NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel svatého Jiljí (Dolní Dunajovice)

Kostel svatého Jiljí je římskokatolický chrám v obci Dolní Dunajovice v okrese Břeclav. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Jde o farní kostel farnosti Dolní Dunajovice. Historie Jádro kostela pochází z první poloviny 14. století. Přibližně v polovině století sedmnáctého bylo zaklenuto kněžiště s lodí a přistavěna sakristie. Zřejmě Karel Jan Hromádko kolem roku 1764 zvětšil loď směrem k západu a jedna klenba a vstupní útvar s věží.byl vystavěn ve druhé polovině osmnáctého století. Zhruba v polovině 19. století byla rozšířena kruchta o dřevěný balkón. Popis Jedná se o jednolodní stavbu s odsazeným kněžištěm, k nimž na východní straně přiléhá sakristie obdélníkového půdorysu, na jihu hranolová kaple. Boční zdi lodi jsou opatřeny odstupňovanými opěrnými pilíři. V hladkých fasádách jsou prolomena velmi nízká okna. Zvonici zapojenou do západního průčelí člení nárožní pilastry. Hlavní vstup do kostela je v ose západního průčelí, boční v podélných zdech přístavby. Kněžiště a sakristie jsou zaklenuty valeně, boční kaple je přístupná z kněžiště otvorem dosahujícícm až ke klenbě. Podkruchtí je zaklenuto valeně, dřevěný balkón podepírá dvojice litinových sloupů. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Jiljí na Wikimedia Commons
Goethova vyhlídka

Goethova vyhlídka je 39 metrů vysoká rozhledna s výletní restaurací, postavená podle projektu vídeňských architektů Ferdinanda Fellnera a Hermanna Helmera, tyčící se na Výšině věčného života nad Karlovými Vary v nadmořské výšce 636,4 metru. Historie Vyhlídka byla postavena mezi lety 1888 až 1889. Podnět ke stavbě dala arcivévodkyně Štěpánka Belgická, snacha císaře Františka Josefa a císařovny Alžběty Bavorské (zvané Sissi). Arcivévodkyně se během své procházky na výšinu vyjádřila, že by bylo místo příhodné pro stavbu rozhledny, čemuž se bezprostředně snažil vyhovět tehdejší starosta Karlových Varů Eduard Knoll. Podobnou myšlenku již dříve vyjádřil i německý básník Johann Wolfgang von Goethe. Rozhledna měnila opakovaně během své historie jména. Původní název Stefaniewarte nesla podle iniciátorky stavby arcivévodkyně Štěpánky Belgické. Po vzniku samostatného Československa byla vyhlídka přejmenována po Adalbertu Stifterovi na Stifterovu rozhlednu. Po druhé světové válce nesla od roku 1945 název Stalinova rozhledna. Současný název získala Goethova vyhlídka v roce 1957. Zpočátku oblíbený cíl lázeňských hostů začal po druhé světové válce chátrat. V roce 1960 byla rozhledna uzavřena, po rekonstrukci v 70. letech 20. století byla opětovně otevřena včetně restaurace. Koncem 90. let 20. století byla vyhlídka uzavřena a začala pustnout. Město Karlovy Vary se snažilo rozhlednu zprovoznit, a za tímto účelem ji pronajalo. Po rekonstrukci následovalo v roce 2004 otevření restaurace včetně vyhlídky, ovšem již v roce 2006 byla restaurace s rozhlednou opět uzavřena pro obtížnou přístupnost a vzdálenost od lázeňského města. Současnost V roce 2017 započala dlouhou dobu odkládaná rekonstrukce vyhlídky. Vzhledem k tomu, že rekonstrukce byla financována z dotace, nebude prozatím možné využít vyhlídku ke komerčním účelům, avšak prodejna základního občerstvení se v objektu nachází. V prostorách vyhlídky by mohlo vzniknout muzeum rozhleden Karlových Varů. Rekonstrukce rozhledny byla dokončena na podzim roku 2018. S oficiálním otevřením pro veřejnost se čekalo až na novou lázeňskou sezonu. Od 3. 5. 2019 je rozhledna přístupná veřejnosti. Zvýšit turistickou atraktivitu by do budoucna mohla také bobová dráha, která by začínala u Goethovy vyhlídky. V blízkosti rozhledny byla vybudována tříkilometrová Stezka strašidel. U jednotlivých zastavení stezky jsou umístěna strašidla, jež jsou doplněna panelem s krátkou pohádkou. Galerie Odkazy Reference Související články Rozhledna Diana Doubská hora Vyhlídka Karla IV. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Goethova vyhlídka na Wikimedia Commons Rozhledna Goethova vyhlídka
Goethe's Lookout

Goethe's Lookout (Czech: Goethova vyhlídka) is a tower located in Karlovy Vary in the Czech Republic. It is considered an architectural folly and was built in the late 19th century. History The observation tower was built between 1888 and 1889 after Princess Stéphanie of Belgium, during a walk on the hill, expressed support for erecting a tower on the site as it was deemed suitable. Eduard Knoll, then mayor of the city, took the opportunity to follow through with the idea, which had already been expressed by the German poet Johann Wolfgang von Goethe. The necessary design work was entrusted to architects Ferdinand Fellner and Hermann Helmer, and following the completion of construction, the opening ceremony of the building, then called the Princess Stephanie's Belvedere, took place on 21 July 1889. The site quickly became a popular destination for guests of the nearby spas, but the path was quite long and uphill, leading to plans for constructing a funicular to connect the hilltop with the spa center. Preparatory work began but was interrupted by the outbreak of World War I. In 2018, the building underwent significant restoration and was subsequently reopened to the public. Origin of the name The tower was originally called Kronprinzessin-Stephanie-Warte or Princess Stephanie's Belvedere. After World War I, in honor of the writer Adalbert Stifter, the tower was renamed Stifter-Warte. Shortly after the end of World War II, it was called Stalinova rozhledna (or Stalin's Tower). During destalinization, this name was also abandoned, and in 1957, the current name was chosen, dedicating the building to Johann Wolfgang von Goethe, who had visited the Karlsbad spa several times for treatment. Description Goethe's Lookout is situated in an elevated position east of the city centre of Karlovy Vary in the Czech Republic. The building is in the neogothic style, featuring exposed brickwork. The cylindrical main structure with a bay window on the rocks above the main entrance with a crenellated portico is flanked by a tall, slender tower and two rectangular prismatic buildings with reinforced corners. The structure includes an observation tower and a dining room and is characterized by romantic and neogothic style elements. The location is 639 meters above sea level. Extensive modifications were made to the building in the late 1960s, which did not substantially alter the original architecture. Protection The Czech Republic's heritage conservation authorities protects Goethe's Lookout as a cultural monument with catalog number 1000125882. The building is on the list of unsellable properties in the city of Karlovy Vary and was valued at 5.5 million CZK in a 1995 estimate. References Bibliography Lubomír Zeman (2017). Městečka na dlani: Karlovarský kraj: Bečov nad Teplou, Boží Dar, Horní Blatná, Chyše, Krásno, Přebuz, Valeč (in Czech). Prague: Foibos Books. OCLC 833406206.
Belvédère de Goethe

Le belvédère de Goethe (ou Point de vue de Goethe) est une tour d'observation de 42 mètres de haut avec restaurant, située dans la station thermale de Karlovy Vary en Tchéquie. Construite en 1888-1889 par les architectes viennois Ferdinand Fellner et Hermann Helmer, elle s'élève sur les hauteurs de la ville à une altitude de 636 mètres[réf. nécessaire]. Historique Le belvédère a été construit entre 1888 et 1889. L'archiduchesse Stéphanie de Belgique, belle-fille de l'empereur François-Joseph et de l'impératrice Elisabeth de Bavière (appelée Sissi), a donné l'impulsion à la construction. Au cours de sa promenade sur la colline, l'archiduchesse a déclaré que l'endroit serait propice à la construction d'une tour d'observation, ce que le maire de Karlovy Vary de l'époque, Eduard Knoll, a immédiatement tenté de respecter. Une idée similaire avait également été exprimée plus tôt par le poète allemand Johann Wolfgang von Goethe. La tour d'observation a changé de nom à plusieurs reprises au cours de son histoire. Le nom original Stefaniewarte doit son nom à l'initiatrice de la construction, l'archiduchesse Stéphanie de Belgique. Après la création de la Tchécoslovaquie indépendante, le point de vue a été renommé en l'honneur d'Adalbert Stifter en Belvédère de Stiftert. Après la Seconde Guerre mondiale, elle porte à partir de 1945 le nom de tour d'observation de Staline. Le belvédère de Goethe a été nommé ainsi en 1957[réf. nécessaire]. Initialement destination prisée des curistes, elle commence à se dégrader après la Seconde Guerre mondiale. En 1960, la tour d'observation fut fermée, puis reconstruite en 1970, agrémentée d'un restaurant-belvédère. Un Ghost Trail de trois kilomètres a été construit près de la tour d'observation : les fantômes sont situés près des arrêts du sentier, qui sont complétés par un panneau avec une histoire courte de l'édifice. Notes et références (cz) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en tchèque intitulé « Goethova vyhlídka » (voir la liste des auteurs). Liens externes Ressource relative à l'architecture : MonumNet http://karlovarsky.denik.cz/kultura_region/vzpominka-na-starostu-eduarda-knolla-20101123.html%7cissn=. http://www.pamatkyaprirodakarlovarska.cz/karlovy-vary-rozhledna-goethova-vyhlidka http://karlovarky.cz/zahajeni-lazenske-sezony-2019-v-karlovych-varech/ Rozhledna Goethova vyhlídka Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du tourisme Portail de la Tchéquie Portail de la protection du patrimoine
Evangelický hřbitov v Hrádku

Evangelický hřbitov v Hrádku se nachází v obci Hrádek na Frýdeckomístecku. Má rozlohu 1966 m² (bez pozemku s kostelíkem). Hřbitov společně s hřbitovní kaplí byl posvěcen dne 1. června 1924. Majitelem hřbitova je Farní sbor SCEAV v Hrádku. Externí odkazy Zajímavosti z dějin hrádeckého sboru Archivováno 8. 6. 2020 na Wayback Machine. Související články Hrádek ve Slezsku Seznam protestantských hřbitovů v Česku Farní sbor SCEAV v Hrádku Evangelický hřbitov v Návsí
Hřbitov v Liberci-Starém Městě

Zaniklý hřbitov v Liberci – Starém Městě se nacházel na severním okraji původní městské zástavby, na místě později založeného parku mezi ulicemi Budyšínská a Ruská. Měl výměru přibližně 2,5 hektaru. Dvě kaplové hrobky, patnáct náhrobků a sochy apoštolů Petra a Pavla na hlavní bráně jsou chráněny jako nemovitá Kulturní památka České republiky. Historie Původní městský ústřední hřbitov vznikl roku 1832 severně od města na půdorysu obdélníku orientovaném od jihozápadu k severovýchodu, se vstupem na jihozápadní straně. Ještě před rokem 1843 byl rozšířen jižním a východním směrem. Pohřbívalo se zde do roku 1956, pak na jeho ploše nějaký čas bývalo tržiště a hrobka Liebiegovy rodiny byla využívána jako sklad zeleniny. Roku 1964 bylo na hřbitově vytipováno několik objektů (soch a náhrobků), které získaly statut kulturní památky. Celý hřbitov byl přeměn na park, v jehož východní části vznikl ohraničený prostor nazvaný Zahrada vzpomínek. Zahrada vzpomínek Do této části nově vzniklého parku byla přesmístěna památkově chráněná díla z původního hřbitova. Nacházejí se zde významné hrobky, například vpravo od hlavního schodiště hrobka rodiny libereckých velkopodnikatelů baronů Liebiegů nebo stavitele Adolfa Hübnera po levé straně. Uprostřed parku stojí pomník z prusko-rakouské války, který byl vztyčen již roku 1868 na památku 69 mrtvých vojáků. Tuto válku připomíná také torzo pomníku pruského plukovníka Luise von Freyholda. Zahradou prochází centrální kamenná cesta, která symbolizuje „řeku vzpomínek“. V nejvyšším místě zahrady je její začátek (pramen), cesta (řeka) sestupuje níže do míst v jihozápadní části, zahradu opouští zamřížovaným otvorem ve zdi. Hlavní cesty jsou z původní liberecké žulové dlažby, propojovací cesty z obdélníkové betonové vymývané dlažby, obvodové cesty z libereckého perku (mlatová úprava). U rozšířeného centrálního meandru u kříže jsou pořádány komorní společenské akce. Jako vzpomínka na staré časy byly do žulové dlažby nepravidelně vloženy drobné artefakty. Je možné zde nalézt například obklady a části střechy z bývalých lázní, části žlutých obkladů ze zbouraného obchodního domu Ještěd, cívku ze zaniklého biografu Varšava nebo část kolejnice z první tramvajové trati v Liberci. V soutěži Parky a Zahrady roku 2013 v ČR získala liberecká Zahrada vzpomínek druhé místo. Odkazy Reference Literatura Kovařík, Petr a Frajerová, Blanka. Klíč k českým hřbitovům. 1. vyd. v Mladé frontě. Praha: Mladá fronta, 2013. 343 s. ISBN 978-80-204-2984-1. S. 234. Související články Liberec Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hřbitov v Liberci-Starém Městě na Wikimedia Commons Idnes.cz – Liberecký kraj: Namísto hřbitova stojí park, historie Liberce je ukrytá v dlažbě. Jana Pšeničková, 5. 11. 2011. Liberecké hřbitovy: Bývalý ústřední městský hřbitov. Archivováno 6. 11. 2016 na Wayback Machine. Fotografie. Michal Maršík. [cit. 2016-11-01]
Kaple Korunování a Nanebevzetí Panny Marie (Kyjov)

Kaple Korunování a Nanebevzetí Panny Marie (dříve nazývaná také kaple Nanebevstoupení Páně) je římskokatolická sakrální stavba v Kyjově (místní část města Krásná Lípa). Pozdně barokní kaple pochází z roku 1832 a v roce 2016 prošla celkovou rekonstrukcí. Historie Na místě kaple stávala původně kamenná boží muka z 18. století. Ta zdobil obraz Nejsvětější Trojice a pravděpodobně nebyla celkově příliš umělecky povedená. Roku 1832 uspořádali kyjovštví farníci sbírku, ze které zaplatili stavbu kaple na vrchnostenském pozemku. Z neznámého důvodu však nedošlo na její požehnání. Drobná stavba byla skromně zařízená, k nejcennějším částem vybavení patřil obraz s motivem Korunování a Nanebevzetí Panny Marie, podle kterého získala své označení. Až do druhé světové války vycházela od kaple pravidelně procesí ke křížům v okolí. Po vysídlení původních obyvatel byla tradice přerušena, stavba chátrala a byla vykradena. Dílčí opravy proběhly roku 1980, spolu s vedlejší studánkou prošla celkovou rekonstrukcí až v roce 1991. Následujícího roku na svátek Nanebevstoupení Páně (28. května 1992) kapli požehnal varnsdorfský děkan P. Alexej Baláž. Další celková rekonstrukce proběhla v roce 2016, po které následovalo požehnání. Toho se dne 1. června 2017 ujal probošt litoměřické kapituly Jiří Hladík, který pochází z Krásné Lípy. Kaple Korunování a Nanebevzetí Panny Marie je ve vlastnictví města Krásná Lípa a není památkově chráněná. Pravidelné bohoslužby se zde neslouží. Popis Kamenná kaple stojí na obdélném půdorysu s trojbokým závěrem a je částečně zasazena do svahu. Průčelí dominuje trojúhelníkový štít s prázdnou prosklenou nikou, který odděluje výrazná římsa. Vchod je obdélný, boční okna malá, rovněž obdélná. Fasáda je oranžová s bílými členicími prvky. Střechu bez věže pokrývají lisované šablony, původně byla krytá šindelem. Interiér je zaklenutý českou plackou. Z původního mobiliáře se nedochovalo nic. V kapli stojí malý dřevěný oltář, stěny zdobí několik menších obrazů. Okolí kaple Necelých 100 metrů severně stojí bývalá kyjovská škola, kolem které prochází Köglerova naučná stezka. Přibližně 200 metrů jižním směrem se nachází Kyjovská přehrada. Galerie Odkazy Reference Literatura BELISOVÁ, Natalie. Putování po duchovním panství Krásnolipska. Děčín: Ing. Vladimír Hanák, 2005. S. 139–146. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple Korunování a Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kapli Korunování a Nanebevzetí Panny Marie, Kyjov (katalog biskupství litoměřického) Kaple Korunování a Nanebevzetí Panny Marie v databázi Poškozené a zničené kostely, kaple a synagogy v České republice
Kaple svatého Karla Boromejského (Telč)

Kaple sv. Karla Boromejského stojí na návrší nad Telčí, při červeně značené turistické cestě na Vanov. Okolo prochází trasa naučných stezek Lipky a Otokara Březiny. Je chráněna jako kulturní památka České republiky. Historie Osmibokou kapli zasvěcenou sv. Karlu Boromejskému nechala okolo roku 1670 na své náklady postavit hraběnka Františka Slavatová (1609–1676). Autorem kaple je Stefan Perti. Místo pro stavbu nebylo vybráno náhodně. Dne 13. října 1652/1653 zde měl do jedné z vlčích jam spadnout hraběnčin syn Jan Karel Jáchym (1641–1712), z níž ho vytáhli sedláci z Vanova. V říjnu 1672 hraběnka založila fundaci k údržbě kaple, kterou svěřila jezuitské koleji v Telči, kde byl tehdy rektorem Martin Rolle. V roce 1784 za josefinských reforem došlo ke zrušení kaple, ale o dva roky později ji zakoupila Marie Johanna Lichtensteinová a obnovila ji. Do roku 1945 měl údržbu na starost telčský velkostatek, po roce 1945 připadla státu. Od roku 1990 je v majetku města Telč. Dne 26. září 1961 byl v kapli bleskem zabit telčský kaplan R.D. Vladimír Koukal, který se do ní ukryl před bouřkou (byl novoknězem, od jeho svěcení v den jeho smrti uplynuly pouze tři měsíce a jeden den). Popis Vlčí jáma, do které Karel Jáchym spadl, byla upravena do podoby Božího hrobu, neboť právě zde končila křížová cesta z Telče. Nad ní pak došlo k vystavění kaple s předsíňkou, do níž vede trojice vchodů. Větší z nich ústí přímo do kaple, oba menší naopak do spodní části. V kapli se nachází oltář s obrazem od neznámého autora. Na stropě došlo na výslovné hraběnčino přání k vyobrazení oné události z roku 1653. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svatého Karla Boromejského na Wikimedia Commons Kaple sv. Karla Boromejského, farnost-telc.cz Kaple sv. Karla Boromejského, Telč, dedictvivysociny.cz kaple sv. Karla Boromejského, hrady.cz
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Velešice)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie je římskokatolický, orientovaný, filiální kostel ve Velešicích, části obce Sběř. Je chráněn jako kulturní památka. Historie Kostel zasvěcený Panně Marii je doložen k roku 1355. Nynější stavba ve stylu lidové pozdní renesance byla vybudována v letech 1581–1611. Opravován byl v roce 1936. Kostel byl původně spojen s tvrzí na návrší, zřejmě chodbou vedoucí do zrušené oratoře nad dnešní sakristií. Rod Bořků Dohalských z Dohalic, který vlastnil Velešice až do roku 1672, připomíná dvojice renesančních erbů nad vchodem do věže. Architektura Původní gotický kostel ze 14. století byl přestavěn ve stylu pozdní renesance. Jednolodní obdélná stavba s pětiboce uzavřeným presbytářem. Při severní straně je obdélná sakristie, při jižní pak čtvercová předsíň a hranolová věž. Do kostela a do předsíně vedou půlkruhem překlenuté renesanční portály, nejzdobnější portál s erby vede do věže. Renesanční je i jižní okno v předposledním patře věže kostela, vyzdobené reliéfy lvích hlav. Presbytář je zaklenut jedním polem křížové klenby a paprsčitou klenbou v polygonu, po jeho jižní straně se nachází kamenná panská oratoř na krakorcích s bohatě zdobenou čelní stěnou se čtyřmi erby (Mikuláš Dohalský z Dohalic, jeho manželka Anna z Nežetic a jejich babičky). Gotizující žebrová klenba presbytáře je osazena na figurálních a erbovních konzolách a žebra se protínají v erbovních svornících. Pozdně gotický či gotizující portálek ve vstupu do sakristie je osazen renesančními kovovými dveřmi. Půlkruhový triumfální oblouk nese ze strany presbytáře letopočet 1581, který je rokem stavby presbytáře, a 1981 (poslední výmalba), ve vrcholu oblouku je osazen pískovcový reliéf anděla. Kostelní loď je sklenuta dvěma poli křížové hřebínkové klenby na pilířích a na severní stěně nese nápis o dokončení stavby roku 1611. Stavitelem lodi kostela byl Jan Baptista Vlach. Trojramenný dřevěný hudební kůr vznikl rozšířením staršího, jednoduchého užšího kůru. Interiér Zařízení je novogotické z doby kolem roku 1880 od jičínského řezbáře J. Stoklasy. Obrazy na bočních oltářích zhotovil malíř J. Vysekal ml. v roce 1886. V presbytáři jsou obrazy sv. Jana Nepomuckého a sv. Aloise od Ignáce Raaba z poloviny 18. století. Uvnitř kostela je osazen mramorový figurální náhrobník Mikuláše Bořka Dohalského z Dohalic (+1575). Před hlavním oltářem je hrobka, která byla určena pro rodinu Zárubovu, ale nebyla použita a zůstala prázdná. Na hrobku upomíná erbovní destička s nápisem a letopočtem 1700. Okolí kostela Ve hřbitovní zdi je zasazeno sedm renesančních náhrobníků, dva dívčí rodiny Volanských z Volanic z konce 16. století, dva dětské a jeden erbovní Dohalských z Dohalic a jeden Karlíků z Nežetic. Barokní márnice je z 18. století. Hřbitov byl rozšířen na severní straně v roce 1858, současně byla zbořena dřevěná zvonice ve středu návsi a zvon zavěšen ve věži kostela. Bohoslužby Pravidelné bohoslužby se v kostele nekonají. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons Filiální kostel Nanebevzetí Panny Marie na stránkách Královéhradecké diecéze Památkový katalog Hrady.cz
Kostel svaté Kunhuty (Kostelec)

Kostel svaté Kunhuty stojí na návrší nad řekou Jihlavou v Kostelci, okres Jihlava. Původně románský kostel z poloviny 13. století byl goticky upraven a počátkem 19. století rozšířen západní přístavbou lodi. Je chráněn jako kulturní památka. Historie Románský kostel svaté Kunhuty byl postaven v polovině 13. století, na místě starší dřevěné kaple. Zděný kostel tvořila obdélná plochostropá loď, na východě ukončená půlkruhovou apsidou. Vstup do kostela byl portálem v jižní straně lodi. V polovině 15. století došlo k ubourání apsidy a jejímu nahrazení větším, polygonálním kněžištěm s lomenými okny. Na jeho severní straně byla současně zbudována sakristie. Asi ve 2. polovině 17. století dostala loď valenou klenbu stropu. V této době nebo později byla zbourána sakristie (až na západní stěnu) a nahrazena větší. Někdy před velkou přestavbou roku 1803 bylo vybudováno skladiště, navazující na západní stranu sakristie. Roku 1803 vytvořil architekt provinčního stavebního ředitelství Josef Dewez projekt přestavby kostela za účelem zvětšení jeho kapacity „pro 700 farníků“. Jeho základem bylo vybudování mohutné, účelově řešené obdélné přístavby lodi na západní straně kostela, navazující na starou loď. Původní západní průčelí bylo strženo. V západním průčelí přístavby byl zřízen nový vchod do kostela. Realizaci zajistil stavební mistr Johann Zeißl, dokončena byla zřejmě roku 1805. V roce 1824 vznikla dřevěná zvonice, roku 1898 přibyl sanktusník nad starou částí kostela. Popis Kostel svaté Kunhuty stojí na západním okraji obce, na ostrohu obtékaném řekou Jihlavou. Obklopuje jej hřbitov, obehnaný ohradní zdí s branou ve východní části. Kostel je orientovaná podélná stavba s pětibokým gotickým kněžištěm. Na něj od západu ve stejné šíři navazuje původní románská loď kostela, s původním vstupním portálem v jižní straně. Ke staré lodi se na západě připojuje širší klasicistní přístavba lodi. V ose jejího západního průčelí je umístěn hlavní vchod. Fasády kostela jsou hladké, s výjimkou západního průčelí, opatřeného štítem a členěného pilastry. Kněžiště je završeno paprsčitou žebrovou klenbou, stará i nová loď a sakristie mají klenbu valenou s výsečemi. V severní stěně kněžiště je kamenný portál, tvořící vstup do sakristie. Na západní straně přístavby stojí hudební kruchta, podklenutá křížovou klenbou. Zařízení kostela sestává především z hlavního oltáře ze 2. poloviny 18. století a kamenné křtitelnice z roku 1623. Zvon ve věži je datován 1546. Před jižním portálem jsou v zemi uloženy náhrobní kameny z 1. poloviny 17. století. Východně u kněžiště stojí (sem přenesená) kamenná boží muka datovaná 1752. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Kunhuty na Wikimedia Commons VOKÁČ, Milan; ZIMOLA, David. Archeologické výzkumy několika venkovských kostelů na Jihlavsku. Archæologia historica. 2011, roč. 36, čís. 2, s. 437–443. Dostupné online. ISSN 0231-5823.