NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel svatého Bartoloměje (Koněšín)

Kostel svatého Bartoloměje je farní kostel římskokatolické farnosti Koněšín. Kostel se nachází v Koněšíně v centru obce na kopci. Kostel je jednolodní s klenutou stavbou a byl postaven na místě dřívějšího kostela. Okolo kostela se nachází hřbitov. Součástí kostela je hlavní oltář svatého Bartoloměje od Antonína Šrámka, na stranách kostela jsou další dva oltáře, zasvěcené Nanebevzetí Panny Marie a svatému Janu Nepomuckému. Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Farnost příslušící ke koněšínskému kostelu je zmiňována již ve 14. století, kdy patřila do Tasovského děkanství. V roce 1380 byl zmíněn Pertholdus plebanus v Koněšíně a v roce 1400 získal Zikmund z kostela sv. Máří Magdaleny v Brně z majetku koněšínského kostela půl kopy za válečné ztráty. V 15. století přešla farnost do vlastnictví nekatolíků a v roce 1464 je zmíněn Václav, farář místního kostela. V roce 1662 byl kostel ještě původní, velmi starý a v nevyhovujícím stavu. Současný kostel byl postaven mezi lety 1663 a 1679, snad na místě původního kostela či v tu dobu proběhla přestavba kostela. Ke kostelu byla v roce 1729 přistavěna hranolová věž a někdy kolem roku 1900 byl kostel rekonstruován, vymalován a byl také opraven interiér kostela a vnitřní vybavení. Ve věži kostela jsou tři zvony, nejstarší z roku 1551, další z neznámé doby a třetí, tzv. umíráček je z roku 1771. Popis Kostel je jednolodní orientovaná stavba s polygonálním závěrem kněžiště a čtyřbokou věží. Na stranách kostela jsou prolomena 3 okna, která jsou ohraničena lištami. Boční stěny kostela jsou členěny lesénovými rámy. V kněžišti jsou prolomena z obou stran okna a na severní straně je prolomen vstup do kostela. Na jižní straně kostela se nachází sakristie s jedním prolomeným oknem a vchodovými dveřmi. V průčelí se nachází čtyřboká věž s vchodem, nad vchodem se nachází pravoúhlé okno. V dalším patře se nachází další pravoúhlé okno a ve zvonicovém patře se nachází po stranách dvě půlkruhová zaklenutá okna. Střecha je v podobě čtyřbokého jehlanu s makovicí a křížem. Presbytář je zaklenut valenou klenbou, stejně tak i loď kostela, která je zaklenuta třemi poli valené klenby. Stěny jsou členěny pilastry s římsovou hlavicí. Kruchta se nachází na dvou sloupcích a je dřevěná s plochým stropem. Odkazy Reference Související články Koněšín Římskokatolická farnost Koněšín Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Bartoloměje na Wikimedia Commons
Kostel Narození Panny Marie (Kostníky)

Kostel Narození Panny Marie se nachází na lípami porostlém návrší v Hájku na jižním okraji obce Kostníky, je filiálním kostelem římskokatolické farnosti Kdousov. Kostel je raně barokní jednolodní stavbou s přilehlým hřbitovem a se souborem náhrobků francouzské rodiny Séur-Cabanac. Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky. Rodu Segur – Cabanac patřil zámeček v Polici. Po první světové válce rod přesídlil do Rakouska. Pramen genmjr. Segur – Cabanac osobně (viz fota webových stránek obce Kostníky) ze mše v kapli za široké účasti příslušníků rodu. Historie Kostel byl postaven na přelomu 17. a 18. století, pravděpodobně v roce 1696. Stalo se tak oproti přání olomoucké kapitule, jež chtěla postavit kostel v Kdousově; pánové z Police Berchtoldové tak nedostali povolení ke stavbě kostela v Polici, a proto postavili menší kostel, resp. kapli v Kostníkách. Kostníky v té době byly až do roku 1849 součástí polického panství. Empírové náhrobky a kaple pak byly ke kostelu přistavěny v 19. století. Ke kostelu přiléhá hřbitov s celkem 240 lipami, které od roku 2011 procházejí postupnou regenerací. Kostel slouží jako poutní místo. Poutní místo Poutní mše svatá se zde slaví od dob vysvěcení kostela u příležitosti svátku Narození Panny Marie, a to pravidelně první neděli v září. Odkazy Reference Související články Kostníky Římskokatolická farnost Kdousov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Narození Panny Marie na Wikimedia Commons
Kostel svatého Martina (Kralice nad Oslavou)

Kostel svatého Martina je filiální kostel v římskokatolické farnosti Jinošov, nachází se na Martinské ulici v centru obce Kralice nad Oslavou. Kostel se nachází v těsné blízkosti památníku Bible Kralické. Kostel je jednolodní stavbou s hranolovou věží na čelní straně, stojí uprostřed ohrazeného hřbitova. Nedaleko kostela je umístěna středověká kamenná křtitelnice. Kostel je společně s blízkou věží chráněn jako kulturní památka České republiky. Součástí kostela jsou vzácné malby, dochovala se jen malá část. Mezi malbami je ilustrace korunování Panny Marie, postava biřice a výjev z legendy o svatém Martinovi. Součástí kostela je i několik náhrobních kamenů, kromě jiných také náhrobní kámen Jindřicha Kralického z Kralic. Historie Kostel byl postaven snad v 11. století, a o dvě století později byl rozšířen o loď s presbytářem a věží. Dle jiných zdrojů však původně měl být kostel vystavěn kolem 20. let 13. století, nicméně snad měl být dle průzkumů v roce 1995 měl být postaven až ve 2. čtvrtině 14. století. Ve studii se však uvádí, že na současném místě kostela stávala starší svatyně, snad z 11. století. Kolem roku 1300 byl vyzdoben nástěnnými malbami, ty se však téměř nedochovaly, zůstaly pouze v závěru presbytáře. Poprvé byl písemně zmíněn v roce 1345. Snad v první třetině 16. století došlo k zaklenutí původně plochostropé lodi. V době církevních reforem, ve druhé polovině 16. století, byl kostel pod správou kněží jednoty bratrské, kteří bydleli na nedaleké tvrzi, kde zároveň dohlíželi na provoz bratrské tiskárny. Jedním ze známých duchovních správců byl rovněž Izaiáš Cibulka. Později, již jako součást farnosti v Mohelně se kostel opět stal součástí římskokatolické církve, bylo tomu v roce 1622, v roce 1785 pak byl přifařen pod farnost Jinošovskou. V roce 1856 byl kostel poškozen úderem blesku, byla poničena střecha kostela a až následujícího roku byla opravena a pokryta taškami. Kostel byl výrazně rekonstruován v letech 1901 a 1902, kostel byl nově vydlážděn, vymalován a získal nový hlavní oltář. Také byl probourán nový vchod na jižní straně kostela. Při téže opravě byly nalezeny zmíněné malby. V letech 1956 a 1957 byla provedena rekonstrukce interiéru, kdy došlo primárně ke konzervaci interiéru, kostel byl však také vybaven novým zařízením včetně oltáře od brněnského řezbáře Heřmana Kotrby. Odkazy Reference Související články Kralice nad Oslavou Římskokatolická farnost Jinošov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Martina na Wikimedia Commons
Kostel Narození svatého Jana Křtitele (Lukov)

Kostel Narození svatého Jana Křtitele (jinde také kostel svatého Jana Křtitele) je farní kostel římskokatolické farnosti Lukov u Moravských Budějovic. Kostel se nachází ve středu východní části obce Lukov. Kostel je gotickou stavbou, která byla počátkem 18. století přestavěna v barokním slohu. Kostel je jednolodní stavbou s polygonálním závěrem, sakristií na severní straně kostela, součástí kostela je hranolová věž na západní straně kostela. Okolo kostela stojí původně hraniční hřbitovní zeď, hřbitov u kostela byl do roku 1840. Součástí kostela je hlavní oltář z roku 1909, ke kostelu přísluší křížová cesta, která byla vytvořena Jindřichem Zdobnickým. Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Kostel byl postaven v gotickém slohu v době před 15. stoletím, osada Lukov měla mít kostel již v 13. století. Již v roce 1235 patřily obec i kostel klášteru Porta coeli cisterciáků v Předklášteří. Kostel pak byl v 15. století přestavěn. V roce 1593 byl kostel prodán Zdeňkovi IV. Brtnickému z Valdštejna. V roce 1638 se lukovská farnost stala součástí farnosti Moravské Budějovice a až v roce 1663 se farnost opět vrátila do Lukova, později byl Lukov zakoupen panstvím Jaroměřickým a tak patronát spadl pod Jaroměřice. Posléze byl upraven ještě v roce 1716 a 1727. Na konci 18. století (zřejmě v roce 1775) byl kostel rekonstruován, byla vyzděna klenba a přistavěna nová hudební kruchta. Věž byla postavena z podnětu Dominika Ondřeje Kaunice v roce 1804, kostel však v roce 1814 vyhořel, shořela i věž a již nebyla v původní podobě obnovena. Obnovena pak byla až v roce 1904, kdy byla navýšena o jedno patro až do celkové výšky 32 metrů a kostel tak získal dnešní podobu. Stejně tak byla kostelu vestavěna nová dlažba a kostel byl opraven. V roce 2007 byl opraven kostel, byl rekonstruován interiér kostela, kostel byl odvlhčen, byly opraveny vnitřní omítky a výmalby. Současně také byla upravena věž, byla rekonstruována střecha. V roce 2009 byl kostel rekonstruován. Na věži byly pověšeny zvony, první z nich byl pořízen v roce 1600, druhý v roce 1705 a třetí byl vysvěcen v roce 1969. Odkazy Reference Související články Lukov Římskokatolická farnost Lukov u Moravských Budějovic Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Jana Křtitele na Wikimedia Commons
Kostel Jména Panny Marie (Okříšky)

Kostel Jména Panny Marie je farní kostel římskokatolické farnosti Okříšky. Kostel se nachází v Okříškách východně od zámku. Kostel stojí na místě původního kostela z období před rokem 1500, současný kostel byl postaven pravděpodobně v roce 1673. V kostele se nachází dva oltáře, jeden dřevěný hlavní a druhý vedlejší Panny Marie Svatohostýnské. Kostel je evidován jako kulturní památka České republiky. Historie Původní kostel byl založen někdy před rokem 1500, kdy podle kostelního inventáře zvon tohoto kostela pocházel z roku 1500, kostelík byl až do stavovského povstání protestantský a měl věž se dvěma zvony, kamennou podlahu a neměl sakristii. Nynější kostel byl postaven zřejmě v roce 1673 a patřil zámeckým pánům ze sousedního zámku. Zámecký pán v kostele měl svoji vlastní tribunu s příchodem přes krytý můstek přímo z budovy zámku. Kněz zde byl umístěn na náklady zámeckého pána, byl to však spíše kaplan, než kněz. V podzemí kostela se zřejmě nacházela krypta pro účely pohřbení zámeckého pána. V roce 1691 se dle pramenů nacházel kolem kostela obezděný hřbitov, do roku 1882 se právě do tohoto hřbitova pohřbívalo, v tuto dobu byl pro kapacitní důvody zřízen nový hřbitov na místě současného hřbitova. V tu dobu vypukla epidemie cholery a tak nedostačoval původní hřbitov. V 19. století se postupně začalo upouštět od původního zasvěcení Jménu Panny Marie a začal se tak nazývat kostelem Panny Marie. V roce 1894 byla poškozena věž a přestaly se v kostele sloužit mše, hned o rok později byla věz stržena a nová byla dokončena až v roce 1898. Na začátku 20. století se snažily Okříšky o vznik samostatné farnosti, v době před první světovou válkou byla v Okříškách zřízena expozitura a později se primárně expozita Zouhar (působil v Okříškách mezi lety 1944 a 1960) snažil o postavení fary, území i materiál byl zakoupen, pro původní režim však k samotné stavbě nedošlo. Později však došlo mezi 60. a 70. lety 20. století k přestavbě kostela a několika opravám a od roku 1991 farnost v Okříškách patří pod správu farnosti z Přibyslavic. Oltář byl v současné podobě pochází z roku 1901, vedlejší oltář z roku 1905, křtitelnice byla vyrobena v roce 1914 betlémářem Jaroslavem Čeloudem. Křížová cesta je také součástí kostela a byla zakoupena v roce 1908, v roce 1995 pak byla rekonstruována. Z roku 1909 pochází terakotový betlém, v roce 1953 byl také zakoupen betlém dřevěný. V roce 1958 byly na věži instalovány hodiny. Galerie Odkazy Reference Související články Okříšky Římskokatolická farnost Okříšky Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého jména Panny Marie na Wikimedia Commons
Kostel svaté Barbory (Pyšel)

Kostel svaté Barbory je farní kostel římskokatolické farnosti Pyšel zasvěcený svaté Barboře. Kostel se nachází v Pyšeli na východním okraji obce při rozcestí cest do Vanče a do Zahrádky. Kostel je jednolodní barokní stavbou z roku 1788, součástí stavby je vysoká hranolová věž se třemi zvony a kostelními hodinami, v kostele je hlavní oltář původně zasvěcený svaté Barboře a později Panně Marie Lurdské, presbytář a boční vedlejší oltář. Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Kostel byl postaven v roce 1788 primárně s přispěním mecenáše hraběte Karla Haugvice. Kostel byl vysvěcen 1. července 1788 a to biskupem Janem křtitelem Lachenbauerem. Kostel byl v roce 1876 lehce rekonstruován a jeho hlavní oltář v té době zasvěcený svaté Barboře byl přenesen do nově vzniklého bočního oltáře a nový oltář byl zasvěcen Panně Marii Lurdské. V roce 1905 pak byl rekonstruován i presbytář, ten už byl obnoven za přispění hraběte Jindřicha z Haugvic. Farnost příslušná pod kostel vznikla až v roce 1859. Mezi lety 1903 a 1907 byla rekonstruována budova fary. Roku 1893 nedaleko obce mělo dojít ke zjevení Panny Marie. Stalo se to nedaleko lesa Stráž, posléze v roce 1893 byla na tzv. Stráži postavena dřevěná kaplička a v roce 1903 kaplička byla zvětšena a oplechována. Roku 1934 kaplička byla zbořena a byla místo ní vystavěna zděná kaple Panny Marie. Dne 1. června 1936 byla vysvěcena. Nedaleko pak byla ze zbylého materiálu vystavěna malá lurdská jeskyňka. V kostele je umístěna vzácná socha Panny Marie Lurdské, která by měla patřit k nejvzácnějším na Moravě, do kostela byla umístěna v roce 1876, kdy ji darem získal tehdejší farář. Socha byla vytvořena v Paříži. Kolem sochy byla zřízena lurdská jeskyně z vosku, ta však byla zrušena v roce 1968. Kostel byl v roce 2008 rekonstruován, byly opraveny fasády na původní barvy dle historických pramenů. Galerie Odkazy Reference Související články Pyšel Římskokatolická farnost Pyšel Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svaté Barbory na Wikimedia Commons
Kostel svaté Kateřiny (Slavíkovice)

Kostel svaté Kateřiny je filiální kostel v římskokatolické farnosti Kdousov, nachází se na návrší v severní části nedaleko Návesního rybníka v obci Slavíkovice. Kostel je monumentální pozdně barokní jednolodní stavbou s románským jádrem. Kostel se nachází uprostřed hřbitova a je ohrazen zdí s polygonálními kaplemi ve zdi. Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky. Součástí kostela jsou tři oltáře a varhany, v areálu pak jsou dvě kaple ve zdi kostela. Historie Kostel byl postaven pravděpodobně na místě původního románského kostela přibližně z 1. poloviny 13. století, jeho součástí byla i věž, která se dochovala do dnešní doby. V roce 1671 již kostel stál, ale v pusté obci. Během třicetileté války kostel byl opuštěn. Kostel v dnešní podobě byl postaven v roce 1749 (o jeho vybudování se zasloužil primárně farář z kdousovské farnosti – Karl Poisl, budoval kostel od roku 1745, hned poté, co dokončil přestavbu fary v Kdousově – pravděpodobně zvolil stejného architekta pro kostel svatého Linharta v Kdousově i pro kostel svaté Kateřiny ve Slavíkovicích), věž byla ke stavbě kostela připojena později. V roce 1931 byla ku kostelu přivedena silnice z obce. Odkazy Reference Související články Slavíkovice Římskokatolická farnost Kdousov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svaté Kateřiny na Wikimedia Commons
Kostel svatého Marka (Střítež)

Kostel svatého Marka je filiální kostel římskokatolické farnosti Třebíč-Jejkov. Kostel se nachází ve Stříteži na vyvýšeném kopci jižně nad vesnicí, uvádí se, že v prostoru kostela se dříve mohlo nacházet sídliště či hradiště, snad nazývané Kosovice. Kostel je vystavěn jako jednolodní stavba s jediným oltářem směřovaným k východu. Historie Na místě nynějšího kostela od roku 863 měl stát dřevěný kostelík. Kostel měl být postaven ve 12. století snad pod patronátem třebíčských benediktinských mnichů, ke kostelu do roku 1607 patřila protestantská fara, ta pak zanikla a kostel přešel pod majetek kostela sv. Martina z Tours v Třebíči. V roce 1785 byl kostel přiřazen k farnímu kostelu Proměnění páně v Třebíči. Varhany v kostele byly zřízeny v roce 1882, součástí kostela je také oltářní obraz z roku 1797, jeho autorem by měl být Václav Hartmann. Ve věží kostela jsou dva zvony, původně z roku 1521 a 1553, ten novější byl v roce 1942 použit pro válečné účely, nicméně se v roce 1945 vrátil zpět ke kostelu. V roce 1995 pukl a později v roce 1996 byl zakoupen nový zvon a vysvěcen byl v témže roce Jiřím Paďourem. U kostela se nachází hřbitov, jehož součástí je kříž z roku 1871. Roku 1884 byla ke kostelu přistavěna sakristie a probourán nový vchod, roku 1882 získal kostel nové varhany a v roce 1895 byly v kostele probourána nová okna. V roce 1901 byl kostel značně opraven, také byl umístěn nový oltář a nová kazatelna. V roce 1929 byla stržena střecha kostela a roku 1936 byl kostel moderně upraven brizolitem a umělým kamenem. V roce 1945 byly instalovány sochy Panny Marie a sv. Josefa. Galerie Odkazy Reference Související články Střítež Římskokatolická farnost Třebíč-Jejkov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Marka na Wikimedia Commons
Kostel Povýšení svatého Kříže (Valeč)

Kostel Povýšení svatého Kříže je farní kostel římskokatolické farnosti Valeč u Hrotovic. Kostel se nachází ve Valči na vyvýšeném místě na křižovatce cest. Kostel je jednolodní původně raně gotickou stavbou s přilehlým karnerem, postupně byla stavba renesančně a barokně upravena. Kostel má pětiboký presbytář a hranolovou věž s osmibokou hlavicí věže. V patře nad sakristií je oratoř a vstup do sakristie je ze severní straně presbytáře, pod presbytářem je krypta. Kostel má hlavní oltář z roku 1913, v tu dobu byl vyměněn namísto původního. Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Farnost ve Valči existovala pravděpodobně již v roce 1294 (v tu dobu měla stát zřejmě kostelní loď), kostel je v letech 1382 a 1395 uváděn jako farní, v roce 1396 připadl kostel do majetků benediktinského kláštera ve Vilémově. Kostel získal v 15. století věž. Farnost od roku 1531, kdy připadla spolu s obcí a tvrzí Osovským z Doubravice, byla vedena jako evangelická a během třicetileté války zanikla a obnovena pak byla až v roce 1657. V roce 1593 je kostel uváděn jako opuštěný. Kostel i s věží vyhořel v letech 1678 a 1690. V roce 1729 pak byl kostel rekonstruován, stejně tak byl rekonstruován v roce 1784, kdy byl vydlážděn bílým kamenem a o rok později byl v kostele umístěn obraz umírajícího Krista. Posléze byla v letech 1868 a 1904 rekonstruována věž kostela. Na kostelní věži jsou tři zvony, největší z roku 1743, další z roku 1717 a z roku 1724. Odkazy Reference Související články Valeč Římskokatolická farnost Valeč u Hrotovic Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Povýšení svatého Kříže na Wikimedia Commons
Prostřední Putim

Prostřední Putim je rybník ležící na bezejmenném pravostranném přítoku Blanice nedaleko jihočeské Putimi. Je součástí kaskády rybníků, která se v těchto místech nachází. Navazuje na rybník Stará Putim, od kterého je oddělen silnicí Písek-Putim-Bavorov číslo II/140. Je podlouhlého tvaru mírně do zatáčky ze severozápadu na jih. Je asi 775 m dlouhý a 270 m široký. Je napájen z rybníka Stará Putim, dále na severu potokem přitékající od Smrkovic a dalším potokem na východě, který pramení za oborou Hůrka. Voda odtéká stavidlem a přepadem hráze na jih do rybníků Netušil a Podkovka. V okolí rybníka jsou louky a pole. Východní břehy jsou podmáčené. Na severozápadě vede v jedné části silnice druhé třídy číslo 140; na východě železniční trať Zdice–Protivín; po hrázi cesta spojující již zmíněnou silnici a další rybníky nacházející se pod Prostřední Putimí. Po cestě se lze dostat až do Putimi a na putimské nádraží. Na hrázi rybníka jsou vzrostlé duby. Rybník se nachází v katastru písecké městské části Smrkovice. Rybník vznikl před rokem 1837. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Prostřední Putim na Wikimedia Commons
Stará Putim

Stará Putim je rybník nacházející se na bezejmenném pravostranném přítoku Blanice, nedaleko jihočeské Putimi. Je prvním rybníkem putimské kaskády rybníků. Nachází se v katastru písecké části Hradiště. Jeho hráz tvoří silnice druhé třídy číslo 140 Písek-Bavorov a zároveň také hranice katastru mezi Hradištěm a jinou městskou částí Smrkovice. Navazuje rybník zvaný Prostřední Putim. Rybník má podlouhlý tvar s laloky. Je orientován zhruba východozápadním směrem s drobným skosením na jih, hráz je orientována severo-jižním směrem. Je dlouhý asi 610 metrů, a je asi 200 m široký. Jeho západní břehy jsou podmáčeny. Je napájen potokem, přitékajícím ze severu od Smrkovic. Odtéká stavidlem a přepadem do Prostřední Putimi. Jedná se o chovný rybník. V jeho okolí se nalézají pole a louky, hráz je porostlá stromy a tvoří ji asfaltová silnice. Rybník vznikl před rokem 1843. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Stará Putim na Wikimedia Commons
Vojenský hřbitov (Komárov u Nechanic)

Vojenský hřbitov v Komárově u Nechanic na Královéhradecku se nachází západně od obce na rozhraní bývalé nechanické bažantnice a pole. Na ploše 360 m² je pohřbeno 565 vojáků. Historie Jedním z míst bojů prusko-rakouské války byla bitva u Hradce Králové 3. července 1866. U Nechanic proběhla část této bitvy a po jejím skončení pruská armáda zřídila 4. a 5. července v Nechanicích a jejich okolí sedm lazaretů pro těžce raněné a třináct pro lehce raněné vojáky. Bylo ošetřeno celkem 2 746 mužů, z nichž zemřelo 246 rakouských, 118 saských a 201 pruských vojáků. Zemřelí byli pohřbeni na západním okraji bažantnice na bývalém pastvišti. Malý hřbitov zde vznikl z iniciativy a na náklady saské vlády, která okolí pietně upravila. Hřbitov byl udržován hrabětem Janem Harrachem, později nechanickým hasičským sborem či zaměstnanci poštovního úřadu. Po vzniku Komitétu pro udržování památek z války roku 1866 v Hradci Králové jej tento převzal do své péče. Kamenné pomníky byly roku 2005 opraveny. Pomníky v okolí V Nechanicích ve Štrosový sadech se nacházejí čtyři pomníky připomínající bitvu roku 1866. Původní kříže na jejich vrcholech byly uraženy. Mramorový jehlancový pomník rakouského mjr. Ernsta Háfferna rytíře von Saalfeld od 5. praporu polních myslivců byl věnován rodinou (pomník č. 77). Pískovcový kvádrový pomník pruského setníka Rudolfa von Bolschwingh od 7. vestfálského pěšího pluku č. 56 byl věnován plukem (pomník č. 78). Pískovcový kvádrový pomník pruského npor. a plukovního pobočníka Reinholda von Massenbach od 3. vestfálského pěšího pluku č. 16 byl věnován rodinou (pomník č. 79). Pískovcový kvádrový pomník rakouského setníka Wilhelma Rebentische od 74. pěšího pluku byl věnován rodinou (pomník č. 80). Naučná stezka Hřbitov je součástí Naučné stezky „Bitva u Hradce Králové 3. července 1866 – Jižní křídlo“ založené a provozované Komitétem pro udržování památek z války roku 1866. Odkazy Reference Související články Bitva u Hradce Králové Seznam pomníků z bitvy u Hradce Králové roku 1866 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vojenský hřbitov na Wikimedia Commons Spolek pro vojenská pietní místa: Komárov. Ivo Šťastný, 18. 2. 2007.