokatolická farnost Světlík je územním společenstvím římských katolíků v rámci českokrumlovského vikariátu českobudějovické diecéze. O farnosti Historie Od roku 1259 byla ves Světlík v majetku premonstrátské kanonie ve Schläglu (česky: Drkolné). Premonstráti zde rovněž vykonávali duchovní správu. Původně gotický kostel sv. Jakuba Staršího je v dnešní podobě novorománská stavba, vzniklá zásadní přestavbou původního kostela v letech 1872–1874. Zatím poslední celková renovace kostela proběhla v letech 1991–1998 a v roce 1999 byly pro kostelní věž požehnány dva nové zvony. Současnost Farnost byla až do 31. 3. 2015 obsazována kněžími (premonstráty z pražského Strahovského kláštera). Světlícký administrátor pečoval zároveň o farnosti Černá v Pošumaví, Dolní Vltavice, Frymburk, Hodňov, Horní Planá, Hořice na Šumavě a Zvonková, ve kterých byl ustanoven jako administrátor excurrendo. Od 1. září 2015 se farnost Světlík stala součástí farního obvodu Horní Planá, kam byl opět ustanoven po pětileté pauze sídelní kněz. Od 1. května 2023 je farnost spravována excurrendo z Českého Krumlova. Odkazy Související články Klášter Schlägl Premonstráti Literatura PANHÖLZL, Hermína; ČERMÁKOVÁ, Zita. 750 let farnosti Sv. Jakub Světlík. Český Krumlov: [s.n.], 2008. 24 s. Externí odkazy Profil farnosti na stránkách Českobudějovické diecéze
Židovský hřbitov v Neustupově

Židovský hřbitov se nachází severozápadně od městyse Neustupov ve středočeském okrese Benešov. Hřbitov je od roku 1958 chráněnou kulturní památkou. Historie a popis Hřbitov byl založen přibližně 1 km severně od městyse v roce 1723. Do současnosti se na něm dochovalo kolem dvou set náhrobních kamenů, z nichž nejstarší dochované stély jsou datovány koncem stejného století. Poslední obřady zde proběhly před 2. světovou válkou, kolem roku 1938. Areál hřbitova je volně přístupný. Vstupuje se do něj márnicí na západě areálu, jež byla v roce 2002 z původně zbývajících obvodních zdí zrekonstruována a dostala opět střechu. Obnovou prošel také vlastní prostor hřbitova, kde byly v letech 2007–2008 znovu vztyčeny ležící náhrobky. Areál spravuje a od roku 2001 opravy a údržbu financuje Židovská obec v Praze. V Neustupově také stávala synagoga postavená v roce 1838, v roce 1917 však byla kvůli zchátralosti zbořena. Přístup Areál hřbitova leží mezi poli severně od silnice na Hostišov a je přístupný po polní cestě. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Jüdischer Friedhof (Neustupov) na německé Wikipedii. Související články Seznam židovských památek ve Středočeském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu židovský hřbitov v Neustupově na Wikimedia Commons
Jüdischer Friedhof (Neustupov)

Ein jüdischer Friedhof befindet sich in Neustupov (deutsch Neustupow), einer Minderstadt im tschechischen Okres Benešov in der Mittelböhmischen Region. Der jüdische Friedhof westlich des Ortes ist seit 1988 ein geschütztes Kulturdenkmal. Weblinks Einzelnachweise
Židovský hřbitov v Trhovém Štěpánově

Židovský hřbitov se nachází jižně od města Trhový Štěpánov v okrese Benešov ve Středočeském kraji od roku 1434. Od 3. května 1958 je chráněnou kulturní památkou České republiky. Historie a popis Areál hřbitova je podélného tvaru se vstupem ze západní a východní strany. U hlavního vstupu je umístěna pamětní deska s informacemi o hřbitově v letech 1989–1992 a rodině Dubových, jež byla umučena během 2. světové války. Ačkoli je hřbitov doložen od 17. století, pochází zřejmě z doby dřívější, snad už z roku 1434. Dochovalo se přibližně 300 stél včetně několika cenných z doby baroka. Nejstarší náhrobní kameny (mazevot) pocházejí z roku 1711. V roce 1915 zde byla pohřbena dvojice uprchlíků z Haliče a v roce 1916 Alois Kraus, pradědeček spisovatele Františka R. Krause. Poslední pohřeb zde proběhl před rokem 1943. Další cenné náhrobky byly do areálu přemístěny ze zrušeného hřbitova v Dolních Kralovicích, nejcennější datované rokem 1644. Už v 80. letech 20. století proběhla za finanční pomoci z Rakouska rekonstrukce, od devadesátých let 20. století je hřbitov udržován pravidelně. V roce 2005 byly vztyčeny povalené náhrobky. Přístup Hřbitov je přístupný po cestě odbočující na západ ze silnice vedoucí od Trhového Štěpánova na jih ke vsi Chlum. Fotogalerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Jüdischer Friedhof (Trhový Štěpánov) na německé Wikipedii. Související články Seznam židovských památek ve Středočeském kraji Externí odkazy Popis (citováno dne 30. ledna 2015) Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov v Trhovém Štěpánově na Wikimedia Commons