NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Дом «У Золотого рога»

Дом «У Золотого рога» (чеш. Dům U Zlatého rohu) — историческое здание в Праге, находится в Старом городе на Малой площади, 10. Расположен между домами «У Минуты» и «У Золотой двойки». Охраняется как памятник культуры Чешской Республики. В средние века на месте современного здания стояли два дома, первое упоминание о доме севернее относится к 1404 году, от него сохранились только погреб и части стен. В 1623 году дома были объединены, получившееся здание расширено и значительно перестроено в стиле позднего ренессанса. Ян Доминик де Барифис, предполагаемый строитель Евангелической церкви Спасителя, считался строителем из-за сходства некоторых деталей здания с этой церковью. Дом четырёхэтажный. В 1-й половине 18 века фасад здания был перестроен в стиле барокко, а в 1801 году — в стиле классицизма. В настоящее время в доме размещается Скаутский институт. Примечания Литература Pavel Vlček a kol. Dům „U zlatého rohu“ // Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov (чеш.). — Praha: Academia, 1996. — Vol. 1. — S. 150-151. — 639 S. — (Umělecké památky Prahy). — ISBN 80-200-0563-3.
Dům U Černého medvěda (Týn)

Dům U Černého medvěda je dům čp. 642/6 v Týnu na Starém Městě v Praze v historickém areálu Ungeltu, který svou zadní částí zasahuje také do Štupartské ulice (č. 5). Stojí vedle domu U Modrého orla, při Štupartské ulici k němu přiléhá také Dům Šviků z Lukonos. První zmínka o domu je z roku 1428, dnešní půdorys původně protínala hradba Týna (při archeologickém průzkumu byly objeveny i zbytky příkopu a palisády) a jeden dům stál vně a druhý uvnitř. Tyto dva domy byly již ve středověky spojeny. V době renesance bylo přestavěno hlavní průčelí v přízemí a nově vybudováno v prvním patře. Po požáru Prahy v roce 1689 byl dům přestavěn barokně, další barokní přestavbou prošel v roce 1718. V roce 1915 byl zrušen vstup ze Štupartské ulice. V 80. letech 20. století byl dům upravován pro hotel, kolaudován byl v roce 1984. Průčelí do Týna je zdobeno sochami sv. Leopolda (vpravo) a sv. Floriána (vlevo). Bývala zde také socha sv. Jana Nepomuckého. Ve vrcholu tympanonu je busta Karla VI. Literatura VLČEK, Pavel a kol.: Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov. Praha : Academia, 1996: s. 435–436. ISBN 80-200-0563-3 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu dům U Černého medvěda na Wikimedia Commons
Dům U Červeného orla (Jilská)

Dům U Červeného orla je dům čp. 452 na Starém Městě v Praze mezi Jilskou ulicí (č. 22) a Hlavsovou uličkou. Stojí mezi domy U Tří bažantů a U Velryby. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Na místě domu stával románský objekt, který byl posléze několikrát goticky přestavěn a rozšířen. První zmínka o domu je z roku 1404, kdy pravděpodobně již stála patrová budova při ulici, kolem roku 1490 byl pak dům rozšířen do dvora. Na počátku 17. století byl dům pravděpodobně pozdně renesančně přestavěn, v 1. desetiletí 18. století vrcholně barokně a po polovině 19. století klasicistně. Sklepy mají gotické klenby, v přízemí se dochovala místnost s křížovou klenbou a v 1. patře je renesanční místnost s nástropním zrcadlem. Odkazy Reference Literatura VLČEK, Pavel a kol.: Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov. Praha : Academia, 1996: s. 313. ISBN 80-200-0563-3 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu dům U Červeného orla na Wikimedia Commons
Dům U Žluté růže

Dům U Žluté růže, někdy zvaný U Žebříků, je dům čp. 431 na Starém Městě v Praze na rohu Michalské (č. 5) a Vejvodovy (č. 14). Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Malý domek na tomto místě je poprvé zmíněn k roku 1364. Původně gotický objekt byl před rokem 1616 přestavěn pozdně renesančně do dnešní dispozice. Z této přestavby pochází i křidélko nad Vejvodovou ulicí. Patrně byl pak také výrazně přestavěn barokně na začátku 18. století. Další drobné úpravy jsou klasicistní; úprava schodiště, druhého podlaží ad. je z roku 1881, další drobný zásah je z roku 1927. Reference Literatura VLČEK, Pavel a kol.: Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov. Praha : Academia, 1996: s. 300. ISBN 80-200-0563-3 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu dům U Žluté růže na Wikimedia Commons
Dům U Žluté sochy

Dům U Žluté sochy, někdy také zvaný U Modrého sloupu nebo U hřebenu, je dům čp. 8 na Starém Městě v Praze na Malém náměstí č. 6. Stojí mezi domy U Tří lip a U Tří kominíčků. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Dům je poprvé zmíněn v roce 1401, jde ale o starý gotický dům vzniklý v několika etapách (např. před koncem 14. století byl rozšířen o podloubí). Na začátku renesance, mezi lety 1531–1551, kdy byl jeho majitelem vladyka Chmel ze Semechova, byl dům zvýšen na dvě patra (zhruba do výšky dnešních tří). Další přestavba proběhla před rokem 1726 a roku 1807 dům klasicistně přestavěl Zachariáš Fiegert. V roce 1952 bylo zbouráno dvorní stavení, v roce 1956 byl dům adaptován. Ve dvoře je nově obnovená pozdně klasicistní nádrž z roku 1834. Reference Literatura VLČEK, Pavel a kol.: Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov. Praha : Academia, 1996: s. 154. ISBN 80-200-0563-3
Дом «У Жёлтой статуи»

Дом «У Жёлтой статуи» (чеш. Dům U Žluté sochy), также известный как Дом «У Синего столба» (чеш. U Modrého sloupu) — историческое здание в центре Праги, находится в Старом городе на Малой площади, 8/6. Расположен рядом с домом «У трёх трубочистов». Охраняется как памятник культуры Чешской Республики. Здание четырёхэтажное, первый этаж занимает аркада. Дом впервые упоминается в 1401 году, это был старинный готический дом, построенный в несколько этапов (например, до конца 14 века он был расширен аркадой). В начале эпохи Возрождения, между 1531 и 1551 годами, когда им владел епископ Семеховский Хмель, дом был надстроен на два этажа. Ещё одна реконструкция была проведена до 1726 года, а в 1807 году дом был перестроен в стиле классицизма Захарием Фигертом. В 1952 году была снесена дворовая постройка, в 1956 году здание было приспособлено для нужд ратуши. Примечания Литература Pavel Vlček a kol. Dům „U žluté sochy“ // Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov (чеш.). — Praha: Academia, 1996. — Vol. 1. — S. 154. — 639 S. — (Umělecké památky Prahy). — ISBN 80-200-0563-3.
Dům V Malém domku

Dům V Malém domku, někdy zvaný U Božího oka, je dům čp. 813 na Starém Městě v Praze v Anežské ulici č. 16. Je chráněn jako kulturní památka České republiky jakožto součást Anežského kláštera. První zmínka o domu je z roku 1588, vznikl na rozparcelovaném území, které zbylo po zrušeném mužském klášteru Na Františku. V roce 1689 dům zničil požár, původní je tak dnes pouze sklep. Ve druhé čtvrtině 19. století byl výrazně upraven v klasicistním stylu. V roce 1972 byl upraven v rámci obnovy Anežského kláštera. Reference Literatura VLČEK, Pavel a kol.: Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov. Praha : Academia, 1996: s. 489. ISBN 80-200-0563-3
Дом в маленьком доме

Дом в маленьком доме (чеш. Dům V Malém domku) — историческое здание в Праге, находится в Старом городе, на улице Анежской, 16. Охраняется как памятник культуры Чешской Республики, расположен на территории Анежского монастыря. Первое упоминание о доме относится к 1588 году, он возник на поделенной территории, которая осталась после упраздненного мужского монастыря. В 1689 году дом сильно пострадал от пожара, поэтому к настоящему времени от первоначальной постройки сохранился только подвал. Во второй четверти 19 века здание было перестроено в стиле классицизма. В 1972 году он был отреставрирован в рамках реставрации Анежского монастыря. Примечания Литература Pavel Vlček a kol. Dům „V malém domku“ // Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov (чеш.). — Praha: Academia, 1996. — Vol. 1. — S. 489. — 639 S. — (Umělecké památky Prahy). — ISBN 80-200-0563-3.
Dům Zlatý kříž

Dům Zlatý kříž je řadový dům čp. 608/I, stojící na Staroměstském náměstí (č. 10) v Praze 1 mezi palácem Goltz-Kinských a nárožním domem U Zlatého slona. Od roku 1958 je chráněn jako kulturní památka. Historie Na parcele stály původně dva gotické, v baroku přestavěné domy čp. 607/I a 608/I. Byly zbořeny v roce 1904. Dům byl postaven v roce 1906 podle návrhu architekta Richarda Klenky a stavitele Václava Romováčka, na místě starých domů čp. 607 a 608 zbořených v roce 1904. Později byl upraven v letech 1923, 1925, 1928, 1939 (pro pohřební ústav), 1958, 1972 a 1993. Reference Literatura VLČEK, Pavel a kol.: Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov. Praha : Academia, 1996: s. 412. ISBN 80-200-0563-3 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dům Zlatý kříž na Wikimedia Commons
Dům kultury Akord

Akord (dříve Dům kultury Akord a Dům kultury NH Ostrava-Jih) je budova v Ostravě-Zábřehu vybudovaná v roce 1959 ve stylu socialistického realismu na základě projektu ateliéru Jiřího Krohy. Tvoří architektonicky významný celek s ostatními budovami na Náměstí SNP. Budova disponuje sály a salónky pro 10 až 580 osob. Do roku 1990 byl provozně součástí státního podniku Nová huť. V letech 1991 až 1992 spadal pod Odborový svaz KOVO. Ke dni 1. ledna 1993 se stal společností s ručením omezeným, koncem roku 2005 byl přeměněn na Dům kultury Akord Ostrava-Zábřeh s. r. o., jejímž jediným společníkem je Statutární město Ostrava. V letech 2013 a 2014 prošel DK Akord rozsáhlou rekonstrukcí, která budovu zbavila soc-realistického puncu. V budově je provozována také Restaurace Akord a tříhvězdičkový Hotel Akord. Kulturní program domu Akord je zaměřen na nejrůznější věkové a sociální skupiny. Reference Externí odkazy Oficiální stránky
Dům obuvi Baťa (Liberec)

Dům obuvi Baťa na Soukenném náměstí v Liberci je funkcionalistická výšková budova z roku 1932. Obchodní dům je od roku 1987 zapsán v seznamu kulturních památek. Historie Devítipodlažní budova s železobetonovou nosnou konstrukcí byla postavena na místě původní klasicistní zástavby, ve které původně bylo železářství Jana Mráze. Blok domů zakoupil zřejmě v roce 1930 Tomáš Baťa. Je postaven po vzoru Baťova paláce. Podle projektů Baťovy projekční kanceláře pod vedením Vladimíra Karfíka stavbu realizovala pražská firma Fanta a spol. Objevily se však vážné nedostatky a některé části musely být postaveny znovu. V prosinci 1931 byla stavba již dokončena. Budova je jedním z příkladů funkcionalistické architektury v Liberci. Původnímu majiteli byl vrácen v rámci restituce v roce 1992. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dům obuvi Baťa na Wikimedia Commons Liberec – Dům obuvi Baťa (Turistika.cz) obchodní dům Baťa na webu liberec-reichenberg.net Roman Karpaš a kolektiv: Stalo se na severu Čech 1900/2000. ISBN 80-86424-17-0
Dům pánů z Kunštátu

Dům pánů z Kunštátu (v minulosti také jako Salmovský dům) je renesanční palác v historickém jádru Brna, katastrální území Město Brno, ulice Dominikánská č. o. 9. Je zapsán na seznamu kulturních památek České republiky a v současnosti je využíván Domem umění města Brna k výstavním účelům. Jde zřejmě o nejvýznamnější památku v komplexu tzv. Velkého Špalíčku. Historie Na místě současné stavby stály již v polovině 14. století měšťanské domy, jeden z nich vlastnil Heralt z Kunštátu, Petr z Kunštátu později zakoupil také dům sousední. Objekty byly spojeny kompletní renesanční přestavbou v letech 1585–1599, kdy je vlastnil Jan z Pernštejna, přičemž v této podobě se palác dochoval dodnes. V roce 1636 jej získal moravský zemský hejtman Julius ze Salmu a Neuburku a tzv. Salmovském domě, jak byl tehdy nazýván, zasedali moravští stavové. Roku 1708 palác od Maxmiliána Františka, svobodného pána z Deblína, odkoupilo město Brno a stavitel Mořic Grimm jej přestavěl na městskou tržnici s 50 obchůdky (tzv. Schmetterhaus). Dále byl objekt využíván jako sklad mouky a obilí, konala se zde také představení divadelních společností. V 19. a první polovině 20. století zde sídlily úřady. V roce 1944 byl dům poškozen leteckým bombardováním, jeho rekonstrukce na Kulturní centrum města Brna proběhla v letech 1952–1955 (architekt Mojmír Kyselka). Posléze ho začal využívat Dům umění města Brna. Roku 1990 byla zahájena celková rekonstrukce stavby (architekti Jaroslav Černý a Jan Polášek), ta byla ale kvůli nedostatku financí po dvou letech zastavena a objekt zůstal uzavřen. K jejímu znovuzahájení došlo roku 2000, dokončena byla v roce 2002. Od roku následujícího je dům pánů z Kunštátu opět využíván pro výstavy Domu umění města Brna. V domě je také kavárna Trojka, kde se mj. konají divadelní představení, besedy či koncerty. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dům pánů z Kunštátu na Wikimedia Commons Dům pánů z Kunštátu, encyklopedie.brna.cz Dům pánů z Kunštátu, mojebrno.jecool.net
Dům zemědělské osvěty

Dům zemědělské osvěty je trojkřídlá nárožní budova ulic Římské, Blanické a Slezské v Praze na Vinohradech. Jedná se o dílo architekta Josefa Gočára, železobetonový hranatý kolos s cihlovou fasádou a stylovými interiéry. Dům byl vystavěn v letech 1924–26, pískovcové reliéry nad severním a jižním portálem navrhl sochař Otto Gutfreund a byly instalovány v roce 1927. Reliér Obilnářství do ulice Slezské zobrazuje ženskou tvář, po jejíž stranách jsou stylizované obilné klasy. Reliér Vinařství nad portálem do ulice Římské je rovněž z pískovce a ženskou tvář zdobí po stranách stylizovaná vinná réva. V současné době se v budově nacházejí: Česká plemenářská inspekce, Státní veterinární správa, Regionální odbor Státního zemědělského intervenčního fondu, Česká akademie zemědělských věd a příspěvková organizace Ústavu zemědělské ekonomiky a informací, jehož součástí je Zemědělská, lesnická a potravinářská knihovna Antonína Švehly. Budova se nachází v Městské památkové zóně Vinohrady, Žižkov, Vršovice a je rovněž samostatnou kulturní památkou. Okolí Naproti Domu zemědělské osvěty se pak nachází Budova Tabákové režie (později obchodního soudu, nyní Městského soudu v Praze) – dílo architekta Aloise Dryáka s dekorací evokující pěstování tabáku. Na rohu ulic Slezské a Blanické je to pak Hasičský dům (František Kavalír, 1926–28) dnes sídlo Hasičské vzájemné pojišťovny, a. s., a na rohu ulic Slezské a Blanické pak odvětrávací šachta metra. Galerie Odkazy Reference Literatura LÍBAL, Patrik. Spolkový dům Zemědělské osvěty. In: PLATOVSKÁ, Marie. Slavné stavby Prahy 2. Praha: Foibos Books, 2011. ISBN 978-80-87073-35-3. S. 204–206. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dům zemědělské osvěty na Wikimedia Commons
Vesnická památková rezervace

Vesnická památková rezervace (VPR) je typ památkové rezervace v Česku, památkově chráněné území, jehož charakter a prostředí určuje soubor nemovitých kulturních památek. Jedná se o území se zachovanými stavbami lidového charakteru, tedy vesnice, dělnické kolonie nebo předměstské čtvrti s lidovou architekturou. Důležitá je zachovaná (případně jenom minimálně narušená) urbanistická struktura takového území. Nižším stupněm ochrany je vesnická památková zóna. Charakteristika Vesnické památkové rezervace v Česku mají podle typu regionu různorodý charakter. V táhlém pohraničním pásmu podhorských oblastí bývalých Sudet se jedná vesměs o roubená stavení, od velkých statků s uzavřenou nádvorní dispozicí až po drobné objekty typu stodol atd. Na Šumavě nebo v Podkrkonoší jsou vesnické památkové rezervace rozprostřeny na velkém prostoru opuštěných samot. Roubená architektura zasahující do vnitřní části Čech se naopak dochovala v kompaktních celcích na menším prostoru (například v Chráněné krajinné oblasti Kokořínsko – Máchův kraj nebo na Vysočině). Odlišný charakter mají vesnické památkové rezervace v jižních Čechách, kde se hlavně na Českobudějovicku a Táborsku dochovaly honosné statky ve stylu tzv. selského baroka soustředěné kolem návsi. Na jižní Moravě má status vesnické památkové rezervace několik obcí díky vinařské tradici a dochovanému celku vinných sklípků. V Česku se na konci roku 2022 nacházelo 61 vesnických památkových rezervací. Jedna vesnická památková rezervace má zároveň status památky UNESCO (Holašovice). Galerie Odkazy Reference Literatura LUNIACZEK, Petr: Putování za jihočeskou lidovou architekturou; České Budějovice, 2009 ISBN 978-80-254-4187-9 LUNIACZEK, Petr: Putování za lidovou architekturou Jičínska; České Budějovice, 2012 ISBN 978-80-260-1729-5 LUNIACZEK, Petr: Putování za lidovou architekturou Semilska; České Budějovice, 2015 ISBN 978-80-260-8628-4 Související články Seznam vesnických památkových rezervací v Česku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu vesnická památková rezervace na Wikimedia Commons
Burg Bezděz

Die Burg Bezděz (deutsch: Burg Bösig) ist die Ruine einer gotischen Höhenburg. Sie befindet sich auf dem Bezděz in der Gemeinde Bezděz im Norden Tschechiens. Durch die schwere Zugänglichkeit wurde die mittelalterliche Burg später kaum umgebaut und das ursprüngliche Aussehen blieb bis heute erhalten. Bezděz inspirierte viele Künstler durch ihre Lage und malerisches Aussehen, vor allem den romantischen Dichter Karel Hynek Mácha. Geschichte Den Befehl zum Bau der Burg gab 1264 König Přemysl Ottokar II. Sie übernahm die Funktion der älteren Burg Houska, die wegen beengter räumlicher Verhältnisse den Anforderungen des Königs nicht mehr genügte. Kurz nach der Fertigstellung im Jahre 1278 wurde hier 1279 der Königsanwärter Wenzel II. mit seiner Mutter Kunigunde von Halitsch eingesperrt. Die Krone Böhmen hielt die Burg bis 1420. Nach der Schlacht am Weißen Berg erhielt Wallenstein den Besitz. In den 20er Jahren des 17. Jahrhunderts ließ er die Burg erstmals in größerem Maße umbauen. Die Burg wurde dann aber doch von den Schweden eingenommen und war anschließend nicht mehr bewohnt. In der zweiten Hälfte des 17. Jahrhunderts diente sie den Mönchen von Montserrat als Wallfahrtsort, gewidmet der Heiligen Maria. 1785, nach Auflösung des Ordens durch Kaiser Joseph II. wurde die Burg verlassen. Seit der Mitte des 19. Jahrhunderts kam es zu umfangreichen Restaurierungen. Anlage Beide Teile der zweiteiligen Innenburg bilden parallel zu den Burgmauern verbundene Palastflügel mit den Wohnräumen im ersten Obergeschoss. An der höchsten Stelle befindet sich der Bergfried. An den Königspalast ist eine Kapelle angebaut, in der sich eine Umgangstribüne befindet. Von der Unterburg zieht sich entlang des Zugangsweges eine Befestigungsmauer mit drei Toren und einem kleinen Wachturm, dem sogenannten Teufelsturm. Die frühgotische Burg war gut wärmegedämmt und durch die weit vorgelagerten Festungsmauern gut geschützt. So war sie vor größeren Umbauten zunächst verschont geblieben. Durch Albrecht von Wallenstein erhielt die Burg zusätzlich drei Bastionen in Dreiecksform und eine viereckige Bastei. Literatur Tomáš Durdik: Burgen Nordböhmens. Propagační Tvorba, Prag 1992, ISBN 80-85386-50-X, keine Seiten. Ferdinand Bretislav Mikówec: Schloß Friedland und die Burgruinen Bösig und Schreckenstein in Böhmen. Verlag Eduard Hölzel, Wien und Ölmüz 1859 (Online) Weblinks Homepage der Burg Bezděz (cz) Burg Bezděz, Homepage des Nationalen Denkmalamtes (cz) Burg Bösig – Ausführliche Beschreibung und Geschichte der Burg (in Deutsch).
Bezděz Castle

Bezděz Castle (Czech: hrad Bezděz) is a Gothic castle in the Liberec Region of the Czech Republic. It is located about 20 kilometres (12 mi) southeast of Česká Lípa. Its construction began before 1264 by order of King Ottokar II of Bohemia. The royal castle of Bezděz was one of the most important Gothic castles in the Czech lands until its destruction in the Thirty Years' War. Erected between 1260 and 1280 on the phonolite hill of Velký Bezděz, 604 metres (1,982 ft) above sea level, it became the characteristic landmark of the local landscape and met the demands for an inaccessible as well as respectable royal castle. History A year after Ottokar II's death, the castle Bezděz, which was still unfinished, became the place of imprisonment of Queen Kunhuta and her underage son Wenceslaus II, kept under lock and key in very spartan conditions by Wenceslaus's guardian Ota Braniborský, Margrave of Brandenburg, after the Battle on the Marchfeld. The boy, only 6 or 7 at the time, remained there alone when his mother escaped under a pretext and it is widely accepted that the place left its mark on him. As an adult, and ruling monarch, he returned to Bezděz to order the construction of a chapel, one of the best preserved areas of the castle today. The castle complex was completed during the reign of Wenceslaus II, who used the local forests very frequently for hunting and relaxation. It served for this purpose until the Thirty Years' War when, as part of the round of confiscations after the Battle of the White Mountain, it fell into the hands of Albrecht of Wallenstein. The famous general started turning the castle into a fortress in 1623, but then halted the construction work. In 1627 he decided that it should be rebuilt into a monastery for the Benedictines from Montserrat, who later brought a copy of the Virgin of Montserrat (the Black Madonna) in 1666, making the castle a pilgrimage site for years to come. In 1686 Stations of the Cross were built along the path to the castle and the whole complex served for religious purposes until 1785, when the monastery was dissolved on the orders of Joseph II. Pilgrimages were banned and the castle became forlorn, slowly becoming dilapidated. The Romantic Movement's passion for medieval monuments helped preserve the castle, which is a sole preserved example of an unaltered castle of the 13th century. Parts that are accessible to visitors are the castle precincts including the royal palace, burgrave's house and the unique early Gothic chapel. The castle tower serves as an observation tower. The castle's romantic silhouette gave rise to many legends and inspired a great number of writers, artists and composers, the most famous of whom included the poet Karel Hynek Mácha and the composer Bedřich Smetana. See also Frýdlant References External links Hrad Bezděz (in Czech) Bezděz castle (in English) View from tower - virtual show
Бездез

Бездез (чеш. Bezděz) — готический замок с 40 метровой Большой башней, расположенный на 20 километров юго-восточнее чешского города Ческа-Липа. Построен в 1264—1278 год по приказу чешского короля Пржемысла II Отакара. Однако король умер не дождавшись окончания стройки (он погиб в битве на Моравском поле в 1278 году). Позднее замок перешёл во владение рода панов из Михаловиц. С 1621 года, когда владелец замка Альбрехт фон Валленштейн подарил его бенедиктинцам, Бездез стал местом паломничества, где ежегодно бывало до 40 000 богомольцев. До нашего времени на вершине уцелела готическая часовня, части дворца и две башни высотой 30 и 45 метров. Ссылки Czech info Virtual show Литература Emanuel Poche a kol. Bezděz // Umělecké památky Čech A-J (чеш.). — Praha: Academia, 1977. — Vol. 1. — S. 71-74. — 643 S. — (Umělecké památky Čech).
V Houlištích

V Houlištích je přírodní památka ev. č. 1330 severně od obce Polánka v okrese Plzeň-jih. Oblast spravuje Agentura ochrany přírody a krajiny ČR. Důvodem ochrany jsou květnaté bučiny s bohatým výskytem česneku medvědího (Allium ursinum). Galerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Plzeň-jih Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu V Houlištích na Wikimedia Commons
V Krátkých

V Krátkých je přírodní památka jihozápadně od obce Vápenice v okrese Uherské Hradiště. Důvodem zřízení je ochrana ohrožených druhů rostlin a živočichů. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Uherské Hradiště Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu V Krátkých na Wikimedia Commons
V Mezence

V Mezence je přírodní rezervace poblíž obce Mezná v okrese Pelhřimov v nadmořské výšce 614–618 metrů. Oblast spravuje Krajský úřad Kraje Vysočina. Důvodem ochrany je komplex rašelinných a lučních společenstev. Územím protéká Hejlovka, která nedaleko pramení. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Pelhřimov