NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel svatého Jakuba (Polička)

Kostel svatého Jakuba Většího je římskokatolický kostel v Pardubickém kraji v městě Polička. Historie První kostel vznikl v době založení města Poličky králem Přemyslem Otakarem II., jeho přesná orientace na náměstí odpovídá urbanistické koncepci z roku 1265. Patrocinium sv. Jakuba patří k typickým pro kolonizaci 13. století. Trojlodní gotická bazilika s hranolovou věží v západním průčelí byla v době vrcholné gotiky přestavěna v rámci věnného města českých královen císařovnou Eliškou Pomořanskou. Po požáru města z roku 1840 byla stavba až do základů zbořena, zachoval se pouze šestiboký presbytář s křížovými klenbami, jeden gotický zvon dvě barokní sochy. Roku 1853 byl položen základní kámen k trojlodní novogotické stavbě, kterou projektoval c. k. zemský inženýr Antonín Ignác Wach a prováděcí plány rozkreslil František Schmoranz starší. Novostavba byla dokončena roku 1865. Vnitřní výzdobu a zařízení zajistili: Václav Levý vytesal sochu sv. Jakuba Většího z kararrského mramoru pro hlavní oltář (1864) a reliéfy Mojžíše, krále Davida, Krista a Čtyř evangelistů na kazatelně. Josef Hellich dodal obrazy čtyř zemských patronů pro hlavní oltář. Vilém Kandler namaloval obraz sv. Josefa pro boční oltář. Roku 1884 byla podle Schmoranzova návrhu vybavena kaple Božího hrobu. V roce 1908 vytvořil poličský rodák, sochař Vojtěch Eduard Šaff na terasu ústřední sousoší Dokonáno jest s nárožními sochami sv. Václava a Ludmily. Ve světničce v ochozu 36 metrů vysoké věže kostela se roku 1890 narodil hudební skladatel Bohuslav Martinů. Program záchrany architektonického dědictví V rámci Programu záchrany architektonického dědictví bylo v letech 2009–2014 na opravu památky čerpáno 6 215 000 Kč. Odkazy Reference Literatura Umělecké památky Čech. Příprava vydání Emanuel Poche a Ústav pro teorii a dějiny umění ČSAV. Svazek 3. P–Š. Praha: Academia, 1980. 538 s. Dostupné po přihlášení. S. 126. JUNEK, David; KONEČNÝ, Stanislav. Dějiny města Poličky. Polička: Město Polička, 2015. 585 s. ISBN 978-80-260-8684-0. FLIEDR, Bob. Svatý Jakub: Pozoruhodný příběh kostela v Poličce a jeho lidí. [s.l.]: Argo, 2021. 232 s. ISBN 978-80-257-3694-4. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jakuba na Wikimedia Commons Fotogalerie především z městských hradeb Archivováno 20. 7. 2014 na Wayback Machine.
Монастырь Святой Екатерины (Оломоуц)

Монастырь Святой Екатерины (чеш. Klášter svaté Kateřiny) находится в городе Оломуц, Чехия. История Основан в 1287 году, был обителью монахинь Доминиканского ордена. Право на обладание обителью тем или иным монашеским орденом было предметом споров между представителями как религиозной, так и светской власти. Монастырю покровительствовал король Вацлав II, члены королевской семьи, представители аристократии и сам папа римский. Первые десятилетия своего существования монастырь процветал. Вершины своего развития община достигла в XIV веке. В ходе гуситских войн многие монастыри доминиканского ордена прекратили своё существование, но монастырю Святой Екатерины удалось выстоять. Несколько раз в монастыре случались пожары. Особенно сильно он пострадал во время тридцатилетней войны и во время городского пожара в 1709 году. В 1782 году, в ходе реформ Иосифа II, монастырь был передан урсулинкам. В 1905 году в южной части монастыря была построена школа. В 1951-м стал собственностью государства и был превращён в городской музей. Архитектура Комплекс зданий монастыря до сих пор изучают архитекторы, искусствоведы и историки. Проводилось большое количество научных исследований, но полностью монастырь пока ещё не изучен. Тем не менее, научное сообщество располагает достаточным количеством изобразительных и письменных источников чтобы восстановить проследить все этапы строительства монастыря. Постройки монастыря выполнены в различных архитектурных стилях, среди них наиболее выделяется одно из старейших и наиболее необычных готических зданий города — костёл Святой Екатерины Александрийской. Прочие сооружения монастыря строились в средневековье и эпоху Возрождения. После передачи монастыря ордену урсулинок, в нём были построены здания в стиле барокко. Несмотря на то, что монастырь является одним из важнейших исторических зданий Оломуца, в настоящее время часть его скрыта за современными многоэтажными зданиями. В последний раз монастырь реконструировали в конце XIX и начале XX века. Современное состояние Из старого убранства обители сохранилось лишь несколько скульптур эпохи барокко, икон, предметов мебели в неоготическом стиле, а также фрагменты алтаря. Комплекс зданий монастыря практически не используется и ожидает серьёзной реставрации. Примечания Литература Bohumil Samek, Kateřina Dolejší. Klášter voršilek a kostel svaté Kateřiny // Umělecké památky Moravy a Slezska O/P (чеш.). — Praha: Academia, 2021. — Vol. 3. — S. 293-300. — 1252 S. — (Umělecké památky Moravy a Slezska). — ISBN 978-80-200-3122-8.
Kendeho vila

Kendeho vila je prvorepublikový rodinný dům nedaleko historického centra Českých Budějovic. Od roku 2023 je chráněnou kulturní památkou České republiky, přičemž Národní památkový ústav uvádí, že je „kvalitou zpracování interiérových dekorací“ srovnatelná s významem Hardtmuthovy vily. Historie Vilu v Otakarově ulici nechal v roce 1920 postavit ředitel důlního podniku v nedalekém Poříčí Viktor Konrad, od něhož objekt o tři roky později získal židovský podnikatel Josef Kohn, jenž se rozhodl rodinné příjmení změnit na Kende. Tato významná židovská rodina byla v době druhé světové války z větší části vyvražděna v nacistických koncentračních táborech, ať v Terezíně, Osvětimi, Mauthausenu, Dachau či ve Flossenbürgu, kde například zahynul ani ne 18letý gymnazista Harry Kende. Na českobudějovickém židovském hřbitově je pochován jediný z přeživších, hudební skladatel Rudolf Kende (1910–1958). Dům byl zabaven nacisty, kteří do něj následně umístili sídlo své bezpečnostní složky Sicherheitspolizei SD. Město České Budějovice projevilo o koupi objektu zájem a plánuje v něm založit nové muzeum, jež by připomínalo život a osudy židovských obyvatel města. Spolek Paměti národa navrhl před dům vložit kameny zmizelých, jak už se stalo například v případě studenta Kendeho před budovou gymnázia Česká. V únoru 2023 se na návrh architekta Vladimíra Musila z Klubu přátel Českých Budějovic podařilo stavbu zapsat mezi památkově chráněné objekty. Dne 8. května 2024 byla slavnostně otevřena vila pro veřejnost, kdy byla zpřístupněna organizací Post Bellum – Pamět národa Jižní Čechy. Popis Exteriér Jde o třípatrový objekt se zahradou, v níž se zachovala torza originálního schodiště, ozdobného zábradlí a podstavců váz. Jedna z váz se dochovala i jako součást vstupní balustrády. Stavbu řešil budějovický stavitel Josef Hauptvogel, jenž je mimo jiné známý jako zhotovitel dalších významných českobudějovických staveb, a to včetně budovy dnešního Jihočeského muzea nebo Lamezanovy vily. Interiér Ministerstvo kultury na vile oceňuje především interiér s bohatou řezbářskou výzdobou, která zdobí obzvláště přízemí. O interiérové výzdobě se mluvčí zmíněného ministerstva vyjádřila jako o „naprosto ojedinělé, nevídané a honosné“. V interiéru se rovněž dochovaly cely, jež zde byly nacisty zřízeny a využívány v době druhé světové války. Galerie Odkazy Reference Související články Lamezanova vila Hardtmuthova vila Židovský hřbitov v Českých Budějovicích Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kendeho vila na Wikimedia Commons
Sportovní hala STARS Třinec

Sportovní hala STARS Třinec je sportovní hala v Třinci. Hala má kapacitu 900 diváků. Na své domácí zápasy ji využívá florbalový klub FBC Třinec a další kluby v okolí. Na domácí utkání ji používal futsalový klub SKP Ocel Třinec, který ovšem během pandemie covidu-19 ukončil svou činnost. Konají se zde také různé firemní akce a plesy. Popis Hala má kapacitu 900 diváků, z toho 429 k sezení, a také bufet. Hala také disponuje 10 šatnami a dalším zázemím. Hala splňuje parametry českého florbalu pro Superligu florbalu a Extraligu žen. V letech 2013/2014 dostala hala díky rozsáhlé rekonstrukci zcela novou podobu, již nevyhovující zázemí bylo zmodernizováno, aby splňovalo dnešní nároky. STARS Třinec Hala spadá do sportovního komplexu pod záštitou organizace STARS Třinec (celým jménem: Správa tělovýchovných a rekreačních služeb města Třinec). Kromě haly se v komplexu nachází také vzpěračský sál, gymnastická tělocvična, zápasnický sál, bazén, sauny, posilovny, tělocvičny na thajský box. Středisko prošlo mezi lety 2013 a 2014 rekonstrukcí, která stála 180 milionů Kč. Organizace také pečuje o Městský stadion Třinec, Stadion Rudolfa Labaje, hřiště s umělou trávou, Stadion na Borku a lesopark. Fotogalerie Kluby V hale působí florbalový klub FBC Třinec, jehož ženský tým hraje Extraligu žen. Události V hale se konalo Mistrovství České republiky ve sportovní gymnastice 2019. Dalšími významnými událostmi, které se konaly v hale, byly dva turnaje největší organizace v Muaythai na území Česka a Slovenska Professional Muaythai League 5 a 8. Odkazy Reference Související články Sportovní hala Gustawa Przeczka FBC Třinec Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu sportovní hala STARS Třinec na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Sports Hall STARS Třinec

Sports Hall STARS Třinec is a sports hall in Třinec, Czech Republic. The hall has a capacity of 900 spectators. The floorball club FBC Třinec uses it for its home matches, and other clubs in the vicinity from the 2023–24 season. It was used for home matches by the futsal club SKP Ocel Třinec, which, however, ceased its activities during the COVID-19 pandemic. Many various company events and balls are also held here. Description The hall has a capacity of 900 spectators, of which 400 can be seated, as well as a buffet. The hall also has 10 changing rooms and other facilities. The hall meets the parameters for the Livesport Superliga and ČEZ Extraliga. In 2013–2014, thanks to extensive reconstruction, the hall got a completely new look, the already inadequate facilities were modernized to meet today's demands. STARS Třinec The hall belongs to the sports complex under the auspices of the organization STARS Třinec (full name: Administration of Sports and Recreational Services of the City of Třinec). In addition to the hall, the complex also has a weightlifting hall, a gymnastics gym, a wrestling hall, a swimming pool, saunas, gyms, Thai boxing gyms. The organization also takes care of Městský stadion Třinec, Stadion Rudolfa Labaje, the artificial grass field, the Stadion na Borku and the forest park. References
Malšovická aréna

Malšovická aréna is a football stadium, in Hradec Králové, Czech Republic. The stadium has a capacity of 9,300 people and is one of the most modern football stadiums in the Czech Republic. FC Hradec Králové, which plays in the Czech First League, uses the stadium for its home matches. With a capacity of 9,300 seats, the arena is one of the largest football stadiums in the Czech Republic. Background The construction of a modern multifunctional stadium in Malšovice part of Hradec Králové was approved in March 2021. Construction started in August of the same year. Its construction cost 763 million CZK. The first match to take place at the stadium was the Czech First League match on 5 August 2023, with Hradec Králové hosting Dynamo České Budějovice. Home team won 5–1. International matches Malšovická aréna has hosted two friendlies and one competitive match of the Czech Republic national football team. References
Malšovická aréna

El Malšovická aréna o Stadion Hradec Králové es un estadio de fútbol situado en la ciudad de Hradec Králové, República Checa. El estadio fue inaugurado en 2023 y posee una capacidad para 9.300 personas, es propiedad del FC Hradec Králové club que disputa actualmente la Liga Checa de Fútbol.​Está clasificado en la categoría 4 de estadio de la UEFA. Historia El nuevo campo de fútbol se construyó en el lugar del antiguo Všesportovní stadion construido el año 1966, que ya no cumplía los requisitos de la Fortuna Liga, la primera liga de fútbol checa. Tras el ascenso a la Liga Checa 2021-22, el FC Hradec Králové tuvo que trasladarse al Lokotrans Aréna de Mladá Boleslav. En 2016 el arquitecto Tomáš Vymetálek presentó el proyecto de nuevo estadio, este fue respaldado por el municipio a principios de marzo de 2017. La característica más llamativa del antiguo estadio, los cuatro mástiles de iluminación de 55 metros de altura en forma de piruletas (Lollipop) de gran tamaño, debería incluirse en el nuevo proyecto.​ En abril de 2021, el consorcio formado por Strabag, Geosan Group y D&D Elektromont recibió el contrato de construcción. La demolición del estadio Všesportovní comenzó en septiembre de 2021. La construcción del estadio de fútbol en Hradec Králové comenzó el 22 de febrero de 2022. El sacerdote de la ciudad, Jan Paseka, oró por el éxito de la construcción y después se colocó la primera piedra.​ La capacidad original de asientos del estadio estaba prevista para 8000 aficionados, pero finalmente se aumentó a 9300. El estadio cuenta con cuatro gradas (norte, sur, este y oeste) que están conectadas en las esquinas y todas cubiertas. Además de la celebración de partidos de fútbol, el estadio también ofrece un uso multifuncional, donde pueden asistir hasta 25.000 personas a conciertos. El primer partido en el nuevo estadio Malšovická tuvo lugar el 5 de agosto de 2023 por la tercera jornada de la Liga Checa 2023-24. El FC Hradec Králové derrotó al Dynamo České Budějovice por 5-1. Daniel Vasulin marcó el primer gol para poner el 1-0.​ Véase también Anexo:Estadios de fútbol de la República Checa Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Malšovická aréna.
Malšovická aréna

De Malšovická aréna is een voetbalstadion met plaats voor 9300 toeschouwers in de Tsjechische plaats Hradec Králové. Het is de thuisbasis van de Fortuna ligaclub FC Hradec Králové. Het stadion is gebouwd op dezelfde plek waar het Všesportovní stadion tot 2021 stond. De karakteristieke lichtmasten van het oude stadion zijn opnieuw rond het nieuwe stadion geplaatst.
Železniční most (Hradec Králové)

Železniční most překonává svojí ocelovou konstrukcí Labe na trati č. 020 v Hradci Králové. Slouží nejen železniční dopravě, ale i jako pěší lávka, kde spojuje severní část Pražského Předměstí a Věkoše. Souběžně s ním vede po jižní (povodní) straně i potrubní most podobného vzhledu a provedení. Historie Původní železniční most byl na tomto místě (kde se říká „U Zabitého“) postaven v rámci stavby trati vedoucí z Velkého Oseku do Chocně již v roce 1874. Jednalo se o ocelový most o délce 50 m bez lávky pro pěší. V roce 1939 byl během 105 minut vyměněn za most současný. Podobně jako most Bailey Bridge v Malšovicích, i tento je slangově nazýván „železňák“. Fotogalerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu železniční most přes Labe v Hradci Králové na Wikimedia Commons
Lávka Na Podhůrkách

Lávka Na Pohůrkách je mostní konstrukce přes Labe v Hradci Králové, která pro pěší spojuje místní části Pražské Předměstí a Třebeš. Jedná se o poslední přemostění Labe na území Hradce Králové, další most se po proudu nachází až za jezem u Vysoké nad Labem. Popis Na západní straně se lávka napojuje k ulici Na Rybárně, na straně východní končí v třebešských lukách, kde vedou pěší cesty k fakultní nemocnici, slepému rameni Staré Labe nebo Hradubické labské cyklostezce. Konstrukce se skládá z dvojice lávek přivěšených k potrubnímu mostu teplovodního potrubí. Nástup na lávky je na obou koncích po schodištích vedoucích z úrovně pobřežních stezek do úrovně potrubí. Na schodištích jsou umístěny ližiny umožňující převádění kola. Vzhledem k relativní bezvýznamnosti lávky není hodnověrně doložen datum jejího zprovoznění, dle dostupných leteckých snímků však k němu došlo mezi lety 1977 až 1989. Fotogalerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Lávka Na Podhůrkách na Wikimedia Commons
Malšovický most

Malšovický most je silniční most přes Orlici v Hradci Králové. Spojuje centrum města (ulice Nezvalova) s místní částí Malšovice (ulice Malšovická). Popis a historie Jedná se o železobetonový obloukový most postavený roku 1925. Také je známý jako most U Staré nemocnice, protože se nachází u původní budovy královéhradecké nemocnice. Nedaleko mostu leží též Malšovická aréna a koupaliště Flošna. Architektem byl Josef Gočár. Na místě dnešního Malšovického mostu byl nejprve pouze říční brod. Jednalo se však o důležitou cestu na Moravu, a tak zde byly postaveny dva dřevěné mosty, které však strhla velká voda v roce 1655. Další mosty pak byly postaveny až v letech 1784 a 1835. Roku 1889 zde byl vybudován ocelový most zv. Slezský podpíraný dvěma kamennými pilíři. Roku 1925 ho nahradil most současný. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Malšovický most na Wikimedia Commons
Lávka u Jiráskových sadů (Hradec Králové)

Lávka u Jiráskových sadů je pěší a cyklistická lávka přes Orlici, která spojuje kampus královéhradecké univerzity s Jiráskovými sady a zimním stadionem. Popis Most je tvořen ocelovou věšadlovou konstrukcí o jednom mostním poli. Nachází se nad pozůstatky pevnostního koridoru. Oficiálně byla otevřena 14. června 2012 ve 22 hodin. Byla postavena společností M-Silnice podle návrhu česko-německého architekta Mirko Bauma. Je 75 metrů dlouhá a 4,5 metru široká, její stavba stála 26 milionů Kč, ze zhruba 85 % byla zaplacena dotacemi z fondů Evropské unie. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Lávka u Jiráskových sadů na Wikimedia Commons
Mostek u městských lázní (Hradec Králové)

Mostek u městských lázní je secesní zdobený betonový můstek, který se nachází na levém břehu Labe před budovou městských lázní na Eliščině nábřeží v Hradci Králové, asi 160 metrů od lávky u Aldisu a 230 metrů od Tyršova mostu. Popis a historie Byl postaven v roce 1914 podle návrhu Františka Sandera. Původně vedl přes Piletický potok těsně před jeho vyústěním do Labe. V souvislosti s výstavbou Gočárova okruhu však bylo koryto Piletického potoka v 70. letech odkloněno severněji (dnes se do Labe vlévá o cca 500 metrů dříve proti proudu), a tak je dnes z mostku jen samoúčelná kuriozita. Fotogalerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu mostek u městských lázní v Hradci Králové na Wikimedia Commons
Palác šlechtičen

Palác šlechtičen (někdy též Ústav šlechtičen, či Škola Panny Marie, německy Marie Schul) je stavba v centru Brna, jedna z výstavních budov Moravského zemského muzea. Je sídlem Etnografického ústavu MZM. Budova se nachází v centru města, v severovýchodním rohu brněnského Náměstí Svobody, na nároží ulic Kobližná a Běhounská. Historie Ústav pro výchovu dívek ze šlechtických rodin, tehdy pod názvem Ústav Obětování Panny Marie, založila ovdovělá hraběnka Jana Františka Priska Magnisová v roce 1654. V letech 1674–1679 vystavěl brněnský stavitel Jan Křtitel Erna jednopatrovou budovu ve stylu barokního městského paláce, obrácenou do ulice Kobližná výrazným portálem s bosáží. V roce 1680 povolil biskup Karel II. z Lichtenštejna-Kastelkornu sloužení mší v kapli paláce. V letech 1790–1791 byl palác V. J. Eitelbergerem rozšířen, zvýšen o další podlaží a propojen se sousedním Althanským palácem. V interiéru se dochovala mariánská kaple s pozdně barokními freskami Josefa Sterna z roku 1756. Na oltářích se v minulosti nacházela díla sochařů Ondřeje Schweigla a jeho otce Antonína. Od staršího Schweigla se v kapli dochovala socha kající se sv. Máří Magdalény na zpovědnici. Palác sloužil jako nadační zařízení pro výchovu opuštěných šlechtických a měšťanských dívek. 20. století – současnost Při americkém náletu na Brno v roce 1944 byl sousední Althanský palác poškozen natolik, že po roce 1948 došlo k jeho demolici, stejný osud hrozil i Paláci šlechtičen. V průběhu 50. let 20. století se však tuto cennou stavbu podařilo zachránit pro kulturní účely, budovu získalo do užívání Moravské zemské muzeum. Významný brněnský architekt profesor Bohuslav Fuchs vypracoval velkorysý projekt rekonstrukce budovy, přizpůsobený muzejním potřebám, respektující však její původní historickou podobu. Náročná rekonstrukce byla realizována od roku 1957, v roce 1961 již byla otevřena etnografická expozice „Lid v pěti generacích“, která sloužila veřejnosti s menšími úpravami až do podzimu 1999. V letech 2000–2002 byl Palác šlechtičen rekonstruován znovu, od roku 2003 zde probíhaly menší i rozsáhlé krátkodobé výstavy. Po poslední rekonstrukci paláce, v dubnu 2022, proběhlo slavnostní otevření expozic "Loutkářské umění" a "Tradiční kultura na Moravě v zrcadle času". Součástí expozice je i vzácná barokní kaple, kterou si návštěvníci smí prohlédnout. K aktivitám pro veřejnost patří i přednášková činnost nebo koncerty. V budově má sídlo Etnografický ústav MZM (pracovny, knihovna, depozitáře, laboratoř), dále Dětské muzeum a Metodické centrum muzejní pedagogiky. Dlouho se jednalo o rozšíření Paláce šlechtičen dostavbou na místě vybombardovaného Althanského paláce, nakonec však zde vyrostla v 90. letech 20. století budova Komerční banky, která volnou parcelu od města získala. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Palác šlechtičen na Wikimedia Commons Moravské zemské muzeum: Palác Šlechtičen
Damenstift (Brünn)

Das Damenstift (tschechisch Palác šlechtičen) ist ein Barockpalast im Zentrum von Brünn und bildet einen Teil des Mährischen Landesmuseums. Geschichte Der Palast am Platz der Freiheit (Náměstí Svobody) wurde in den Jahren von 1682 bis 1690 durch den Brünner Baumeister Jan Křtitel Erna erbaut. Das Gebäude wurde in den Jahren 1790 bis 1791 aufgestockt und mit dem daneben platzierten Althanský palác verbunden. In dem im Palast befindlichen Frauenstift wurden verwaiste Mädchen aus adeligen, aber auch aus bürgerlichen Schichten erzogen. Im Zweiten Weltkrieg wurde das Palais Althan durch amerikanischen Luftangriffe des Jahres 1944 so schwer beschädigt, dass es 1948 abgerissen werden musste. Ursprünglich sollte auch das Damenstift abgerissen werden. Im Laufe der 1950er Jahre wurde das Gebäude jedoch nach Plänen von Bohuslav Fuchs rekonstruiert und für Kulturzwecke erhalten. Dabei wurden sowohl die historischen Wurzeln erhalten als auch eine Museumsnutzung vorgesehen. Die größeren Umbauten erfolgten ab 1957, sodass 1961 eine Dauerausstellung Das Volk in fünf Generationen eröffnet werden konnte, die bis 1999 gezeigt werden konnte. Neuerliche Renovierungen erfolgten in den Jahren 2000 bis 2002, sodass seither laufend Wechselausstellungen gezeigt werden können. Weblinks Damenstift Mährisches Landesmuseum