NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Berlova vápenka

Berlova vápenka u města Třemošnice, známá též jako Vápenka Závratec, je cenná technická a kulturní památka, dokládající místní průmyslovou tradici a historii. Jde o evropskou raritu – 150 let starou výrobnu vápna, ke které vedla 5 km dlouhá lanová dráha. V letech 2009–2010 provedlo město Třemošnice s podporou Evropské unie rekonstrukci vápenky, která dnes slouží veřejnosti jako muzeum železnohorského vápenictví. Historie vápenky S výstavbou vápenky v Závratci bylo započato v roce 1880, krátce nato tu byla zahájena výroba. Vápenka vznikla v severní části Železných hor, bohatých na vápenec, a proto zde dříve bylo podobných vápenek více. V letech 1891–1892 došlo k přestavbě vápenky majitelem Berlou do dnešní podoby. Doprava suroviny, vápence, byla prováděna nákladní lanovou košíkovou dráhou z Prachovic, kde se vápenec těžil. Lanovka měřila 5 kilometrů a patřila svého času k nejdelším v Čechách; cesta suroviny z Prachovic do Závratce trvala 50 minut. Po roce 1950 však byla v Prachovicích vybudována velká vápenka a cementárna a stavba tohoto podniku vedla k zastavení provozu ve starých vápenkách v okolí. V roce 1960 vyhasly i pece v Závratci. Pak již objekt Berlovy vápenky chátral a jeho majitelem se stalo město Třemošnice. Od května 2004 je chráněna jako kulturní památka České republiky. Rekonstrukce V posledních letech byl několikrát proveden pokus o rekonstrukci třemošnické vápenky, toto úsilí ale vždy ztroskotalo na penězích. Město Třemošnice vynaložilo několikaleté úsilí na přípravu projektu, rekonstrukci a získání finanční částky. Vše se změnilo, když bylo 80 procent investic získáno z finančních prostředků Regionálního operačního programu NUTS II – tedy z fondů Evropské unie. V letech 2009–2010 tak mohla proběhnout rekonstrukce vápenky, na které se mimo EU podílelo též město Třemošnice a firma Holcim Prachovice. Náklady na rekonstrukci takzvané malé vápenky, rozdělené na tři etapy, dosáhly 24 milionů korun. Práce provedla brněnská firma Matoušek, která vápenku zrekonstruovala do podoby v jaké byla při ukončení výroby. Dne 19. července 2010 byla technická památka otevřena veřejnosti. Odkazy Reference Literatura KOLEKTIV AUTORŮ. Technické památky v Čechách, na Moravě a ve Slezsku IV.. [s.l.]: Libri, 2004. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Berlova vápenka na Wikimedia Commons Železnohorské vápenictví Fotogalerie
Casa Beseda

Casa Besedna (en txec Besední dům) és un edifici neorenaixentista de Brno, segona ciutat de la República Txeca, que es va construir del 1870 al 1873, basat en un disseny de l'arquitecte Theophil von Hansen. Actualment, és un edifici públic situat a la cantonada sud de la plaça Komenského, a la desembocadura del carrer Husova. En la seva història s'ha convertit en l'escenari o testimoni de diversos esdeveniments socialment importants, inclòs l'anunci públic de la creació de la República Txecoslovaca des del seu balcó el 29 d'octubre de 1918. El Besední dům va servir de centre cultural i social dels habitants txecs de la ciutat i continua complint amb la seva funció original fins als nostres dies. Entre els anys vuitanta i noranta es va adaptar a les necessitats de l'actual Filharmònica de Brno, que hi resideix. L'obertura de l'edifici va suposar una ampliació en l'oferta cultural de Brno, ja que dins del centre de la ciutat hi havia ara un centre social i cultural. A l'edifici hi van conviure moltes societats txeques, la més famosa de les quals incloïa el Cercle de Lectors Txecs i el Brno Beseda. El director de cor de la Beseda a la dècada de 1870 i 1880 va ser Leoš Janáček, que va aparèixer als concerts de la societat com a pianista, principalment com a director de grans produccions de concerts (com el Rèquiem de Mozart, la Missa solemnis de Beethoven i l'Stabat Mater de Dvořák). La filla de Janáček, Olga, també va participar en les reunions i a les nits musicals de la societat. Moltes de les obres de Janáček es van estrenar al Besední dům, particularment les seves obres de cambra, com ara el sextet de vent Joventut, Cançons infantils i Concertino. El 1905 Janáček va ser testimoni d'un esdeveniment tràgic quan un jove treballador, František Pavlík, va ser assassinat per policies durant una manifestació que demanava una universitat txeca. Això va portar Janáček a compondre la composició de piano Sonata per a piano 1.X.1905. Avui el Besední dům és la llar de la Filharmònica de Brno. Referències
Vereinshaus (Brünn)

Das Vereinshaus (tschechisch: Besední dům) ist ein Neorenaissance-Gebäude in Brünn, der zweitgrößten Stadt der Tschechischen Republik, das von 1870 bis 1873 nach einem Entwurf des überwiegend in Wien wirkenden Architekten Theophil von Hansen erbaut wurde. Heute ist es ein öffentliches Gebäude an der südlichen Ecke des Komenského-Platzes, an der Mündung der Husova-Straße. In seiner Geschichte wurde es Schauplatz oder Zeuge mehrerer gesellschaftlich wichtiger Ereignisse, darunter die öffentliche Proklamation der Gründung der Tschechoslowakischen Republik von seinem Balkon aus am 29. Oktober 1918. Der Besední dům diente den tschechischen Einwohnern der Stadt als kulturelles und soziales Zentrum und erfüllt bis heute seine ursprüngliche Funktion. In den 1980er und 1990er Jahren wurde es an die Bedürfnisse der heutigen Philharmonie Brünn angepasst, die dort ihren Sitz hat. Die Eröffnung des Gebäudes bedeutete eine Erweiterung des kulturellen Angebots von Brünn, da sich im Stadtzentrum nun ein soziales und kulturelles Zentrum befand. Das Gebäude beherbergte viele tschechische Vereine, zu den bekanntesten gehörten der Tschechische Leserkreis und die Brünner Beseda. Chorleiter der Beseda war in den 1870er und 1880er Jahren Leoš Janáček, der in den Konzerten der Gesellschaft auch als Pianist auftrat, vor allem aber als Dirigent großer Konzertproduktionen (wie Mozarts Requiem, der Beethovens Missa solemnis und Dvořáks Stabat Mater). Auch Janáčeks Tochter Olga nahm an den Treffen und Musikabenden des Vereins teil. Viele von Janáčeks Werken wurden im Besední dům uraufgeführt, insbesondere seine Kammermusikwerke wie das Bläsersextett „Jugend“, „Kinderlieder“ und „Concertino“. Im Jahr 1905 wurde Janáček Zeuge eines tragischen Ereignisses, als der junge Arbeiter František Pavlík während einer Demonstration für eine tschechische Universität von der Polizei getötet wurde. Dies veranlasste Janáček, 1905 seine Klaviersonate 1.X. zu komponieren. Literatur Pavel Zatloukal, Brněnská architektura 1815–1915, Průvodce, Brno 2006, S. 66. Pavel Zatloukal, Příběhy z dlouhého století, Architektura let 1750–1918 na Moravě a ve Slezsku, Olomouc 2002. Lea Frimlová; Zdeněk Geist; Miloš Štedron et al. Besední dům. Architektura, společnost a kultura. Brno: Státní filharmonie Brno, 1995.
Бесідний дім (Брно)

Бесідний дім у Брно — громадська будівля міста Брно. Цей народний будинок був споруджений у 1870–1873 роках за проєктом архітектора Теофіла Хансена у стилі неоренесансу. Спорудження будинку здійснювалося для потреб чеської громади міста для розташування чеських громадських та культурних спілок (у німецької громади Брно був свій центр — Німецький дім). Зараз Бесідний дім — культурна пам’ятка Чеської Республіки. Між 80-ми та 90-ми роками ХХ ст. він був адаптований для потреб державної філармонії Брно, яка й нині займає приміщення. Примітки Див. також Філармонічний оркестр Брно
Betlémský kostel

Betlémský kostel se nachází na úpatí kopce Špilberk v Pellicově ulici v katastrálním území Města Brna městské části Brno-střed. Byl vystavěn v historizujícím slohu s převládajícími novorenesančními prvky v letech 1894–1895. Byl prvním evangelickým kostelem v Brně, kde se kázalo výhradně česky. Historie Po vydání tolerančního patentu byl v Brně v roce 1782 založen evangelický sbor augsburského vyznání (luterský). Tento sbor byl z převážné části německý. Pro národnostní rozepře jej v roce 1878 opustili čeští evangelíci a založili kazatelskou stanici reformovaného sboru v Nosislavi, která se později stala samostatným sborem v Brně. Sbor začal v roce 1894 se stavbou vlastního kostela v tehdejší Špilberské ulici (dnes Pellicově) na místě zahradní restaurace zvané „Malý Prater“. Postaven byl brněnským stavitelem Gottlobem (Bohuslavem) Alberem. Stavba byla financována ze sbírek a darů. Slavnostní otevření kostela se uskutečnilo 23. května 1895 za účasti cca 5 000 věřících. Na průčelí kostela je umístěn nápis My kážeme Krista a ve své době se jednalo o první český nápis na veřejné budově v Brně vůbec. Po vzniku Československé republiky v roce 1918 se český reformovaný sbor stal součástí Českobratrské církve evangelické. Kostel užívá (stejně jako Červený kostel) její první brněnský sbor. Fotogalerie Reference Související články Seznam kostelů v Brně Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Betlémský kostel na Wikimedia Commons Betlémský kostel v Encyklopedii dějin Brna
Rozhledna Závist

Rozhledna Závist je dřevěná rozhledna nacházející se na Hradišti Závist jen několik kilometrů od Dolních Břežan v okrese Praha-západ v bezprostřední blízkosti největšího keltského oppida ve středních Čechách – oppida Závist. Rozhledna byla postavena podle projektu architektonického ateliéru Huť architektury Martina Rajniše v rámci 1. etapy projektu Závist–Zpřístupnění, který by měl široké veřejnosti prezentovat výsledky archeologických výzkumů v této oblasti. Popis Stavba válcovité, 32 metrů vysoké dřevěné rozhledny Závist byla zahájena v září 2021 a ještě téhož roku v prosinci byla dokončena. Základní konstrukce rozhledny s trojúhelníkovitým půdorysem je tvořena trojicí dřevěných (modřínových) sloupů, které obepínají kruhovité schodiště, po kterém se návštěvníci dostanou na vyhlídkovou plošinu ve výšce 24 metrů. Kruhovité schodiště je dostatečně široké a umožňuje současný pohyb osob jak vzhůru, tak dolů. Vrcholová plošina je navržena tak, že je schopna pojmout téměř 30 návštěvníků najednou. Celá konstrukce rozhledny má ocelové zavětrování – je k podkladu (zemi) upoutána ocelovými táhly. Pohledy Z rozhledny je za dobrého počasí vidět některé dominanty Prahy a Středočeského kraje (např. vysílač Cukrák na protějším břehu Vltavy). Rozhledna poskytuje primárně pohledy na nejbližší terén pod ní, tj. na keltské oppidum. V rámci tzv. virtuální archeologie je připravována mobilní aplikace umožňující se podívat prostřednictvím chytrých telefonů na akropoli, respektive na to, jak vypadala v různých etapách svého vývoje. Přístup Přístup k rozhledně je pouze pěší. Automobil lze zaparkovat buď přímo v Dolních Břežanech na parkovišti u hřbitova, nebo na parkovišti mateřské školy K Hradišťátku nebo v Břežanském údolí na parkovišti u Zoo koutku. Při použití autobusu se doporučuje vystoupit na návsi v obci Lhota. Z tohoto místa je k rozhledně as 2 km pěší chůze převážně rovinatým terénem. Kontroverze Podle názoru odpůrců projektu Závist–Zpřístupnění takovýto druh stavby na keltské oppidum nepatří, a pokud by zde měla být rozhledna, tak nikoliv v takovémto provedení. Web Seznam Zprávy též uvedl, že projekt rozhledny nesplňuje požadavky památkářů, neboť výrazně převyšuje okolní stromy. Projekt Závist–Zpřístupnění (autorem studie je architekt Josef Pleskot) počítá s umístěním velkých betonových desek (nabarvených na červeno, modrofialovo, žluto, tyrkysovo, temnězeleno a černo a vsazených do betonové obruby) na vrcholu kopce v sousedství rozhledny. Betonové kvádry by měly symbolicky připomínat původní stavby, odhalené při archeologických průzkumech (v rámci tzv. zhmotnění půdorysů, které tam jsou zasypané). (Projekt hovoří o prezentaci pozůstatků architektury z časně laténské doby.) Odkazy Poznámky Reference Související články Seznam rozhleden v Praze Hradišťátko Oppidum Závist Martin Rajniš Doubravka XIV. Korunka (rozhledna) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rozhledna Závist na Wikimedia Commons ZIMT, Alexandra. Betonová Závist [online]. web: Ekolist cz, 2021-11-10 [cit. 2022-03-07]. Dostupné online.
Biskoupský kopec

Biskoupský kopec (397 m n. m.) se nachází v Jevišovické pahorkatině, poblíž obce Biskoupky v okrese Brno-venkov. Ochrana přírody Vrcholová partie a část svahů jsou chráněny jako přírodní památka Biskoupský kopec. Důvodem ochrany je lokalita koniklece velkokvětého (Pulsatilla grandis). Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Brno-venkov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Biskoupský kopec na Wikimedia Commons
Biskoupský kopec

Biskoupský kopec är en kulle i Tjeckien. Den ligger i den sydöstra delen av landet, 170 km sydost om huvudstaden Prag. Toppen på Biskoupský kopec är 397 meter över havet. Terrängen runt Biskoupský kopec är huvudsakligen platt, men norrut är den kuperad.Runt Biskoupský kopec är det ganska tätbefolkat, med 172 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Oslavany, 6,0 km öster om Biskoupský kopec. Trakten runt Biskoupský kopec består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Irů dvůr

Irů dvůr je přírodní památka v okrese Prachatice. Nachází se v Šumavském podhůří (Prachatická hornatina) na východním okraji města Prachatice. Oblast spravuje Krajský úřad Jihočeského kraje. Důvodem ochrany jsou louky s výskytem motýlů jako je modrásek bahenní, přástevník kostivalový nebo otakárek fenyklový. Historie Chráněné území vyhlásil Okresní úřad Prachatice v kategorii přírodní památka s účinností od 15. dubna 1992. Tehdejším předmětem ochrany byly louky s výskytem prstnatce májového (Dactylorhiza majalis) a kosatce sibiřského (Iris sibirica). Podruhé přírodní památku vyhlásil Krajský úřad Jihočeského kraje s účinností od 26. října 2023. S novým vyhlášením byl změněn předmět ochrany, protože oba druhy rostlin z lokality vymizely. Nově je předmětech ochrany zachování podmínek pro výskyt zvláště chráněných rostlin a živočichů. Význačnými druhy jsou luční motýli modrásek bahenní (Phengaris nausithous), přástevník kostivalový (Euplagia quadripunctaria) a otakárek fenyklový (Papilio machaon). Přístup Chráněným územím vede značená naučná stezka, která byla vybudována v roce 1992. Měří 750 metrů a původně měla deset zastavení. V současnosti (březen 2019) stojí v místě, kde až do roku 1984 rostla památná Irů lípa, jedna informační tabule. Odkazy Reference Literatura ALBRECHT, Josef a kolektiv. Chráněná území ČR. Svazek VIII. Českobudějovicko. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. ISBN 80-86064-65-4. Kapitola Irů dvůr, s. 327. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Irů dvůr na Wikimedia Commons
Dubová stráň

Dubová stráň je přírodní památka poblíž města Dačice v okrese Jindřichův Hradec. Oblast spravuje Agentura ochrany přírody a krajiny ČR. Důvodem ochrany je zachování převážně dubových a smíšených porostů s druhově velmi bohatým bylinným patrem. Odkazy Reference Literatura ALBRECHT, Josef, a kol. Českobudějovicko. Redakce Peter Mackovčin, Josef Albrecht. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. (Chráněná území České republiky; sv. VIII. Českobudějovicko). ISBN 80-86064-65-4. S. 233. Související články Seznam chráněných území v okrese Jindřichův Hradec Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dubová stráň na Wikimedia Commons
Hornovltavické pastviny

Hornovltavické pastviny jsou přírodní rezervace v okrese Prachatice. Nacházejí se na Šumavě (Boubínská hornatina), při jižním okraji obce Kubova Huť. Rezervace je součástí CHKO Šumava. Důvodem ochrany jsou cenná minerotrofní rašeliniště s porosty krátkostébelných ostřic, komplexy mokřadů v okolí Kubohuťského potoka a prameniště, která tvoří spolu se sukcesními plochami složitou mozaikovitou strukturu s vysokou druhovou diverzitou ptačích společenstev. V 18. století zde kácením a vypalováním původního pralesa vznikly zemědělské plochy s kamennými snosy (dlouhé valy nebo zídky z kamenů na okrajích pozemků). Kamenné snosy se staly postupem času zvláštním biotopem – chybějí na nich půda a vegetace, a tak vytvářejí místní kamennou „poušť“, skuliny mezi kameny vyhledávají pavouci, brouci, malí obratlovci a plazi, především zmije obecná, ještěrka obecná a ještěrka živorodá. Od padesátých let 20. století se zde přestalo hospodařit, odvodňovací rýhy postupně zarostly rašeliníkem a pozemky se znovu zamokřily, s ukončením pastvy se zde uchytily dřeviny a tak v současnosti tvoří porost pozemků nejen jalovec obecný, borovice a smrk, ale i brusnice borůvka, jeřáb, bříza a javor. V červnu 2006 byla v rezervaci otevřena naučná stezka, která má délku 850 m, začíná v centru Kubovy Huti a je zaměřena na přírodu a historii. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Prachatice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hornovltavické pastviny na Wikimedia Commons
Jalovce u Kunžaku

Jalovce u Kunžaku jsou přírodní památka poblíž obce Kunžak v okrese Jindřichův Hradec. Oblast spravuje Agentura ochrany přírody a krajiny ČR. Důvodem ochrany je zachování kompaktního jalovcového porostu s podrostem acidofilních bylin s výraznými estetickými hodnotami, jako doklad dřívějšího extenzivního využívání kamenitých pastvin. Odkazy Reference Literatura ALBRECHT, Josef, a kol. Českobudějovicko. Redakce Peter Mackovčin, Josef Albrecht. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. (Chráněná území České republiky; sv. VIII. Českobudějovicko). ISBN 80-86064-65-4. S. 237. Související články Seznam chráněných území v okrese Jindřichův Hradec Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Jalovce u Kunžaku na Wikimedia Commons
Jalovce u Valtínova

Jalovce u Valtínova jsou přírodní památka západně od Valtínova u Kunžaku v okrese Jindřichův Hradec. Chráněné území je v péči Krajského úřadu Jihočeského kraje. Předmět ochrany Důvodem ochrany je zachovalý souvislý porost jalovce obecného (Juniperus communis). Odkazy Reference Literatura ALBRECHT, Josef, a kol. Českobudějovicko. Redakce Peter Mackovčin, Josef Albrecht. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. (Chráněná území České republiky; sv. VIII. Českobudějovicko). ISBN 80-86064-65-4. S. 238. Související články Seznam chráněných území v okrese Jindřichův Hradec Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Jalovce u Valtínova na Wikimedia Commons
Jelení vrch (přírodní památka)

Jelení vrch byl přírodní památka v okrese Prachatice. Nachází se na Šumavě (Trojmezenská hornatina), asi tři čtvrtě kilometrů jihovýchodně od obce Stožec. Chráněné území zaujímá horní partie východního úbočí Jeleního vrchu (897 m) po levé straně údolí potoka Hučiny. Je součástí národního parku Šumava. Důvodem ochrany je zbytek přirozeného smíšeného porostu ve smrkobukovém vegetačním stupni Šumavy. Hnízdiště čápa černého. Přírodní památka byla 15. ledna 2017 zrušena a lokalita je nadále chráněna jako první zóna národní parku Šumava. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Prachatice
Kaproun (národní přírodní památka)

Kaproun je národní přírodní památka severozápadně od stejnojmenné vesnice u Kunžaku v okrese Jindřichův Hradec. Oblast spravuje AOPK ČR – regionální pracoviště Jižní Čechy. Předmět ochrany Důvodem ochrany je přechodové luční rašeliniště, důležité pro záchranu popsaného vnitrodruhového prstnatce Traunsteinerova (Dactylorhiza traunsteineri var. wisniewskii Procházka). Na tuto lokalitu bezprostředně navazuje rybník s výskytem chráněného druhu leknínu bělostného (Nymphaea candida). Galerie Odkazy Reference Literatura ALBRECHT, Josef, a kol. Českobudějovicko. Redakce Peter Mackovčin, Josef Albrecht. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. (Chráněná území České republiky; sv. VIII. Českobudějovicko). ISBN 80-86064-65-4. S. 238. Související články Česká Kanada Seznam chráněných území v okrese Jindřichův Hradec Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaproun na Wikimedia Commons
Blanice (národní přírodní památka)

Národní přírodní památka Blanice byla vyhlášena v roce 1989 a rozšířena v roce 1992. Nachází se na horním toku řeky Blanice mezi osadami Blažejovice a Arnoštov v okrese Prachatice. Rozloha chráněného území je 292,24 hektarů. Navazuje na něj rozsáhlé ochranné pásmo (5959 hektarů), které zahrnuje téměř celou pramennou oblast řeky a přítoků. Chráněné území leží v nadmořské výšce 744–900 metrů a je součástí chráněné krajinné oblasti a evropsky významné lokality Natura 2000 Šumava a Ptačí oblasti Boletice. Předmět ochrany Důvodem ochrany je zde největší středoevropská populace perlorodky říční (Margaritana margaritifera) i dalších druhů živočichů a rostlin, vázaných na oligotrofní podmínky. Povodí horní Blanice má (s výjimkou některých úseků) v podmínkách českých zemí mimořádně zachovalý oligotrofní a oligosaprobní až xenosaprobní charakter s obrovskou samočisticí schopností. Specifický charakter území má původ v částečném odlesnění, které vedlo ke zvýšení teploty vody a k významnému zvětšení druhové biodiverzity ve srovnání s původními lesními toky. Lze důvodně předpokládat určitou závislost výskytu perlorodky na doprovodných druzích zoobentosu. Výskyt celého společenstva je určován současně i vhodným charakterem a morfologií dna a rychlostí toku. U hlavního předmětu ochrany platí úzká vazba mezi perlorodkou říční a hostitelem jejích larev, kterým je pstruh obecný potoční (Salmo trutta morpha fario). Dále musí být zachována přirozená regulace rybí obsádky vydrou říční (Lutra lutra), neboť jako funkční hostitelé se uplatňují hlavně jednoleté až dvouleté ryby, které po invazi glochidiemi perlorodky získávají imunitu. K udržení této funkce ekosystému je nutné zajistit klidové podmínky v celém chráněném území. V rámci přírodní památky je v provozu odchovna perlorodek. Odkazy Reference Literatura ALBRECHT, Josef, a kol. Českobudějovicko. Redakce Peter Mackovčin, Josef Albrecht. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. (Chráněná území České republiky; sv. VIII. Českobudějovicko). ISBN 80-86064-65-4. S. 674. Související články Prameniště Blanice Vojenský újezd Boletice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Blanice na Wikimedia Commons