Štencův dům

Štencův dům Salvátorská 8-10/ 931 a 1092/1 je secesní dům v Salvátorské ulici v Praze 1. Byl postaven v letech 1909 až 1911 podle projektu architekta Otakara Novotného na náklady Jana Štence. Jan Štenc Jan Štenc byl nakladatel, majitel tiskárny a jednatel Spolku výtvarných umělců Mánes. V jeho grafickém studiu vznikaly špičkové knihy, především umělecké publikace. V Salvátorské ulici v Praze vznikl nejmodernější tiskařský dům v Rakousku-Uhersku, jeho interiér byl velmi světlý a vzdušný. Ve Štencově domě se scházeli nejlepší umělci a jiné významné osobnosti tehdejší doby, např. Max Švabinský, Jan Štursa nebo Jan Kotěra. Odcházela odtud zásadní umělecká díla české historie, probíhal tu bohatý společenský život. Podmínky výstavby Na přelomu devatenáctého a dvacátého století došlo v Praze k jedné z největších urbanistických akcí (toho času) na světě. Šlo o tzv. Pražskou asanaci. Zvláště staré Židovské město (tehdy spíše než o ghetto šlo již jen o chudinskou čtvrť), ale také rozsáhlé části Starého Města nevyhovovaly tehdejším hygienickým potřebám. Pozemky v nejlukrativnější části města tak byly komerčně zcela nevyužitelné. Došlo tedy k velkému bourání, kterému za oběť padla spousta z dnešního hlediska historicky cenných památek a místo nich se začaly budovat stavby nové a dostatečně reprezentativní. Došlo i k novému rozvržení a rozšíření ulic. Jednu z nově vzniklých parcel si vyhlédl nakladatel a tiskař Jan Štenc. Projekt Nechal si vypracovat architektem Otakarem Novotným (1880 až 1959), žákem zakladatele české moderní architektury Jana Kotěry, radikálně pojatý projekt velkého nakladatelského a obytného domu se dvěma dvory, který by byl vystavěn ve staroměstské Salvátorské ulici 8-10 ve stylu moderní secese. Plán Otakara Novotného se Janu Štencovi zalíbil: podařilo se spojit v jediném domě bytovou i průmyslovou část. V budově se totiž nacházely byty nakladatele a jeho rodiny, pracovna, fotoateliér a také grafický závod a reprezentativní prostory páně Štencovy firmy. Modernistické průčelí z režného zdiva ve stylu holandské architektury (bezesporu výsledek Novotného studijního pobytu v Nizozemí) je ukončené čtvrtválcovým ateliérovým oknem. Stavba velmi výrazně kontrastuje s přezdobenými štukovými dekoracemi okolních budov. Na realizaci stavby, se podíleli stavitelé Karel Schandl a Matěj Blecha. Historie stavby Nakladatel zemřel v roce 1947 a tak se nedožil Vítězného února a přechodu jeho krásné stavby do správy podniku Knihtisk a Tiskárny. Tehdy ještě byl vztah k secesi (ale i například ke kubismu) rozporuplný, šlo o relativně mladé styly, proto nikomu nevadilo provádět i různé nešetrné zásahy do, z dnešního pohledu velmi zajímavých, staveb. Osud stavby po roce 1989 Po roce 1989 se v rámci restitucí vrátila budova Štencovým dědicům. V polovině 90. letech proběhla hloubková rekonstrukce objektu ve vnitrobloku, ve kterém následně sídlilo školící a předváděcí centrum kosmetické společnosti Wella. Po ukončení nájmu byl objekt využíván pro krátkodobé pronájmy, natáčel se zde mimo jiné seriál Mamon. Nová kapitola objektu se začala psát v roce 2016, kdy si budovu pronajala společnost Opero pro nové coworkingové a společenské centrum. Objekt prošel rekonstrukcí, jejímž principem bylo především vrátit původní ráz architektury. Tým mladých architektů a designérů při návrhu interiérů ctil původní návrhy architekta Novotného; pracovní stoly jsou tak například ve stylu původních stolů tiskařských. „Museli jsme udělat řadu úprav a zbourat postavené příčky a podhledy, které zde v 90. letech byly postaveny a stavbu znehodnotily. Nyní máme k dispozici objekt, který má ambici stát se špičkovým sdíleným prostorem, kam budou směřovat podnikatelé a manažeři, zástupci svobodných profesí nebo podnikatelé ze vzdálenějších oblastí, kteří hledají v Praze občasné útočiště,“ říká Pavel Bouška, jeden ze tří mužů, kteří stojí za vznikem coworkingového centra Opero (dalšími jsou Pavel Přikryl a Luboš Černý). Byznys hub a coworking Opero Po rekonstrukci byl Štencův dům znovu otevřen 1. listopadu 2016. Novým nájemcem se stal Byznys hub a coworking Opero, který sídlí v dvorním traktu domu, v bývalých prostorách grafických dílen a tiskárny. Za jeho vznikem stojí Pavel Přikryl, Pavel Bouška a Luboš Černý; budovu vlastní Viola Škabradová, vnučka Jana Štence. Rekonstrukce proběhla v roce 2016 s cílem vrátit prostorám původní industriální ráz; autorkou návrhu interiéru je architektka Mária Maninová z ateliéru MAAT. Při úpravách byly odstraněny novější sádrokartonové předstěny a podhledy, čímž se odhalily původní stavební konstrukce, a byly nově vytvořeny zasedací místnosti a kanceláře. Při rekonstrukci byly zachovány některé původní architektonické prvky budovy, mimo jiné vstup do objektu ve dvoře, který si uchoval podobu z počátku 20. století. Odkazy Reference Literatura LUKEŠ, Zdeněk: Praha moderní. Velký průvodce po architektuře. 1900-1950, vydalo nakladatelství Paseka 2012, S. 34-35. ŠKABRADA, Jiří: Štencův dům – Bilance po osmdesáti letech. In: Časopis Umění a řemesla, ročník 36, rok vydání 1994/1. BERAN, Lukáš, ed. a VALCHÁŘOVÁ, Vladislava, ed. Pražský industriál: technické stavby a průmyslová architektura Prahy: průvodce. 2., rozš. vyd. V Praze: České vysoké učení technické, ©2007. 303 s. ISBN 978-80-01-03586-3. Kapitola 1: Staré Město, Malá Strana, Hradčany. S. 23, č. 16. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Štencův dům na Wikimedia Commons Štencův dům - díl pořadu Překvapivé stavby na Mall.tv http://martinfryc.eu/galerie/stencuv-dum/ Štencův dům - obrázky Památkový katalog Opero