NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Тушімиці

Тушімиці — вугільна теплоелектростанція в районі Тушіміце міста Кадань, Чехія. Історично мала два енергоблоки: енергоблок № 1 закладено у 1964 році, закрито у 1998 році енергоблок № 2 закладено у 1974 році. Він має потужність 4 × 200 Мегаватів = 800 Мегаватів. У 2007—2010 роках на Tusimice II проведено реконструкцію, зокрема замінено всі основні технологічні одиниці (турбіну, котел, ДДГ і т. д.) Власник і оператор електростанції — компанія CEZ. Як паливо використовується буре вугілля з кар'єрів Тушіміце. Завдяки своєму зручному розташуванню, вартість перевезення вугілля до електростанції є низькою. Цікаві факти Енергоблок № 2 електростанції Tušimice мав висоту труби 300 метрів. Її підірвали в процесі реконструкції. Примітки Посилання http://www.skyscraperpage.com/diagrams/?b5015 http://www.cez.cz/en/power-plants-and-environment/coal-fired-power-plants/cr/tusimice.html [Архівовано 27 вересня 2011 у Wayback Machine.] Demolition of ETU I Elektrárny Tušimice [Архівовано 20 жовтня 2011 у Wayback Machine.] (чеською)
Kostel svaté Maří Magdalény (Dětmarovice)

Kostel svaté Marie Magdaleny v obci Dětmarovice (okres Karviná) je farní kostel, který byl postaven v letech 1868–1870 a je kulturní památka České republiky. Historie První písemná zmínka o obci Dětmarovice je z roku 1305. Původní kostel byl orientovaný dřevěný z roku 1447. Zchátralý dřevěný kostel byl rozebrán v roce 1868, z jeho dřeva byla postavena prozatímní kaple (80 × 40 m). Pro zvony byla postavena zvonice na pozemku (na kopci) pana Nebroje. Plány a dohled na stavbě měl ostravský stavitel František G. Böhm, který předložil plány v roce 1865 včetně rozpočtu 28 728,02 zlatých rakouské měny. Kostel sv. Marie Magdalény byl postaven na místě původního dřevěného kostelíku, ale v orientaci sever–jih. V roce 1958 akademický malíř Josef Drha provedl výzdobu stropu malbami, které znázorňují výjevy z bible. V interiéru jsou umístěny i některé sochy z původního dřevěného kostelíku. Jsou dílem regionálního umělce z konce 18. století. V roce 2010 byl kostel sv. Maří Magdalény a úsek ohradní zdi se vstupní branou prohlášen kulturní památkou ČR. V roce 1993 byl kostel vykraden. Byla zcizena monstrance, kalichy, ciboria a některé dřevěné sošky. Kostel svaté Máří Magdalény patří Římskokatolické farnosti Dětmarovice, Děkanát Karviná. Na Bílou sobotu 15. dubna 2017 byla pokřtěna v bazilice svatého Petra ve Vatikánu papežem Františkem první Češka z dětmarovické farnosti paní Taťána Čempelová. Popis Jednolodní neorientovaná podélná zděná stavba. Osově v průčelí hranolová věž. Zvony Pro kostel sv. Maří Magdalény byly zhotoveny tři zvony. V roce 1870 byly zvony znova vysvěceny a zavěšeny do věže. Zvony byly rekvírovány v době první světové války. V roce 1995 byly ve věži kostela nainstalovány tři nové bronzové zvony. Varhany Varhany pocházejí z roku 1871, které vyrobil novojičínský varhanář Karl Neusser. Varhany byly opravovány v roce 1988. V roce 2016 byly varhany prohlášeny kulturní památkou. V roce 2016 bylo zahájeno restaurování a rekonstrukce varhan krnovskou firmou Varhanářská dílna Kánský - Brachtl, sdružení. Náklady na opravu byly stanoveny na 2 299 425 Kč (včetně DPH). Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svaté Maří Magdalény na Wikimedia Commons abecední seznam farností
Hornomlýnský rybník

Hornomlýnský rybník, či také Vernerák je průtočný rybník na Kunratickém potoku v Kunraticích, Praze 4. Slouží jako záchytná vodní plocha, k chovu ryb (každoročně se zde provádí výlov) a jako krajinotvorný prvek. Vodu v něm zadržuje zemní sypaná hráz výšky 5,5 metrů po které vede ulice "K Verneráku". Má plochu hladiny 14 984 m2 a celkový objem nádrže činí 33 554 m3. Po toku Kunratického potoka nahoru se nejblíž nachází Šeberák, pod Hornomlýnským rybníkem se nachází rybník Dolnomlýnský. Jeho další přívod vody tvoří Vernerovy prameny, které se nacházejí několik metrů nad tímto rybníkem v lese. Příroda Z přírodního hlediska není rybník příliš zajímavý, břehy totiž prudce klesají do vody a jsou většinou zastíněny stromy. Celkově bylo v okolí Verneráku zaznamenáno v roce 2013 47 druhů rostlin, 4 druhy obojživelníků, 282 druhů motýlů, 7 druhů vodních měkkýšů a 3 druhy ptáků. Historie Okolí rybníka nebylo dříve zarostlé jako v současnosti. Kolem rybníka se rozkládaly pastviny a na pravém břehu vyčnívaly skalní výchozy. Původní plocha rybníka byla přibližně 19 000 m2. Dnešní podobu získal rybník v 90. letech minulého století, kdy v rámci odvádění dešťových vod z nových sídlišť v Kunraticích byla část rybníka zasypána a vznikla zde dešťová usazovací nádrž. V souvislosti s výstavbou této nádrže bylo provedeno zvýšení bezpečnostního přelivu a nové opevnění hráze, na kterém byla vystavěna nová silnice. Dešťová nádrž V 90. letech minulého století byla k rybníku přistavěna také dešťová usazovací nádrž. Slouží k zachycení hlavního podílu znečištění dešťových vod, které je spláchnuto do kanalizace a je do Verneráku vyváděno. Jejím cílem je omezit znečištění vodního toku. Je pravidelně kontrolována a čištěna, jejím vlastníkem je město Praha a provozovatelem jsou Lesy ČR. Mlýn Pod hrází na západní straně rybníka stál až do konce 20. století Hořejší mlýn. Odkazy Reference Související články Seznam rybníků v Praze Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hornomlýnský rybník na Wikimedia Commons Hornomlýnský rybník na webu pražská příroda
Bemoair

Bemoair byla česká letecká společnost. Vznikla v roce 1994 jako součást firmy BEMO, svou činnost ukončila kvůli finančním problémům v roce 1997, odkoupily ji české aerolinky Egretta BMI. Provozovala pravidelné, nákladní a charterové lety pro cestovní kanceláře. Pravidelné lety byly provozovány ve spolupráci společností Arcus-Air (linka do Mannheimu). Nákladní lety létal Bemoair letadly Let L-410 a Cessna 421 pro kurýrní společnost UPS do letiště Kolína nad Rýnem/Bonn. V podobnou dobu jako Bemoair byla založena letecká škola BemoAir, která stále provozuje leteckou školu v Brně a Benešově. Destinace Společnost Bemoair létala v průběhu existence do následujících destinací či oblastí: Mannheim – pravidelná linka od roku 1994, létaly na ní letadla Let L-410 (OK-WDJ a WDO) Středomoří (např. Palma de Mallorca) Severní Afrika Flotila Flotila Bemoair se v průběhu let skládala z následujících letadel, Bemoair pravděpodobně provozoval také typy Antonov An-2 a Let L-200 Morava, tato informace ale není ověřená. Reference
Letiště Vrchlabí

Letiště Vrchlabí je veřejné vnitrostátní letiště v královéhradeckém obci Lánov. Nachází se 2,5 kilometru od středu Vrchlabí, v úrovni 490 m n. m., což ho dělá nejvýše položeným letištěm v Česku. Má jednu travnatou vzletovou a přistávací dráhu 11/29, její rozměry jsou 800 x 125 metrů. Letiště provozuje letecká škola Vrchlabí a.s., která poskytuje školení, kurzy, vyhlídkové lety a letecký výcvik. Poblíž se nachází autobusová zastávka Vrchlabí, letiště. Sezónně zde funguje restaurace, nejbližší letiště je 27 km vzdálené letiště Dvůr Králové a nejbližší mezinárodní letiště je letiště v Mnichovu Hradišti (47 km). V roce 2019 se mělo na letišti konat Mistrovství světa v Paraski. Historie Letiště založil v roce 1947 Krkonošský aeroklub Vrchlabí, který po válce navázal na předválečné letecké aktivity místního klubu VDF, který létal ještě z jižního svahu Jankova kopce a z vrcholku Zadního Žalého. Aeroklub získal rozsáhlé pozemky přídělem, směnou a nákupem převážně od Lánovských zemědělců. Již v roce 1948 byl postaven malý hangár, v roce 1949 zažádal aeroklub o stavební povolení na stavbu velkého hangáru, a také získal od obce Lánov budovu bývalé betonárky, kde později vznikla současná budova letecké školy. Současně s tím, založil Krkonošský aeroklub Vrchlabí v roce 1949 plachtařské středisko. V roce 1950 přešla činnost pod Doslet a v roce 1953 byly všechny činnosti v podstatě násilně[zdroj?] začleněny pod polovojenskou organizaci Svazarm, která rozvinula na letišti činnost Ústřední plachtařské školy, která později poskytovala také výcvik motorový. Po pádu komunistického režimu bylo letiště i s přilehlými pozemky zapsáno bez řádného[zdroj?] vypořádání majetkových vztahů na nového majitele Aeroklub Čech a Moravy. Ten v roce 1992 založil spolu s městem Vrchlabí a společností Ingtours akciovou společnost Letecká škola Vrchlabí a.s. Krkonošský aeroklub Vrchlabí jako zakladatel letiště zahájil v roce 2017 kroky směřující k navrácení letiště do svého majetku, zejména z důvodu omezení rizika plynoucího z držení letiště komerční organizací. V tomto záměru je aeroklub podporován městem Vrchlabí, které je minoritním akcionářem Letecké školy Vrchlabí.[zdroj?] Záměr rozšíření Starostové Vrchlabí a okolních obcí kolem roku 2011 zamýšleli rozšíření letiště a postavení nové dráhy, na kterou by mohla přistávat menší dopravní letadla. Město ho chtělo rozšířit pro posílení turistického ruchu a urychlení cesty do Prahy z 3,5 hodiny autem na 30 minut letadlem. V úmyslu bylo nové zázemí, odbavovací prostor, parkoviště i malý hotel. Odkazy Reference Související články Seznam letišť v Česku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Letiště Vrchlabí na Wikimedia Commons Staré stránky letiště Nové oficiální stránky letiště
Větrný mlýn (Světlík)

Větrný mlýn holandského typu se nachází v obci Horní Podluží v části Světlík. V roce 1966 byl zapsán do Ústředního seznamu kulturních památek ČR. Historie Zděný větrný mlýn byl postaven v roce 1843 téměř uprostřed obce. Byl součástí hospodářství s pekárnou. Provoz byl ukončen v roce 1945. Po odsunutí německých obyvatel v roce 1946 byla okolní stavení zbourána. V objektu byla v roce 1952 provedena rekonstrukce a mlýn byl zprovozněn. V šedesátých letech 20. století byl zchátralý objekt prodán skupině osob a mlýn byl částečně obnoven. V sedmdesátých letech byl mlýn opakovaně vykraden a poničen. Rozsáhlé opravy a rekonstrukce byly provedeny v období 2002–2009. Popis Větrný mlýn je dvoupatrová válcová omítaná zděná stavba holandského typu postavená z kvádrového pískovcového zdiva na kruhovém půdorysu. Obvodové zdivo je staženo dvěma kleštinami nad druhým podlažím a dvěma železnými obručemi na vnější zdi. Nepravidelně prolomená okna v patrech jsou rámována kamenným ostěním a zakončena valeně. Stavba je zakončena plechovou kuželovou otočnou střechou s protilehlými vikýři se sedlovou střechou. Jedním vikýřem prochází vodorovná hřídel s pětilistou litinovou růžicí. Pět lopatkových kol je vyplněno otočnými dřevěnými lamelami, které se nastavovaly pomocí centrálního mechanizmu tvořeného kovanými táhly. Střecha se pohybovala na systému kovových válečků. Uvnitř je dochováno mlecí zařízení o třech složeních. V přízemí je podlaha sestavená z pískovcových kvádrů. Dostup Větrný mlýn se nachází v nadmořské výšce 500 metrů ve svahu a v sousedství rybníka Světlík, který je součástí přírodní rezervace, vede k němu zpevněná komunikace se značenou cyklotrasou. Jižně od mlýna asi 1,5 km je železniční stanice Horní Podluží. Odkazy Reference Literatura JANOŠKA, Martin. Větrné mlýny v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. 1. vyd. Praha: Libri, 2003. 179 s. ISBN 8072771531. S. 83 až 86. Související články Seznam kulturních památek v okrese Děčín Seznam větrných mlýnů v Česku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Větrný mlýn na Wikimedia Commons
Windmühle (Světlík)

Die Windmühle in Světlík (deutsch Lichtenberg), einem Ortsteil der tschechischen Gemeinde Horní Podluží (deutsch Obergrund) im Okres Děčín in der Region Ústecký kraj, wurde 1843 errichtet. Die Windmühle steht im Böhmischen Niederland südöstlich des Ortes und ist ein geschütztes Kulturdenkmal. Die ehemalige Holländerwindmühle wird seit 1945 nicht mehr genutzt. Weblinks www.deutsche-digitale-bibliothek.de Einzelnachweise
Velodrom Třebešín

Das Velodrom Třebešín ist eine Radrennbahn im Osten der tschechischen Hauptstadt Prag. Geschichte und Beschreibung Die erste Radrennbahn wurde 1941 während des Zweiten Weltkriegs rund um den Fußballplatz des FK Viktoria Žižkov nach Plänen des Architekten und früheren Radrennfahrers Josef Šídlo gebaut und am 7. September 1941 eröffnet. Die Bahn war aus Beton, 412 Meter lang und 6 Meter breit und mit zwei Steilkurven mit einer Neigung von 22 Grad. Bereits nach wenigen Jahren war das Velodrom baufällig, die am Hang liegende Nordkurve brach komplett ab. 1951 wurde das Velodrom wiedererrichtet, dabei wurde das Fußballfeld im Inneren entfernt. Die Bahn hatte nunmehr eine Länge von 381 Metern und eine Breite von sieben Metern. Da die Böschung unterhalb der Nordkurve weiterhin instabil war, musste die Bahn erneut abgerissen werden. Bei der Sanierung von 1967 bis 1971 erhielt sie ihre heutige Form. Das Velodrom Třebešín ist eine Freiluftbahn ohne Überdachung. Die Bahn selbst ist aus Beton und hat eine Länge von 333,3 Metern und eine Breite von 7,80 Metern. Die Überhöhung beträgt 34 Grad in den Kurven und 7 Grad auf den Geraden. Das Velodrom ist die Heimbahn der Vereine TJ KOVO und SK Tesla Žižkov und regelmäßiger Austragungsort der nationalen Meisterschaften in Tschechien sowie des ältestens tschechischen Bahnradrennens Grand Prix Framar. Weblinks
Velodrom Prostějov

Velodrom Prostějov stojí v severní části Prostějova ve sportovním areálu. Historie Začátek sportovní cyklistiky v Prostějově se datuje k 1. listopadu 1885, kdy byl založen Český klub velocipedistů (ČKV). Klub provozoval cyklistiku, cykloturistiku, krasojízdu a bicyklebal (kolovou); jeho prvním předsedou se stal Karel rytíř z Chmelařů a prvním náčelníkem Ferdinand Wolker, otec básníka Jiřího Wolkera. 15. července 1898 byl založen druhý klub – Český občanský klub cyklistů. Velodrom se začal stavět až začátkem 60. let 20. století – otevřen byl roku 1967 zároveň s mezinárodním utkáním juniorů ČSSR – NSR. V srpnu 2019 se konal jubilejní 20. ročník Grand Prix Prostějov – Memoriál Otmara Malečka, který je zařazen v kalendáři UCI jako závod kategorie CL1. Cyklisté Vladimír Vačkář (*1949), desetinásobný mistr republiky a čtyřnásobný mistr světa ve sprintérských soutěžích Pavel Soukup, mistr světa v závodě družstev Vratislav Šustr, mistr republiky a účastník mistrovství světa a olympiády Odkazy Reference Související články Seznam velodromů v Česku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Velodrom Prostějov na Wikimedia Commons Česká televize. Spurt, díl 228. Grand Prix Prostějova na dráze. Premiéra 6. 9. 2019, ČT sport. iVysílání. Velodrom opět zažije dvě velké mezinárodní akce Archivováno 12. 12. 2019 na Wayback Machine.. VečerníkPV.cz. 15. únor 2019
Velodrom Prostějov

Das Velodrom Prostějov ist eine Radrennbahn im tschechischen Prostějov. Geschichte und Beschreibung Mit dem Bau des Velodroms wurde Anfang der 1960er Jahre begonnen, die offizielle Eröffnung erfolgte 1967 im Rahmen eines Länderwettkampfes zwischen den Junioren-Nationalmannschaften der damaligen Tschechoslowakei und Sowjetunion. Das Velodrom ist die Heimbahn des Sportovní klub cyklistů (SKC) Prostějov, zu dem unter anderem auch das UCI Continental Team Tufo-Pardus Prostějov gehört. Es ist regelmäßiger Austragungsort der nationalen Meisterschaften in Tschechien. Jährlich findet der Grand Prix Prostějov–Memoriál Otmara Malečka statt, der auch im Rennkalender der UCI steht. Das Velodrom Prostějov ist eine Freiluftbahn ohne Überdachung. Die Bahn selbst ist aus Beton und hat eine Länge von 301 Metern. Weblinks Geschichte des Vereins auf der Homepage des SKC Prostějov
Kostel svaté Anny (Rychvald)

Kostel svaté Anny v obci Rychvald (okres Karviná) je farní kostel, který byl postaven v roce 1596 a je kulturní památka České republiky. Historie První písemná zmínka o obci Rychvald pochází z roku 1305. Původní kostel byl dřevěný a byl zničen při velkém požáru v Rychvaldě v roce 1535. Zděný kostel na novém místě nechal postavit protestantský majitel Rychvaldu Bernard Barský z Baště v roce 1596. Stavitelem byl pravděpodobně Bernard Leo z Locarna. V době po třicetileté válce byl kostel poškozen, nebyl užíván až do roku 1679. Nově byl vysvěcen v roce 1759 biskupem Filipem Gotthardem Schaffgostschem. V roce 1883 byl kostel opravován, nově omítnut a byla položena nová střecha. Věžní hodiny byly instalovány po roce 1890. V letech 1906–1911 byly provedeny opravy kostela, omítky, střecha byla pokryta eternitem a provedena částečná rekonstrukce krovů. V letech 1920–1925 byl kostel předán sboru Církve československé husitské. V roce 2012 probíhala rozsáhlá oprava kostela při které byl proveden dendrologický průzkum krovů a záchranný archeologický průzkum. Náklady na opravu činily přes 5 milionu korun včetně DPH, opravu zabezpečovalo sdružení firem Ing. Pekárek-stavební společnost – CONSTRUCTUS. Revitalizace kostela Svaté Anny v Rychvaldu bylo hrazeno z prostředků EU z Regionálního operačního programu NUTS II Moravskoslezsko 2007-2013 ve výši 5,8 milionu korun. Kostel svaté Anny patří Římskokatolické farnosti Rychvald u Karviné, Děkanát Karviná. Popis Jednolodní orientovaná podélná zděná stavba s polygonálním závěrem s osmi opěrnými pilíři. Osově před průčelí vystupuje hranolová věž s jehlanovitou střechou. Loď je zaklenuta gotickou žebrovou klenbou s ozdobnými svorníky, kněžiště má klenbu křížovou se svorníky zdobené erby Bernarda z Baště a jeho manželky. Na severní straně kněžiště se nacházela sakristie. Nad současnou sakristií na jižní straně presbytáře je pánská oratoř. V jižní fasádě jsou prolomena tři okna, v severní jedno okno a světlík. V kněžišti jsou prolomena okna: jedno v severní a jedno na jižní straně. Okna jsou zakončena lomeným obloukem s jetelovou kružbou. Kruchta je podepřena masivními sloupy a je přístupná z jižní strany věže krytým schodištěm. V roce 1895 byl pořízen nový neogotický oltář, který byl restaurován v roce 2012. Oltář zdobily dřevěné sochy Archanděla Gabriela, sv. Bronislavy, sv. Hedviky, sv. Anny, Panny Marie, sv. Josefa a sv. Joachima. V roce 1845 byly zakoupeny varhany za 400 zlatých u novojičínského varhanáře Johanna Neussera (1807–1878). V roce 1913 byly pořízeny nové varhany. Zvony Původní zvony byly rekvírovány v době první světové války. Další, které byly pořízeny v meziválečném období, byly rekvírovány v období druhé světové války. V roce 1928 byl zavěšen zvon sv. Josef. Kostel sv. Anny má jeden zvon ve věži a umíráček v sanktusníku. Galerie Odkazy Reference Literatura BENATZKY, Jindřich: Kostel sv. Anny v Rychvaldě. Těšínsko, 1992, roč. 35, č. 3, s. 7-11. KUČA, Karel: Města a městečka v Čechách, na Moravě a ve Slezsku, Libri, Praha 2000. ISBN 80-85983-14-1 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Anny na Wikimedia Commons abecední seznam farností
Kostel Narození svatého Jana Křtitele (Český Rudolec)

Kostel Narození svatého Jana Křtitele (také kostel svatého Jana Křtitele nebo kostel Narození Jana Křtitele) je farní kostel v římskokatolické farnosti Český Rudolec, nachází se v centru obce Český Rudolec. Kostel je původně gotická dvojlodní stavba s pětibokým závěrem a presbytářem s hranolovou věží s cibulovou bání. Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie První písemná zmínka o kostele v Rudolci pochází z roku 1353. Kostel byl postaven ve 14. století, v roce 1480 bylo zaklenuto kněžiště síťovou klenbou, obě kostelní lodě byly také zaklenuty a upraveny. Na místě současného kostela stál starší kostel z druhé poloviny 13. století. V kostele byl v roce 1499 pohřben majitel panství Václav z Radče, později i další majitelé panství. Kostel byl upraven i v době baroka a naposledy v roce 1856 byla přistavěna předsíň na jižní straně kostela. V 18. a 19. století byl kostel vybaven novým inventářem. Epitaf rodiny Jana Hodějovského z Hodějova Od roku 2019 je v kostele odkrýván epitaf rodiny Jana Hodějovského z Hodějova z roku 1582, na kterém se pod nánosy nátěrů dochovala polychromie. Odkazy Reference Literatura Epitaf rodiny Jana Hodějovského z Hodějova v Českém Rudolci. Příprava vydání Zdeňka Míchalová. Pardubice: Univerzita Pardubice, 2021. 125 s. ISBN 978-80-7560-401-9. Související články Český Rudolec Římskokatolická farnost Český Rudolec Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Narození svatého Jana Křtitele na Wikimedia Commons
Sint-Petrus-en-Pauluskerk (Kralovice)

De Sint-Petrus-en-Pauluskerk (Tsjechisch: Kostel svatého Petra a Pavla) is een kerk in de gemeente Kralovice in de Tsjechische regio Pilsen. De kerk is gewijd aan de apostelen Petrus en Paulus. De eerste vermelding van de kerk stamt uit het jaar 1250, toen de kerk eigendom was van het klooster van Plasy. Het huidige gotische uiterlijk dankt de Sint-Petrus-en-Pauluskerk aan een ombouw in de 16e eeuw. Externe link (cs) Farní kostel sv. Petra a Pavla, gemeentelijke website Kralovice
Kostel Nejsvětější Trojice (Jindřichův Hradec)

Kostel Nejsvětější Trojice je jednolodní goticko-renesanční kostel nacházející se ve městě Jindřichův Hradec, v ulici Jarošovská. Vystavěn byl v 16. století. Od roku 1963 patří mezi kulturní památky. Popis Kostel se nachází v ulici Jarošovská v Jindřichově Hradci. Stavba je jednolodní zdobená vnějšími opěráky a s kaplí připojenou k pětibokému presbytáři. Kaple je osvětlena okny s kružbami. Loď je zaklenuta valenou bezžebrovou klenbou s lunetami. Nachází se zde kruchta. Věž je hranolovitá. Kostel obklopuje bývalý městský hřbitov, dnešní park. Historie Kostel byl vystavěn utrakvisty mezi lety 1590 a 1594 na městském hřbitově. V roce 1597 byla k presbytáři přistavěna kaple. V 17. století kostel patřil střídavě katolíkům a utrakvistům. Roku 1852 byla ke kostelu přistavěna věž. V 60. letech 20. století byl hřbitov zrušen a přeměněn na park. Na hřbitově je pohřbena řada významných místních rodáků, například se zde nachází hrobka tiskařské rodiny Landfrasů. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Nejsvětější Trojice na Wikimedia Commons NEJEDLÁ, Tereza. Kostel Nejsvětější Trojice v Jindřichově Hradci. Architektura a umělecká výzdoba. Brno, 2013. 92 s. Bakalářská práce. Masarykova univerzita, Filozofická fakulta. Vedoucí práce Ondřej Jakubec. Dostupné online. KOSTEL NEJSVĚTĚJŠÍ TROJICE - JINDŘICHŮV HRADEC [online]. 2009. Dostupné online. kostel Nejsvětější Trojice se hřbitovem [online]. Národní památkový ústav. Dostupné online. Hřbitovní kostel Nejsvětější Trojice [online]. Městské informační centrum Jindřichův Hradec, 2011-04-11, rev. 2014-10-14. Dostupné online.
Kostel svaté Kateřiny (Nová Bystřice)

Kostel svaté Kateřiny v Nové Bystřici je renesanční barokizovaná budova, původně hřbitovní kostel, kulturní památka České republiky. Kostel, který byl původně hřbitovní, nechal postavit Vilém z Krajku. Jako předpokládaný rok založení kostela je uváděn rok 1585. Kostel byl postaven v renesančním stylu, v roce 1686 byl upraven v barokním stylu, má jednu kostelní loď, která má barokní křížovou klenbu; presbytář (kněžiště) je pětiboce uzavřen. V obvodové zdi jsou zasazeny tři historické kamenné náhrobníky. Obraz svaté Kateřiny, který je na hlavním oltáři, pochází z roku 1674, v roce 1826 byl přemalován. Obraz svatého Vojtěcha a krucifix pochází z konce 17. století. V kostele jsou varhany. Pořádají se zde folkové koncerty. Odkazy Poznámky Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svaté Kateřiny na Wikimedia Commons