NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Compagnie d'assurance municipale de Prague

L'ancienne Compagnie d'assurance municipale de Prague est un complexe de bâtiments néo-baroques et Art nouveau construits entre 1899 et 1910 par l'architecte Osvald Polívka sur la place de la Vieille-Ville et dans la rue Salvátorské dans la vieille ville de Prague. Histoire Malgré les protestations du Club du Vieux Prague, la démolition de trois maisons historiques eut lieu, conformément à la loi sur l'assainissement, approuvée par le conseil municipal de Prague. En 1897, la ville de Prague acquiert le terrain à bâtir et lance immédiatement un concours d'architecture pour la construction de la Compagnie d'assurance de la ville de Prague. L'édifice, sur la Place de la Vieille Ville a été construit dans les années 1899-1901 selon le troisième projet d'Osvald Polívka, de 1899, qui, après l'intervention du Forum des Arts, dut diviser la façade en deux unités, dont la façade ouest (vue de face à gauche) imite l'apparence de la maison démolie n° 933 U Zlatá hvězdy. Dans les années 1909-1910, la compagnie d'assurance a construit d'autres bâtiments dans la cour, jusqu'au niveau de la rue Salvátorská, où a été construit le dernier bâtiment résidentiel donnant sur la rue. Des ailes avec bureaux et garages furent également ajoutées sur les côtés de la cour en 1933-1934. L'auteur était František Roith. Les bâtiments ont subi d'autres modifications pour les ministères ultérieurs du Commerce et de l'Économie en 1939, 1951-1953 et 1965. La suppression du portail d'origine et le vitrage inapproprié de l'entrée principale datent des années 1970. Depuis 1996, le Ministère du Développement régional de la République tchèque est hébergé dans le bâtiment. Notes et références Un collectif d'auteurs dirigé et édité par Pavel Vlček. Monuments artistiques de Prague. Vieille ville – Josefov. 1ère éd. Prague : Academia 1996, pp. 503-505 (Auteur Rostislav Švácha). (cz) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en tchèque intitulé « Pražská městská pojišťovna » (voir la liste des auteurs). Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de Prague Portail de l’Art nouveau
Židovský hřbitov v Hlučíně

Židovský hřbitov v Hlučíně byl založen v roce 1814, a to 700 m východně od náměstí na rozcestí ulic Ostravské a Rovniny. Před 1. světovou válkou obsahoval asi 250 náhrobků. Hřbitov byl nacisty kompletně zlikvidován mezi lety 1942–1943, část náhrobků posloužila jako koryto odvodňovacího žlabu. Obřadní síň postavená okolo roku 1860 byla zbořena roku 1946, kdy byla část hřbitovní plochy připojena k čestnému pohřebišti sovětských vojáků, zbylých 701 m² mělo charakter parku. V letech 2008–2009 došlo k přemístění a novému osazení 43 celých a zhruba 200 větších zlomků náhrobků na volné ploše, k pořízení kamenného památníku a kovaného oplocení s branou ze strany ulice. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov v Hlučíně na Wikimedia Commons Židovský hřbitov v Hlučíně v dokumentaci náhrobků na webu Židovské obce Brno
Jüdischer Friedhof (Hlučín)

Der Jüdische Friedhof in Hlučín (deutsch Hultschin) in Mähren im Nordosten von Tschechien wurde Anfang des 19. Jahrhunderts angelegt. Auf dem jüdischen Friedhof wurde um 1860 eine Trauerhalle errichtet. In den Jahren 2008 und 2009 waren noch 43 vollständige Grabsteine und circa 200 Fragmente erhalten. Galerie Siehe auch Synagoge (Hlučín) Literatur Klaus-Dieter Alicke: Lexikon der jüdischen Gemeinden im deutschen Sprachraum. Band 3, Gütersloher Verlagshaus, Gütersloh 2008, ISBN 978-3-579-08078-9 (Online-Version). Weblinks Geschichte der jüdischen Gemeinde Hlučín bei Jewish Cemetery Project (englisch)
The Blox

The Blox, zkráceně též Blox, je budova v Praze – Dejvicích, v ulici Evropská. Budova byla postavena v letech 2013–2015 podle návrhu studia DAM architekti (Jan Holna, Petr Šedivý). Budova je součástí širšího projektu zvaného "Downtown Dejvice", který tvoří stávající budovy PPF Gate, Hotel Diplomat a stavěná budova Telehouse, vznikající přestavbou bývalé telefonní ústředny v ulici Generála Píky. Blox tvoří dvě pravoúhlá, na sebe kolmá křídla. Menší z křídel, které se je souběžné s ulicí Evropská, je tvořeno společnými prostorami, zatímco delší křídlo budovy sousedí s parkem, který je součástí projektu. Budova má osm podlaží a užitnou plochu 20042 m². V přízemí je kromě recepce a kantýny 900 m² vyhrazeno pro obchody, nadzemní podlaží tvoří 16200 m² kancelářských ploch třídy A pro zhruba 1600 pracovních míst; v podzemí se nachází parking, technologické prostory a zázemí budovy. Budově Blox byl udělen nejvyšší stupeň certifikace BREEAM (Outstanding), která dokládá vysoký stupeň udržitelnosti. Umístění a rozvržení budovy navazuje na základní urbanistický koncept pražských Dejvic, započatý ve dvacátých letech 20. století architektem a urbanistou Antonínem Engelem. Součástí návrhu budovy bylo i řešení přiléhajícího parku. Původním investorem byla společnost IVG ČR, s.r.o.; k roku 2019 budovu spravuje společnost bpd development. V roce 2019 budovu od společnosti CFH koupil nemovitostní holding Českomoravská Nemovitostní a.s. za více než dvě miliardy korun. Hlavním nájemcem budovy je v současné době společnost Amazon. a Česká technologická IT společnost Certicon a.s. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu The Blox na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Hranice (Přerov)

Hranice (tjekkisk udtale: [ˈɦraɲɪtsɛ]; tysk: Weißkirchen eller Mährisch Weißkirchen) er en by i distriktet Přerov i regionen Olomouc i Tjekkiet med omkring 18.000 indbyggere. Den historiske bymidte er velbevaret og er beskyttet ved lov som en urban monumentzone . Byen er kendt for ferskvandsgrotten Hranice Abyss. Inddeling Hranice består af ni bydele og landsbyer: Město, Lhotka, Velká, Drahotuše, Rybáře, Valšovice, Slavíč, Středolesí, og Uhřínov Středolesí og Uhřínov udgør en eksklave af det kommunale område. Etymologi Navnet Hranice betyder bogstaveligt talt "grænse". Det kaldes undertiden Hranice na Moravě ("Hranice i Mähren") for at skelne fra andre steder med samme navn. Geografi Hranice ligger omkring 22 km nordøst for Přerov og 33 km øst for Olomouc. Den ligger hovedsageligt i lavlandet Den mähriske port. Eksklaven for kommunens område ligger i bjergkæden Nízký Jeseník og indeholder det højeste punkt i Hranice, som er bakken Studená på 626 m over havets overflade. Floden Bečva løber gennem byen. Den dybeste skaktgrotte i Tjekkiet, Hranice Abyss med en dybde på 473,5 meter, ligger ved byen. Med en vanddybde på 404 meter er den også den dybeste oversvømmede afgrund i verden. Historie Den første skriftlige omtale af Hranice er i et forfalsket dokument fra 1169. Ifølge de troværdige kilder eksisterede Hranice allerede i slutningen af det 12. århundrede. I 1276 blev Hranice en by. Fra 1420'erne blev byen en ejendom af familien Cimburk, og fra 1499 en ejendom af familien Pernštejn. I 1500- og 1600-tallet skiftede godset ofte ejere. Indtil 1918 var Hranice en del af Østrig-Ungarn i distriktet med samme navn, en af de 34 Bezirkshauptmannschaften i Mähren. I Østrig-Ungarns dage, i mellemkrigstiden i Tjekkoslovakiet, og under kommunisttiden var byen hjemsted for et stort militærakademi. Bemærkelsesværdige kandidater omfatter ærkehertug Wilhelm af Østrig og Herman Potočnik. Referencer Officiel hjemmeside
Hranice

Hranice es una localidad del distrito de Přerov en la región de Olomouc, República Checa, con una población estimada a principios del año 2018 de 18 213 habitantes. Se encuentra ubicada en el sur de la región, sobre la parte suroriental de los montes Sudetes, a poca distancia del río Morava —un afluente izquierdo del Danubio— y de la frontera con las regiones de Moravia-Silesia y Zlín.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Hranice.
Hranice (Přerovi járás)

Hranice (történelmi magyar neve Morvafehértemplom, német neve Mährisch Weisskirchen) település Csehországban, Přerovi járásban. Hranice Potštát, Radíkov, Jezernice, Olšovec, Týn nad Bečvou, Ústí, Bělotín, Milenov, Klokočí, Lipník nad Bečvou, Opatovice, Paršovice, Střítež nad Ludinou, Teplice nad Bečvou, Černotín és Hrabůvka településekkel határos. Lakosainak száma 17 969 fő (2025. január 1.). Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal (cseh)
Hranice (Olomouc)

Hranice na Moravě (in tedesco Mährisch Weißkirchen) è una città della regione di Olomouc, nella zona orientale della Repubblica Ceca; è situata nel distretto di Přerov. Durante il periodo austro-ungarico la città era famosa per la sua accademia militare e per la sua yeshivah. Nei pressi della città si trova l'Abisso di Hranice, che detiene il primato della grotta allagata più profonda del mondo, essendo stata esplorata fino a -404 metri di profondità. Secondo studi geologici sulla temperatura e composizione chimica dell'acqua, la grotta potrebbe raggiungere una profondità totale stimata fra 800 e 1200 m. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Hranice Collegamenti esterni (CS) Sito ufficiale, su mesto-hranice.cz. Město Hranice (canale), su YouTube.
Hranice (okres Přerov)

Hranice (Duits: Weißkirchen of Mährisch Weißkirchen), vaak Hranice na Moravě genoemd om te onderscheiden van andere plaatsen die Hranice heten zoals Hranice (okres České Budějovice) en Hranice (okres Cheb)) is een stad in de Tsjechische regio Olomouc. In de tijd dat dit gebied tot Oostenrijk-Hongarije behoorde was Hranice beroemd vanwege zijn militaire academie en jesjiva. Partnersteden Leidschendam-Voorburg (Nederland) Hlohovec (Slowakije) Konstancin-Jeziorna (Polen)
Границе (район Пршеров)

Границе (чеш. Hranice) или же Границе-на-Мораве, по-старому — Вейсскирхен (нем. Weißkirchen) — город в Чехии, в районе Пршеров Оломоуцкого края. Через город протекает река Бечва и её два притока. Границе расположен на равнине Бечевская Брана, находящейся между Одерскими горами и Подбескидской возвышенностью. Населённый пункт появился предположительно в XII веке. Первые упоминания относятся к XIII веку, когда поселение принадлежало монахам-премонстрантам из Градиска и Оломоуца. В 1292 году поселение получило статус города. С XV века город принадлежал панам из Цимбурка, затем панам из Пернштейна. Исторический центр города является культурной памятниковой зоной. Неподалёку от города находится знаменитая Границкая пропасть, самая глубокая пропасть Чехии. Наибольшая подтверждённая глубина пропасти (измерена в 1995 году) достигает 205 м ниже уровня моря, но дна пропасти так и не достигли. Достопримечательности Замок — построен панами из Цимбурка в XV веке. Городская ратуша — находится на площади Масарика. В здании ратуши действуют городская библиотека, Городской музей, галерея, Начальная школа искусств и информационный центр. Приходской костёл Усекновения главы Св. Иоанна Крестителя Костёл Евангелической церкви чешских братьев Синагога Население Известные уроженцы Давид, Якоб Юлиус (1859–1906) – австрийский писатель. Города-побратимы Примечания
Hranice, Přerov

Hranice (nemško Weißkirchen ali Mährisch Weißkirchen), je mesto na Moravskem, na vzhodu Češke, opisno včasih »Hranice na Moravě« (Hranice na Moravskem), z namenom, da se mesto razlikuje od drugih Hranic na Češkem. Dejansko se »Hranice na Moravě« uradno imenuje ena od mestu bližnjih železniških postaj. V obdobju Avstro-Ogrske je bilo mesto znano po tamkajšnji vojaški akademiji, na kateri se je šolal tudi Herman Potočnik - Noordung, in po talmundski judovski šoli. Po mestu je poimenovana tudi bližnja najgloblja depresija na Češkem. Zgodovina Do leta 1918 so bile Hranice del Avstro-Ogrske, ter sedež istoimenskega okrožja na Moravskem. Nemško uradno poimenovanje mesta je bilo v uporabi zgolj do leta 1878. Leta 1883 je Antonín Kunz (1859–1910) v mestu ustanovil delavnico za izdelavo in popravila manjših poljedelskih strojev, ki jo je kmalu preusmeril v proizvodnjo vetrnih in drugih črpalk. Njegova tovarna je sčasoma postala največji proizvajalec vodnih črpalk v celotni Avstro-Ogrski. Od konca 19. stoletja so v njej proizvajali že celotne komunalne vodovodne sisteme, s katerimi so uredili vodno oskrbo v več kot tisočih naseljih in občinah, pa tudi v nekaterih tovarnah in na velikih posestvih. Iz Kunzove tovarne je po nacionalizaciji nastala tovarna črpalk z imenom Sigma. Judovska skupnost v Hranicah Prvi Judje so se v mestu naselili v začetku 17. stoletja, leta 1637 jim je bila podeljena pravica do lastne uprave svoje četrti (okoli sedanje Janáčkove ceste), nekoč imenovane Židovska cesta. Dovoljeno jim je bilo zgraditi 17 hiš, niso pa smeli graditi drugje. Židovska skupnost je svoj vrh dosegla leta 1857, ko je v mestu živelo 802 judov (13% vseh prebivalcev). Pomembno vlogo so Judje imeli pri razvoju industrije v mestu, tekstilno tovarno so ustanovili leta 1844 (največjo tovarno v mestu do sredine 20. stoletja), in destilarni alkoholnih pijač (1827, 1836). Mednarodno povezovanje Prijateljska mesta Leidschendam-Voorburg Nizozemska Slovenske Konjice Slovenija (2012) Hlohovec Slovaška Sklici Viri Kudláček, Jiří Hranice: Město a jeho památky, PositiF, 2016, ISBN 978-80-87407-16-5 tudi (angleško) Skřebská, Renata Vytvarní umělci města Hranic, Město Hranice, 2009, ISBN 978-80-254-5042-0 Glej tudi seznam mest na Češkem
Храњице (Преров)

Храњице (чеш. Hranice, нем. Mährisch Weißkirchen) град је у Чешкој Републици, у области Моравске. Храњице су пети по величини град самоуправног Оломоуцког краја, и припада округу Преров. Географија Храњице се налазе у источном делу Чешке републике. Град лежи 320 км источно од главног града Прага, а од првог већег града и крајског седишта Оломоуца, удаљен је 40 км североисточно. Град Храњице се налази у средишњем делу историјске чешке земље Моравске. Град је смештен на реци Бечви, у источном делу Средњеморавске котлине, на приближно 250 м надморске висине. Терен у граду и околини је заталасан. Источно од града издиже се побрђе Маленик. Историја Подручје Храњица било је насељено још у доба праисторије. Насеље под данашњим називом први пут се у писаним документима спомиње у 1169. године као словенско насеље, а насеље је 1209. добило градска права. 1919. године Храњице су постале део новоосноване Чехословачке. У време комунизма град је нагло индустријализован. После осамостаљења Чешке дошло је до опадања активности тешке индустрије и до проблема са преструктурирањем привреде. Становништво Храњице данас имају око 20.000 становника и последњих година број становника у граду стагнира. Поред Чеха у граду живе и Словаци и Роми. Партнерски градови Хлоховец Галерија Спољашње везе Званични веб-сајт
Hranice (ort i Tjeckien, Olomouc)

Hranice är en stad i Tjeckien. Den ligger i distriktet Okres Přerov och regionen Olomouc, i den östra delen av landet, 250 km öster om huvudstaden Prag. Hranice ligger 261 meter över havet och antalet invånare är 19 582. Terrängen runt Hranice är platt åt sydost, men åt nordväst är den kuperad. Runt Hranice är det ganska tätbefolkat, med 86 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Valašské Meziříčí, 19,0 km öster om Hranice. Trakten runt Hranice består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Hranice.
Границі (Оломоуцький край)

Границі (чеськ. Hranice, нім. Mährisch Weißkirchen, досл. «Моравські білі церкви») — місто в Чехії, у окрузі Пршеров Оломоуцького краю, у місці впадіння річки Величка до Бечви. Залізнична станція Границі-на-Мораві. Згідно з даними за 31 грудня 2003 площа міста становила 4 979 га, а кількість мешканців 19 582 осіб. Місто є центром регіону Границько. У цьому місті народився Людвік Клюцкі, юрист і громадський діяч, мер Цешина. До 1918 року Границі були гарнізоном Австро-Угорської армії, там розміщувались: Школа кадетів кавалерії, створена в 1878 році Військова технічна школа Військова вища реальна школа (нім. Militär-Oberrealschule) (один час там вчився австрійський поет Райнер Марія Рільке). Демографія Кількість жителів У 1995 році населення міста досягла свого піку і перевищила 20000. З тих пір кількість знову зменшується. Примітки Посилання Сайт міста [Архівовано 1 травня 2021 у Wayback Machine.]
Větrný mlýn (Varnsdorf)

Větrný mlýn holandského typu se nachází ve Varnsdorfu na Mlynářské ulici. Historie Zděný větrný mlýn byl postaven pravděpodobně v roce 1870; jiný pramen uvádí rok 1843. Už před druhou světovou válkou sloužil jako obytný dům a měl obytnou přístavbu. Po odsunutí německých obyvatel v roce 1946 byl opuštěn. V roce 1975 zchátralý objekt byl zakoupen soukromou osobou a opraven pro bydlení. Mlýn je bez památkové ochrany. Popis Větrný mlýn je třípodlažní válcová omítaná zděná stavba holandského typu postavená z lomového kamene na kruhovém půdorysu. V patrech jsou pravidelně nad sebou prolomena okna rámovaná kamenným ostěním. Stavba je zakončena kuželovitou střechou na obedněném věnci. Na severní straně je obytná přístavba. Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek v okrese Děčín Seznam větrných mlýnů v Česku Literatura JANOŠKA, Martin. Větrné mlýny v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. 1. vyd. Praha: Libri, 2003. 179 s. ISBN 8072771531. S. 83 až 86.
Kaple svaté Máří Magdalény (Mniší)

Kaple svaté Máří Magdalény se nachází v centru vesnice Mniší, jež je částí města Kopřivnice v okrese Nový Jičín. Historie a popis Kaple je jednou ze čtyř církevních staveb na území města Kopřivnice. Počátek stavby podle plánů příborského stavitele Bedřicha Karlsedera sahá do roku 1885 a je spojen s tehdejším příborským kaplanem Antonínem Cyrilem Stojanem, její dostavbu však museli dokončit občané Mniší, protože kaplan byl o dva roky později přeložen na jiné místo. Současně s kaplí byl v listopadu 1891 vysvěcen i blízký hřbitov. V roce 1967 prošla fasáda kaple svépomocnou opravou, kterou vedl František Brož a Josef Bortel. V roce 1991, kdy se slavilo sté výročí jejího vysvěcení, dostala kaple zvon pojmenovaný právě po kaplanu Stojanovi o váze 150 kg, který byl vyroben v rodinné dílně Ditrichů z Brodku u Přerova a posvěcen biskupem Janem Graubnerem. Jde o dvoupatrovou stavbu zakončenou věží se zvoničkou, na jejímž vrcholu je kříž. Kaple má délku 22,8 m, šířku 8,6 m a její věž dosahuje 16,9 m. V interiéru se nacházejí varhany z dílny Jana Neussera, jež byly roku 1850 postaveny pro dřevěný kopřivnický kostel a Mniší je pro svou kapli zakoupilo po jeho zboření v roce 1896. Barokní hlavní oltář pochází z nedalekého vlčovického kostela. Na stěnách v lodi jsou umístěny obrazy sv. Václava, sv. Cyrila a Metoděje, sv. Terezie z Lisieux a sv. Barbory, jejichž autorem je malíř Josef Vyjídalek. Obraz patronky kostela z roku 1894 namaloval akademický malíř Karel Vaněk. Od řádu sester sv. Karla Boromejského z Frýdlantu nad Ostravicí kaple získala věčné světlo. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svaté Máří Magdalény na Wikimedia Commons
Kaple svatého Jana Nepomuckého (Dolní Štěpanice)

Kaple svatého Jana Nepomuckého je římskokatolická kaple v Dolních Štěpanicích, části obce Benecko. Patří do farnosti Horní Štěpanice. Historie Před Zubatého mlýnem (dnešní Delfi) stála dřevěná kaplička. Majitel mlýna, Jan Zubatý mladší, se rozhodl kapli roku 1895 zbourat a vystavět novou v novogotickém stylu. Bohoslužby Pravidelné bohoslužby se v kapli nekonají. Poutní mše svatá se koná v neděli po 16. květnu. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svatého Jana Nepomuckého na Wikimedia Commons Vikariát Jilemnice Kaple na stránkách královéhradecké diecéze Archivováno 15. 5. 2019 na Wayback Machine.
Corso Karlín

Corso Karlín a Corso Court Karlín je název administrativní budovy a přilehlého nádvoří vzniklých revitalizací prázdné tovární haly ČKD a okolních pozemků v Praze 8-Karlíně. Nachází se v Křižíkově ulici č. 237/36a. Historie Původní tovární budova s architektonicky zajímavým štítem vznikla na konci 19. století. Byla nazývaná „plechárna“, neboť sloužila jako výrobní hala plechových kotlů. Současná podoba budovy je výsledkem přestavby staré tovární haly v roce 2001. Zadavatelem revitalizace byla skupina Karlín Group, která v roce 2001 přestavbou pověřila katalánského architekta Ricarda Bofill Levího. Přestavba objektu v těsném sousedství paláce Karlín je součástí plánu obnovy celého areálu někdejších závodů ČKD s názvem Nový Karlín. Popis Budova Corso Karlín má čtyři nadzemní a jedno podzemní podlaží s parkovacími místy. Ocenění Přestavba tovární haly na Corso Karlín získala ocenění „Best of Realty 2001" a "Stavba roku 2001". Okolní budovy Palác Karlín Novorománský kostel svatých Cyrila a Metoděje na Karlínském náměstí Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Corso Karlín na Wikimedia Commons CORSO Karlín na www.corso-karlin.cz Archivováno 16. 5. 2019 na Wayback Machine.
Plánice

Plánice (Czech pronunciation: [ˈplaːɲɪtsɛ]; German: Planitz) is a town in Klatovy District in the Plzeň Region of the Czech Republic. It has about 1,600 inhabitants. Administrative division Plánice consists of 12 municipal parts (in brackets population according to the 2021 census): Mlynářovice forms an exclave of the municipal territory. Etymology The name is a diminutive form of pláně, which means 'plains' in Czech. Geography Plánice is located about 13 kilometres (8 mi) east of Klatovy and 38 km (24 mi) south of Plzeň. It lies in the Blatná Uplands. The highest point is the hill Rovná at 724 m (2,375 ft) above sea level. The town is situated on the left bank of the Úslava River. There are several small fishponds in the municipal territory. History The first written mention of Plánice is from 1144, when it was property of the newly established monastery of Pomuk. As a town, Plánice was first mentioned in 1329. During its history, the town was owned by the noble families of Schwamberg, Sternberg, Rožmitál and Martinic. Demographics Transport There are no railways or major roads passing through the municipality. Sights The main landmark of Plánice is the Church of Saint Blaise. The original Gothic church was first documented in 1352. It was demolished and in 1755–1757, it was replaced by the current Baroque building. It was built by the architect Anselmo Lurago, probably according to the plans of Kilian Ignaz Dientzenhofer. Plánice Castle was originally a fortress, built in the second half of the 16th century. At the beginning of the 18th century, it was rebuilt into the early Baroque castle. Today it is owned by the town and inaccessible to the public. Notable people Karel Svoboda (1824–1870), painter František Křižík (1847–1941), engineer and inventor Vladimír Helfert (1886–1945), musicologist Marcela Joglová (born 1987), athlete Twin towns – sister cities Plánice is twinned with: Rubigen, Switzerland References External links Official website
Plánice

Plánice es una localidad del distrito de Klatovy en la región de Pilsen, República Checa, con una población estimada a principio del año 2018 de 1651 habitantes. Se encuentra ubicada al sur de la región, cerca del río Otava —un afluente izquierdo del río Moldava que, a su vez, lo es del Elba— y de la frontera con la región de Bohemia Meridional y el estado alemán de Baviera.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Plánice.
Plánice

Plánice (en allemand : Planitz) est une ville du district de Klatovy, dans la région de Plzeň, en République tchèque. Sa population s'élevait à 1 660 habitants en 2021. Géographie Plánice se trouve à 13 km à l'est de Klatovy, à 40 km au sud-sud-est de Plzeň et à 104 km au sud-ouest de Prague. La commune est limitée par Újezd u Plánice, Mlýnské Struhadlo, Neurazy et Polánka au nord, par Myslív et Nehodiv à l'est, par Nalžovské Hory, Zborovy, Hnačov, Zavlekov et Číhaň au sud, et par Mochtín, Habartice et Kvaslice — ces deux quartiers formant une exclave de la ville de Klatovy — à l'ouest. La commune de Plánice compte également au nord-ouest deux quartiers enclavés, Zbyslav et Mlinářovice, qui sont séparés du territoire principal par la commune d'Újezd u Plánice. Histoire La première mention écrite de la localité date de 1329. Administration La commune se compose de douze sections : Galerie Transports Par la route, Plánice se trouve à 15 km de Klatovy, à 50 km de Plzeň et à 125 km de Prague. Notes et références Portail de la Tchéquie