NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Evangelische Kirche (Pilsen)

Die evangelische Kirche (tschechisch Sbor Karla Farského) ist ein Kirchengebäude in Pilsen in Tschechien. Seit 1945 dient sie der Tschechoslowakischen Hussitischen Kirche. Ihren heutigen tschechischen Namen trägt sie nach deren Gründer sowie erstem Patriarchen, Karel Farský. Geschichte Die wirtschaftliche Entwicklung der Stadt Pilsen als ein wichtiges Handelszentrum für Böhmen in der zweiten Hälfte des 19. Jahrhunderts und ab 1861 als Eisenbahnknotenpunkt sowie als Standort der Maschinenbauindustrie hatte auch den verstärkten Zuzug von Arbeitern aus protestantischen Ländern zur Folge. In unmittelbarem Anschluss an das Protestantengesetz von 1861, das die rechtliche Gleichstellung der christlichen Bekenntnisse im Habsburgerreich garantierte, kam es daher bereits im darauffolgenden Jahr zur Gründung einer deutschsprachigen evangelischen Gemeinde, die 1872 zur selbständigen Gemeinde erhoben wurde. Zuvor war in den Jahren 1865 bis 1869 durch den ortsansässigen Baumeister Václav Daniel der Kirchenbau als Saalkirche im sogenannten Rundbogenstil der Zeit errichtet worden, um schließlich 1895 durch Edvard Kroh seinen Turmaufbau zu erhalten. Das zwischenzeitlich vernachlässigte Gebäude wurde in den 1990er Jahren saniert. Weblinks Zur Geschichte der Kirche (tschechisch)
Kamenný most (Hradec Králové)

Kamenný most (nazýván také Kameňák nebo most na Pláckách) je secesní železobetonový silniční most přes Labe v Hradci Králové spojující místní části Věkoše a Plácky. Historie Na místě dnešního mostu stál od konce 18. století dřevěný mostek. Ten již nevyhovoval dobovým parametrům a byl zbourán během regulačních prací na Labi roku 1907. Přes tento mostek vedla ústupová cesta rakouské Severní armády. Projektace nového mostu byla zadána Františku Sanderovi v roce 1910. Práce vykonávala firma Františka Jiráska z Hradce Králové. Most byl zkolaudován 28. dubna 1912. Na konci druhé světové války byl podminován Německými vojsky. Také proto bylo postaven dřevěný most kus nad tímto mostem. Miny byly odstraněny a ke zničení mostu nedošlo (údajně však jedna z min spadla do Labe a nikdy nebyla vylovena). 3. května 1958 byl most zapsán do seznamu kulturních památek. Během kontroly mostu v roce 1969 byl stav mostu popsán jako špatný. Na mostu se objevovaly trhliny a zmizelo i ozdobné kování. Byl omezen provoz na mostě. V letech 1997 až 1998 byla provedena oprava mostu, která stála 7 milionů korun. Popis Most je postaven z železobetonu. Má jeden nízký segmentový oblouk. Zábradlí je plné, z umělého kamene. Na vjezdech se opticky rozevírá širokými konvexními křivkami s nevysokými vstupními pylony na soklech, složených z prstencových článků. Zábradlí zdobí ozdobné koule z umělého kamene. Most je široký pouze 5 metrů a provoz je tedy pouze jednosměrný. Povrch mostu byl postaven ze žulové dlažby a kamenných obrubníků. Na mostě byly vytvořeny dva malé chodníky a jednoproudá vozovka. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kamenný most na Wikimedia Commons
Zvonice v Pořešicích

Zvonička stojí v katastrálním území Pořešice obce Vysoký Chlumec v okrese Příbram. Je chráněnou kulturní památkou ČR. Popis Zvonička je barokní zděná omítaná stavba postavena na půdorysu čtverce. Má zaoblené rohy profilovanou podstřešní fabionovou římsu. Fasáda je hladká. Vchod s profilovanou zárubní a dvoukřídlými dveřmi je v západní fasádě. Nad dveřmi je výklenek s konchou a štukovou šambránou. Ve vrcholu je drobný klenák. Výklenek je zaslepen. Stejný výklenek je na severní straně. Zvonička je završená stanovou střechou s lucernou, která je ukončena cibulovou stříškou s kovaným křížem. Střecha je krytá šindelem, báň je oplechovaná. Pod korunní římsou na severní straně fasády je štukový letopočet 1704. V lucerně je zavěšen malý zvonek. U zvonice je kamenný kříž z roku 1932. Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek v okrese Příbram Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zvonička v Pořešicích na Wikimedia Commons
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Poběžovice)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie se nachází v centru města Poběžovice, na mírné vyvýšenině a je obklopen zástavbou. V současné době je kostel pravidelně využíván ke konání bohoslužeb a jiných kulturních akci. Duchovní správa sídlí v přilehlé farní budově a od roku 2005 jsou Poběžovice sídelní farností pro ostatní sloučené farnosti. Kostel patří pod římskokatolickou farnost Poběžovice, jež spadá pod vikariát domažlický. Kontaktní adresa je náměstí náměstí Míru 54, 345 22 Poběžovice. Stavba má cenné gotické jádro s pozdější hodnotnou barokní přestavbou. Významně se podílí na panoramatu města a je dominantou celého náměstí. Stavební fáze Kostel Nanebevzetí Panny Marie v Poběžicích je jádrem pozdně gotická stavba z roku 1490. Kostel byl založen Dobrohostem z Ronšperka, který byl tehdejším majitelem panství a je v kostele pohřben. Kostel měl funkci pohřebního místa držitelů hradu Ronšperka. Ve druhé polovině 17. století (1632) byl vyhořelý kostel přestavěn do barokní podoby. Kostel měl v hlavním průčelí dvě věže. Kolem roku 1900 byla věž napravo od vstupu snesena. Zvonová stolice pochází z první poloviny 20. století. Stavební podoba Jedná se o orientovanou jednolodní stavbu s polygonálním chórem, k němuž na jihu přiléhá sakristie, na severu je předsíň s oratoří. Střechy jsou valbové a pultové. Průčelí lodi je na západním straně zesíleno čtyřmi opěrnými pilíři, jsou hladká a člení je pouze hlavní římsa. Okna mají segmentové záklenky, v chóru jsou zachovány kružby. Západní vstup je krytý otevřenou, mezi pilíři vloženou a valeně zaklenutou předsíní. Interiér lodi je nečleněný, osvětlený třemi páry oken a kryje jej dřevěný kazetový strop. V západní části je umístěna dřevěná, dvěma pilíři nesená kruchta, která je přístupná dveřmi v západním průčelí. Vítězný oblouk, který je zdoben třemi znakovými kartušemi se otevírá do chóru, zaklenutého valenou lunetovou klenbou, kterou pokrývají štukové festony a vložené kartuše s postavami andělů. Malby v klenbě jsou novodobé. Na severní straně je štukem ozdobený balkon. Oratoř je zdobena znakem rodiny jménem Coudenhove. V sakristii je zachováno gotické okno. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons
Vodojem (Poděbrady)

Vodojem v Poděbradech je funkcionalistická stavba postavená v letech 1929–1930 podle návrhu architekta Františka Jandy. Nachází se na východním okraji města v sadech S. K. Neumanna. Tato technická stavba je od roku 2010 chráněna jako kulturní památka České republiky. Historie Vodojem byl postaven v letech 1929–1930 v rámci budování nové vodovodní sítě. Stavbu financovalo město Poděbrady. Zatímco projekt vodovodu a vodárny vytvořil roku 1922 Jan Vladimír Hráský, samotnou vodárenskou věž navrhl architekt František Janda. Popis Věžový vodojem má průměr 10 metrů a výšku 45 metrů. Ve spodní části je rozšířen o kruhovou krytou kolonádu. Nádrž vodojemu o obsahu 470 m³ vody je umístěna ve výšce 30 metrů. Ve spodní části se nachází odželezovací stanice s podzemním vodojemem a strojovna. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu funkcionalistický věžový vodojem v Poděbradech na Wikimedia Commons Reference
Městská kašna (Poděbrady)

Městská kašna je barokní kašna z 18. století, upravená do současné podoby v 19. století sochařem Bohuslavem Schnirchem. Stojí v Poděbradech na prvním nádvoří poděbradského zámku. Kašna je od roku 1987 chráněna jako kulturní památka. Stavba Barokní městská kašna byla postavena v 18. století na východní straně náměstí před zámkem (dnes Jiřího náměstí). Roku 1884 sochař Bohuslav Schnirch kašnu upravil tak, že do jejího středu umístil dekorativní střik. Roku 1938 byla z náměstí odstraněna a uložena v městském dvoře. V 50. letech 20. století byla vrácena na nové místo do parku u československého kostela a v 70. letech 20. století byla přesunuta do parku u kostela Povýšení sv. Kříže. Roku 2001 byla opravena a umístěna na revitalizované první zámecké nádvoří. Popis Jedná se o čtvercovou kamennou kašnu z červeného pískovce se skosenými rohy, členěnou po vnější straně zrcadly a římsami. Uvnitř je betonový sloupek, na kterém je umístěný mladší dekorativní střik se čtveřicí masek (dvě mužské a dvě ženské) s tryskami v ústech a pískovcovou kruhovou vázou s ozdobnou špicí uprostřed. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu městská kašna v Poděbradech na Wikimedia Commons
Erlöserkirche (Podbořany)

Die Erlöserkirche (tschechisch Kostel Božího Spasitele) ist die evangelische Kirche von Podersam im Okres Louny in Tschechien. Geschichte Um die Mitte des 16. Jahrhunderts hatte sich in Podersam eine evangelische Gemeinde etabliert, die aber im Zuge der Gegenreformation zu Beginn des Dreißigjährigen Kriegs aufgelöst wurde. Erst mit der wirtschaftlichen Entwicklung der Stadt in der zweiten Hälfte des 19. Jahrhunderts brachte mehrere Unternehmerfamilien evangelischen Konfession nach Podersam, namentlich nach 1861, als das Protestantenpatent im Habsburgerreich eine Emanzipation des Protestantismus bewirkte. 1895 erhielt Podersam, zunächst in der Bürgerschule, eine eigene Predigtstation. Zugleich entstand der Wunsch nach einem eigenen Kirchenbau, zu dem am 6. Juni 1901 der Grundstein gelegt wurde. Die Pläne zu dem Kirchenbau lieferte Baurat Victor Schwerdtner, Professor an der Staatsgewerbeschule in Pilsen, die örtliche Bauführung übernahm Baumeister Ferdinand Schindler aus Podersam. Der Frauenverein des Gustav-Adolf-Werks in Schleswig-Holstein stiftete den von der Kunsttischlerei Franz Gröbl aus Kaaden geschaffenen Altar und die Kanzel. Am 9. November 1902 konnte die Kirche eingeweiht werden, die dann 1908 als Filialgemeinde der neugegründeten Christuskirche in Saaz zugeordnet wurde. Die Glocke stammte aus der Glockengießerei in Apolda. Nach dem Zweiten Weltkrieg übernahm 1951 die Tschechoslowakische Hussitische Kirche die Kirche, bis 1968 noch zusammen mit der Evangelischen Kirche der Böhmischen Brüder. Seither wird die Kirche noch gelegentlich für Gottesdienste, vorwiegend aber für kulturelle Veranstaltungen genutzt. Architektur Die Erlöserkirche ist eine in den Formen des Rundbogenstils als verputzter Ziegelbau errichtete, im Innern flachgedeckte Saalkirche mit kreuzrippengewölbten Vorchor mit Apsis und vorgesetztem Turmbau, das Emporenjoch ist nach außen durch einen übergiebelten Risalit betont. Die von Mitgliedern der evangelischen Gemeinden in Podersam und Saaz gestifteten Glasmalereien stammen von der Königlich Sächsischen Hofglasmalerei C. L. Türcke in Zittau und Grottau. Die vier Fenster der Apsis zeigen die Evangelisten Matthäus, Markus, Lukas und Johannes, die beiden mittleren Fenster im Hauptschiff Medaillons der beiden Reformatoren Martin Luther und Philipp Melanchthon. Weblinks Website der Stadt
Kostel svatého Havla (Podveky)

Kostel svatého Havla je filiální kostel barokního slohu v obci Podveky. Z návrší při okraji zástavby dominuje obci. Původně gotický kostel je doložen roku 1350, v roce 1783 prošel pozdně barokní přestavbou. Je to orientovaná jednolodní stavba s cibulovitou bání opatřenou lucernou. Kostel je obklopen hřbitovem obkrouženým pečlivě udržovanou ohradní zdí. Je zde pohřbena poštovní asistentka Julie Vlasáková, oběť loupežné vraždy ve slovenských Sečovcích zabitá 18. února v roce 1920. Vně hřbitovní zdi stojí na podstavci z červeného nučického pískovce litinový kříž. Spolu s ohradní zdí, márnicí a litinovým křížem je chráněn jako kulturní památka. Pravidelné bohoslužby se konají každou čtvrtou sobotu v měsíci v 18 hodin (v létě) nebo v 16:30 (v zimě), poutní mše se koná okolo 16. října na den památky svatého Havla. Administrátorem je JCLic. PhDr. Mgr. Radim Cigánek. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Havla na Wikimedia Commons kostel sv. Havla na webu hrady.cz kostel sv. Havla na webu mistopisy.cz
Kostel Všech svatých (Poleň)

Kostel Všech svatých je umístěn do středu vsi Poleň. Necelých 10 m od této stavby, stojí zřícenina kostela sv. Markéty, jehož stavba zřejmě započala až po dostavbě kostela Všech svatých, tj. na konci 1. poloviny 14. století. První písemná zmínka o vsi Poleň pochází z listiny kladrubského benediktinského kláštera vydané roku 1245, kde se v roli svědka zmiňuje Blažej z Poleně. V roce 1439 byla ves Poleň povýšena na městečko a od 1. poloviny 15. století nese ve svém erbu bílého koně v červeném poli. Stavební fáze Gotický kostel Všech svatých (s původním zasvěcením Panně Marii) byl vybudován na začátku 14. století. Do tohoto období spadá stavba zdiva lodi, presbytáře s klenbou, vítězného oblouku, vstupního portálu na severní straně a možná také oba štíty lodě. Věž a předsíň byly přistaveny v 16. století. Stavba kostela Všech svatých prošla barokní přestavbou v roce 1739 poté, co zde zřejmě vypukl požár a kostel poničil. Stavební podoba Kostel Všech svatých v Poleni má podobu jednolodní stavby s obdélným půdorysem lodi, na západní průčelí je připojena věž s cibulovou bání. Do hlavní lodi, která je plochostropá, se vstupuje portálem ze severu. Tento vstupní portál, s volnou kružbou ve svém vrcholu, je zakončen lomeným obloukem a ostěním s bohatou lineární profilací, obsahující jemné výžlabky a pruty hruškového profilu (tzv. hruškovec). Na východní straně se skrze průchod s renesančním štítem, který byl původně zdoben sgrafitovou výzdobou, vchází do předsíně. Chór je od lodi oddělen vítězným obloukem, sklenut jedním polem křížové klenby s připojeným dalším polem šesti paprsčité klenby a zakončen pětibokým závěrem. U chóru se po severní straně nachází sakristie obdélného půdorysu, která je klenuta jedním polem křížové žebrové klenby. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Všech svatých se zříceninou kostela svaté Markéty na Wikimedia Commons
Hodinová věž (Potštát)

Hodinová věž, nazývaná také Hláska, se nachází na Bočkově náměstí v Potštátu v okrese Přerov v Olomouckém kraji. Hodinová věž je asi nejstarší památkou a je čtyř patrovou dominantou města Potštát. Věž je památkově chráněna a je neobvyklou, původně renesanční stavbou, která byla později barokně upravena. Věž byla původně městská hláska, která byla vystavěna kolem roku 1700 na starším objektu části městského pivovaru přibližně z roku 1388. Protože na blízkém kostele svatého Bartoloměje nebyly umístěny hodiny, tak byla postavena tato Hodinová věž. Hodinová věž je veřejnosti nepřístupná. V noci je dobře nasvícená a z dálky dobře viditelná. Další informace Na bočkově náměstí se nachází také kříž se dvěma barokními sochami, barokní socha svatého Floriána, pozdně barokní kašna a barokní morový sloup s pěti sochami svatých. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hodinová věž na Wikimedia Commons
Kostel svatého Vavřince (Prčice)

Kostel svatého Vavřince v Prčici je filiální římskokatolický kostel založený snad již v 11. století. Původně románský, později goticky přestavěný kostel s barokní bání na věži tvoří dominantu Vítkova náměstí v Prčici, části obce Sedlec-Prčice v příbramském okrese Středočeského kraje. Od roku 1965 je kulturní památkou. Historie Původně románský kostel sv. Vavřince byl založen možná již v 11. století, avšak doložen je až ve třetí čtvrtině 12. století. Založili jej Vítkovci, tehdejší majitelé panství, přičemž Vítek I. z Prčice je zmiňován roku 1179. Je pravděpodobné, že původní kostel plnil také obrannou funkci, čemuž nasvědčuje dochovaná dolní část věže s úzkým okénkem pro střelbu šípy. Údajně byl vstupem na západní straně věže, ale i tajnou podzemní chodbou spojen s tvrzí (asi 200 m vzdálenou), na jejímž místě byl později postaven prčický zámek. Interiér V interiéru kostela jsou čtyři hlavní a čtyři postranní oltáře. Hlavní oltář s obrazem sv. Vavřince nechal vytvořit Jan Vít Malovec. Také jsou zde umístěny náhrobní kameny několika významných prčických šlechtických rodů. Jeden z náhrobků v kostele má údajně patřit Jakubu Krčínovi z Jelčan a Sedlčan, může se však také jednat o náhrobek jeho dcery, která žila v nedalekých Mitrovicích. Reference Literatura PODLAHA, Antonín. Posvátná místa království českého: Dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvátných soch, klášterů i jiných pomníků katol. víry a nábožnosti v království Českém : Řada první: Arcidiecese pražská. Svazek VI. Vikariát Sedlčanský a Votický; část XV. Vikariát Votický. Praha: Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1912. 227 s. (Posvátná místa Království českého). Dostupné online. Kapitola 5. Prčice, fara, s. 127 – 140. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Vavřince v Prčici na Wikimedia Commons
Kaple svatého Jana Nepomuckého (Prachatice, Dolní brána)

Kaple svatého Jana Nepomuckého se nachází v Prachaticích, na křižovatce ulice Dolní brána a Malého náměstí. Pochází z roku 1766. Stojí na čtvercovém půdorysu a její půlkruhový vstup uzavírá ozdobná kovová mříž. Interiér kaple s menzou dotváří socha Jana Nepomuckého (socha je zhotovena před rokem 1710, pravděpodobně v roce 1683), kamenný podstavec (z roku 1715) a mohutná barokní koncha nad kruhovým okénkem. Nad výklenkem se nachází křídlový středový štít se štukem orámovanou výmalbou Svržení Jana Nepomuckého do Vltavy. Galerie Odkazy Reference Literatura Pavel Fencl, Jan Antonín Mager, Antonín Jurčo: Prachatice obrazy z paměti města ISBN 978-80-260-2975-5 STARÝ, Václav. Kaple sv. Jana Nepomuckého u Dolní brány v Prachaticích. K dějinám jejího vzniku a výstavby.. Vlastivědný sborník Muzea Šumavy. Roč. 2011, čís. VII, s. 193–205. Jan Antonín Mager: Kaple prachaticka pohledem genealoga Sedláček, August: Soupis památek města Prachatice. Dostupné online: http://depositum.cz/knihovny/pamatky/strom.clanek.php?clanek=7445 Archivováno 2. 4. 2019 na Wayback Machine. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svatého Jana Nepomuckého na Wikimedia Commons
Johannes-Nepomuk-Kapelle (Prachatice, Dolní brána)

Die St. Johannes-Nepomuk-Kapelle (tschechisch Kaple svatého Jana Nepomuckého) in Prachatice (deutsch Prachatitz), einer Stadt in der Region Jihočeský kraj (Südböhmen) in Tschechien, ist eine denkmalgeschützte Kapelle am Piseker Tor (Dolní brána, auch Unteres Tor). Das Gebäude der Barockzeit wird mit 1774 datiert. Lage Die Kapelle des Heiligen Johannes Nepomuk steht an einem kleinen Platz vor der Toranlage des Piseker Tors. Die Hilfe des 1393 in Prag ertränkten Heiligen wurde bei Wasser- und Reisegefahren erbeten. Eine weitere Johannes-Nepomuk-Kapelle steht am ehemaligen Passauer Tor der Stadt. Das Bauwerk wurde am 3. Mai 1958 als Kulturdenkmal unter Schutz gestellt sowie am 1. Oktober 1981 in den Bereich des städtischen Denkmalreservats der Prachaticer Innenstadt aufgenommen. Weblinks Kaple sv. Jana Nepomuckého (Katalog-Nr. 1000125215). ÚSKP 14809/3-3503. In: pamatkovykatalog.cz. Národní památkový ústav; abgerufen am 1. Januar 1900 (tschechisch). Fußnoten
Kaple svatého Jana Nepomuckého (Prachatice, Solní)

Kaple svatého Jana Nepomuckého se nachází Prachaticích, na křižovatce ulic Solní, Hradební a Zlatá stezka, v blízkosti kaple svatého Antonína Paduánského v předpolí bývalé Horní neboli Pasovské brány. Vznikla v první polovině 18. století. Má čtvercový půdorys se zaklenutým vstupem. Půlkruhový výklenek je uzavřen ozdobnou kovovou mříží a sklenutý konchou. Barokní fasádu po obou stranách člení pilastry a štít s volutami nad vysazenou římsou. Uprostřed něj vystupuje štukový rám s vyobrazením Jana Nepomuckého. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaple svatého Jana Nepomuckého u Horní brány na Wikimedia Commons
Johannes-Nepomuk-Kapelle (Prachatice, Solní)

Die St. Johannes-Nepomuk-Kapelle (tschechisch Kaple svatého Jana Nepomuckého) in Prachatice (deutsch Prachatitz), einer Stadt in der Region Jihočeský kraj (Südböhmen) in Tschechien, ist eine denkmalgeschützte Kapelle an der Solní (Salzstraße). Das Gebäude der Barockzeit stammt aus der zweiten Hälfte des 18. Jahrhunderts. Lage Die Kapelle des Heiligen Johannes Nepomuk steht an der Solní vor der ehemaligen Toranlage des Passauer Tors (Horní brána, auch Oberes Tor). Die Hilfe des 1393 in Prag ertränkten Heiligen wurde bei Wasser- und Reisegefahren erbeten. Eine weitere Johannes-Nepomuk-Kapelle steht am Piseker Tor der Stadt (Dolní brána, auch Unteres Tor). Wenige Meter neben der Kapelle steht eine größere, die dem Heiligen Antonius von Padua gewidmet ist. Dieser gilt auch als Schutzheiliger der Pferde und Esel. Über die Solní führte die Salzhandelsstraße des Goldenen Steigs (Zlatá stezka) von Passau zum Marktplatz der Stadt. Das Bauwerk wurde am 3. Mai 1958 als Kulturdenkmal unter Schutz gestellt sowie am 1. Oktober 1981 in den Bereich des städtischen Denkmalreservats der Prachaticer Innenstadt aufgenommen. Weblinks Kaple sv. Jana Nepomuckého (Katalog-Nr. 1000129495). ÚSKP 18771/3-3502. In: pamatkovykatalog.cz. Národní památkový ústav; abgerufen am 1. Januar 1900 (tschechisch). Fußnoten
Kaple svatého Antonína Paduánského (Prachatice)

Kaple svatého Antonína Paduánského z Padovy, datovaná rokem 1730, na jejíž rekonstrukci se podílelo město Prachatice, je umístěna v místě nazývaném U Horní brány na jihozápadním konci Městské památkové rezervace. Na rozhraní tří ulic v blízkosti Štěpánčina parku otevírá Zlatou stezku a poutní cestu. Kaple na čtvercové základně má štítovou střechu a na východní straně je zakončena valbou. Boční stěny jsou opatřeny okny s barevnou vitráží a její půlkruhový vstup je uzavřen zdobenou kovovou mříží. Čelní fasádu v blízkosti vchodu zdobí dvojice pilastrů, na kterou navazuje centrální štít s další dvojicí jednoduchých pilastrů rámujících obraz svatého Antonína s Ježíškem a lilií. Štítový nástavec je završen kamennou vázou a obě strany pilastrových hlavic jsou osazeny kamennými koulemi. Interiér kaple je bohatě malířsky i sochařsky zdobený. Ve středu nástropní klenby je vyobrazen Duch svatý jako holubice a její žebrování vyniká ornamentální pásovou výmalbou. Na rozích plochých žeber a v zaklenutí nik lze vidět malované mušle, připomínající symboliku poutnictví. Uprostřed kaple zakončené mensou lze vidět sochu svatého Antonína v životní velikosti. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svatého Antonína na Wikimedia Commons
Kaple svaté Markéty (Prachatice)

Kaple svaté Markéty byla postavena v blízkosti areálu Lázní svaté Markéty na Zlaté stezce na počátku křížové cesty ke kapli svatého Filipa z Neri. Byla postavena kolem roku 1880 v novogotickém slohu k ochraně vodního pramene. Zděná stavba ze smíšeného zdiva na čtvercovém půdorysu s mírně zúženým čtvercovým presbytářem je orientovaná k jihozápadu. Poslední rekonstrukce proběhla v roce 2016 a o rok později byl osazen presbytář dřevěným oltářem se sochou svaté Markéty. Kaple svaté Markéty získala Cenu za nejlepší projekt a realizaci obnovy Památka roku 2018 v 1. kategorii – tzv. malé (rekonstrukce do 2 mil. Kč bez DPH). Galerie Odkazy Reference Literatura Pavel Fencl, Jan Antonín Mager, Antonín Jurčo: Prachatice obrazy z paměti města ISBN 978-80-260-2975-5 Jan Antonín Mager: Kaple prachaticka pohledem genealoga Informační tabule umístěná před vstupem do kaple Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svaté Markéty na Wikimedia Commons