NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Radonice (zámek)

Zámek Radonice stojí na severní straně náměstí v Radonicích v okrese Chomutov. V jeho budově sídlí obecní úřad. Od roku 1963 je chráněn jako kulturní památka. Historie Zakladatelem radonického zámku byl hraběcí rod Losyů z Losinthalu, kteří sídlili na zámku v sousedním Vintířově. Roku 1717 rozhodli o jeho přestavbě, ale když byla v roce 1720 větší část původní budovy zbořena, zemřel majitel panství Jan Adam Losy z Losynthalu a přestavba byla odložena. Potřeba nového sídla však jeho potomky přiměla postavit nový zámek v Radonicích, do kterého se nastěhovali roku 1725. Součástí barokního zámku byla také jízdárna a stáje. Losové na zámku žili až do roku 1785, kdy zdejší panství koupil rod Windischgrätzů. Ti v roce 1816 zámek prodali za 20 000 zlatých radonické městské radě, která v prvním patře zřídila kanceláře a společenský sál. V přízemí vznikl hostinec a hostinské pokoje v podkroví. Požár města v roce 1842 zničil také jízdárnu a stáje, které již nebyly obnoveny. Stavební podoba Zámecká budova stojí na téměř čtvercovém půdorysu. Její průčelí, které směřuje do náměstí, má šest okenních os a vstupní portál s kamenným ostěním a městským znakem na vrcholu. Za portálem začíná chodba zaklenutá křížovou klenbou, ze které odbočuje schodiště do prvního patra. Křížovou klenbou jsou zaklenuté i ostatní přízemní místnosti. Odkazy Reference Související články Seznam zámků v Ústeckém kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Radonice na Wikimedia Commons
Výskyt

Výskyt je rybník o rozloze cca 4 ha, který se nachází v lesích na jihovýchodě Hradce Králové v katastru Nového Hradce Králové. Leží na toku Stříbrného potoka nedaleko hájovny „U Dvou šraňků“. Název Neobvyklý název rybníka pochází pravděpodobně ze staroslovanského slova „výskyď“, které vzniklo ze slovesa „skydnúť sa“ (padnout). Výskyď jsou kořeny vystouplé z padlých stromů (tedy vývraty) po jejich skydnutí (padnutí). Historie Jedná se o jeden z nejstarších dosud existujících rybníků v okolí Hradce Králové. Rok jeho vzniku není znám, ale první zmínky v kronikách pocházejí již z 15. století. Podobně jako ostatní rybníky v okolí Hradce Králové, i Výskyt byl ke konci 18. století, roku 1785, vysušen a zalesněn. Na konci 19. století byl opět obnoven. V letech 1937–1938 dal tehdejší lesní rada ing. Lázňovský postavit na hrázi rybníka lovecký srub. Dále v lese se dříve nacházela i rekreační chata. V roce 1992 byl rybník odbahněn, v roce 1998 byla po povodni opravena jeho hráz. Současnost V současnosti je Výskyt, podobně jako ostatní královéhradecké rybníky, pod správou společnosti Městské lesy Hradec Králové, a.s. Původní srub byl kvůli dále neudržitelnému špatnému stavu roku 2012 zbourán a na jeho místě byla vystavena skromnější chata, která je pronajímána i zájemcům z řad veřejnosti. U rybníka se nachází kryté ohniště s altánem a po jeho hrázi vede červená turistická trasa vedoucí z Nového Hradce do Týniště nad Orlicí. K rybníku také vede dětská naučná stezka „Pohádková stezka“. Příroda Rybník Výskyt a jeho okolí je přírodovědně významnou lokalitou. V litorálu a na jeho březích se nacházejí mokřadní až zrašelinělá společenstva. Zvláště cenná je bažinná olšina pod hrází rybníka. Rybník je evidován jako významný krajinný prvek, správa v ochraně přírody je zajišťována Magistrátem města Hradec Králové. Podrobný výčet přírodních druhů lze najít v publikaci Přírodovědně významné lokality Královéhradeckých lesů, kterou vydal podnik Městské lesy Hradec Králové ve spolupráci s Univerzitou Hradec Králové. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Výskyt na Wikimedia Commons DOUBEK, Zdeněk; REZKOVÁ, Helena. Pohled do historie Nového Hradce Králové. 1. vyd. [s.l.]: Vlkov, 2010. 165 s., mapy, portréty, faksim. ISBN 978-80-904449-0-4. S. 140–141. Informační cedule u rybníka – „Přírodovědně významné lokality Královéhradeckých lesů, zastávka 7 – Rybník Výskyt“, Univerzita Hradec Králové. GPS lokace ~
Římskokatolická farnost Větřní

Římskokatolická farnost Větřní je územním společenstvím římských katolíků v rámci českokrumlovského vikariátu českobudějovické diecéze. O farnosti Historie Kostel sv. Jana Nepomuckého byl ve Větřní postaven v letech 1937–1938 (vysvěcen 3. července 1938 pomocným biskupem Remigerem z Prahy) a roku 1940 byla při něm zřízena expozitura. Roku 1950 byla expozitura povýšena na samostatnou farnost. V letech 1993–2009 ve farnosti působil Vojtěch Vágai starší, první romský římskokatolický duchovní – trvalý jáhen – v České republice. Architektura Stavbu kostela sv. Jana Nepomuckého s farou inicioval velkoprůmyslník Hans Spiro a projekt vypracoval českokrumlovský architekt Hans Foschum. Kostel byl navržen v tradičních formách, jedná se o trojlodí se zvonicí. Stavba je pojata jako gesamtkunstwerk. Klenbu tvoří železobetonová konstrukce s půlobloukovými pasy. V kostele je originální oltář s figurami Kalvárie signováno Franz Pasche. Autorem malovaných oken byl Franz Tschörner z České Kamenice, varhany vyrobila firma Rieger z Krnova. Fara má zvýšené přízemí a obytné podkroví ve valbové střeše. Je to stavba příznační pro Heitmatstil, tzn. stavbu příznačnou pro domy stavěné v převážně německý obydlených částech republiky. Vyznačuje se vlastním pojetím fasády, kamenných prvků a dřevěných výplní. Fara má originálně navržené tvarosloví dveří či mříží na oknech. U jihozápadního nároží kostela je schodiště a před západním průčelím je vydlážděné prostranství s kamenným plotem s mříží. Architektura římskokatolického kostela s farou je umělecky hodnotným dokladem architektury pro oblast německy mluvícího obyvatelstva našeho pohraničí. Současnost Farnost Větřní je součástí kollatury farnosti Český Krumlov, odkud je vykonávána její duchovní správa. Odkazy Reference Související články Římskokatolická farnost - prelatura Český Krumlov Externí odkazy Profil farnosti na webu Českobudějovické diecéze
St. Johannes Nepomuk (Větřní)

Die Pfarrkirche St. Johannes Nepomuk befindet sich in der Stadt Větřní in Südböhmen in Tschechien. Sie gehört zum Bistum Budweis. Die Kirche ist dem Patrozinium des hl. Johannes von Nepomuk anvertraut und steht unter Denkmalschutz. Geschichte Bereits 1850 wurde in Wettern eine Kapelle erbaut. Durch den Aufstieg der Papierfabrik Spiro stieg die Bevölkerungszahl an, sodass Fabriksbesitzer Ignaz Spiro den Auftrag gab, eine Kirche in Wettern zu bauen, die er maßgeblich mitfinanzierte. Diese wurde 1936 bis 1938 nach Plänen des Architekten Hans Foschum erbaut, dies ist sein Erstlingswerk im Kirchenbau. Stilistisch ist die Kirche im Heimatschutzstil gestaltet, verbunden mit modernen Bauformen. Der basilikale Langhausbau mit zwei Seitenschiffen besitzt einen markanten Kirchturm mit Zwiebelhelm. Am 3. Juli 1938 wurde die Kirche durch den Budweiser Diözesanbischof Šimon Bárta geweiht. 1995 und 2008 wurde die Kirche umfassend restauriert. Gebäude Der Hauptaltar besitzt eine überlebensgroß dargestellte Kreuzigungsgruppe. Die Orgel stammt von der Firma Rieger Orgelbau aus Jägerndorf nach einem Entwurf von L. Stockbauer. Weblinks Die Kirche St. Johannes von Nepomuk (Memento vom 8. April 2019 im Internet Archive) auf der Website der Pfarre (deutsch). Větřní - kostel sv. Jana Nepomuckého Kirche Vetrni auf turistika.cz (tschechisch). Informationen über Hans Foschum und die Weihe der Kirche. In: kohoutikriz.org. Abgerufen am 29. März 2021 (tschechisch, deutsch).
Římskokatolická farnost Zátoň

Římskokatolická farnost Zátoň je územním společenstvím římských katolíků v rámci českokrumlovského vikariátu českobudějovické diecéze. O farnosti Historie První zmínka o Zátoni je již z 11. století, kdy kníže Břetislav I. daroval tuto ves benediktinům z Ostrova u Davle. Tehdy zde byla vystavěna románská kaple. Mniši z Ostrova při ní ve 14. století zřídili své proboštství, a přestavěli ji na gotický kostel. Ten je v dnešní podobě pozdně gotický z doby po roce 1490 (ve stavbě zůstal zachován původní presbytář se zákristií. Farnost v místě existuje kontinuálně od roku 1450 dodnes. V 1. polovině 20. století do farního obvodu patřily: Běleň, Branná, Dobrné, Dubová, Hašlovice, Jistebník, Koryta /Dolní Niřlery, Horní Niřlery, Kvasov, Lověšice, Lověšické Rovné, Rovná, Rovné, Lužná, Lužná Lhota, Všeměry, Zezvoza, Zvoz, Zábraní, Zátoň /Otov, Ottau, Zátoňské Dvory. Současnost Farnost Zátoň je součástí kollatury farnosti Český Krumlov, odkud je vykonávána její duchovní správa. Odkazy Reference Související články Klášter Ostrov Římskokatolická farnost - prelatura Český Krumlov Externí odkazy Profil farnosti na webu Českobudějovické diecéze
Špulka (rozhledna)

Rozhledna Špulka o 150 točitých schodech a 38,5 (s anténou 48) metrech výšky stojí na kopci Březák, v nadmořské výšce 530 m n. m. nedaleko vsi Lbosín u Divišova v okrese Benešov ve Středočeském kraji, Výstavba započala 27. dubna 2013, rozhledna byla otevřena 26. dubna 2014. Vyhlídka je ve výšce 30 metrů, průměr základny 10,7 m, průměr střední části rozhledny 3,4 m a průměr horní vyhlídkové plošiny 5,8 m. Rozhledna je postavena ze dřeva (tlakově impregnovaný smrk a modřín) a oceli. Výška jednoho schodu je 20 cm. Z rozhledny je za pěkného počasí vidět jak na Šumavu, tak i na Sněžku. Celý areál okolo rozhledny je pak doplněn o stánek s občerstvením, kde je možno také získat turistickou známku a další suvenýry. Rozhledna Špulka získala prvenství v anketě vyhlášené Klubem přátel rozhleden „Rozhledna roku 2014″. Autorem návrhu je Ing. arch. Iveta Torkoniaková se společností 2T engineering. Přístup a parkování Vstup k rozhledně je zajištěn třemi způsoby, přes NS Ptačí stezku na měkkém lesním podkladě z parkoviště ve Lbosíně (cca 1,2 km) anebo od roku 2015 po štěrkové cestě z polního parkoviště v těsné blízkosti silnice 111 z Benešova do Divišova (exit 41 dálnice D1), která se na NS Ptačí stezku napojí v horní části (cca 950m). Další parkovací plochu lze využít na komunikaci ve směru Teplýšovice – Humenec. Parkuje se kolmo, nebo šikmo k vozovce. Jde o plochu pro cca 30 automobilů ve vzdálenosti 2 km od rozhledny. Pro pěší turisty je možné odbočit z trasy Benešov-Chocerady u Teplýšovic nebo Kozmic anebo z trasy Divišov-Ostředek u Křešic a dostat se k rozhledně. Naučná stezka Ptačí stezka Něco přes jeden kilometr dlouhá naučná stezka se zmenšeným modelem kamenného Stonehenge, vhodná pro děti i kočárky, spojuje parkoviště ve Lbosíně a rozhlednu Špulka. Na jednotlivých zastaveních Ptačí stezky je možné si procvičit znalosti ptáků našich lesů. Dále je zde menší rybník s vodníkem, kde si děti mohou vyzkoušet chytání ryb na udici anebo stůl se zvětšenou hrou Člověče nezlob se a dále lanová prolézačka. Celou stezku lemují dřevěné postavičky, které zhotovila místní řezbářka Jitka Vondráková. Reference Související články Korunka (rozhledna) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rozhledna Špulka na Wikimedia Commons Oficiální stránky rozhledny Fotografie s výhledem na Sněžku
Kostel svaté Apoleny (Přimda)

Kostel svaté Apoleny je bývalý kostel, jehož ruiny se nacházejí v prostoru zaniklé osady Svatá Apolena, která stávala několik kilometrů jižně od Přimdy na Tachovsku. Kostel býval regionálním poutním místem. Roku 2007 byla jeho zřícenina prohlášena za kulturní památku. Pozemek s kostelem patří Občanskému sdružení Zvon z Bělé nad Radbuzou, které organizuje jeho rekonstrukci. Kromě záchranných stavebních prací se věnuje i hledání v archivech; jeho členové našli např. listinu ze 2. poloviny 18. století, ve které papež Pius VI. udělil kněžím všech tehdy registrovaných řádů možnost sloužit v kostele bohoslužby. Historie Kaple sv. Apoleny je poprvé zmiňována roku 1580. Nachází se zde pramen, ke kterému po zprávách o zázračných vyléčeních očních chorob začali putovat nemocní. Majitel panství, hrabě Georg Maximilian Lindelo, proto na místě nechal postavit kostel, vysvěcený roku 1670. Šlo o hranolovou stavbu s vestavěnou věží na jižním boku. Vnitřní prostor byl členěn rohovými vestavbami kaplí. O svatodušních svátcích se zde konaly hojně navštěvované mše. O kostel pečovali dva poustevníci. V průběhu 19. století věhlas místa klesal. Od roku 1938 byly mše slouženy pod širým nebem, protože už tehdy byl kostel v havarijním stavu. Jeho vnitřní zařízení bylo převezeno do okolních kostelů. Osada Svatá Apolena byla zcela zbořena, osídlení zaniklo před rokem 1960. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Apoleny na Wikimedia Commons Svatá Apolena na Zanikleobce.cz
Kaple Panny Marie Pomocné (Vintířov)

Kaple Panny Marie Pomocné je kaple na Vintířovském vrchu severně od vesnice Vintířov v okrese Chomutov. Od roku 1963 je chráněna jako kulturní památka. Historie Malou kapli nechala na Vintířovském vrchu (385 m n. m.) postavit Marie Polyxena Losynthalová v roce 1685. Vysvětil ji vilémovský farár Valentin Raspichler v roce 1694. Stavbu nové a větší kaple zahájil Jan Antonín Losy a jeho manželka Josefa Polyxena roku 1725. Stavbu provedl žatecký stavitel Josef Antonín Jentsch a v roce 1727 byla znovu vysvěcena. V roce 1781 udeřil do střechy blesk a způsobil požár, který celou kapli zničil, ale o dva roky později byla obnovena alespoň střecha. Roku 1785 získal vintířovské panství Josef Mikuláš Windischgrätz a ve stejné době kapli postihla církevní reforma císaře Josefa II. Kaple byla zrušena, oltářní obraz převezen do kostela v Radonicích, samotný mramorový oltář a další architektonické články do Dolan, zvony odvezeny do Kryštofových Hamrů a do Miřetic a zbylý majetek v hodnotě přes 23 000 zlatých převzal náboženský fond. Okolo roku 1825 plánoval majitel panství, Veriand Alfréd Windischgrätz, postavit na místě kaple letohrádek, ale vzhledem k žádostem místních obyvatel rozhodl o obnovení kaple a věnoval 400 zlatých na stavební materiál. Pražské místodržitelství obnovu kaple povolilo v roce 1833. Na obnově se podíleli obyvatelé okolních vesnic. Poutě ke kapli se konaly o první neděli v červenci až do poloviny 20. století. Potom kaple zchátrala, přišla o střechu a hrozilo zřícení části zdiva. Její obnovu inicioval Klub přátel historických památek Radonice a oprava začala v roce 1996 rekonstrukcí střechy. V okolí kaple vzniklo lapidárium drobných památek ze zaniklých vesnic v Doupovských horách. Stavební podoba Kaple má polygonální půdorys s hranolovou věží v čele. Do zdi věže je pod trojúhelníkovým štítem vsazen erb Losyů z Losinthalu. Interiér je zaklenut plackovou klenbou na pilastrech. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple Panny Marie Pomocné na Wikimedia Commons
Kościół Znalezienia Krzyża Świętego we Frydlancie

Kościół Znalezienia Krzyża Świętego (czeski: Kostel Nalezení svatého Kříže) – kościół położony w centrum miasta Frýdlant na południowy zachód od placu T.G. Masaryka, na północnym brzegu Witki. Częścią tego kompleksu jest kościół z nagrobkami, Kaplica Chrystusa w lochu, krzyż, pomnik św Heleny, Kolumna z figurą Matki Boskiej i plebania z oficynami. Aż do 1710, kiedy to został zamknięty, wokół kościoła znajdował się stary miejski cmentarz, który został otoczony kamiennymi ścianami, w którym częściowo zachowana została droga krzyżowa. Obszar ten jest częścią miejskiej strefa zabytkowej. Jest chroniony jako zabytek kultury Republiki Czeskiej. W roku 1610, Katharina von Redern, wdowa po Melchiorze von Redern odsłoniła pomnik nagrobny męża umieszczony w specjalnie w tym celu dobudowanej kaplicy. Wrocławski rzeźbiarz Gerhard Hendrik przez pięć lat rzeźbił w marmurze naturalnej wielkości postacie Melchiora (w środku) pomiędzy kolumnami w stylu korynckim, jego żony Kathariny (z lewej) oraz ich syna Christopha (z prawej). U podstawy reliefowe podobizny dwóch Turków oraz trzy reliefy z przedstawieniami tryumfów militarnych Melchiora: zdobycie twierdzy Pápa na Węgrzech (1597), bitwa pod Sisak w Chorwacji (1593) oraz obrona twierdzy Großwardein w dzisiejszej Rumunii (1598). Tym, co w szczególny sposób wyróżnia nagrobek, jest nieprawdopodobnie wysoka cena, jaką za wykonanie miała zapłacić wdowa. Od początku badań panuje przekonanie, że pomnik ten był wart prawie 40 tys. talarów z powodu różnorodnego i kosztownego materiału oraz za dowóz dzieła z Wrocławia. Nagrobek ten zbudowany został z niezwykłym rozmachem i bogactwem. Został uznany, za najbardziej monumentalny nagrobek, jaki wykonano w Czechach. Pomimo utraty niektórych fragmentów w przeciągu ostatnich 4 wieków, nagrobek ten nadal pozostaje jednym z najbardziej wartościowych obiektów sztuki sepulkralnej w tej części Europy. Przypisy
Otaslavice – kostel

Přírodní památka Otaslavice – kostel se nachází v prostoru cenné uměleckohistorické památky, římskokatolického kostela svatého Archanděla Michaela na okraji obce Otaslavice. Předmětem ochrany je biotop netopýra velkého (Myotis myotis). Přírodní památka je zároveň evropsky významnou lokalitou. Dlouhodobým cílem péče je zachovat existenci letní kolonie netopýra velkého, počet netopýrů tohoto druhu se zde odhaduje na 208 až 389. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Prostějov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Otaslavice – kostel na Wikimedia Commons
Pustý mlýn

Pustý mlýn je přírodní památka poblíž obce Biskoupky v okrese Brno-venkov. Vyhlášena byla 1. ledna 2014. Lokalita se nachází na svazích levého břehu řeky Jihlavy ve výškách od 229 do 343 m nad mořem, v přírodním parku Střední Pojihlaví. Je jednou ze série většího množství maloplošných chráněných území na březích Jihlavy v úseku mezi Mohelnem a Hrubšicemi. Předmětem ochrany PP Pustý mlýn jsou různé typy přírodních stanovišť (hercynské dubohabřiny, suťové lesy, acidofilní teplomilné doubravy s kručinkou chlupatou (Genista pilosa), štěrbinová vegetace silikátových skal a drolin, skalní vegetace s kostřavou sivou (Festuca pallens), subpanonské stepní trávníky, úzkolisté stepní trávníky a suchá vřesoviště nížin a pahorkatin) se vzácnou faunou a flórou a s významným výskytem přástevníka kostivalového (Euplagia quadripunctaria). Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pustý mlýn na Wikimedia Commons
Dolní Žleb (stacja kolejowa)

Dolní Žleb – stacja kolejowa w miejscowości Děčín, w kraju usteckim, w Czechach. Znajduje się na wysokości 130 m n.p.m. Jest zarządzana przez Správę železnic i obsługiwana przez České dráhy. Na stacji istnieje możliwość zakupu biletów i rezerwacji miejsc. Linie kolejowe 083 Děčín – Bad Schandau (– Dresden-Neustadt) Przypisy Linki zewnętrzne Rozkład jazdy ze stacji
Kaple Nejsvětější Trojice (Rosice)

Kaple Nejsvětější Trojice je barokní kaple ve městě Rosice v okrese Brno-venkov. Leží na kopci zvaném Trojice na jižním okraji města, kde je jednou z dominant Rosic. Přístupovou cestu tvoří křížová cesta s chráněným lipovým stromořadím. Samotná kaple je chráněna jako kulturní památka České republiky. Historie Roku 1697 byla zahájena stavba kaple z popudu Jiřího Ruperta Hausperského, který ji založil jako nové poutní místo. Od dokončení roku 1701 se počíná poutní tradice na svátek Nejsvětější Trojice. Kaple vznikla spolu s poustevnou na místě původní habřiny. V roce 1722 vystavěna křížová cesta s 12 zastaveními z popudu Feliciána Julia Hausperského. V roce 1723 Felicián Julius Hausperský zemřel a jeho srdce bylo dle matričního záznamu pochováno v kapli. Roku 1783 byla kaple v ohrožení, neboť císař Josef II. rušil církevní zařízení. V Rosicích byly v té době dvě kaple a obě byly navrženy na zrušení. Kaple sv. Jana Nepomuckého byla zbořena, kaple Nejsvětější Trojice ale nakonec zůstala zachována a zrušena byla pouze poustevna poblíž ní. Popis Barokní kaple má půdorys trojúhelníka, jehož obvod tvoří šest apsid. Tři tvoří vrcholy trojúhelníka a tři jsou vnořené mezi nimi. Střecha kaple má tvar pravidelného šestiúhelníka, stejně jako střechy apsid. Původní šindelová střecha byla v 30. letech 20. století vyměněna za plechovou. Interiér Uvnitř se ve vrcholových apsidách nacházejí oltáře. Východní oltář je hlavní, jihozápadní patří Panně Marii Svatotomské, severozápadní Panně Marii Mariazellské. V prvním patře se nachází kůr s torzem varhan a oratoře. Pod severovýchodní oratoří se nachází sakristie. Odkazy Reference Literatura Rosice 100 let městem, str. 69, 70. ISBN 978-80-254-0997-8 Antonín Kolek: Rosice během staletí, str. 107. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple Nejsvětější Trojice na Wikimedia Commons
Burg Doubravská hora

Die Burg Doubravská Hora (deutsch Daubersberg) ist die Ruine einer Höhenburg auf dem gleichnamigen Berg am östlichen Stadtrand von Teplice (Teplitz) in Tschechien. Die ursprüngliche Anlage wurde im 19. Jahrhundert mit neueren Gebäuden, darunter einer Ausflugsgaststätte, überbaut. Neben den Hauptgebäuden befanden sich bei der Burg ursprünglich mehrere Kanonentürme, von denen einige Überreste noch heute vorhanden sind. Seit 1964 ist die Anlage als Kulturdenkmal geschützt. Geschichte Die Burg wurde 1478 durch Johann Illburg von Wresowitz (tschechisch Jan Illburg z Vřesovic) erbaut. Die Burganlage erhielt bei größeren Umbauten im 16. Jahrhundert einen Sicherungsring aus Bastionen. Im Dreißigjährigen Krieg wurde die Schließung der Burg angeordnet. Durch ihre moderne Befestigung bestand seitens des Kaisers Sorge, dass sie als Unterschlupf der Aufständischen dienen könnte. Seit 1655 galt die Burg als verlassen. Burgenforscher Otto Piper schreibt über die Burg: „Hier entstammt die innere Umfassung mit den Rondellen jedenfalls einem nach 1478 ausgeführten wesentlichen Neubau der Burg, zu welchem dann die weitere, sternförmige- besonders noch im Nordosten aus einem kasemattierten Wall mit senkrechter Futtermauer, nach innen und geböschter nach außen bestehend- nach 1590 hinzukam. 1632 sollen dann noch als Aussenwerke Sternschanzen hergestellt worden sein.“ Die heute noch in Resten vorhandene Burganlage mit den Kanonentürmen und Rondellen ist als Festungsanlage einzustufen. Weswegen ein weiterer Ausbau der Anlage später auch vom Kaiser untersagt wurde. Neben einigen Kanonentürmen und winkligen Bastionen blieben auch Reste von Kasematten oder Ganganlagen an der Nordostseite der Befestigungen erhalten. Piper zeigt auch einen Grundriss der Anlage (Fig.618, S. 616). Auf den Seiten 422 und 461 befinden sich weitere Erläuterungen zu Baudetails der Anlage. Literatur Tomáš Durdík: Burgen Nordböhmens. Propagační tvorba, Praha 1992, ISBN 80-85386-50-X. Weblinks Website Einzelnachweise