NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Chrám svatého Václava (Střemeníčko)

Chrám svatého Václava je pravoslavná sakrální stavba ve Střemeníčku, části obce Luká na Olomoucku. Jedná se o součást Pravoslavné církevní obce v Řimicích. Chrám není památkově chráněn. Historie Ve 20. letech 20. století vznikla v Řimicích pravoslavná církevní obec. K té patřila také skupina pravoslavných věřících, žijících ve Střemeníčku a blízkém okolí, čítající několik desítek osob. Vzhledem k tomu, že pro tyto lidi bylo obtížné putovat na bohoslužby do Řimic (na vzdálenost zhruba deseti kilometrů), bylo rozhodnuto o výstavbě vlastního chrámu ve Střemeníčku. Stavba probíhala v letech 1936–1937 podle projektu archimandrity Andreje Kolomackého a byl na ní použit ušetřený stavební materiál ze stavby chrámu sv. Cyrila a Metoděje v Chudobíně, který byl dokončen nedlouho předtím. Základní kámen střemeníčského chrámu byl položen a požehnán 3. května 1936, svěcení chrámu vykonal biskup Gorazd v květnu 1937, různé dodělávky však probíhaly až do roku 1939. Šlo zejména o malířskou výzdobu interiéru, která je rovněž dílem archimandrity Andreje Kolomackého. Střemeníčko nikdy nebylo zamýšleno jako místo, kde by přímo sídlila duchovní správa. Vždy šlo pouze o tzv. filiální církevní obec, kam duchovní dojížděli. Případně zde sloužili penzionovaní duchovní, či duchovní, kteří z různých důvodů neměli přímo svou vlastní farnost a v duchovní správě pouze dle svých možností vypomáhali. Kostelnickou službu vykonával do roku 1942 Josef Mlčoch, který byl v rámci nacistických represí po zabití Reinharda Heydricha odvlečen na nucené práce a v listopadu 1942 tragicky zahynul. Po osvobození Československa se kostelnické služby v chrámu ujala jeho příbuzná Marie Mlčochová. V roce 1947 začala být duchovní správa filiální obce obstarávána z Vilémova u Litovle, později z Chudobína, a posléze opět začal dojíždět duchovní z Řimic. Společenství věřících ve Střemeníčku postupně početně sláblo, a začátkem 21. století zde ustaly pravidelné bohoslužby. Stále je však dodržována tradice sloužit zde liturgii v den chrámového svátku ("na pouť") v den sv. Václava. Stavební podoba Chrám sv. Václava je poměrně nevelká stavba, postavená na půdorysu čtverce, z nějž do tří stran vybíhají půlkruhové apsidy, z nichž jedna obsahuje oltářní prostor. Ze čtvrté strany je přistavěna čtvercová předsíň, převýšená v průčelí arkádou, která sloužila pro zavěšení zvonů (zvon je zde nyní pouze jeden). V interiéru je od lodi oltářní prostor oddělen jednoduchým ikonostasem, jehož autorem byl rovněž Andrej Kolomacký. Odkazy Poznámky Reference Související články Eparchie olomoucko-brněnská Svatý Gorazd II. Andrej Kolomacký Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Václava na Wikimedia Commons Turistika.cz: Střemeníčko (Luká) - chrám sv. Václava Hrady.cz: pravoslavný chrám sv. Václava
Kostel Svatých schodů (Olomouc)

Bývalý kostel Svatých schodů v Olomouci se nachází na rohu ulic Sokolská a Slovenská, naproti klášternímu kostelu Neposkvrněného Početí Panny Marie. Ačkoli již dávno neslouží svému původnímu účelu, je chráněn jako nemovitá kulturní památka. Popis Jde o trojpodlažní budovu, která je kratší, dvouosou stranou obrácena do Sokolské ulice a delší, tříosou boční stranou do Slovenské ulice. Fasáda průčelí je střídmě zdobena triglyfy a vykrajovanými motivy, boční fasádu zvýrazňují dva pilastry. Obdobně je zdoben i trojboký závěr stavby, který jediný napovídá o původním účelu budovy. Interiér je přepatrován a pod dřívějším kněžištěm se nachází sklep. Historie Kostel začali v areálu svého kláštera na území původních Bělidel, jehož součástí byl už gotický kostel Neposkvrněného početí Panny Marie s dvěma kaplemi, budovat františkánští mniši s představeným Khytribiliem v roce 1702. Svým názvem odkazoval na Svaté schody, po kterých musel vystoupat Ježíš k jeruzalémskému místodržícímu Pilátu Pontskému a které byly později přesunuty do Říma. Celkem měl tři schodiště, přičemž po prostředním, zvaným právě Svaté schody, stoupali věřící po kolenou do patra, kde byly umístěny svaté relikvie – malá část svatého Kříže a trn z Kristovy trnové koruny. V roce 1785 byl však františkánský klášter v rámci josefínských reforem zrušen a i když jeho areál brzy převzali dominikáni, kostel Svatých schodů už zůstal odsvěcen. V letech 1799–1802 prošla jeho vysoká barokní budova přestavbou, kdy bylo především zbouráno ozdobné průčelí do dnešní ulice Sokolská. Sloužil poté jako učitelský ústav a po další adaptaci, kterou ve 20. letech 20. století provedl architekt Klaudius Madlmayr, patřil akademickému spolku Žerotín. Název tohoto olomouckého pěveckého sboru byl dlouho v současném průčelí budovy, která ostatně dodnes slouží různým hudebním sdružením a školám. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Svatých schodů na Wikimedia Commons
Libochovany (zámek)

Libochovany jsou zámek ve stejnojmenné obci na pravém břehu Labe v okrese Litoměřice. Zámek je chráněn jako kulturní památka ČR. Historie První písemná zmínka o libochovanské tvrzi pochází z roku 1395, kdy na ní sídlil Jindřich z Libochovan. Vesnice však byla rozdělena na více dílů, které patřily také Vchynickým z Vchynic, kladrubskému a doksanskému klášteru. Po roce 1499 Libochovany získali Kaplířové ze Sulevic. Při dělení dědictví v roce 1541 jsou zmiňováni bratři Jan Kunát a Fridrich, z nichž první získal tvrz s poplužním dvorem a několik vesnic. Fridrich svůj díl, který tvořily mimo jiné některé libochovanské dvory, roku 1548 prodal Václavu Kaplířovi ze Sulevic na Milešově a ten o dva roky později Vilému Kamýckému ze Žernosek. Po smrti Jana Kunáta prodal poručník jeho potomka panství Frycalu Klusákovi z Kostelce. Po něm se v držení Libochovan vystřídal jeho bratr Ondřej Klusák z Kostelce, od roku 1563 Zdislav Abdon Bezdružický z Kolovrat, od roku 1578 Jan Šlejnic ze Šlejnic, od roku 1587 Kryštof z Roupova na Vildštejně a Poříčí a jeho synové, kteří panství prodali Vilémovi Kamýckému ze Lstiboře. Vilém Kamýcký tak spojil dvě části libochovanského panství a starou tvrz nechal přestavět na pozdně renesanční zámek. Jeho syn Jan Všebor Kamýcký ze Lstiboře se zúčastnil stavovského povstání, a za trest byly jeho statky (Libochovany, Prackovice nad Labem a Velké Žernoseky) převedeny v léno. Janovi bratři odmítli přestoupit ke katolictví, a když Jan roku 1625 zemřel, bylo jim panství zabaveno a o rok později ho koupil mincmistr Vilém z Vřesovic za 65 379 kop míšeňských grošů. Někdy mezi lety 1651–1681 byl zámek přestavěn. Po roce 1667, kdy panství koupili Nosticové, bylo panské sídlo přestěhováno na žernosecký zámek, ke kterému Libochovany patřily až do konce devatenáctého století. Dalším majitelem se stal Arnošt Sylva-Taroucca a od roku 1916 továrník J. Schicht, kterému byl zámek po roce 1945 zkonfiskován a upraven na byty. Stavební podoba Budova libochovanského zámku má obdélný půdorys a armovaná nároží. Dovnitř se vstupuje renesančním portálem, nad jehož trojbokým štítkem byla ve druhé polovině sedmnáctého století umístěna kartuš s aliančním znakem Jana Hartvíka z Nostic a jeho manželky Eleanory z Lobkovic. Za vchodem se nachází valeně zaklenutá síň s hřebínkovými lunetami a krbem. Odkazy Reference Související články Seznam zámků v Ústeckém kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Libochovany na Wikimedia Commons Libochovanský zámek na webu Hrady.cz
Jüdischer Friedhof (Volary)

Der Jüdische Friedhof in Volary (deutsch Wallern), einer tschechischen Stadt im Okres Prachatice der Südböhmischen Region, wurde 1945 errichtet. Der jüdische Friedhof ist ein geschütztes Kulturdenkmal. Auf dem Friedhof wurden 95 jüdische Frauen bestattet, die nach einem langen Todesmarsch vom KZ-Außenlager Helmbrechts starben bzw. ermordet wurden. Die Grabsteine sind einheitlich gestaltet. Weblinks Jüdischer Friedhof Volary bei Jewish Cemetery Project (englisch) Einzelnachweise
Židovský hřbitov v Čichticích

Židovský hřbitov v Čichticích se nachází jižně od vsi Čichtice, okres Strakonice, v lesíku na svahu kopce Hnojnice. Je volně přístupný a je chráněn jako kulturní památka České republiky. Čichtický židovský hřbitov byl založen zřejmě v 2. čtvrtině 18. století a má rozlohu 1439 m2. Nachází se zde obřadní síň a náhrobky od poloviny 18. století. V roce 2008 byla zastupitelstvem Jihočeského kraje Židovské obci v Praze schválena dotace 60 tisíc Kč z grantového programu Nemovité kulturní památky 2008 na rekonstrukci místních náhrobků. Zdejší židovská komunita přestala existovat podle zákona z roku 1890. Do okupace se o hřbitov starala židovská obec ve Vodňanech. Reference Související články Seznam židovských hřbitovů v Česku Seznam židovských památek Jihočeského kraje Židovský způsob pohřbívání Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov v Čichticích na Wikimedia Commons
Jüdischer Friedhof (Čichtice)

Der Jüdische Friedhof in Čichtice (deutsch Tschichtitz), einem Ortsteil der tschechischen Stadt Bavorov im Okres Strakonice der Südböhmischen Region, wurde in der zweiten Hälfte des 18. Jahrhunderts angelegt. Der jüdische Friedhof südlich des Dorfes ist ein geschütztes Kulturdenkmal. Auf dem 1439 Quadratmeter großen Friedhof sind noch circa 230 Grabsteine vorhanden. Das fast quadratische Taharahaus ist erhalten geblieben. Literatur Klaus-Dieter Alicke: Lexikon der jüdischen Gemeinden im deutschen Sprachraum. Band 3: Ochtrup – Zwittau. Gütersloher Verlagshaus, Gütersloh 2008, ISBN 978-3-579-08079-6 (Online-Ausgabe). Weblinks Geschichte der jüdischen Gemeinde Čichtice bei Jewish Cemetery Project (englisch) Einzelnachweise
Kostel svatého Klimenta (Odolena Voda)

Kostel svatého Klimenta v Odolena Vodě je barokní římskokatolický farní kostel v obci Odolena Voda, v okrese Praha-východ Středočeského kraje. Historie Dříve na tomto místě stával kostelík, který je poprvé zmiňován roku 1352. Není však známo, jakému patronovi byl zasvěcen. V té době obec i kostel patřily svatovítské kapitule Pražského hradu. Podle další zmínky z roku 1642 je patrné, že byl kostel zasvěcen svatému Janu Křtiteli. Současný kostel byl vystavěn na vyvýšeném místě nad městem v letech 1732–1735 v barokním slohu podle návrhu architekta Kiliána Ignáce Dientzenhofera. V roce 1864 způsobil blesk požár a věž i střecha kostela shořela. O půl století později byl kostel zvnějšku opraven za finanční podpory majitele odolenského panství Ferdinanda Bloch-Bauera. Interiér Nástěnné a nástropní malby z let 1735–1737 provedl jezuitský malíř Jan Kuben. Jsou to: Scény z legendy sv. Klimenta na klenbě hlavní lodi; Příchod Svatých tří králů a Zmrtvýchvstání na stěnách příčné lodi; Křest Páně a Svatý Jan Křtitel ve štukových rámech na stěnách presbytáře. Autorství je doloženo k roku 1735 ve farní knize takto A. R. P. Joannes Kuben, sacerdos. Mezi lety 1985–1988 vytvořil výtvarník Václav Sokol pro tento kostel nový betlém, vyznačující se neobvyklým věžovitým provedením. Na věži kostela se nachází socha patrona kostela, svatého Klementa. Program záchrany architektonického dědictví V rámci Programu záchrany architektonického dědictví bylo v letech 1995-2014 na opravu památky čerpáno 8 500 000 Kč. Reference Literatura Poche, Emanuel; et al. Umělecké památky Čech. 1. vyd. Sv. 2. Praha: Academia, 1978. PODLAHA, Antonín. Posvátná místa království českého: Dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvátných soch, klášterů i jiných pomníků katol. víry a nábožnosti v království Českém : Řada první: Arcidiecese pražská.. Svazek Díl I. Vikariát Českobrodský, Černokostelecký, Mnichovický a Prosecký. Praha: Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1907. 319 s. (Posvátná místa Království českého). Dostupné online. Kapitola Vodolka n. Voda Odolena, fara, s. 264 – 302. PODLAHA, Antonín. Soupis památek historických a uměleckých v království Českém. Svazek XV. Politický okres Karlínský. Praha: Archaelogická komise při České akademii císaře Františka Josefa pro vědy, slovesnost a umění, 1901. 351 s. (Soupis památek). Dostupné online. Kapitola Vodolka, s. 331 – 338. Horyna, Mojmír, Oulíková, Petra. Kostel sv. Klimenta Odolena Voda. 1. vyd. Odolena Voda: Město Odolena Voda, 2007. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Klementa na Wikimedia Commons Stručné dějiny kostela na hrady.cz
St. Klemens (Odolena Voda)

Die St.-Klemens-Kirche (tschechisch Kostel svatého Klimenta) ist die römisch-katholische Pfarrkirche von Odolena Voda (deutsch Odolenswasser), einer nördlich von Prag im Okres Praha-východ gelegenen Stadt. Geschichte Im Zuge der Gegenreformation in Böhmen hatte das Jesuitenkolleg Clementinum in Prag 1671 die Herrschaft Odolenswasser erworben und zu einem Verwaltungszentrum ausgebaut. Auf dessen Veranlassung hin wurde die zuvor Johannes dem Täufer geweihte Pfarrkirche des Ortes 1733–1735 von Kilian Ignaz Dientzenhofer neuerrichtet und erhielt bei ihrer Einweihung das Patrozinium des hl. Clemens. Architektur Die Klemenskirche wurde von Dientzenhofer über einen ähnlichen Grundriss wie bei der gleichzeitig von ihm errichteten Maria-Magdalenen-Kirche in Karlsbad angelegt, indem ein zentrales Oval von einem quergelagerten Oval für den Raum des Chores und der Musikempore überschnitten wird und zudem mit Altarnischen eine Querachse ausgebildet wird. Die Umfassungsmauern werden durch stark gegliederte Wandpfeiler akzentuiert. Am Außenbau sind die Querachsen als Giebelfronten artikuliert, die mit Pilasterpaaren besetzt sind, im Westen ist dem Kirchenbau ein Turm vorgesetzt, der mit einem Zwiebelhelm abschließt. Die Quadraturmalerei im Innern der Kirche schuf der als Professor für Mathematik am Prager Clementinum tätige Jesuitenpater Johannes Kuben. Orgel Die mit zweigeteiltem Prospekt zuseiten des Westfensters aufgestellte Orgel wurde um 1800 aus der Kirche St. Kajetan der Prager Kleinseite übertragen. Um 1900 erhielt sie ein neues Werk der Orgelbaufirma Gebrüder Paštika in Prag. Die Disposition lautet seither: Koppeln: I/I 4′, II/I 16′, II/I 8′, II/I 4′, I/P, II/P Literatur Heinrich Gerhard Franz: Bauten und Baumeister der Barockzeit in Böhmen. Entstehung und Ausstrahlungen der böhmischen Barockbaukunst. VEB Verlag E. A. Seemann, Leipzig 1962, S. 151. Weblinks Einzelnachweise
Christuskirche (Zábřeh)

Die Christuskirche ist die evangelische Kirche von Zábřeh (deutsch Hohenstadt an der March), einer Stadt im Okres Šumperk in Tschechien. Geschichte Die Gründung der Kaiserlich Königlichen privaten Hohenstädter Rotfärberei durch den aus Elberfeld stammenden Wilhelm Engelbert Brass (1819–1897) hatte seit der Mitte des 19. Jahrhunderts den Zuzug mehrheitlich evangelischer Arbeiter aus dem deutschsprachigen Raum zur Folge, die eine protestantische Gemeinde konstituierten. Kurz vor seinem Tod stiftete Wilhelm Engelbert Brass 1896 den Bau einer eigenen evangelischen Kirche, die Ausführung erfolgte von 1902 bis 1903 durch die beiden Söhne des Firmengründers, Otto und Hermann Brass. Der Kirchenbau wurde nach den Plänen des ortsansässigen Baumeisters Karl Ilgner als kreuzförmige, im Innern kreuzrippengewölbte neugotische Saalkirche mit eingezogenem Turm in Backstein errichtet. Nach Fertigstellung der Kirche wurde Hohenstadt 1905 zur selbständigen evangelischen Pfarrgemeinde erhoben. Seit 1946 dient die Kirche der Tschechoslowakischen Hussitischen Kirche. In den 1940er Jahren erhielt die Kirche eine Orgel der Firma Rieger-Kloss in Jägerndorf mit 14 Registern, verteilt auf zwei Manuale und Pedal. Einzelnachweise Weblinks Zur Geschichte von Stadt und Gemeinde
Židovský hřbitov v Krásné Lípě

Židovský hřbitov v Krásné Lípě se nachází ve Slavkovském lese v zaniklé obci Krásná Lípa přibližně 9 km jižně od Sokolova, 5,5 km jižně od Březové v okrese Sokolov v Karlovarském kraji. Leží ve svahu pod lesem mimo hlavní zástavbu zaniklé obce, východně od vodní nádrže, bývalého vodního zdroje pro obec Rovnou. Kromě pozůstatků základů několika zbořených domů je jedinou dochovanou památkou na zaniklou obec. Historie Údaje o příchodu prvních židovských obyvatelů do Krásné Lípy se liší. V písemných pramenech je uváděno 16. století nebo období před rokem rok 1680, odpovídající příchodu židů do nedaleké Kostelní Břízy. Nejstaršími písemnými doklady o hřbitově je matrika zemřelých obce Schönlind (Krásná Lípa) od roku 1784 do roku 1868 a matrika z let 1840 až 1895. V soupisu židovských rodin Loketského kraje z roku 1793 bylo v Krásné Lípě vedeno 20 rodin s počtem 107 osob. V roce 1910 zde žilo šest židů. Podoba a náhrobní kameny Pod spodním okrajem hřbitova vlastnila židovská obec dřevěnou budovu čp. 68, která sloužila jako synagoga. Vlastní hřbitov byl ohraničen 29 žulovými sloupky a v krajině se ztrácí v náletových dřevinách. Sloupky mají na dvou stranách ve dvou místech zářezy, do kterých se vkládaly dřevěné trámky. Vstup na hřbitov se nacházel v západní části hřbitova a je zřetelný díky dvěma sloupkům v atypickém rozestupu. U vstupu stávala malá dřevěná obřadní místnost, ze které se zachovaly zbytky základových kamenů. Nachází se zde celkem 112 náhrobních kamenů, většinou z neopracované žuly. Nejstarší pochází z roku 1755, nejpočetnější skupinu tvoří 36 náhrobníků z let 1800–1850. Přístup Ke hřbitovu vede úzká zarostlá pěšina, která začíná u okraje hráze vodárenské nádrže. Vzdálenost od hráze ke hřbitovu je 150 metrů. Odkazy Reference Literatura SVOBODA, Lukáš. Historie Židů v Krásné Lípě. Časopis Arnika. 2018, čís. 2, s. 40–42. Související články Seznam židovských památek v Karlovarském kraji Seznam židovských hřbitovů v Česku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov v Krásné Lípě na Wikimedia Commons Židovský hřbitov v Krásné Lípě na webu Slavkovský les Židovský hřbitov v Krásné Lípě na webu muzea Karlovy Vary Archivováno 16. 10. 2018 na Wayback Machine.
Jüdischer Friedhof (Krásná Lípa)

Der Jüdische Friedhof in Krásná Lípa (deutsch Schönlind), einem Ortsteil der tschechischen Gemeinde Rovná u Sokolova im Okres Sokolov der Region Karlovarský kraj, wurde vermutlich im 19. Jahrhundert angelegt. Der älteste Grabstein auf dem jüdischen Friedhof stammt aus dem Jahr 1784. Weblinks Geschichte der jüdischen Gemeinde Krásná Lípa bei Jewish Cemetery Project (englisch)
Jüdischer Friedhof (Sokolov)

Der Jüdische Friedhof in Sokolov (deutsch Falkenau an der Eger), einer tschechischen Stadt im Karlovarský kraj in Nordwestböhmen, wurde 1878 angelegt. Auf dem jüdischen Friedhof, der während des Zweiten Weltkriegs von den deutschen Besatzern zerstört wurde, sind nur noch wenige Grabsteine erhalten. Literatur Klaus-Dieter Alicke: Lexikon der jüdischen Gemeinden im deutschen Sprachraum. Band 1: Aach – Groß-Bieberau. Gütersloher Verlagshaus, Gütersloh 2008, ISBN 978-3-579-08077-2 (Online-Ausgabe). Weblinks Geschichte der jüdischen Gemeinde Sokolov bei Jewish Cemetery Project (englisch)
Židovský hřbitov v Jičíně

Židovský hřbitov se nachází v Sedličkách části města Jičín v okrese Jičín. Vlastníkem je Židovská obec v Praze. V roce 1993 byl židovský hřbitov Ministerstvem kultury České republiky prohlášen kulturní památkou České republiky. Historie První židé se v Jičíně začali usazovat ve 14. století. V roce 1651 majitel panství Rudolf z Tienfenbachu vydal židům ochranný list, který jim dovoloval usídlit se v Jičíně, provozovat obchod a koupit si pozemek na hřbitov. Z pozemku museli odvádět roční úrok. V roce 1888 byl hřbitov rozšířen o sousední pozemek, byl postaven pohřební domek (tahara) a v rohu hřbitova byla vyhloubena studna. Hřbitov byl provozován do začátku druhé světové války. V lednu 1943 byli židé z Jičína deportováni do Terezína a následně většina do koncentračního a vyhlazovacího tábora Osvětimi-Březinka. Po skončení války nebyla v Jičíně obnovena židovská obec. Poslední pohřeb se konal v roce 1949. Pohřbena byla Dr. Ida Šindelková Yong. Na hřbitově se nachází asi 360 barokních a klasicistních náhrobků s nápisy v hebrejském, německém a českém jazyce a pamětní deska obětí nacizmu. Nejstarší náhrobek je z roku 1734. Vlastníkem je Židovská obec v Praze, správce hřbitova je Matana a.s. a o.p.s Baševi pečuje o hřbitov. Popis Hřbitov nepravidelného tvaru je obehnán kamennou zdí vysokou 2,5 m. Zeď je vyztužena opěrnými pilíři a krytá pískovcovými deskami. Pohřební domek je umístěn západní zdi. Jeho půdorys je obdélníkový a má sedlovou střechu. Ve štítových průčelích jsou vchody s půlkruhovým záklenkem, v okapových průčelích je prolomeno okno s půlkruhovým zaklenutím. Další objekt (sklad) s pultovou střechou a dveřmi zdobenými Davidovou hvězdou je umístěn ve zlomu východní zdi. Kamenná studna, pro potřebu očisty, byla vyhloubena v jihovýchodním rohu hřbitova. Nejstarší náhrobky jsou v severovýchodní části, mezi něž patří maceva z roku 1734, patřící Pinchasu Lipchwicovi, synu Lejba Lipchwice z Jičína, a jeho ženě Sáře, která zemřela o čtyři roky později. Náhrobek je ve tvaru Desatera. V 19. století se zaplnila severozápadní část, kde jsou náhrobky s nápisy nejen hebrejskými. Po rozšíření hřbitova se začalo pohřbívat v jižní části, kde se objevují náhrobky i s českými nápisy. Zajímavou části je skupina náhrobků pro uprchlíky z Haliče a Bukoviny, kteří uprchli před první světovou válkou a občanskou válkou v Rusku. Náhrobky mají pouze nápisy v hebrejštině, ale s mnoha chybami. U vybraných hebrejských náhrobků je umístěn překlad do češtiny. Odkazy Reference Související články Synagoga v Jičíně Seznam židovských památek v Královéhradeckém kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu židovský hřbitov v Jičíně na Wikimedia Commons
Jüdischer Friedhof (Jičín)

Der Jüdische Friedhof in Jičín (deutsch Gitschin), einer tschechischen Stadt im Okres Jičín, wurde in der Mitte des 17. Jahrhunderts angelegt. Der jüdische Friedhof liegt zwei Kilometer westlich des Ortes inmitten von Feldern. Auf dem 1104 Quadratmeter großen Friedhof sind noch mehrere hundert Grabsteine vorhanden. Das Taharahaus mit Rundbogentor wurde vermutlich im 19. Jahrhundert erbaut. Siehe auch Synagoge (Jičín) Literatur Klaus-Dieter Alicke: Lexikon der jüdischen Gemeinden im deutschen Sprachraum. Band 1: Aach – Groß-Bieberau. Gütersloher Verlagshaus, Gütersloh 2008, ISBN 978-3-579-08077-2 (Online-Ausgabe). Weblinks Geschichte der jüdischen Gemeinde Jičín bei Jewish Cemetery Project (englisch)
Židovský hřbitov ve Velké Bukovině

Židovský hřbitov se nachází ve Velké Bukovině v okrese Náchod. Patří Židovské obci v Praze a je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie a popis Hřbitov je poprvé zmiňován v roce 1731, ve 2. polovině 19. století došlo k jeho rozšíření do dnešní velikosti. Dochovalo se zde téměř dvě stě náhrobků z pískovce a mramoru s nejstaršími ze 17. a 18. století. Areál je volně přístupný po polní cestě odbočující vzhůru do svahu mezi poli severně od vsi. Branka je umístěna na jižní straně opukové ohradní zdi. Další fotografie Odkazy Reference Související články Seznam židovských památek v Královéhradeckém kraji Velká Bukovina Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov ve Velké Bukovině na Wikimedia Commons Židovský hřbitov ve Velké Bukovině Památky v obci Chvalkovice - Židovský hřbitov Archivováno 23. 9. 2015 na Wayback Machine.
Jüdischer Friedhof (Velká Bukovina)

Der Jüdische Friedhof in Velká Bukovina (deutsch Großbok), einem Ortsteil der tschechischen Gemeinde Chvalkovice v Čechách im Okres Náchod, wurde in der ersten Hälfte des 18. Jahrhunderts angelegt. Der jüdische Friedhof nördlich des Dorfes ist ein geschütztes Kulturdenkmal. Auf dem circa 1100 Quadratmeter großen Friedhof sind noch mehrere hundert Grabsteine vorhanden. Weblinks Geschichte der jüdischen Gemeinde Velká Bukovina bei Jewish Cemetery Project (englisch) Einzelnachweise