NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Filadelfie (budova)

Filadelfie je administrativní výšková budova, dominanta pražského BB Centra v Michli, stojí u Baarova parku. Popis Budova má 17 pater nadzemních, 6 podzemních. Její výstavba probíhala od jara roku 2008 do července roku 2010. Je využívána jako kancelářské a administrativní prostory (30 500 m²) a komerční prostory (3500 m²). V šesti podzemních podlažích se nachází parkoviště pro přibližně 1000 aut. Výška budovy s anténami je 72 metrů, samotná střecha je ve výšce 70 metrů. Vertikální pohyb uvnitř budovy obsluhuje šest výtahů umístěných ve středové části. Za návrhem budovy stojí studio DaM, konkrétně architekti Jan Holna, Richard Doležal, Petr Malinský, Lenka Kadrmasová a Petr Šedivý, investor byl Passerinvest Group. Architektura Budovu pokrývá skleněný plášť. Půdorys objektu vychází z tvaru kříže vepsaného do elipsy, který dělí budovu na 4 křídla a také je díky němu v budově víc světla. Celkový dojem z budovy odlehčuje právě elipsa a čtyři dynamické fasádní „vlny". Architekti se snažili maximalizovat odstup budovy od těch okolních. Hodnocení Projekt budovy postoupil do 2. kola v soutěži Stavba roku v roce 2011. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu budova Filadelfie na Wikimedia Commons Související články BB Centrum Seznam nejvyšších budov v Česku Seznam nejvyšších budov v Praze
Kostel svatého Františka z Assisi (Dolní Slivno)

Římskokatolický farní kostel svatého Františka z Assisi v Dolním Slivně je empírová sakrální stavba. Od roku 1967 je kostel chráněn jako kulturní památka. Historie Původní zdejší kostel byl gotický. Současný farní kostel sv. Františka z Assisi byl vybudován barokně v roce 1679, dále byl rozšířen roku 1694. V letech 1807–1808 byl empírově upraven. Ve druhé dekádě 21. století probíhá oprava objektu. Duchovní správci kostela jsou uvedeni na stránce: Římskokatolická farnost Dolní Slivno. Architektura Kostel je obdélný, jednopatrový. Má západní hranolovou věž s 2×2 segmentovými okny. Presbytář je pravoúhlý. Kostel má valenou klenbu s lunetami. Zařízení Hlavní oltář je malovaný al fresco. Jedná se o sloupový, portálový, s kopií obrazu Ukřižovaného s Pannou Marií Bolestnou a sv. Janem od Petra Brandla z roku kolem 1730. Obraz pochází z jezuitského kostela sv. Bartoloměje v Praze. Darovala jej hraběnka Johanna Cavriani, roz. Novohradská z Kolovrat v 1. polovině 19. století. Originál je v současnosti zapůjčený do expozice Diecézního muzea v Litoměřicích. Dále je zde menší obraz poprsí sv. Františka Serafinského od Josefa Berglera, který je signovaný a datovaný do roku 1808. Ostatní zařízení je nižší umělecké úrovně. Výjimku tvoří cínová renesanční křtitelnice, která byla přenesena z původního kostela. Na křtitelnici jsou znaky Berků z Dubé a Novohradských z Kolovrat. Na jižní straně lodi se do roku 1929 nacházel empírový mramorový náhrobek Jany hraběnky Cavrianiové, rozené Novohradské z Kolovrat. Jednalo se o volnou figurální kompozici portrétu zesnulé, anděla a ženy s dětmi. Náhrobek byl vytesán v roce 1826 V. Prachnerem podle návrhu J. Berglera. Náhrobek byl po roce 1929 umístěn do předhradí Košátek. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Františka z Assisi na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve farním kostele sv. Františka z Assisi, Dolní Slivno (katalog biskupství litoměřického) Bohoslužby ve farním kostele sv. Františka z Assisi, Dolní Slivno na webu církev.cz/bohoslužby Program NOCI KOSTELŮ – Dolní Slivno, kostel sv. Františka Serafinského Kostel svatého Františka Serafinského v Dolním Slivně na webu Hrady.cz
Kostel svatého Mikuláše (Třtice)

Kostel svatého Mikuláše na návsi středočeské obce Třtice je filiální kostel novostrašecké farnosti. Současná stavba v barokním slohu pochází z 18., respektive 19. století. Od roku 1999 je kostel uzavřený. Historie Podle záznamu z obecní kroniky pocházejí od Bohuslava Balbína první zmínky o třtickém kostelu v gotickém slohu. Ten byl zasvěcen patrně sv. Václavovi. Tuto domněnku by mohl dokazovat záhadný, dosud ne uspokojivě rozluštěný nápis na kameni ve zdi kostela na východní straně za kněžištěm, z něhož je patrné pouze písmeno W. Podle Balbína měl kostel již ve 13. století vlastního plebána. Původně stál kostel na malém návrší hřbitova obehnaném zdí a stávala při něm kostnice. Hřbitov byl zrušen v roce 1820 a o dva roky později vznikl nový za vsí. Za husitských válek byly kostel s farou vypleněny a po několik staletí opuštěny. Zničený kostel byl v barokní podobě obnoven teprve ve druhé čtvrtině 18. století, a to podle plánů architekta Františka Ignáce Prée (1702-1755), jenž působil na Křivoklátském panství ve službách Valdštejnů a Fürstenbergů. Z této doby pochází více jeho kostelů. Fara již obnovena nebyla. V době kolem roku 1840 byl kostel upraven do dnešní podoby. Popis Stavba je jednolodní, sklenutá valenou klenbou s lunetami, čtvercové kněžiště je plochostropé. Kostelní věž, zakončená cibulovitou bání, ukrývá z původních čtyř zvonů vinou válečných rekvizic už jen jediný – zvon Svaté Trojice z dílny rakovnického mistra Flemmika (či Flemníka) z roku 1607. Na hlavní oltář z roku 1881 namaloval obraz sv. Mikuláše Z. J. Bernard, obrazy sv. Terezie z Avily a sv. Alžběty na postranní oltáře dodal Emil Johann Lauffer. Roku 1875 byla na postranní oltář přivezena socha Panny Marie z pražského kostela sv. Maří Magdaleny na Malé Straně v Karmelitské ulici. Unikátní cínová křtitelnice patří dnes k expozici hradního muzea na hradě Křivoklátě. 20. století Po roce 1970 byl kostel opakovaně vykraden a od roku 1999 je zcela uzavřen. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Mikuláše ve Třtici na Wikimedia Commons Třtický kostel sv. Mikuláše na hrady.cz
Kostel svatého Františka z Pauly (Albrechtice)

Římskokatolický filiální kostel svatého Františka z Pauly v obci Albrechtice v Jizerských horách je pozdně barokní sakrální stavba jižně od silnice. Od roku 1971 je kostel chráněn jako kulturní památka. Historie Kostel, původně zasvěcen sv. Vavřinci, byl vybudován v letech 1779–1784. Zasvěcení kostela bylo změněno na popud hraběte Desfours. Dnes je kostel zasvěcen zakladateli řádu nejmenších bratrů (paulánů) sv. Františku de Paula. Kostel byl upravován v 19. století. V roce 1889 byla upravena a zvýšena věž. Kostel je opraven a ve 21. století dobře udržován. Duchovní správci kostela jsou uvedeni na stránce: Římskokatolická farnost Albrechtice v Jizerských horách. Architektura Jedná se o jednolodní, obdélnou stavbu se zaoblenými nárožími s obdélným polokruhově ukončeným presbytářem. Na severní stráně má obdélnou sakristii s oratoří v patře. V západním průčelí se nachází hranolová věž. Věž má lizénové rámce a obdélný portál. Boční fasády mají plastické rámce tvaru zkoseného obdélníka a obdélná segmentem ukončená okna. Presbytář má valenou klenbu s lunetami. Loď má plochý strop s fabionem. Sakristie je sklenuta valenou klenbou s lunetami. Podvěží má křížovou klenbu. V presbytáři i lodi kostela je bohatá pseudobarokní štukatura na klenbě a na stěnách. Zařízení Hlavní oltář je rokokový, rámový. Jsou na něm dřevořezby sv. Václava a sv. Víta z konce 18. století. Dále je na hlavním oltáři obraz sv. Františka de Paula. Kazatelna je rokoková a pochází z konce 18. století. Na rokokové kazatelně z 18. století je reliéf rybolovu. Křtitelnice je klasicistní z období kolem roku 1800. Dva boční oltáře pocházejí z roku 1903. Na vedlejších oltářích je obraz sv. Vavřince z roku 1883 od F. Maischaidera a socha Panny Marie. Zvon pochází ze 17. století a byl sem přenesen v roce 1784 z Mladé Boleslavi. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Františka z Pauly na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kostele sv. Františka z Pauly, Albrechtice v Jizerských horách (katalog biskupství litoměřického) Program NOCI KOSTELŮ – Albrechtice v Jizerských horách, kostel sv. Františka z Pauly Kostel sv. Františka z Pauly (sv. Vavřince) v v Albrechticích v Jizerských horách na webu Hrady.cz
Queen Anne's Summer Palace

Queen Anne's Summer Palace (Czech: Letohrádek královny Anny), sometimes called Belvedere, is a Renaissance building located in the Royal Garden of Prague Castle in the Czech Republic. It is considered to be one of the purest Italian Renaissance architecture located outside of Italy. History Ferdinand I commissioned the Summer Palace, built on the eastern edge of the Royal Garden between 1538 and 1560, for his wife Anne Jagiellonica. The garden was founded simultaneously with the palace. It was initially designed by Italian architect Paolo della Stella, and construction was started by Giovanni Spatio, but both men died before the building was completed, as did Jagiellonica. Upon its completion, the palace was not regularly used until Rudolf II converted its first floor into an astronomical observatory, and used the palace to accommodate his guests. After Rudolf II's death, the palace was again unused for over thirty years. Afterwards, it served as a military base for Swedish soldiers in the Thirty Years War. For over 100 years, an artillery laboratory was based on the grounds until the governor Karl, Count Chotek of Chotkow and Wognin evicted the artillery. After it was abandoned by the military, Bernhard Grueber and Pietro Nobile organised the renovation of the building, which included the addition of a picture gallery and a Classicist staircase. Other reconstruction of the building took place in 1860s. In the 1950s, the palace was restored by a Czech architect Pavel Janák and it served as an exhibition hall. It became a National Cultural Monument in 1962. Since then, the building has provided space for exhibitions of fine and applied arts. Description The lower part of the palace includes the ground floor with an arcade gallery around the whole building. On the upper floor are residential areas, a dance hall, and a gallery. Above the arcade gallery, there is first floor with a copper roof, which was not part of della Stella's original design, but added by Bonifác Wohlmut. There is also a singing fountain from 1654 located in front of the Summer Palace. References
Belvédère de la reine Anne

Le belvédère de la reine Anne (en tchèque : Letohrádek královny Anny), dit aussi maison mathématique (Matematický dům), est un château de la Renaissance dans le jardin royal de Prague, en Tchéquie. Édifié entre 1538 et 1565, prétendument pour Anne Jagellon, reine de Bohême en tant qu'épouse de Ferdinand Ier de Habsbourg, c'est l'un des plus importants monuments de la Renaissance à Prague. Description Œuvre de Paolo della Stella, c’est l’expression la plus pure de l’architecture de la Renaissance italienne en Europe centrale. Le rez-de-chaussée est entouré d’une loggia richement décorée dont les proportions rappellent celle des portiques de Brunelleschi. L’étage supérieur est un ajout postérieur (1569) dû à Bonifác Wohlmut et abrite une salle de bal sous une splendide toiture carénée. Le jardin Renaissance est orné d’une « fontaine chantante » (les gouttes d’eau en tombant dans les vasques de bronze les font résonner) dessinée en 1568 par Francesco Terzio et réalisée par le fondeur de Brno, Tomáš Jaroš. À l’origine, ces jardins sont un lieu d’acclimatation de plantes exotiques, un champ de tir et un lieu de réception en plein air. Un Pavillon du Jeu de Paume s'y trouve. Orné de splendides sgraffites sur une façade traitée en portique, il est l’œuvre de l’architecte Bonifác Wohlmut (1569). À l'heure actuelle, le belvédère sert de salle d'exposition ou de lieu de réception pour les besoins de la présidence de la République tchèque. Liens externes Ressource relative aux beaux-arts : Union List of Artist Names Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la Renaissance Portail de Prague
Belweder w Pradze

Belweder w Pradze (czes. Letohrádek královny Anny) – pałac w Pradze, królewski pawilon letni w Ogrodach Królewskich na terenie Zamku Praskiego, wzniesiony w latach 1538–1563 dla Anny Jagiellonki. Zbudowany w XVI wieku na zlecenie Ferdynanda I dla swojej żony Anny Jagiellonki. Pałac został zaprojektowany przez dwójkę architektów: Paola della Stella z Genewy i Bonifacego Wohlmuta. Najbardziej charakterystyczne elementy architektury pałacu to: parter przekształcony dzięki ciągowi kolumn w loggię oraz miedziany dach przypominający przewrócony kadłub statku. Przed pałacem znajduje się Śpiewająca Fontanna z 1568 roku. Bibliografia Stephen Brook, Przewodnik National Geographic. Praga i Czechy, Warszawa 2003, ISBN 83-89019-50-7.
Літній палац королеви Анни

Літній палац королеви Анни (Queen Anne's Summer Palace) — одна з будівель в Королівському саду поблизу Празького граду в стилі ренесанс, споруджена в 1538-1565 роках архітекторами Джованні Спаціо і Паоло делла Стелла. Історія Будівництво палацу ініціював Фердинанд I в 1538 році для своєї дружини Анни Ягеллонки. Палац мав стверджувати силу самодержавної влади, тобто влади Габсбургів в Центральній Європі. Будівництво почалося в квітні 1538 року за участю італійського будівничого Джованні Спаціо і італійського каменотеса і скульптора Паоло делла Стелла, який поступово витіснив Спаціо. Спочатку замість Спаціо був рекомендований Стелла Джованні Марія Aostalli, потім (у 1551 році) керувати будівництвом став сам Стелла. Після його смерті в 1552 році його місце зайняв німецький будівничий Ганс Тіроль. Після 1556 року будівництво закінчував Боніфацій Вольмут. Тривалі терміни будівництва обумовлені перш за все пожежею Празького граду в 1541 році, після якого роботи фактично зупинилися, також вплинули зміни планів в 1554 році, коли було вирішено добудувати поверх. Автор проекту невідомий, можливо, ним був невідомий італійський архітектор. Вид добудованого поверху спроєктував ймовірно Боніфацій Вольмут. Опис Це одна з перших ренесансних будівель на території Чехії і Моравії. У той час такий будинок, квадратного плану, з галереями з усіх боків, своєю концепцією був новаторським і в самій Італії. Споруда є частиною великого саду і була призначена для церемоній двору. Будинок не був пристосований до проживання. Літній палац був частиною плану Королівського саду. Довкола прямокутної ​​будівлі з усіх боків проходить арочна аркада. В пазухах цієї аркади знаходяться рельєфи. Орнаментальна і фігурна декорація міститься в цоколях колон, у фризі карнизу галерей, частина елементів знаходиться над дверима і вікнами. Над аркадою розміщена тераса, доступна з другого поверху. Сучасність Під час реконструкції 1989 року біля покрівельних конструкцій сталося загорання, в результаті чого трохи постраждало мідне покриття. Наразі літній палац є місцем для виставок образотворчого мистецтва. Іноді тут проходять офіційні заходи президента Республіки. Пам'ятка доступна для перегляду з квітня до жовтня, як і весь Королівський сад. Галерея Література Pavel Preiss. Italští umělci v Praze. — Praha: Panorama, 1986. — С. 20—30. Antonín Balšánek. Belvedere : Letohrádek královny Anny na Hradčanech. — Praha: Topič, 1897. Karel Vladislav Zap. Popis královského hradu, hlavního chrámu u sv. Víta a všech jiných kostelův a světských stavení na Hradčanech v Praze. — Praha: Kober, 1868. Т. Královská zahrada a milohrádek (Belvedere). Antonín Mihulka. Královský letohrádek zvaný Belvedere na Hradě Pražském. — Praha: Kruh pro pěstování dějin umění, 1939 Посилання Queen Anne's Summer Palace [Архівовано 8 квітня 2010 у Wayback Machine.] на сайті Празький град.
Kaple Panny Marie (Kramolna)

Kaple Panny Marie je římskokatolická kaple na Kramolně. Patří do farnosti Náchod. Je chráněna jako kulturní památka České republiky. V obci je i větší kaple Jména Panny Marie, přičemž obě kaple jsou vzhledem k podobnému zasvěcení často zaměnovány. Historie Podle datace na štítku byla kaple založena v roce 1415 a opravována v letech 1777 a 1934. Podle jiných zdrojů je však z osmnáctého století. Bohoslužby Pravidelné bohoslužby se v kapli nekonají. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple Panny Marie na Wikimedia Commons Kramolna
Kostel svatého Ducha (Ostrava)

Kostel svatého Ducha stojí v ostravském městském obvodě Jih, konkrétně v Zábřehu. Budova stojí v místě, kde měl stát kostel už v roce 1968. Dne 25. května 2004 byl kostel i s pozemkem požehnán ostravsko-opavským biskupem Františkem Lobkowiczem. Dne 18. května 2024 zde byly požehnány ostravsko-opavským biskupem Martinem Davidem nové varhany. Popis Na stavbu kostela byla vyhlášena architektonická soutěž, kterou vyhrál projekt Ing. arch. Marka Štěpána. Náklady na výstavbu činily 55 milionů Kč. Stavba se skládá z kostela, pastoračního centra a věže a je doplněna garážemi a parkovištěm. Půdorys kostela je elipsovitý, má osy 31x25 m, s jedním podzemním a pěti nadzemními podlažími. Štíhlá železobetonová věž s třemi zvony a vnitřním schodištěm je vysoká 30 metrů. Zvony byly odlity dílnou Josefa Tkadlece z Halenkova. Největší nese jméno proroka Daniela a váží 533 kg. Střední zvon Panny Marie Guadalupské má hmotnost 316 kg a nejmenší zvon nese jméno Matky Františky (podle zakladatelky Kongregace Dcer Božské Lásky Františky Lechnerové) a váží 224 kg. Zvony byly požehnány otcem biskupem 4. listopadu 2005. S ohledem na málo únosné podzemní vrstvy jsou kostel i věž založeny na 36 betonových pilotech do hloubky cca 18 m od okolního terénu. Chrámová část kostela svým vybavením odpovídá současným požadavkům na shromažďovací prostor, tzn., že vytápění je zabudované v podlaze, výměnu vzduchu řeší vzduchotechnika, požární nebezpečí hlídá elektronika, objekt má sociální vybavenost a další. Pastorační centrum Jana Pavla II. v podzemním podlaží má víceúčelový sál s pódiem a prostory pro pastoraci včetně sociálního zařízení. Přístup do objektu je řešen schodištěm i bezbariérově, přístup do pastoračního centra je řešen i vnitřní výtahovou plošinou. Prostory kostela jsou využívány pro společenské události jako například koncerty a festivaly. Každoročně zde například probíhá tradiční Vánoční koncert nedalekého gymnázia Ostrava-Zábřeh. Pravidelné bohoslužby Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Ducha na Wikimedia Commons Římskokatolický kostel sv. Ducha na www.archiweb.cz
Kafkova vila

Vila Bohumila Kafky s ateliérem čp. 484, Na Ořechovce 41, Praha 6-Střešovice, kterou navrhl architekt Pavel Janák pro sochaře Bohumila Kafku. Popis Vila sochaře Bohumila Kafky a jeho ženy Berty je obdélného půdorysu se vstupní halou, kuchyní a jídelnou v přízemí, ložnicemi s koupelnou v patře a obytným podkrovím. Na hmotu patrové obytné části se sedlovou střechou navazuje na západní straně přízemní sochařský ateliér, rovněž obdélného půdorysu, otevírající se na severní straně do ulice velkorysým prosklením. Spodní svislá část proskleného ateliérového okna přechází zaoblením v šikmou střechu, na kterou navazuje plochá část s terasou přístupnou z prvního patra vily. Zajímavé je řešení exteriéru vily, kde strohý obvodový plášť z režného zdiva oživují promyšlené detaily nadpraží a říms, mírně vystupující z plochy zdiva a zvýrazněné svisle kladenými cihlami. Dominantní je samozřejmě prosklená hmota ateliéru se stupňovitě ukončeným štítem z režného zdiva. Dekorativními prvky jsou pak nadpraží vchodu, trojúhelníkový ornament v ploše zdiva štítu, či zajímavá komínová tělesa. Architekt Janák v této vile citlivě snoubí nároky na obytný a pracovní prostor obklopený přírodním prostředím. Dům nezapře ve 20. letech oblíbenou inspiraci anglickými a holandskými stavbami rodinných domů z režného zdiva, hojně publikovanými v tehdejších československých odborných časopisech. Manželství Bohumila a Berty Kafkových zůstalo bezdětné. Vdova po sochaři zemřela roku 1965 a dům odkázala své pečovatelce, jejíž rodina jej vlastní podnes. Na život strávený v tomto domě upozorňuje nápis nad hlavním vchodem do domu „ZDE ŽIL BOHUMIL KAFKA ČESKÝ SOCHAŘ“, nad kterým je sochařova reliéfní busta. V zahradě upoutá Kafkova bronzová socha Orfea z roku 1922. Nahá klečící postava muže v mírně nadživotní velikosti se zakloněnou hlavou vzpíná k nebi obě ruce, v pravé drží lyru. V roce 1958 byl dům s ateliérem i s přilehlou zahradou prohlášen za nemovitou kulturní památku. Objekt prošel rekonstrukcí po roce 1991, kdy byl upraven ateliér a vyměněna subtilní konstrukce ateliérového prosklení za novou. Odkazy Reference Literatura KŘÍŽOVÁ, Alexandra, Kateřina Hubrtová, Hedvika Křížová Nejedlá. Meziválečná architektura Střešovic - Méně známá tvář Prahy 6. Praha: Městská část Praha 6 ve spolupráci s Národním památkovým ústavem, ú. o. p. v hl. městě Praze, 2010. 46 s. ISBN 978-80-87220-10-8. S. 12–13. Související články Sochařský ateliér Bohumila Kafky (Kafkárna) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kafkova vila na Wikimedia Commons
Cigánské zmoly

Cigánské zmoly (mnohdy nazývané též Cikánské zmoly) jsou lokalitou starých vápencových lomů nalézající se mezi obcemi Grygovem a Krčmaní v okrese Olomouc. Reliéf lokality vznikl jako následek historické těžby vápence. V současnosti je lokalita již desítky let nevyužívaná, a proto zde došlo ke vzniku jedinečných xerotermních rostlinných společenstev vázaných na vápencové podloží. Od roku 2003 je zde prováděno pravidelné kosení trávy a kácení náletových dřevin. Nařízením Olomouckého kraje ze dne 14. srpna 2017 byla lokalita vyhlášena přírodní památkou. Chráněné území je v péči Krajského úřadu Olomouckého kraje. Předmět ochrany Předmětem ochrany jsou xerotermní a subxerotermní společenstva třídy Festuco-Brometea s výskytem řady vzácných a ohrožených rostlin a živočichů. Z rostlinných druhů je to například koniklec velkokvětý (Pulsatilla grandis), bělozářka větevnatá (Anthericum ramosum), len žlutý (Linum flavum), hvězdnice chlumní (Aster amellus) a zejména střevičník pantoflíček (Cypripedium calceolus). Fotogalerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Cigánské zmoly na Wikimedia Commons Cikánské zmoly na botany cz Cikánské zmoly na sagittaria.cz