NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Zoo de Dvůr Králové

Le zoo de Dvůr Králové est un jardin zoologique de 72 ha situé à Dvůr Králové nad Labem, en République tchèque. Présentation Le parc est le deuxième plus grand zoo du pays et a la particularité de présenter une importante section "safari". L'une de ses missions parmi les plus importantes est de protéger les espèces sauvages en voie de disparition et menacées. La spécialisation du zoo est la faune africaine et le parc possède le plus grand groupe d'animaux africains en Europe. Le zoo est également l'un des éleveurs d'ongulés africains les plus importants au monde. Leurs animaux les plus rares sont les rhinocéros blancs du Nord, qui sont maintenant prêtés (programme Last Chance to Survive - L'ultime chance de survie) au Ol Pejeta Conservancy au Kenya. Le zoo est le seul au monde où les rhinocéros blancs du Nord ont eu des jeunes, le dernier veau étant né en 2000. Histoire du zoo Le zoo a été créé en 1946 sur une superficie de 6,5 hectares pour abriter une petite collection de faune locale et était à l'origine connu sous le nom de jardin zoologique de Bohême orientale (tchèque : Východočeská zoologická zahrada). Après les vingt premières années de son existence, la superficie a quadruplé et les collections d'animaux se sont élargies. Néanmoins, avant 1965, l'importance de l'institution pour l'éducation et la conservation de l'environnement était limitée à la région. Références Liens externes Sites officiels : www.zoodvurkralove.cz et safaripark.cz Portail de la zoologie Portail de la Tchéquie Portail du tourisme
Zoo di Dvůr Králové

Lo zoo di Dvůr Králové (in ceco Zoologická zahrada Dvůr Králové nad Labem) è situato nella località di Dvůr Králové nad Labem, nella Repubblica Ceca. Fa parte di un'associazione di zoo fondata nel 1990 in Cecoslovacchia, ed ancora oggi presente sia in Repubblica Ceca sia in Slovacchia (in ceco Unie českých a slovenských zoologických zahrad). Dal 1995 al 2010 lo zoo è stato membro dell'EAZA. Dal 1997 fa parte della WAZA. Lo zoo occupa un'area di 72 ettari e vi sono presenti 2300 specie di animali, molti dei quali appartengono alla fauna africana. L'animale più raro era il rinoceronte bianco settentrionale. Gli ultimi esemplari, nel 2009 sono stati trasferiti a Ol Pejeta, una riserva privata in Kenya, nel tentativo di farli riprodurre in natura, ma gli esemplari maschi sono tutti morti prima di riuscire a riprodursi, l'ultimo: Sudan è morto nel 2018. Lo zoo Dvůr Králové è aperto tutti i giorni dalle 9:00 a.m. alle 6:00 p.m. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su zoo di Dvůr Králové Collegamenti esterni (CS, EN) Sito ufficiale, su zoodvurkralove.cz.
Zoo Dvůr Králové

De Zoo Dvůr Králové (voluit: Zoologická zahrada Dvůr Králové nad Labem) is een dierentuin in de Tsjechische stad Dvůr Králové nad Labem. De dierentuin is gespecialiseerd in Afrikaanse diersoorten. Het meest zeldzame dier in de zoo was de noordelijke witte neushoorn. De dierentuin was een particuliere tuin van textielfabrikant Richard Neumann. In 1945 werd zijn bezit onteigend, waarna de dierentuin op 9 mei 1946 voor het publiek geopend werd. Op 8 mei 1989 werd het safaripark toegevoegd. De Zoo Dvůr Králové is lid van de Unie van Tsjechische en Slowaakse Dierentuinen en de European Association of Zoos and Aquaria. Het park neemt deel aan meerdere internationale fokprogramma's en coördineert en beheert het EEP-stamboek voor de blauwvleugelgans en het ESB-stamboek voor de reuzenreiger.
Zoo Dvůr Králové

Zoo Dvůr Králové (Safari park Dvůr Králové) – ogród zoologiczny, utworzony 9 maja 1946, zlokalizowany w Dvůr Králové nad Labem na obszarze 79 ha. Jego operatorem jest spółka akcyjna Zoo Dvůr Králové a.s., założona w 2005 r., stanowiąca własność władz kraju hradeckiego. Zoo posiada największą w Europie kolekcję zwierząt afrykańskich, a jego głównymi atrakcjami są: przejażdżka busem oraz nocne safari. Można w nim zobaczyć galerię obrazów Zdenka Buriana. Linki zewnętrzne Oficjalna strona internetowa Krótki opis Zoo Safari po polsku
Зоопарк Двур-Кралове

Зоопарк Двур-Кралове (с 2018 года — сафари-парк; чеш. Safari park Dvůr Králové) — сафари-парк в Двур-Кралове-над-Лабем, основной целью которого является защита исчезающих видов животных. Парк специализируется на фауне Африки, являясь самой большой коллекцией африканских животных в Европе. Самое редкое животное этого сафари-парка - северный белый носорог (с 2009 года в аренде у кенийского заповедника Ол-Паджета; в 2000 году зоопарк стал первым в мире, где родился детеныш этого вида). История Зоопарк был основан в 1946 году. Изначальная площадь была 6,5 га. За 20 лет существования площадь увеличилась вчетверо. В 1965 году директором стал Йосеф Вагнер. Реформы, инициированные Вагнером, повлияли на стандарты содержания, а также на зоокультуру в Чехословакии. Любовь Йосефа к Африке привела к перепрофилированию зоопарка, сделав его самой большой коллекцией африканских животных в Европе. В результате экспедиций в Африку, в Чехословакию было завезено больше 3000 животных, в основном из восточной Африки. В 1983 году Вагнер ушел на пенсию. Членство Сафари-парк является членом союза чешских и словацких зоопарков, основанного в 1990. С 1995 по 2010 был членом Европейской ассоциации зоопарков и аквариумов. С 1997 по 2012 - член Всемирной ассоциации зоопарков и аквариумов. Примечания
Kostel svatého Václava (Letohrad)

Kostel svatého Václava římskokatolický kostel v Letohradě vystavený v letech 1680–1685 Hynkem Jetřichem Vitanovským z Vlčkovic. Stojí v těsném sousedství zámku s monumentálním průčelím do náměstí. Kostel je chráněn jako kulturní památka. Historie Kostel byl vystavěn v roce 1680–1685 majitelem panství Kyšperk Hynkem Jetřichem Vitanovským z Vlčkovic (1643–1681). Původně měl jako součást zámku plnit funkci zámecké kaple. Stavba se připisuje italskému mistru staviteli Antoniu Demaggio. Objekt byl posvěcen roku 1681 biskupem královéhradeckým Janem Františkem Kryštofem z Talmberka. V kostele má hrobku i jeho zakladatel Hynek Jetřich Vitanovský z Vlčkovic a byli tam pohřbíváni i někteří další majitelé kyšperského panství. Popis Stavba kostela je provedena v barokním slohu se štukovou výzdobou průčelí a trojicí dveří uprostřed, které vedou do kostelní lodi. Další dveře vlevo ústí do sakristie a dveře vpravo do tzv. Bratrské kaple, pojmenované po Mariánském bratrstvu, založeném Hynkem Vitanovským roku 1665 při kostele orlickém (obec Orlice se v r. 1950 stala součástí Letohradu). Později bylo bratrstvo přeneseno do Kyšperka (od r. 1950 Letohradu) a kaple tak sloužila ke konání pobožností členů bratrstva. Uměleckou zvláštností tohoto kostela je hlavně bohatá štuková výzdoba klenby, která je založena na myšlence, že celý svět a všechno tvorstvo chválí Hospodina (žalm 150 a 148). Tvůrci tohoto díla byli umělci z Milána – snad mistr Giovani Maderna, a tato práce prý stála více peněz než celá stavba kostelní. Další pozoruhodností tohoto kostela je obraz sv. Václava na hlavním oltáři. Byl namalován roku 1785 synem ředitele vídeňské malířské akademie Caspara F. Sambacha Christianem Sambachem (1761–1798). Neobvyklost obrazu spočívá ve vyobrazení Svatého Václava jako orodovníka za lidstvo, ochránce slabých a bezmocných. Z dalších zajímavostí farního kostela sv. Václava v Letohradě je možno jmenovat obraz Kristus se dvěma učedníky u pravého předního postranního oltáře. Je pokládán ne-li přímo za dílo Brandlovo, tedy jistě z jeho školy. Uprostřed kostelních stěn jsou umístěny obrazy Narození Páně po levé a Obřezání Páně po pravé straně. O nich zaznamenal katecheta měšťanských škol Josef Pícha, že byly malovány místním malířem Antonínem Regnardem. Dle farních zápisů byl však obraz Narození Páně malován roku 1725 malířem Jakubem Kratochvílem. O obraze Obřezání Páně záznamy nejsou, autor z 18. století je rovněž neznámý. Plastické obrazy Křížové cesty z terakoty jsou francouzským výrobkem, dodaným firmou Müller z Innsbrucku roku 1902. Postranní oltáře zdobí obrazy Jana Umlaufa, na místě starších obrazů Antonína Regnarda. Nynější varhany byly postaveny roku 1897 pražským varhanářem Petrem. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Václava na Wikimedia Commons
Kostel svatého Filipa a Jakuba (Lukavice)

Kostel svatého Filipa a Jakuba je římskokatolický orientovaný filiální kostel v obci Lukavice. Je chráněn od 3. 5. 1958 jako kulturní památka České republiky. Historie Kostel existoval už v letech 1344–1350, kdy je Lukavice jmenována v seznamu far. V letech 1639–1726 plnil lukavický kostel funkci farního kostela a byla sem přenesena fara z Orlice, zrušená v roce 1627. V roce 1936 byl kostel opraven z venkovní strany. V roce 1968 byl vysvěcen nový hřbitov a na starý hřbitov u kostela se přestalo pohřbívat. Při úpravě interiéru v roce 1974 byly pořízeny nové lavice. Architektura Kostel byl postaven v roce 1639 jako nevelká gotická stavba, dodnes je zachován jako presbytář nynějšího kostela. Pozdější známé přestavby byly prováděny v létech 1639, 1705, 1721 a úprava věže v roce 1878. Venkovský jednolodní kostel, původně pozdně renesanční, dostavěný barokně v letech 1705 a 1721, s mohutnou věží zastřešenou zvonovou helmicí v průčelí. Je hodnotným příkladem regionální barokní sakrální architektury z počátku 18. století. Interiér Řezba ikonograficky pozoruhodného oltáře, snad z roku 1721, představuje vinný kmen, v jehož větvích – po stranách oltářního obrazu sv. Filipa a Jakuba od Jana Umlaufa – jsou reliéfy poprsí apoštolů. Svatostánek je původní a má podobu zeměkoule. Kazatelna je z let 1670–80 a patrně z téže doby jsou dva ornamentálně vymalované výklenky objevené při malbě vnitřku kostela a restauraci hlavního oltáře v roce 1942. V prostorách kostela se nachází dřevěná destička, svědčící pravděpodobně o morové ráně v 16. století. Postranní oltáře byly osazeny obrazy sv. Antonína Paduánského a sv. Apolonie. Obrazy křížové cesty jsou z roku 1827, malovány vídeňským malířem F. Tlathem. V tomto kostele se před oltářem nachází hrob, kde byli pohřbeni někteří majitelé panství Kyšperk. Před levým malým oltářem je další hrobka, kde jsou pohřbeny ostatky farářů lukavických. Kříž po pravé chrámové straně je dílem lukavického rodáka, sochaře Jana Duška (1880–1949), profesora na Uměleckoprůmyslové škole v Chrudimi. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Filipa a Jakuba na Wikimedia Commons Filiální kostel sv. Filipa a Jakuba, apoštolů na stránkách Královéhradecké diecéze Archivováno 25. 10. 2016 na Wayback Machine. Památkový katalog
Kostel svaté Ludmily (Horní Počernice)

Kostel svaté Ludmily ve Chvalech v Horních Počernicích je farní kostel hornopočernické farnosti. Je součástí areálu zámku Chvaly a je druhým nejstarším dochovaným stavebním objektem na území dnešní městské části Praha-Horní Počernice. Popis a historie Na místě kostela původně stála kaple svaté Anny, kterou postavili v roce 1660 Jezuité, tehdejší majitelé chvalské tvrze. Kaple přiléhala k tvrzi a tvořil ji čtyřboký presbytář s valenou klenbou a loď s klenbou křížovou. Kaple od roku 1695 fungovala jako farní a od roku 1711 vedla i matriku (do té doby spadaly Chvaly pod farní kostel Nanebevzetí Panny Marie v Dolních Počernicích). Po zrušení jezuitského řádu došlo za působení pátera Josefa Jana Pánka v letech 1793–1794 k přestavbě kaple na kostel svaté Ludmily: původní loď byla přestavěna na presbytář a vznikla nová větší loď s klenutým stropem a dvěma širokými okny. Přibyl také chór s varhanami. Hlavní oltář je zasvěcen svaté Ludmile, postranní oltáře pak svatému Janu Nepomuckému a svatému Václavu. Autorem obrazů (1880) na oltářích je Vilém Kandler. Zvonová věž v novorománském slohu pochází z roku 1825. Dva zvony o váze 1000 a 500 kg nechala v pražské zvonařské dílně Karla Bellmana ulít vdova po chvalském mlynáři Antonínu Rybovi. Aby mohla věž nést takto těžké zvony, muselo dojít k její přestavbě a až poté na ni byly zvony zavěšeny (v roce 1875). Za první světové války byly zabaveny a zničeny. Ze sbírek věřících byly v roce 1923 pořízeny zvony ve zvonařské dílně Arnošta Diepolta, ty byly sundány za druhé světové války v roce 1942. Současné zvony jsou z roku 1947 a zasloužil se o ně místní farář František Štverák, který byl vězněn jak nacisty tak komunisty. Současnost Kostel prošel celkovou rekonstrukcí v letech 1997–1999. Byla opravena střecha, věže a kostel získal novou fasádu. V roce 2007 byla provedena oprava elektroinstalace a vnitřní výmalba kostela. Dne 18. listopadu 2007 byly kardinálem Miloslavem Vlkem slavnostně požehnány nové varhany. Duchovním správcem kostela a administrátorem farnosti je Dr. Vojtěch Eliáš. Galerie Odkazy Reference Literatura PODLAHA, Antonín. Posvátná místa království českého: Dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvátných soch, klášterů i jiných pomníků katol. víry a nábožnosti v království Českém : Řada první: Arcidiecese pražská. Díl I. Vikariát Českobrodský, Černokostelecký, Mnichovický a Prosecký. Praha: Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1907. 319 s. (Posvátná místa Království českého). Dostupné online. Kapitola 6. Chvaly n. Chvala, fara, s. 246 – 250. PODLAHA, Antonín. Soupis památek historických a uměleckých v království Českém. Svazek XV. Politický okres Karlínský. Praha: Archaelogická komise při České akademii císaře Františka Josefa pro vědy, slovesnost a umění, 1901. 351 s. (Soupis památek). Dostupné online. Kapitola Chvaly, s. 191 – 193. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Ludmily na Wikimedia Commons Popis a historie kostela na hrady.cz
Tsjechisch Muziekmuseum

Het Tsjechisch Muziekmuseum (Tsjechisch: České muzeum hudby) is een museum in de Tsjechische hoofdstad Praag, dat gewijd is aan de muziek. Het is een onderdeel van het Nationaal Museum en heeft drie vestigingen: het hoofdgebouw met een collectie muziekinstrumenten, het Antonín Dvořák museum en het Bedřich Smetana museum. Collectie De hoofdlocatie van het museum bevindt zich in de wijk Malá Strana (Kleine Zijde), in de voormalige barokkerk van de heilige Maria Magdalena. Deze kloosterkerk van de dominicanen werd gebouwd tussen 1656 en 1709. Na de ontwijding in 1783 werd het gebouw onder meer gebruikt als postkantoor en nationaal archief (vanaf 1945). In 2004 werd hier het muziekmuseum gevestigd. De collectie omvat zo'n 400 historische muziekinstrumenten, waaronder een piano die door Wolfgang Amadeus Mozart bespeeld werd bij zijn eerste bezoek aan Praag in 1787. In de grote hal worden regelmatig concerten georganiseerd. Andere locaties en samenwerkingen Het museum werkt samen met andere musea in het land. Zo leverde het bijvoorbeeld de stukken voor de Pavel en Antonín Vranický-expositie in Nová Říše. Verder maken de volgende musea deel uit van het Muziekmuseum: Het Antonín Dvořák Museum in de "Villa Amerika" in de Nieuwe Stad Het Bedřich Smetana Museum, eveneens in de Oude Stad Het Jaroslav Ježek-museum - De Blauwe kamer, eveneens in Praag Het Josef Suk Museum, in Křečovice De geboortewoning van Bedřich Smetana in Litomyšl Muziek zonder musici, in het Slot Hořovice Zie ook Lijst van muziekmusea Externe link (cs) (en) Website Tsjechisch Muziekmuseum
Dřevěnice

Dřevěnice is a municipality and village in Jičín District in the Hradec Králové Region of the Czech Republic. It has about 300 inhabitants. Administrative division Dřevěnice consists of two municipal parts (in brackets population according to the 2021 census): Dřevěnice (209) Dolánky (51) Demographics Notable people Zbyněk Berka of Dubá (1551–1606), Archbishop of Prague References External links Official website
Dřevěnice

Dřevěnice es una localidad del distrito de Jičín en la región de Hradec Králové, República Checa, con una población estimada a principio del año 2018 de 236 habitantes. Se encuentra ubicada al oeste de la región, a unos 85 km al noreste de Praga, en la región conocida como "Paraíso Checo", cerca de la frontera con las regiones de Bohemia Central y Liberec.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Dřevěnice.
Dřevěnice

Dřevěnice (en allemand : Drewienitz) est une commune du district de Jičín, dans la région de Hradec Králové, en République tchèque. Sa population s'élevait à 266 habitants en 2022. Géographie Dřevěnice se trouve à 7 km au sud-ouest de Nová Paka, à 7 km à l'est-nord-est de Jičín, à 39 km au nord-ouest de Hradec Králové et à 84 km au nord-est de Prague. La commune est limitée par Radim à l'ouest et au nord-ouest, par Úbislavice au nord-est, par Lužany au sud-est, et par Úlibice au sud. Histoire La première mention écrite de la localité date de 1387. Administration La commune se compose de deux sections : Dřevěnice Dolánky Galerie Transports Par la route, Dřevěnice se trouve à 8 km de Jičín, à 45 km de Hradec Králové et à 80 km de Prague. Notes et références Portail de la Tchéquie
Dřevěnice

Dřevěnice település Csehországban, a Jičíni járásban. Dřevěnice Lužany, Radim, Úbislavice és Úlibice településekkel határos. Lakosainak száma 295 fő (2025. január 1.). Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Древјењице

Древјењице (чеш. Dřevěnice) је насељено мјесто са административним статусом сеоске општине (чеш. obec) у округу Јичин, у Краловехрадечком крају, Чешка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2014. године насеље је имало 231 становника. Референце Спољашње везе
Dřevěnice

Dřevěnice är en ort i Tjeckien. Den ligger i den centrala delen av landet, 80 km nordost om huvudstaden Prag. Dřevěnice ligger 304 meter över havet och antalet invånare är 194. Terrängen runt Dřevěnice är platt söderut, men norrut är den kuperad. Runt Dřevěnice är det ganska tätbefolkat, med 65 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Jičín, 7,0 km väster om Dřevěnice. I omgivningarna runt Dřevěnice växer i huvudsak blandskog. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Dřevěnice.
Vysoký Újezd (okres Beroun)

Vysoký Újezd je obec v okrese Beroun ve Středočeském kraji. Nachází se deset kilometrů východně od Berouna. Správní území obce se skládá ze tří katastrálních území: Vysoký Újezd, Kuchař a Kozolupy. Ve všech částech žije dohromady přibližně 2 000 obyvatel. Kozolupy tvoří exklávu území obce, kterou od prvních dvou částí odděluje území obce Lužce. Historie První písemná zmínka o vesnici pochází z roku 1324. Ve vsi Vysoký Újezd (565 obyvatel, četnická stanice) byly v roce 1932 evidovány tyto živnosti a obchody: autodopravce, tři hostince, hrnčíř, kovář, dva krejčí, výroba lihovin, dva obuvníci, dva pokrývači, dva řezníci, sedlář, šest obchodů se smíšeným zbožím, švadlena, trafika, truhlář, velkostatek Stome. Obyvatelstvo Obecní správa Vysoký Újezd je jednou z několika obcí ve Středočeském kraji, která se rozkládá na dvou územích, která spolu nesousedí. Je to dáno tím, že k obci patří jak území Kozolup, tak území vlastního Vysokého Újezdu a Kuchaře. Mezi nimi však leží samostatná obec Lužce. Části obce Obec Vysoký Újezd se skládá ze tří částí na třech katastrálních územích: Vysoký Újezd (k. ú. Vysoký Újezd u Berouna) Kozolupy (i název k. ú., nesousedící území) Kuchař (i název k. ú.) Územněsprávní začlenění Dějiny územněsprávního začleňování zahrnují období od roku 1850 do současnosti. V chronologickém přehledu je uvedena územně administrativní příslušnost obce v roce, kdy ke změně došlo: 1850 země česká, kraj Praha, politický okres Smíchov, soudní okres Beroun 1855 země česká, kraj Praha, soudní okres Beroun 1868 země česká, politický okres Hořovice, soudní okres Beroun 1936 země česká, politický i soudní okres Beroun 1939 země česká, Oberlandrat Kolín, politický i soudní okres Beroun 1942 země česká, Oberlandrat Praha, politický i soudní okres Beroun 1945 země česká, správní i soudní okres Beroun 1949 Pražský kraj, okres Beroun 1960 Středočeský kraj, okres Beroun 2003 Středočeský kraj, okres Beroun, obec s rozšířenou působností Beroun Obecní symboly Znak a vlajka byly obci uděleny rozhodnutím předsedy Poslanecké sněmovny Parlamentu České republiky dne 19. ledna 2007. Doprava Dopravní síť Pozemní komunikace – Do obce vedou silnice III. třídy. Železnice – Železniční trať ani stanice na území obce nejsou. Nejbližší železniční zastávka či stanice je Nučice zastávka asi tři kilometry vzdálená. Veřejná doprava 2019 Autobusová doprava – V obci nebo v místních částech obce zastavovaly příměstské linky 309 (Praha, Zličín – Choteč – Nádraží Radotín), 311 (Praha, Zličín – Mořina – Řevnice), 425 (Loděnice – Mořinka) a 313 (Praha, Nádraží Radotín – Černošice). Pamětihodnosti Újezdský zámek vznikl přestavbou starší tvrze v 18. století. Dochovaná podoba je výsledkem novorenesančních úprav z roku 1897. Kaple Usedlost čp. 9 Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vysoký Újezd na Wikimedia Commons Encyklopedické heslo Újezd v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích Oficiální stránky Vysoký Újezd v Registru územní identifikace, adres a nemovitostí (RÚIAN)
Vysoký Újezd (Beroun District)

Vysoký Újezd is a municipality and village in Beroun District in the Central Bohemian Region of the Czech Republic. It has about 2,000 inhabitants. Administrative division Vysoký Újezd consists of three municipal parts (in brackets population according to the 2021 census): Vysoký Újezd (1,253) Kozolupy (249) Kuchař (190) Kozolupy forms an exclave of the municipal territory. Geography Vysoký Újezd is located about 10 kilometres (6 mi) east of Beroun and 11 km (7 mi) southwest of Prague. It lies mostly in the Hořovice Uplands, only the western part of the municipality with the Kuchař village extends into the Prague Plateau. A small southwestern part the municipal territory extends into the Bohemian Karst Protected Landscape Area. History The first written mention of Vysoký Újezd is from 1310. The most notable owner of the estate was the Schlick family. They owned Vysoký Újezd from 1693 to 1883. Demographics Transport There are no major roads passing through the municipality. The railway that runs through the municipality is unused. Sport Vysoký Újezd is known for a golf course. It has an area of over 80 ha (200 acres). Sights The main landmark is the Vysoký Újezd Castle. It was built in the Neo-Renaissance style in 1897 as an extension of a Baroque manor house. Today it is dilapidated and unused. References External links Official website
Vysoký Újezd (Beroun)

Vysoký Újezd es una localidad del distrito de Beroun en la región de Bohemia Central, República Checa, con una población estimada a principio del año 2021 de 1692 habitantes. Se encuentra ubicada al oeste de la región y de Praga, en la cuenca hidrográfica del río Berounka —un afluente izquierdo del río Moldava—, y cerca de la frontera con la región de Pilsen.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Vysoký Újezd.
Vysoký Újezd (district de Beroun)

Vysoký Újezd (en allemand : Hoch Aujest) est une commune du district de Beroun, dans la région de Bohême-Centrale, en Tchéquie. Sa population s'élevait à 1 995 habitants en 2025. Géographie Vysoký Újezd se trouve à 10 km à l'est-nord-est de Beroun et à 19 km au sud-ouest du centre de Prague. La commune de Vysoký Újezd se compose de deux sections séparées par la commune de Lužce. La section située au nord est limitée par Nučice, Mezouň et Tachlovice au nord, par Chýnice et Roblín à l'est, par Mořina et Lužce au sud, et par Loděnice à l'ouest. La section située au sud est limitée par Lužce au nord, par Mořina à l'est et au sud, par Karlštejn au sud-ouest, et par Bubovice à l'ouest. Histoire La première mention écrite de la localité date de 1310. Transports Par la route, Vysoký Újezd se trouve à 6 km de Loděnice, à 14 km de Beroun et à 25 km de Prague. Notes et références Portail de la Tchéquie
Vysoký Újezd (Berouni járás)

Vysoký Újezd település Csehországban, a Berouni járásban. Vysoký Újezd Karlštejn, Lužce, Loděnice, Mezouň, Mořina, Chýnice, Tachlovice, Roblín, Bubovice és Nučice településekkel határos. Lakosainak száma 1995 fő (2025. január 1.). Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal (cseh)