NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kaple Nanebevzetí Panny Marie (Praha-Košíře)

Kaple Nanebevzetí Panny Marie na Klamovce je barokní stavba ze 17. století a je tak nejstarší svatyní na území dnešní košířské farnosti. Současná podoba kaple je z roku 1752. Nachází se na rohu ulic Plzeňská a Podbělohorská poblíž hranice s pražskou čtvrtí Košíře, v dolní části areálu Klamovky. Historie Původně kaplička sloužila místním obyvatelům, zejména vinařům, kteří v této oblasti hojně hospodařili, a to až do roku 1856, kdy byl vystavěn kostel Nejsvětější trojice při košířské farnosti. Ačkoli oblast byla již v té době poměrně hustě osídlena a počet obyvatelstva by již vyžadoval vznik nové farnosti, duchovní sem patrně dojížděli z okolních farností. Důvodem byl nedostatek katolického kněžstva v době po třicetileté válce, který neumožňoval zřízení nové farnosti ani farního kostela. Od druhé poloviny 17. století až do zřízení farního kostela Nejsvětější Trojice se zde konaly poutě. V roce 1968 sice proběhla oprava sousední Klamovky a náhrobku na Malostranském hřbitově, kaple však do těchto oprav nebyla zahrnuta. Ta byla restaurována z vnější i vnitřní části až v roce 1999 a dne 15. srpna, na den svátku Nanebevzetí Panny Marie, téhož roku byla kaple slavnostně otevřena. Architektura Na místě dnešní kaple stávala do roku 1752 malá kaplička, která byla rozšířena, tak, že celá původní stavba se stala kněžištěm nové kaple. Její půdorys je ve tvaru obdélníku, ukončený apsidou s malou sakristií. Fasáda je členěna lizénovými rámci, průčelí ukončené štítem s projmutými křídly je zvýrazněno bosáží na rozích stavby. Vstup je rámován páskovou šambránou, nad ním je kasulové okno a ve štítu malé kruhové okénko. Ze sedlové prejzové střechy vystupuje drobná sanktusová věžička. Bohoslužby Mše svaté bývají v kapli každé pondělí v 7.30 hod. ráno s výjimkou července a srpna. Odkazy Související články Nanebevzetí Panny Marie Hierarchie katolické církve Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons Dějiny kapličky na www.kosirska.farnost.cz Archivováno 12. 10. 2014 na Wayback Machine.
Kaple Navštívení Panny Marie (Žďár)

Kaple Navštívení Panny Marie je novogotická sakrální stavba ve Žďáře v okrese Mladá Boleslav. Historie Rozhodnutí postavit ve Žďáře kapli bylo přijato na zasedání zastupitelstva obce 2. prosince 1898 při příležitosti 50. výročí nastoupení vlády Františka Josefa I. Úmysl byl vystavět jubilejní kapli o větších rozměrech a výstavbu financovat konáním sbírek. O její výstavbu se následně zasadil a finančně ji i významně podpořil rodák Ph. Dr. Matěj Kovář s rodinou. Pozemek pro stavbu a částka, kterou přispěli, byly doplněny ještě mnoha menšími dary jednotlivců i výtěžky sbírek. Rodina Kovářova přispěla částkou vyšší než 22 000 korun, sbírka konaná dr. Kovářem 2419 korunami a ostatní sbírky vynesly celkem 2017 korun. Stavba započala 2. června 1903 a přes byrokratické problémy se stavebním povolením byla dokončena Josefem Kobosilem z Doubrav koncem července 1904. Na stavbě se bezúplatnou výpomocí významně podíleli i lidé z okolí. Ke slavnostnímu vysvěcení došlo v neděli 31. července 1904 světicím biskupem Františkem Kráslem. Slavnosti se účastnilo přes 2000 lidí včetně místních spolků cyklistů, hasičů i čtenářsko-hospodářského spolku. U příležitosti svěcení přednesl kněžmostský farář Eduard Mattes báseň, jež byla později publikována v periodiku Jizeran. Architektura Kaple je vystavěna podle vzoru hřbitovní kaple v Pelhřimově od stavitele Josefa Šlechty. Orientovaný podélný půdorys má polygonální presbytář a západní věž v níž se nachází hrotitý portál. Hrotitá okna jsou bez kružeb mezi opěráky, zasklená leptaným katedrálním sklem od firmy Wolf a Štětka. Jedná se o druhý případ podobného zasklení v Čechách. Věžní hodiny zhotovil Václav Krečmer z Vinohrad a kaple byla při svém vzniku vybavena také dvěma zvony s tóny a a cis, které pocházejí ze zvonařské dílny Arnošta Diepolda v Praze. Hodiny i zvony byly vystaveny na výstavě v Praze a vystavovatelé za ně byli oceněni každý stříbrnou medailí. V interiéru se nachází pseudogotický mobiliář z dílny Bušků v Huse u Sychrova. Varhany zhotovil pražský Josef Hubička. Křížovou cestu namaloval Villém Müller z Frýdštejna. Lustr pochází ze sklárny hraběte Jana Harracha v Novém světě. Další drobnější vybavení pochází od pražského pasíře a ciseleura Jana Staňka. Mramorová kropenka a mramorová deska se zlatým nápisem nade dveřmi je dílem Ludvíka Šaldy z Prahy. Na desce nad vchodem je umístěn chronogram:MatCe našÍ, RoDIČCe BožÍ, ke CtI. Marlae, DeI GenetrICI, haeC CapeLLa. Odkazy Reference Literatura Noc kostelů 23.05.14. Litoměřice: Biskupství litoměřické, 2014. 82 s. S. 79. POCHE, Emanuel. Umělecké památky Čech T/Ž, sv. IV.. Praha: Academia, 1982. 640 s. S. 399. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple Navštívení Panny Marie na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kapli Navštívení Panny Marie, Žďár u Mnichova Hradiště (katalog biskupství litoměřického) Kaple Navštívení Panny Marie Žďár na webu Římskokatolické farnosti Mnichovo Hradiště
Kobyliský hřbitov

Kobyliský hřbitov se nachází v Praze 8 v Kobylisích jižně od Vozovny Kobylisy. Jeho rozloha je 0,65 hektaru a nemá možnost rozšíření. Na této ploše se nachází 33 hrobek, 724 hrobů a 222 urnových hrobů. Celkem zde odpočívá 3 948 pohřbených. Na hřbitově se nalézá také čestné pohřebiště padlých na barikádách v květnu 1945 a také pomník Rudé armády, který původně stál v samém centru Prahy 8. Kobyliský hřbitov spravuje příspěvková organizace Hřbitovy a pohřební služby hl. m. Prahy, Hřbitovní správa Ďáblice. Odkazy Reference Literatura Kovařík, Petr. Klíč k pražským hřbitovům. Praha: NLN, Nakladatelství Lidové noviny, 2001. 369 s. ISBN 80-7106-486-6. S. 180 – 182. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kobyliský hřbitov na Wikimedia Commons Spolek pro vojenská pietní místa: Praha 8, Horňátecká, Kobylisy, hřbitov. Ivo Šťastný, 1. 5. 2006.
Cmentarz Kobyliski

Cmentarz Kobyliski (cz. Kobyliský hřbitov) – cmentarz położony w stolicy Czech w dzielnicy Praga 8 (Kobylisy) przy ulicy Horňáteckiej. Historia Powierzchnia cmentarza wynosi 0,65 hektara, ze względu na lokalizację nie ma możliwości jego rozbudowy. Znajdują się tu 33 grobowce, 724 groby tradycyjne oraz 222 groby urnowe, ogółem jest tu pochowanych 3948 osób. W maju 1945 pochowano tu poległych podczas powstania praskiego, którzy zginęli na barykadach. Na końcu cmentarza umieszczono pomnik Armii Czerwonej, który pierwotnie stał w samym centrum Pragi 8. Bibliografia Kovařík, Petr. Klíč k pražským hřbitovům. Praha: NLN, Nakladatelství Lidové noviny, 2001. 369 s. ISBN 80-7106-486-6. s. 181-182.
Kostel svatého Bartoloměje (Opatov)

Kostel svatého Bartoloměje v Opatově je novobarokní kostel z let 1841–1845 postavený na místě staršího románského, nebo raně gotického kostelíka, silně poškozeného požárem v roce 1696. Kostel dominuje opatovskému náměstí. Hlavní oltář je dílem Petra Buška z Husy u Sychrova. Poblíž stojí pozdně barokní fara z roku 1770 s mansardovou střechou a pěknou vjezdovou branou. Historie Kostel svatého Bartoloměje se začal stavět v roce 1841, na jeho místě původně stál kostel, o kterém existuje první písemná zmínka již z roku 1289, kdy Dětřich z Kněžic umožnil kněžickému proboštství vybudovat kostel v Opatově. Zřejmě se posléze stal i majitelem kostela i samotné obce. Tento kostel v roce 1696 spolu se zbytkem vesnice vyhořel, stejně jako kostel shořeli i historické listiny a tak nelze zjistit další podrobnosti z historie obce. Nový kostel byl postaven principem obestavování, na stávajícím místě probíhaly i nadále bohoslužby. Teprve po dokončení nového byl starý kostel rozebrán a odvezen. Kostel samotný stojí na skalnatém podloží, proto se zachoval původní těžko přístupný terén v okolí. Kostel byl v roce 2009 rekonstruován za přispění Kraje Vysočina, byla opravena střecha. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Bartoloměje na Wikimedia Commons
Kostel svatého Filipa a Jakuba (Všeň)

Kostel svatého Filipa a Jakuba ve Všeni je sakrální stavbou na okraji hruboskalského chlumu a výraznou novogotickou krajinnou dominantou středního Pojizeří a Českého ráje. Historie Původní malý kostel nahradili páni ze Všeně Markvartici v období kolem roku 1300 novým gotickým kostelem. Ze starého kostela se zachovaly presbytář a sakristie. Ani rozsáhlé přestavby, za Jaroslava z Vartmberka v roce 1595 a za Rohanů po požáru v roce 1832, původní presbytář a sakristii nepoškodily, a jsou dodnes součástí novogotického kostela. Autorem návrhu stávajícího trojlodí přistavěného v roce 1836 je Bernhard Grueber. V letech 2001–2002 byla provedena vnější obnova kostela z daru mecenáše Bohuslava Jana Horáčka. Po dokončené opravě 4. května 2002 plášť kostela požehnal arcibiskup Karel Otčenášek. Duchovní správci kostela jsou uvedeni na stránce: Římskokatolická farnost Všeň. Architektura Novogotické síňové trojlodí z tesaných kvádrů má polygonální raně gotický presbytář s gotickou sakristií a novogotickou hranolovou věž v západním průčelí. Věž je v dolní části osmiboká, v horní části přechází ve čtyřbokou. V průčelí se nachází znak Rohanů. Na presbytáři je pět hrotitých gotických oken. Presbytář má dvě pole křížové klenby a paprsčitou klenbu s žebry sbíhajícími do poloviny stěn. Sakristie má křížovou žebrovou klenbu a vede do ní hrotitý profilovaný portál. Trojlodí s tribunami v bočních lodích má novogotickou křížovou žebrovou klenbu spočívající na třech párech pilířů. Vybavení Zařízení pochází většinou z 18. století. Hlavní oltář z počátku 18. století je barokní, portálový a sloupový. Má nástavec se sochami sv. Vojtěcha a sv. Václava. Na hlavním oltářním obraze jsou namalováni patroni kostela sv. Filip a sv. Jakub, na obraze v nástavci je vyobrazena Nejsvětější Trojice. Tabernákl je rokokový. Dva boční oltáře jsou novogotické, arkádové, doplněné obrazy. V kostele zůstala zachována kamenná gotická křtitelnice. Na zpovědnici se nachází umělecky zdařilá barokní socha sv. Jana Nepomuckého s andílky. Okolí Kolem kostela je hřbitov, který je obehnán zdí s dvěma hrotitými branami, k nimž vede dvouramenné schodiště, které je obestavěné barokními sochami sv. Judy Tadeáše, sv. Václava, sv. Vojtěcha, sv. Prokopa, sv. Floriána a sv. Josefa. Sochy pocházejí z 1. poloviny 18. století z dílny barokních sochařů Jelínků z Kosmonos. Odkazy Literatura Noc kostelů 23.05.14. Litoměřice: Biskupství litoměřické, 2014. 82 s. S. 78. POCHE, Emanuel. Umělecké památky Čech T/Ž, sv. IV.. Praha: Academia, 1982. 640 s. S. 286. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Filipa a Jakuba na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve farním kostele sv. Filipa a Jakuba, Všeň (katalog biskupství litoměřického) Bohoslužby ve farním kostele sv. Filipa a Jakuba, Všeň na webu církev.cz/bohoslužby Program NOCI KOSTELŮ – Všeň, kostel sv. Filipa a Jakuba Interregion Jičín, Všeň – kostel svatých apoštolů Filipa a Jakuba na webu Interregion.cz
Krnovské opravny a strojírny

Krnovské opravny a strojírny s.r.o. (KOS) se sídlem v Krnově je společnost zabývající se zejména opravami a modernizacemi tažených kolejových vozidel. Železniční opravny a strojírny se nacházejí na křižovatce železničních tratí č. 310 (Olomouc–Opava), 292 (Šumperk–Krnov) a dříve též Racibórz–Krnov. Historie Železniční dílny v Krnově vznikly jako zázemí pro společnost Moravsko-slezská ústřední dráha, která vybudovala železniční trať z Olomouce přes Krnov do Opavy. Krnovské dílny tak zahájily svou činnost současně s otevřením trati, tj. 1. října 1872. V období socialistického Československa nesl podnik název Železniční opravny a strojírny Krnov, které byly v roce 1992 privatizovány. Privatizovaná společnost byla zapsána do obchodního rejstříku 2. července 1992 jako společnost s ručením omezeným pod názvem Krnovské opravny a strojírny s.r.o. Vlastníky bylo několik fyzických osob. K 31. říjnu 2014 došlo k odštěpení části jmění firmy do nově založené společnosti KOSreal. Odkazy Reference Literatura RYBNÍČEK, Marek. Krnovské opravny a strojírny s.r.o.: 125. výročí založení firmy. Krnov : Krnovské opravny a strojírny, 1997. 110 let Železniční opravny a strojírny Ostrava závod Krnov, nositel vyznamenání "Za vynikající práci": 1872-1982. Krnov : ŽOS Krnov, 1982. Krnov - 140 let železničního opravárenství, 11 let výroby tramvají. Dlouhá cesta od páry k elektrice. Krnov : Krnovské opravny a strojírny, 2012. Související články OLPAS Moravia Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Krnovské opravny a strojírny na Wikimedia Commons
Krudum (rozhledna)

Krudum je rozhledna nacházející se na jihovýchodním vrcholu (kóta 835 m n. m.) hory Krudum (kóta 839 m n. m.) ve Slavkovském lese v Karlovarském kraji, v okrese Sokolov. Rozhledna z roku 2008 je volně přístupná po celý rok. Výška vyhlídkového ochozu nad zemí je 29,5 m, nadmořská výška vyhlídkového ochozu je 864,9 m. Historie rozhledny Zřejmě úplně první rozhledna stála na vrcholu již na konci 19. století. Byla dřevěná a jediné doklady o její existenci jsou fotografie z výletu Turistického chebského spolku pořízené 22. července 1894. Na místě dnešní rozhledny stála 10 metrů vysoká kamenná hranolová rozhledna. Její stavbu inicioval místní rodák Andreas Kempf (22. ledna 1865 – 2. května 1929), významná osobnost karlovarského regionu. Otevření rozhledny 11. září 1932 se však Andreas Kempf nedožil. Ta však až do jejího zániku nesla jeho jméno Kempfova věž. Rozhledna byla velmi populární, ale její sláva trvala jen do konce druhé světové války. Po odsunu původního obyvatelstva rozhledna postupně pustla a rozpadala se. Zchátralou rozhlednu převzal podnik Státní statky Rovná, který v roce 1981 nechal zbytky zdiva srovnat se zemí. Na původním místě zbyla jen hromada kamení, kterou nahradila nová rozhledna. V roce 2001 vznikla obecně prospěšná společnost Krudum, která se snažila o opětovném postavení původní rozhledny. Pro nedostatek financí však od původního záměru sešlo. V roce 2005 přišel s požadavkem Český telekomunikační úřad, který si vrch Krudum vytipoval jako jednu z mála vhodných lokalit pro umístění stožáru a stanice ke kontrole využívání rádiových kmitočtů – Automatizovaný systém monitorování kmitočtového spektra. Došlo k jednání s vlastníkem, společností Loketské městské lesy. Vlastník společnosti, kterým je město Loket, přišel s návrhem, jak využít stavbu stožáru monitorovací stanice i jako rozhlednu. Došlo k dohodě a tak vznikla vysoká štíhlá rozhledna s vyhlídkovou plošinou a přístupovým schodištěm. Město Loket zajišťovalo výstavbu rozhledny po organizační stránce, na financování se podílely i další subjekty např. město Sokolov, Sokolovská uhelná, a. s., město Krásno, město Horní Slavkov, Karlovarský kraj, KMK Granit, a. s. i město Loket. Slavnostní otevření nové rozhledny se uskutečnilo 15. října 2008. Součástí je i technologický kontejner v oploceném areálu u rozhledny. Vlastníkem je Český telekomunikační úřad, správcem a provozovatelem rozhledny je společnost Loketské městské lesy. Přístup K rozhledně je dobrý přístup od osady Hrušková po žlutě značené turistické stezce okolo památníku vojenské přísahy pod Krudumem. Druhou možností je přístup po zeleně značené turistické stezce od Lobezského potoka přes bývalou osadu Milíře. Výhled Z rozhledny se nabízí kruhový rozhled na Slavkovský les, hřebeny Krušných hor a na Doupovské hory. Za velmi dobrých podmínek lze dohlédnout až na vrcholky Smrčin v Bavorsku (Ochsenkopf, Schneeberg) a na Jesenickou přehradní nádrž u města Cheb. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Krudum (rozhledna) na Wikimedia Commons Panoramatický pohled z rozhledny
Kácov (zámek)

Kácov je barokní zámek ve stejnojmenném městysu. Byl vystavěn na místě někdejší tvrze z poloviny 15. století a do dnešní podoby ho podle plánů svého dvorního architekta Václava Špačka nechala v 18. století přestavět kněžna Anna Marie Františka Toskánská. Zámek je chráněn jako kulturní památka. Zámecký komplex tvoří kromě zámku také farní kostel Narození Panny Marie a poplužní dvůr. Doplňuje ho funkční, 60 metrů dlouhá spojovací chodba mezi zámkem a kostelem. Historie V roce 1635 zakoupila tvrz Benigna Kateřina z Lobkovic (1594–1653), která ji nechala opravit a rozšířit. Byl tak vybudován jednopatrový barokní zámek, který měl kamenné pouze přízemí, první patro bylo dřevěné. V roce 1726 zámek koupila kněžna Anna Marie Františka Toskánská (1672–1741). V následujících šesti letech nechala svého architekta Václava Špačka zpustlou stavbu zásadně přestavět ve stylu barokního severoitalského šlechtického sídla. Z původního goticko-renesančního sídla zůstala značná část stavby ukryta v barokním tělese. Pod barokní fasádou se ukrývají původní renesanční sgrafita. Rozbory barokní architektury v Čechách uvádějí, že dispozice zámku s převýšenou střední halou osvětlovanou okny ve střešním nástavci se nejvíce podobala jednomu z typů klášterních konventů 17. století. V roce 1918 zámek připadl státu. Byla v něm umístěna správa státních lesů a zaměstnanecké byty, kvůli kterým proběhly některé necitlivé adaptace původních prostor. V roce 2003 horní část zámku poškodil požár. V roce 2008 se stal majetkem městyse Kácova. V roce 2012 byla objevena zámecká kaple, která byla zazděna v 50. letech při přestavbě na byt. Do roku 2018 byly v zámku obecní byty, hospodářská část sloužila jako zázemí pro technické služby a jednotlivé prostory si pronajímalo více nájemníků. Obec, skupina dobrovolníků a místní spolky se několik let snažily o zpřístupnění celého areálu a vybudovaly prohlídkový okruh, městys však neměl peníze na rekonstrukci. V roce 2016, 2017 či 2018 zámek koupil ing. Jaroslav Kubíček za 6,5 milionu Kč. Od roku 2018 probíhá rozsáhlá rekonstrukce zámku. V letech 2021, 2022, 2023 a 2024 obdržel majitel na záchranu zámku dotace od Středočeského kraje v rámci Programu na obnovu památek určených ke společenskému využití. Příspěvky dostal též od ministerstva kultury a spolků. Po dokončení rekonstrukce má být zámek plně zpřístupněn veřejnosti, a to formou užívání místními komunitami a spolky a rovněž jako muzeum, výstavní prostory a prohlídkové okruhy. V hospodářské části objektu má vzniknout kavárna pro návštěvníky, drobný provoz a bytové zázemí pro zaměstnance zámku. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Kácov na Wikimedia Commons Oficiální stránky Habsburkové, Modrá krev, Česká televize, 22. března 2023, ČT2, iVysílání
Most Na Špici

Lávka Na Špici přes řeku Chrudimku v Pardubicích spojuje park Na Špici, umístěný v místě soutoku Labe a Chrudimky, a Tyršovy sady. Lávka je dřevěná a je určena výhradně pro pěší, cyklisté však mohou kolo převést, pro vozíčkáře podle provozního řádu lávka není konstruována, takže je jim doporučeno mít s sebou asistenci. Stavba lávky byla zahájena v listopadu 2014 a stála 10 mil. Kč. Otevřena byla 1. prosince 2014. Most je z modřínových lepených nosníků uvnitř s ocelovou výztuží. Sklon mostu přesahuje zákonné limity, takže ho není vůbec snadné pro kombinaci strmosti a lehké námrazy v zimě přejít. Mimo toto období je nesjízdný pro vozíčkáře a neschůdný pro starší občany. Deklarovaným důvodem pro vybudování lávky s takovým sklonem byla podmínka Povodí Labe, aby pod ní mohl projet sací bagr na bahnité dno. Je vybaven provozním řádem. Součástí instalace mostu je i nová cesta pro pěší a cyklisty ke zdymadlu. Opačná cesta na jih byla sice opravena, ale po několika desítkách metrů končí v soukromé zahradě. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu most Na Špici na Wikimedia Commons
Most U Jánů

Most U Jánů je secesní most v Jihlavě, vede přes řeku Jihlavu a spojuje Okružní ulici s Polenskou. Od roku 2008 je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Most byl vystavěn v letech 1908–1909 na základě projektu profesora pražské techniky Ing. Josefa Melana. Jde o jeden z nejstarších dochovaných železobetonových mostů v České republice a ve své době představoval průkopnické technické a estetické řešení. Postaven byl jako součást městské elektrické dráhy, která tudy spojovala vlakové nádraží a Masarykovo náměstí. Dráha byla zrušena v roce 1948, nicméně dopravě most sloužil do roku 1981, kdy jej nahradil most v dnešní Havlíčkově ulici. Od té doby chátral, v roce 2008 musel být na doporučení statika zcela uzavřen a prošel první, zajišťovací, rekonstrukcí. V roce 2012 prošel zchátralý most kompletní rekonstrukcí, při níž sem byly vráceny koleje jako připomínka na tramvajovou dráhu. Cena za rekonstrukci činila 7,5 milionů Kč. Dnes je most určen chodcům a cyklistům, město uvažuje i o napojení cyklostezky od Helenína, která navazuje na cyklostezku Jihlava – Třebíč – Raabs. Zajímavosti V roce 2015 se jeho replika objevila v "papírovém" filmu O jihlavském havíření, který namluvil jihlavský rodák Ondřej Vetchý. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu most U Jánů na Wikimedia Commons Most U Jánů, dedictvivysociny.cz Secesní most U Jánů je opět v plné kráse, jihlava.cz Rekonstrukce secesního mostu U Jánů Archivováno 2. 4. 2015 na Wayback Machine., kr-vysocina.cz Jihlavě zůstane památka na tramvaje, na most se po opravě vrátí koleje, idnes.cz V Jihlavě rekonstruují unikátní secesní most, ceskatelevize.cz Jihlava vzpomíná na tramvaje, na secesní most se vrátily koleje, ceskatelevize.cz Most U Jánů je zachráněn. Rekonstrukce skončila, denik.cz Na stoletý most se vrátily kolejnice, rozhlas.cz Opravený secesní most bude sloužit pěším, cyklistům a in-line bruslařům, propamatky.info Ke kolejím, které nikam nevedou, přibyla deska. Připomíná tramvaje, idnes.cz
Muzeum Jizerských hor

Muzeum Jizerských hor je expozice provozovaná Českým svazem ochránců přírody (ČSOP) v osadě Jizerka. Muzeum, v celkem čtyřech expozicích, dokumentuje historii Jizerských hor, místní dějiny sklářství a přírodní zajímavosti z místní živé a neživé přírody. Historie muzea Budova muzea byla postavena v roce 1889 a sloužila jako škola pro děti místních osadníků až do roku 1962. V 50. letech 20. století zde také sídlil místní národní výbor. Po uzavření školy sloužila budova nějaký čas jako prodejna potravin a následně byla přestavěna na rekreační středisko bytového podniku Desná. Později zde našla útočiště Horská služba a Státní ochrana přírody. V roce 1989 koupil budovu ČSOP v Jablonci nad Nisou, přičemž chalupa zprvu sloužila jako terénní a informační stanice. V roce 1994 zde vznikla na popud Miloslava Nevrlého a za pomoci Severočeského muzea v Liberci spolu s Muzeem skla a bižuterie v Jablonci nad Nisou expozice Stará tvář Jizerských hor. Od té doby byly expozice postupně rozšiřovány až na současné čtyři hlavní okruhy. Expozice muzea Muzeum má v současnosti (2019) čtyři základní expozice Historie v Jizerských horách – pojednává o historii osídlení a stavitelství, jizerskohorských pomníčcích a legendách, léčivých pramenech a o životě místních lidí Dějiny místního sklářství Živá a neživá příroda Jizerských hor Galerie Montana Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Muzeum Jizerských hor na Wikimedia Commons Oficiální stránky Muzeum Jizerských hor na Facebooku