NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Burg Cvilín

Die Ruine der Burg Cvilín, auch Šelenburk bzw. Lobenštejn (deutsch Schellenburg, auch Burg Lobenstein) befindet sich in Krnov (Jägerndorf) in der Nähe der Gemeinde Úvalno (Lobenstein) im Okres Bruntál in Tschechien auf der Rückseite des Burgbergs (Cvilin). Seit 1958 steht die Ruine unter Denkmalschutz als Kulturdenkmal der Tschechischen Republik. Geschichte Wegen seiner günstigen Lage auf dem steilen Burgberg nördlich des Dorfes Lobenstein (Úvalna) befand sich hier schon in der Steinzeit eine Befestigung, deren Erdwälle noch heute erhalten sind. Die Höhenburg wurde im 13. Jahrhundert erbaut. Erstmals erwähnt wurde die Burg 1253 in der Stiftungsurkunde bei der Lokation von Horní Benešov (Benisch). In der zweiten Hälfte des 13. Jahrhunderts gehörte die Burg denen von Lobenstein. Im Jahr 1284 gelangte die Burg Herzog Nikolaus I. von Troppau. Bei der Teilung des Herzogtums Troppau im Jahr 1377 fiel sie dem Herzog Johann I. zu. Anschließend hatte die Burg mehrere Besitzer, bevor sie 1474 im Ungarisch-böhmischen Krieg um die Vorherrschaft in Böhmen von Matthias Corvinus beschädigt wurde. Die Burg verfiel daraufhin und wurde erst im 16. Jahrhundert von Georg von Schellenburg wiederhergestellt, der 1506 das Herzogtum Jägerndorf übernahm. Georg verkaufte das Schloss 1523 an Markgraf Georg den Frommen, der die Burg restaurierte und eine neue Residenz im Renaissancestil erbauen ließ. Nach dem Dreißigjährigen Krieg wurde die Burg endgültig aufgegeben und verfiel. Burganlage Das frühgotische Fundament von annähernd quadratischem Grundriss prägte den Burgcharakter. Innerhalb der quadratischen Umfassungsmauer befanden sich Wohngebäude, in der südwestlichen Ecke ein massiver zylindrischer Turm, neben dem der Eingang zur Burg führte. Auf der gegenüberliegenden Seite des Hofes, an der Nordwestwand, befand sich wahrscheinlich die ältere Burg, von der nur der Keller erhalten blieb. Der Burgwall ist teilweise prähistorischen Ursprungs. Literatur Heinrich Schulig, Adolf Drechsler: Ein Heimatbuch für die Bezirke Jägerndorf und Olbersdorf. 1923 (Online). Weblinks Zřícenina hradu Cvilín (Šelenburk). Abgerufen am 19. November 2019.
Rašeliniště U jezera – Cínovecké rašeliniště

Rašeliniště U jezera – Cínovecké rašeliniště (původně jen Cínovecké rašeliniště) je přírodní rezervace severně od města Košťany v okrese Teplice. Oblast spravuje Krajský úřad Ústeckého kraje. Na německé straně hranice se nachází podobné chráněné území Georgenfeldské vrchoviště (Georgenfelder Hochmoor). Předmět ochrany Důvodem ochrany je rašeliniště vrchovištního typu v nadmořské výšce 876 m s výskytem řady chráněných a ohrožených rostlinných a živočišných druhů např. prstnatec plamatý (Dactylorhiza maculata), zmije obecná (Vipera berus), ještěrka živorodá (Zootoca vivipara), klikva bahenní (Vaccinium oxycoccos), rojovník bahenní (Rhododendron tomentosum). Přírodní rezervace představuje jeden z ohrožených ekosystémů Krušných hor. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Teplice Seznam památných stromů v okrese Teplice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rašeliniště U jezera – Cínovecké rašeliniště na Wikimedia Commons
Církevní gymnázium Německého řádu

Církevní gymnázium Německého řádu je katolické gymnázium v Olomouci. Škola byla založena jako soukromé Moravské reálné gymnázium v roce 1991, v roce 2007 ji převzal Německý řád, který ji v únoru 2008 přejmenoval na Církevní gymnázium Německého řádu, spol. s r.o. Prvním a dlouhodobým ředitelem gymnázia byl Ivan Luger, který ze školy vybudoval prestižní gymnázium. Škola je rozdělena na vyšší a nižší gymnázium. Nižší gymnázium má jednu třídu, která má zhruba 24 studentů. Vyšší gymnázium má dvě třídy zhruba po 24 studentech. Menší třídy umožňují osobní přístup učitelů k žákům. Škola klade důraz na komunitní život a osobní růst studentů. Od třetího ročníku nabízí možnost volby specializovaných předmětů, což umožňuje zaměřit se na oblasti dle zájmu studentů. Po převzetí řádem škola přešla na moderní formu výuky využívající moderní technologie (každý student si zakoupí iPad za smluvní zálohu s možností odkoupení při ukončení studia, ústní zkoušení bude probíhat pouze ve zkouškovém období). Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Církevní gymnázium Německého řádu na Wikimedia Commons Oficiální stránky školy
Kirchliches Gymnasium des Deutschen Ordens (Olmütz)

Das Kirchliche Gymnasium des Deutschen Ordens in Olmütz ist eine Schule in Olmütz in Tschechien. Geschichte Zu Beginn des 20. Jahrhunderts erbaute Erzherzog Eugen von Österreich-Teschen das Palais neben der Palacký-Universität Olmütz. In der Ersten Tschechoslowakischen Republik erinnerte an den Deutschen Orden nur ein Hochmeisterkreuz über dem Eingang. Auch in der kommunistischen Tschechoslowakei wurde das Kreuz nicht zerstört. 1991 wurde in dem Gebäude das Mährische Realgymnasium gegründet. Heute ist es durch ein großes Deutschordenskreuz mit der Aufschrift GYMNASIUM DES DEUTSCHEN ORDENS zu erkennen. Im Jahr 2007 von der tschechischen Familiarenballei übernommen, erhielt die Privatschule den neuen Namen „Kirchliches Gymnasium des Deutschen Ordens“. Das Gymnasium hat einen sportlichen und einen humanistischen Zweig. In Fußball und Leichtathletik gewinnen die Schulmannschaften regelmäßig tschechische Meisterschaften. Sehr erfolgreich sind die Mädchen im Handball. Der andere Zweig des Gymnasiums konzentriert sich auf Philosophie, Sozialwissenschaften und Sprachen. Religion und Ethik ist ein Pflichtfach. Die Schüler versuchen dem Ordenscharisma „Helfen und heilen“ gerecht zu werden. Das Hauptziel der Schule ist eine gute Vorbereitung auf die (anspruchsvollen) Aufnahmeverfahren der Universitäten und Hochschulen. Siehe auch Markgrafschaft Mähren Tschechien#Bildung Einzelnachweise
Církevní gymnázium Plzeň

Církevní gymnázium Plzeň je katolické gymnázium, které poskytuje osmileté všeobecné gymnaziální vzdělání denní formou studia a čtyřleté gymnaziální vzdělání dálkovou formou studia. Jde o jediné církevní gymnázium v západních Čechách a plzeňské diecézi, která je jeho zřizovatelem. Sídlo Gymnázium zřizované plzeňskou diecézí sídlí na Mikulášském náměstí v budově náležící městu Plzni. Čelní strana byla zrekonstruována během roku 2012 a pravá boční strana během roku 2013. Historie Budova bývalé měšťanské školy a dnešního Církevního gymnázia byla postavena v letech 1869–1897. Dostavba dvoupatrové školy probíhala v letech 1907–1908. Autorem architektonických plánů se stal arch. František Auer. Škola je postavena v novorenezančním slohu s půdorysem ve tvaru „U“. Škola se stala hlavní dominantou Mikulášského náměstí. Dříve byla nazývána školou „Pod hodinami“, kvůli střednímu mohutnému rizalitu s dvěma portály a hodinovým štítem pod kopulí. Tento název vydržel škole až do šedesátých let. Měšťanská škola se dříve rozdělovala na dívčí a chlapeckou. Ve dvorním traktu byla dříve umístěna tělocvična, kaple a školní hřiště. Objekt dále plnil funkci základní školy až do 80. let a dále se stal působištěm pro Vysokou školu strojní a elektrotechnickou. Po této éře bylo nutné podstoupit nákladnou rekonstrukci. V roce 1993 připadla budova nově založenému Církevnímu gymnáziu Plzeň. Výuka Studuje na něm asi 560 studentů (500 denní osmiletý program a 60 dálkový čtyřletý program). Škola klade důraz na výuku jazyků, mezi povinné předměty patří i religionistika. Projekt Navzdory Škola vytváří projekt Navzdory, který reflektuje moderní české dějiny a seznamuje studenty vyššího gymnázia s osobnostmi, „které NAVZDORY režimu, politické moci projevily svoji osobní statečnost“. Součástí projektu jsou rozhovory s odpůrci nacistického a komunistického režimu (např. biskup Václav Malý, generál Antonín Husník) a pamětníky těchto diktatur, poznávací exkurze (např. Terezín, Lidice), prezentace tematických filmů (např. Hitler, Stalin a já, Železná opona, In nomine patris), součástí projektu je i prezentace výstav přístupných veřejnosti. Gen Rosso Od 5. září do 11. září 2011 si po cestě kolem Čech vybrala skupina Gen Rosso, do svého projektu. Pozadí scén dodnes visí u schodů v gymnáziu. Odkazy Reference Související články České katolické školství Externí odkazy Církevní gymnázium Plzeň[nedostupný zdroj]
Císařská louka

Die Císařská louka (deutsch: Kaiserwiese) ist eine 1,7 km lange Insel in der Moldau in Prag-Smíchov, die durch den Hafen von Smíchov vom linken Ufer der Moldau getrennt ist. Geschichte Im Mittelalter hieß die Insel Königswiese, da dort wahrscheinlich 1297 das große Krönungsfest von Wenzel II. (Böhmen) stattfand. Im 19. Jahrhundert wurde die Wiese zu einem beliebten Ausflugsziel der Prager Bürger. Hier fanden gesellschaftliche Veranstaltungen und Sportwettkämpfe, darunter auch Pferderennen, statt. Die Kaiserwiese wurde in den Jahren 1899–1903 für den Bau des Kaiser Franz Joseph Hafens durch die Entnahme von Erde aus der westlichen Hälfte künstlich zu einer Insel. Das erste Derby zwischen Slavia Prag und Sparta Prag fand 1896 auf dem örtlichen Fußballplatz statt. Anfahrt Die Insel ist am südlichen Ende über eine Brücke von Smichov (Smichow) aus zu erreichen. Von der Kaiserwiese verkehren Fähren zu den beiden Ufern der Moldau. Derzeit verfügt die Insel über einen kleinen Bootshafen, einen Campingplatz für Wohnwagen, Sportanlagen und ein Restaurant. Weblinks
Імператорський луг

Імператорський луг (чеськ. Císařská louka) — штучно утворений острів 1,7 км в довжину на Влтаві в районі Прага-Сміхов. Історія Спочатку ця територія називалася Королівський луг. Це був широкий берег, на якому, ймовірно, відбувався великий коронаційний бенкет короля Богемії Вацлава II у 1297 році. У ХІХ століття луг став популярним місцем відпочинку пражан. Тут проходили громадські заходи і спортивні матчі.. Островом Імператорський луг став штучно, після того як в 1899–1903 роках тут був побудований Сміховський порт, спочатку як гавань імператора Франца Йосифа І. На футбольному полі острова в 1896 році, відбулося перше дербі «Славії» та «Спарти». В даний час на полі грає команда «Радліце» з чемпіонату Праги. В даний час на острові знаходиться гавань для малих судів, наметовий табір, спортивні майданчики і ресторан. Примітки
Císařské lázně (Teplice)

Císařské lázně jsou jednou z nejstarších lázeňských budov severočeského města Teplice. Své jméno mají díky léčebnému pobytu dvou císařů. Lázně i dnes poskytují lázeňské služby. Sídlila zde, do roku 2020, klinika CLT. Historie Budova v původní podobě byla postavena v roce 1845. V letech 1870 až 1872 byla podle plánu stavitele Ing. Adolfa Siegmunda budova zcela přestavěna v novorenesančním slohu. Další důležitou přestavbu prodělala v letech 1912 až 1914. Zdejší lázně navštívili jako pacienti německý císař Vilém I. a rakouský císař František Josef. Nabízené služby Ve zdejších lázních se léčí poúrazové stavy po ortopedických operacích, cévní a další choroby. Nabízí se zde termální i bahenní koupele, elektroléčba a mnoho dalších lázeňských procedur. V lázních je bazén a sauna, fungovala zde Klinika CLT (do roku 2020). K dispozici je 114 lůžek a kavárna. Umístění Lázeňská budova má úřední adresu Laubeho náměstí 227/2, 41501 Teplice. Z druhé strany lázní je Lázeňský park s Kolostůjovou kašnou, po bocích budovy jsou ulice Rooseveltova a U Císařských lázní. Z obou stran lázní jsou vedeny linky MHD, na Laubeho náměstí mají svou zastávku. Kdysi zde jezdily tramvaje. Lázeňská budova je státem chráněná kulturní památka (č. 43446/5-2496), v seznamu vedena od 3. 5. 1958. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Císařské lázně v Teplicích na Wikimedia Commons Web Lázně Teplice Web Firmy.cz Klinika CLT Web města Teplice Seznam památek[nedostupný zdroj]
Císařský ostrov

Die Kaiserinsel (tschechisch Císařský ostrov) ist eine Flussinsel in der Moldau im nördlichen Teil von Prag. Sie ist mit einer Fläche von 66 Hektar die größte Insel von Prag. Der Westteil der Insel wird eingenommen von der zentralen Kläranlage der Stadt Prag, die dort 1967 in Betrieb genommen wurde. Die Kaiserinsel geriet am 2. Dezember 2017 in die Schlagzeilen, als die erst 1984 eröffnete und 260 Meter lange Trojská lávka einstürzte, die die Insel mit dem nördlichen Stadtteil Troja verband. Einzelnachweise Weblinks
Île Císařský

L'Île Císařský (en tchèque Císařský ostrov) ou l'île impériale, est une île fluviale de la Vltava dans la partie nord de Prague. C'est la plus grande île de Prague avec une superficie de 66 hectares. La partie occidentale de l'île est occupée par la station d'épuration centrale de Prague, qui a été mise en service en 1967. Le 2 décembre 2017, la passerelle piétonne, de 256 mètres de long, construite en 1984, s'est effondrée dans la Vltava. Une nouvelle passerelle a été reconstruite et ouverte en octobre 2022. Toponymie Elle tire son nom de ce qu'elle a été dans le passé la propriété privée de l'empereur d'Autriche Rodolphe II, qui l'a reçue en cadeau des états tchèques. Ponts Il y a trois ponts et une passerelle menant à l’île. Le pont le plus utilisé, qui relie l'île au talus de la réserve royale de chasse de Stromovka, a été démoli en 2006 et remplacé par un pont plus large et plus haut. Les deux autres ponts du côté de Bubeneč servent à faire fonctionner la station d’épuration. La passerelle piétonne ouverte en 2020 relie l’île à Troja et est destinée aux piétons et aux cyclistes. Elle a remplacé un ancien pont piétonnier de 1984, qui s’est effondré en 2017. Références Portail de Prague Portail des îles
DELTA – Střední škola informatiky a ekonomie Pardubice

DELTA – Střední škola informatiky a ekonomie (DELTA škola) je soukromá střední škola sídlící v Pardubicích. Nabízí maturitní studium v programu Správce informačních systémů (obor: Informační technologie) a Ekonomie a informatika (obor: Ekonomika a podnikání). DELTA škola vznikla pod názvem Soukromá střední odborná škola pro podnikatele DELTA v roce 1994, jako škola zaměřená na ekonomiku a podnikání. Získala státní souhlas a akreditaci studijních programů na jaře roku 1994. Výuku v denní formě zahájila ve školním roce 1994/95. V roce 1998 střední škola získala akreditaci dálkové a později i večerní formy studia ve všech jejích studijních programech. V současné době[kdy?] na škole pravidelně maturují dvě třídy denního studia a po jedné dálkového a večerního. V roce 2004 došlo ke generační výměně vedení a od té doby se DELTA škola profiluje jako škola zaměřená na informační technologie (ICT) a ekonomii. Úzce spolupracuje s největší českou softwarovou společností Unicorn a její vysokou školou Unicorn College. Zaměstnanci Unicornu se podíleli na přípravě studijních materiálů odborných předmětů a předměty: programování, databáze a internetové prezentace sami vyučují. Prostory střední školy Střední škola DELTA sídlí v administrativní budově v klidové části Pardubic Bílé Předměstí nedaleko Matičního jezera. Je zde dobré dopravní spojení z celého Pardubického kraje: vlaková zastávka Pardubice-Pardubičky (5 minut chůze), zastávka MHD: 2,12,13 (cca 2 minuty), centrum Pardubic (10 minut chůze). Studijní obory DELTA škola nabízí maturitní vzdělání v prezenční formě ve dvou studijních oborech: 18-20-M/01 Informační technologie (ŠVP: Správce informačních systémů) 63-41-M/01 Ekonomika a podnikání (ŠVP: Ekonomie a informatika) V dálkové a večerní formě v oboru: 63-41-M/01 Ekonomika a podnikání Externí odkazy DELTA škola: denní studium Ekonomie a informatika DELTA škola: denní studium Správce informačních systémů DELTA škola: dálkové studium DELTA škola: večerní studium
Dalibor (rozhledna)

Dalibor je zděná rozhledna na kótě Kalvárie (262 m n. m.), náležející Milovické pahorkatině, jihozápadně obce Zaječí v okrese Břeclav. Historie rozhledny Stavba vedle kapličky z roku 2007 byla též plně financována z prostředků majitele vinařství „U Kapličky“ pana Žďárského, celkové náklady činily cca 500 000 Kč. Celková výška je 11 metrů, vyhlídková plošina je ve výšce 8 m, vede na ni 30 poměrně strmých stupňů ocelového žebříku, ukotveného do obvodového pláště věže. Oficiální zpřístupnění proběhlo v květnu 2012. Přístup K rozhledně vede žlutá turistická značka, lze využít silničky vedoucí od Zaječí k vinařství. Nejbližší železniční stanicí je Zaječí, asi 3,5 km vzdálená. Rozhledna je přístupná celoročně zdarma. Výhled Na Přítluckou horu, vodní dílo Nové Mlýny, Pálavu, JE Dukovany, Lednicko-valtický areál, do Rakouska i na Slovensko. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dalibor na Wikimedia Commons http://rozhledny.webzdarma.cz/ http://www.vinarstviukaplicky.cz/d782-rozhledna-dalibor.html[nedostupný zdroj] http://rozhledny-cr.wz.cz/rozhledny/dalibor/dalibor.html http://www.turistika.cz/mista/rozhledna-dalibor http://www.rozhlednovymrajem.cz/dalibor/ http://www.autovylet.cz/rozhledna-dalibor-u-obce-zajeci-na-palave/
Danube House

Budova Danube House se nachází na Rohanském ostrově v pražském Karlíně. Své jméno dostala podle řeky Dunaj (v angličtině Danube) a představuje ojedinělý projekt nízkoenergetické budovy. Byla navržena ateliérem KPF architects ve spolupráci s českým ateliérem A.D.N.S. architekti. Stavba byla dokončena v roce 2003. Je propojena s budovami Nile House, Amazon Court a River Diamond tunelem, který slouží jako podzemní komunikace k dopravní obsluze a logistice pro zmíněné budovy. S jeho využitím se počítá i pro další stavby v rámci projektu River City Praha, kterými budou 2 rezidenční budovy a hotel. V současnosti je Danube House součástí business parku Riverside Karlín spolu s budovami Nile House, Mississippi House, Missouri Park a Amazon Court, které jsou součástí portfolia CA Immo. Architektura Celá budova má tvar obří lodi, trojúhelníková parcela končí na západě jakoby lodním kýlem. Připomíná nám to fakt, že na tomto místě se nacházel hlavní pražský přístav. Tvarovou inspirací byl Chilehaus (Fritz Höger) v Hamburku. Centrem budovy je prosklené atrium přístupné veřejnosti, kde se nachází restaurace, kavárny a obchody. Ve dvouúrovňovém atriu jsou umístěny prosklené výtahy, schodiště a lávky, které zároveň rozvádí vzduch a posilují tak přirozený komínový efekt větrání. Okolí budovy s pěší zónou a cyklistickou stezkou podél Vltavy, které bylo zkultivované v rámci výstavby Danube House, je rovněž přístupné veřejnosti. Společně se zahájením provozu budovy Danube House byla také otevřena nová ulice, která dostala jméno Karolinská. Technická specifikace Kancelářské prostory: 19 800 m2 Komerční prostory (restaurace, obchody, kavárny): 1 200 m2 Systém klimatizace: systém zaplavovacího větrání umožňuje výměnu vzduchu v kancelářských prostorách několikanásobně častěji než u běžných budov (v případě Danube House 4krát za hodinu). Tak je dosaženo vyššího komfortu vnitřního klimatu a příjemnějšího pracovního prostředí pro zaměstnance a zároveň se účinně snižuje riziko syndromu nemocných budov. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Danube House na Wikimedia Commons Oficiální stránky[nedostupný zdroj] (anglicky)
Depo Hostivař

Depo Hostivař je druhým ze tří dep pražského metra a nachází se ve Strašnicích v městské části Praha 10 (malé nezastavěné okrajové části areálu opravárenské základny patří do Malešic a Hostivaře). Ostatními jsou Depo Kačerov a Depo Zličín. Depo Hostivař slouží pro vlaky vypravované na linku A. V provozu je od roku 1985. Soupravy jezdící na trase A deponují a převážná část jejich oprav a údržby se provádí v depu Hostivař, které je umístěno z větší části ve Strašnicích v obvodě a městské části Praha 10. Rozkládá se na ploše cca 21,5 ha. Deponovací kapacita je 200 elektrických vozů. Plocha halového komplexu (6 hal) je 34 800 m². V halách je celkem 28 kolejí (20 kolejí pro remizování a provozní ošetření – každá o délce 210 m, 5 správkových kolejí, 1 kolej pro mytí, 1 kolej pro ofukování a 1 testovací kolej pro zkoušky elektrických vozů pod vysokým napětím). Hala oprav je vybavena patkovými zvedáky, hříží (zdvihací zařízení určené k vyvazování a zavazování dvojkolí z/do podvozků železničních vozů bez nutnosti zvedat celý vůz) a mostovým jeřábem. Součástí depa je přístavek pomocných provozů, který je vybaven dílnami pro údržbu agregátů pneumatické, elektrické a mechanické výzbroje elektrických vozů. K areálu depa přísluší depo pomocných trakčních prostředků (PTP), kde se provádí údržba a opravy lokomotiv, speciálních a drobných vozidel metra. Plocha depa pomocných trakčních prostředků je 1 900 m², v hale jsou 3 koleje. V blízkosti depa je umístěna požární stanice HZS DP-M. Z vjezdového zhlaví depa odbočuje kolej k opravárenské základně metra (OZM). Spojovací trať do depa Hostivař se od trati A odděluje za stanicí Strašnická, hlavní trať má pokračovat přes západ Zahradního Města do Hostivaře. Na spojce byla 4. července 1990 otevřena stanice Skalka. 26. května 2006 byla v západní hale depa (bývalé myčce) otevřena stanice Depo Hostivař. Depo bylo dříve připojeno vlečkou s dvojí úvratí do nádraží Praha-Hostivař. Vlečka byla roku 2009 snesena. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu depo Hostivař na Wikimedia Commons Depo na stránkách Metroweb.cz věnovaných pražskému metru
Depo Kačerov

Depo Kačerov je jedno ze tří dep pražského metra (zbývajícími jsou Depo Hostivař a Depo Zličín). Kačerovské depo existuje již od roku 1974 a slouží pro vypravování vozů na linku C (do roku 1985 i pro linku A). Historie Historicky první depo pro vozy metra bylo postaveno na Kačerově. Je umístěno na území Prahy 4 a zabírá cca 13 ha. Depo je spojeno vlečkou se železniční stanicí Praha-Krč, což je jediné spojení mezi pražským metrem a běžnou železniční sítí. Zkušební trať v délce 1 417 m je řešena jako splítková kolej s vlečkou. Depo Kačerov bylo určeno pro obsluhu budované trati C a projektované trati B. Plocha halového komplexu depa (4 haly) je 30 725 m². Deponovací kapacita je 185 elektrických vozů metra. V halách je celkem 22 kolejí (15 kolejí pro remizování a provozní ošetření, každá o délce 210 m, 2 koleje pro mytí a ofukování a 5 správkových kolejí). Koleje v hale provozního ošetření jsou v celé délce vybaveny kanály se sníženou boční podlahou. Koleje v remizovací hale jsou vybaveny prohlížecími kanály. Hala pro opravy vyšších stupňů a neplánované vyvazovací opravy byla vybavena přesuvnou, hříží a mostovým jeřábem (hříž a přesuvna byly zrušeny v roce 2003). Přístavek pomocných provozů je vybaven dílnami pro údržbu agregátů pneumatické, elektrické a mechanické výzbroje elektrických vozů metra. K areálu depa přísluší depo pomocných trakčních prostředků, kde se provádí údržba a opravy lokomotiv. Plocha depa pomocných trakčních prostředků je 300 m², počet kolejí v hale je 5 o délce 28 m. V areálu depa se nalézá i požární stanice HZS DP-M a další objekty. V květnu 1999 byla ukončena rekonstrukce osvětlení haly systémem Intelux. V květnu 2002 byla ukončena akce zateplení haly B. Při této akci byla provedena oprava vratové stěny (vrata lamelová, světlopropustná), oddělení remizovací haly a haly oprav, včetně zrušení přesuvny. Dále byly v hale B provedeny úpravy vyvolané nasazením nových souprav M1, prodloužení kolejí 37 a 38, vybudování prohlížecích lávek na koleji 38 v délce celé koleje a proveden nový rozvod stlačeného vzduchu, včetně úprav v kompresorové stanici. Tato oprava zajistila bezporuchový rozvod vzduchu pro soupravy M1 a 81-71M. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu depo Kačerov na Wikimedia Commons Depo Kačerov na stránkách Metroweb.cz věnovaných pražskému metru