NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel svatého Petra a Pavla (Prostějov)

Kostel svatého Petra a Pavla je římskokatolický farní chrám farnosti sv. Petra a Pavla v Prostějově. Historie Dříve byl kostel sv. Petra a Pavla na základě starobylého titulu považován za nejstarší v Prostějově. Archeologický průzkum však nezjistil žádné stopy historického osídlení okolo kostela. Za dobu založení se považuje 12. nebo 13. století. Poprvé je stavba písemně zmíněna roku 1475. U kostela se nacházel nejstarší prostějovský hřbitov. Význam kostela se snížil koncem 14. století s příchodem augustiniánů a založením kláštera Nanebevzetí Panny Marie u Alžběty v horách. Po obnově kostela sv. Kříže se kostel sv. Petra a Pavla stal filiálním. V letech 1728 až 1730 proběhla celková přestavba. Pod kostelem byla zřízena krypta, ve které se pohřbívalo až do josefínských reforem. Kostel měl novou věž, dřevěný oltář, za oltářem visel obraz Panny Marie, který později vystřídal obraz sv. Petra v řetězech. Po přestavbě 29. června 1731 chrám vysvětil děkan Jan Birhel. Roku 1941 byl dřevěný oltář nahrazen mramorovým. Na věži kostela se nachází nejstarší z prostějovských zvonů. Pochází z roku 1506 a váží 300 kg. Od roku 1934 působí při kostele Společnost Božského Spasitele, mezi jejíž členy patřil i místní protinacistický kazatel a mučedník Metoděj Jaroslav Mičola. Působení kongregace přerušilo období nacismu a komunismu. Samostatná farní správa byla obnovena roku 1990. Poblíž kostela se nachází salvatoriánský klášter a fara. V současnosti s duchovní správou vypomáhají Salesiáni Dona Boska. Oltáře Hlavní oltář Poslední Večeře Páně – zřízen po přestavbě kostela roku 1731. Oltář sv. Jana Nepomuckého – z roku 1731, uprostřed je znázorněn sv. Jan Nepomucký Oltář Panny Marie s Dítětem – z roku 1737, dříve zasvěcený sv. Valentýnovi. Oltář sv. Petra a Pavla – z roku 1731, v barokním slohu, autorem obrazu sv. Petra a Pavla je František Velehradský Oltář sv. Krišpína a Krišpiniána – z roku 1737, autorem je sochař Karel Vyšehradský Oltář sv. Kříže – z roku 1732, zhotoven nákladem radního Matěje Alberta. Autorem obrazu Ukřižovaného je Jan Prachař. Nový obětní stůl Náhrobní kameny Pod hudebním kůrem se nachází náhrobní kámen šlechtice Jana Lhotského ze Ptení. Je zobrazen s mečem a páskou s nápisem Miserere mei, Deus. U nohou má přilbu a rodový erb. Naproti je renesanční figurální náhrobek vladyky Jana Matouše z Bystřice. Je na něm rytíř v brnění se štítem a mečem. Okraj lemuje český nápis s informacemi o jeho úmrtí. Kaple sv. Lazara Kaple sv. Lazara je stavba šestiúhelníkového půdorysu v blízkosti kostela sv. Petra a Pavla. Pod kaplí je hrobka, která sloužila jako kostnice. Na stěnách jsou malby ve špatném stavu, znázorňující Pohřeb Páně, Vzkříšení Páně, Vzkříšení Jairovy dcery a Smrt salvatoriána. Kaple se využívá pro setkání farníků a zkoušky scholy. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatých Petra a Pavla na Wikimedia Commons
Evangelický kostel (Lipová)

Evangelický kostel v Lipové je modlitebna českobratrské církve evangelické v obci Lipová v okrese Prostějov v Olomouckém kraji. Kostel vznikl roku 1922 z popudu rostoucího, nedlouho předtím založeného sboru lipovských baptistů (tehdy oficiálně Bratrská Jednota Chelčického). Věřící shromáždili peněžní dary, především od štědrých zámořských souvěrců. V meziválečném období navštěvovala kostel podstatná část lipovských občanů. S koncem druhé světové války přešel sbor pod záštitu Českobratrské církve evangelické, kde zůstal dodnes. Podle stejných plánů jako modlitebnu v Lipové postavil v roce 1924 stavitel Jan Veselský také evangelickou modlitebnu v Brně-Židenicích. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu evangelický kostel v Lipové na Wikimedia Commons Připomínka 100 let výročí modlitebny v Lipové Kazatelská stanice ČCE
Kostel svatého Bartoloměje (Bohuslavice u Konice)

Kostel svatého Bartoloměje je farní kostel v Bohuslavicích zasvěcený svatému apoštolovi Bartoloměji dostavěný v barokním slohu v roce 1714 a vysvěcený 15. června 1714. Kostel je zapsán na seznam kulturních památek ČR. Architektura Jde o prostou orientovanou jednolodní podélnou stavbu s odsazeným trojboce uzavřeným kněžištěm. Loď má obdélníkový půdorys, nad odsazeným vstupem se v ose stavby zvedá vysoká věž z roku 1768. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Bartoloměje na Wikimedia Commons Kostel na stránkách hrady.cz Stránky farnosti
Josefov – pevnost (evropsky významná lokalita)

Evropsky významná lokalita Josefov – pevnost se nachází v Josefově, části města Jaroměř. Chráněné území je tvořeno rozsáhlým systémem podzemních chodeb pod pevností Josefov. Předmětem ochrany je lokalita vrápence malého (Rhinolophus hipposideros). Těžištěm výskytu zimujících letounů jsou cihlami vyzděné chodby. Vrápenec se zde vyskytuje v počtech stovek jedinců. Rovněž zde byli nalezeni netopýři brvití (Myotis emarginatus), netopýři velcí (Myotis myotis), netopýři černí (Barbastella barbastellus), netopýři ušatí (Plecotus auritus), netopýři vodní (Myotis daubentoni) a netopýr dlouhouchý (Plecotus austriacus). EVL spravuje Krajský úřad Královéhradeckého kraje. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Náchod Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Josefov - pevnost na Wikimedia Commons
Josefov - pevnost

Josefov - pevnost este o arie protejată (arie specială de conservare — SAC, sit de importanță comunitară — SCI) din Republica Cehă întinsă pe o suprafață de 41,43 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Josefov - pevnost este situat la coordonatele 50.338889°N 15.930278°E﻿ ()50.338889; 15.930278. Înființare Situl Josefov - pevnost a fost declarat sit de importanță comunitară în aprilie 2005 pentru a proteja 1 specie de animale. Situl a fost protejat și ca arie specială de conservare în mai 2015. Biodiversitate Situată în ecoregiunea continentală, aria protejată nu include niciun habitat protejat. La baza desemnării sitului se află o specie protejată de mamifere: liliacul mic cu potcoavă (Rhinolophus hipposideros). Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din Republica Cehă
Nový zámek Jevišovice

Nový zámek Jevišovice este o arie protejată (arie specială de conservare — SAC, sit de importanță comunitară — SCI) din Republica Cehă întinsă pe o suprafață de 0,28 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Nový zámek Jevišovice este situat la coordonatele 48.983333°N 15.993889°E﻿ ()48.983333; 15.993889. Înființare Situl Nový zámek Jevišovice a fost declarat sit de importanță comunitară în aprilie 2005 pentru a proteja 1 specie de animale. Situl a fost protejat și ca arie specială de conservare în octombrie 2013. Biodiversitate Situată în ecoregiunea continentală, aria protejată nu include niciun habitat protejat. La baza desemnării sitului se află o specie protejată de mamifere: liliac cărămiziu (Myotis emarginatus). Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din Republica Cehă
Na dlouhé stráni

Na dlouhé stráni este o arie protejată (arie specială de conservare — SAC, sit de importanță comunitară — SCI) din Republica Cehă întinsă pe o suprafață de 13,6 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Na dlouhé stráni este situat la coordonatele 50.375556°N 14.135278°E﻿ ()50.375556; 14.135278. Înființare Situl Na dlouhé stráni a fost declarat sit de importanță comunitară în noiembrie 2009 pentru a proteja un număr necunoscut de specii din flora spontană și fauna sălbatică aflate în arealul zonei. Situl a fost protejat și ca arie specială de conservare în mai 2015. Biodiversitate Situată în ecoregiunea continentală, aria protejată conține 1 habitat natural: Pajiști uscate seminaturale și facies de acoperire cu tufișuri pe substraturi calcaroase (Festuco-Brometalia) (* situri importante pentru orhidee). La baza desemnării sitului se află un număr nedeclarat de specii protejate. Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din Republica Cehă
Malá Straka

Lesní rybník Malá Straka o výměře vodní plochy 0,97 ha se nachází v lese asi 1 km severozápadně od centra obce Smrček v okrese Chrudim. Rybník Malá Straka je historické vodní dílo, jehož vznik je dokladován před více než 300 lety. Jedná se o lesní průtočný rybník na bezejmenném levostranném přítoku vodního toku Bítovanka. Rybník představuje velice zachovalý mokřadní biotop s bohatou vegetací a je stanovištěm mnoha druhů obojživelníků, zejména kuňky ohnivé, a proto je chráněn jako Evropsky významná lokalita. Rybník je v současnosti využíván pro chov rybího plůdku. Galerie Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Malá Straka na Wikimedia Commons Info o EVL Malá Straka Archivováno 14. 1. 2019 na Wayback Machine. Návrh plánu péče o EVL Malá Straka
Malá Straka

Malá Straka este o arie protejată (arie specială de conservare — SAC, sit de importanță comunitară — SCI) din Republica Cehă întinsă pe o suprafață de 3,6 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Malá Straka este situat la coordonatele 49.875278°N 15.878333°E﻿ ()49.875278; 15.878333. Înființare Situl Malá Straka a fost declarat sit de importanță comunitară în noiembrie 2009 pentru a proteja 1 specie de animale. Situl a fost protejat și ca arie specială de conservare în iunie 2017. Biodiversitate Situată în ecoregiunea continentală, aria protejată nu include niciun habitat protejat. La baza desemnării sitului se află o specie protejată de amfibieni: buhai de baltă cu burta roșie (Bombina bombina). Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din Republica Cehă
Hůrka u Hranic

Hůrka u Hranic este o arie protejată (sit de importanță comunitară — SCI) din Republica Cehă întinsă pe o suprafață de 37,35 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Hůrka u Hranic este situat la coordonatele 49.5375°N 17.748056°E﻿ ()49.5375; 17.748056. Înființare Situl Hůrka u Hranic a fost declarat sit de importanță comunitară în aprilie 2005 pentru a proteja 1 specie de animale. Biodiversitate Situată în ecoregiunea continentală, aria protejată conține 1 habitat natural: Peșteri inaccesibile publicului. La baza desemnării sitului se află o specie protejată de mamifere: liliac comun (Myotis myotis). Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din Republica Cehă
Rodný dům Františka Palackého

Rodný dům Františka Palackého je objekt číslo popisné 108 v Hodslavicích v okrese Nový Jičín v Moravskoslezském kraji na severovýchodě České republiky. Budova je spolu s Palackého sochou stojící u objektu, prohlášena za národní kulturní památku České republiky. Historie a popis Přízemní domek vybudoval roku 1797 Jiří Palacký, který v domě zřídil evangelickou školu. Ta byla založena již po vydání tolerančního patentu roku 1781, ale neměla vlastní budovu. Dům měl hlavní místnost, k tomu dvě světničky a ještě dvě malé komůrky. Střechu pokrývaly šindele. V domě se manželce Jiřího Palackého, Anně (rozené Křižanové) narodil 14. června 1798 syn František. Když evangelíci v Hodslavicích dokončili stavbu zděného kostela, postavili u kostela novou školu s bytem pro učitele, nejdříve dřevostavbu ze dřeva původního kostela, v roce 1846 nahrazenou zděnou budovou. Školní knihovna byla založena roku 1868 z daru Palackého u příležitosti jeho 70. narozenin. U příležitosti stého výroční Františkova narození (1898) byla na dům osazena pamětní deska. Současně novou šindelovou krytinu získala střecha objektu a rodná světnice získala starý dubový nábytek, jenž doplnily ještě další předměty z Palackého doby. Před rodným domem stojí Palackého socha, kterou roku 1968 vytvořil Vladimír Navrátil. Odkazy Reference Literatura MARTÍNEK, Jiří. Rodné domy v Čechách, na Moravě, ve Slezsku. 1. vyd. Praha: Olympia, 2010. 166 s. ISBN 978-80-7376-202-5. Kapitola Hodslavice – rodný dům Františka Palackého, s. 147–148. Související články Seznam národních kulturních památek České republiky Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu rodný dům Františka Palackého na Wikimedia Commons
Kostel svatého Vavřince (Horní Štěpánov)

Kostel svatého Vavřince je římskokatolický chrám v Horním Štěpánově v okrese Prostějov. Jde o farní kostel farnosti Horní Štěpánov. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Kostel má středověké jádro, v letech 1710–1712 byl přestavěný barokně. Jde o orientovanou podélnou jednolodní stavbu s odsazeným segmentově ukončeným presbytářem, k němuž na jižní straně přiléhá čtyřboká sakristie. V ose západního průčelí předstupuje hranolová věž. Po stranách hlavního oltáře jsou zavěšeny barokní dřevořezby andělů pocházející z původního oltáře. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Vavřince na Wikimedia Commons
Buzice (hrad)

Buzice (též Hrad) jsou panské sídlo na pomezí tvrze a hradu na jihozápadním okraji stejnojmenné vesnice u Blatné v okrese Strakonice. Na levém břehu řeky Lomnice jej založili příslušníci rodu Buzických z Buzic. Sídlo bývá tradičně řazeno mezi tvrze, ale Tomáš Durdík jej na základě rozsahu stavby a jejího prostorového vztahu k vesnici, existenci rozsáhlého opevnění a pomístnímu názvu zařadil mezi hrady. Od roku 1963 je hrad chráněn jako kulturní památka. Historie Z vesnice zmiňované poprvé v roce 1384 pocházel vladycký rod Buzických z Buzic. Zakladatelem hradu byl nejspíše Jan z Buzic připomínaný v letech 1446–1480. Jiří Úlovec však předpokládá, že tvrz zde vznikla již ve druhé polovině čtrnáctého století a v polovině patnáctého byla pouze významně přestavěna. Na přelomu patnáctého a šestnáctého století Buzice získal Zdeněk Lev z Rožmitálu, a připojil k blatenskému panství. Panské sídlo v Buzicích tak ztratilo původní význam a v roce 1527 je tvrz popisována jako pustá. V sedmnáctém století byla v areálu hradního jádra postavena dlouhá barokní sýpka a menší stavby vznikly ještě v devatenáctém století za držení Hildprandtů z Ottenhausenu. Po převratu v únoru roku 1948 byl hrad Hildprandtům zabaven a v následujících letech budovy využíval strakonický Zemědělský nákupní a zásobovací závod, ale neudržoval je, a hrad začal chátrat. V devadesátých letech dvacátého století byl hrad v restitucích navrácen zpět do rukou Hildprandtů. Od roku 2018 je areál hradu pronajat Zdeňku Sedlákovi z Blatné, který jej vyklidil a zabezpečil a postupně zpřístupňuje veřejnosti.[1] Archivováno 2. 6. 2020 na Wayback Machine. Stavební podoba Dominantou hradu je obytná věž s lichoběžníkovým půdorysem přístupná hrotitým portálkem s vpadlinou pro padací most v prvním patře. K bydlení sloužilo třetí a čtvrté patro osvětlené okny opatřenými sedátky v okenních výklencích. Podél severovýchodní hradby stával palác, ze kterého se dochovala především zeď tvořící součást hradby. Žlábek v líci hradby dokládá existenci dřevěné stavby v západním nároží a další objekty zanikly při výstavbě sýpky. S výjimkou západní strany, kde původně protékala řeka, byl celý areál obehnaný vodním příkopem a valem, přičemž na severní straně byl příkop s valem zdvojený. Jihovýchodní nároží navíc zesilovala polygonální bašta s okrouhlým interiérem. Přístup Okolo hradu vede červeně značená turistická trasa ze Sedlice do Blatné a žlutě značená trasa z Myštic do Blatné. Po silnici II/121 je okolo značena cyklotrasa č. 31 z Mirotic do Blatné. Hrad je příležitostně otevřen v době konání kulturních akcí, jinak je areál nepřístupný. Odkazy Reference Literatura SEDLÁČEK, August. Hrady, zámky a tvrze Království českého. Prácheňsko. Svazek XI. Praha: Jiří Čížek – ViGo agency, 2000. 283 s. Kapitola Buzice tvrz, s. 186–187. Související články Seznam hradů v Jihočeském kraji Seznam tvrzí v Jihočeském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Buzice na Wikimedia Commons Buzice na webu Hrady.cz Archivováno 11. 1. 2016 na Wayback Machine. Stránky hradu Buzice
Feste Buzice

Die Feste Buzice befindet sich einen halben Kilometer südwestlich des Dorfes Buzice im Okres Strakonice (Tschechien). Geographie Die Feste Buzice liegt rechtsseitig der Lomnice in einem Wäldchen im Hügelland Blatenská pahorkatina. Sie wurde auf einem niedrigen Felssporn über dem Bach Mračovský potok angelegt. Gegen Südwesten erstreckt sich der 96,34 ha große Teich Buzičký rybník bzw. Řitovíz, mit dem im Jahre 1810 der Mračovský potok kurz vor seiner Mündung in die Lomnice gestaut wurde. Der ältere, am südlichen Fuße des Burghügels gelegene Teich Kalencov (Kalenzow) wurde zu Beginn des 19. Jahrhunderts trockengelegt. Geschichte Über die Entstehung der Feste ist wenig bekannt. Wahrscheinlich war sie bereits seit dem 12. Jahrhundert der Sitz des Vladikengeschlechts Buzický von Buzice. Die erste schriftliche Erwähnung stammt aus dem Jahr 1384, als ein Przyedotha de Buzicz erwähnt wird, der hier seinen Sitz hat. Předota von Buzice ist bis 1412 nachweislich. 1397 wurde sein Bruder Pešík und zwischen 1401 und 1412 dessen Sohn Bušek als Mitbesitzer erwähnt. Weitere Besitzer waren zwischen 1446 und 1480 Jan von Buzice, zwischen 1451 und 1473 Bušek d. Ä. von Buzice und zwischen 1463 und 1498 Bušek d. J. von Buzice. Die Vladiken von Buzice erwarben zudem mehrere verstreute Güter in Süd- und Mittelböhmen. Ihren Stammsitz erwarb 1498 Zdeniek Lev von Rosental, der das Gut Buzice seiner Herrschaft Blatná zuschlug. Die Feste wurde 1527 als wüst bezeichnet. Zum Ende des 16. Jahrhunderts ließ der Besitzer der Herrschaft Blatná, Wenzel Rozdrazowsky von Rozdrazow, die Feste zum Speicher umbauen. In den Jahren 1967 und 1968 diente die Feste Buzice als Kulisse für Hynek Bočans Film Čest a sláva. Derzeit wird das Anwesen als Lagerhalle der Fischer vom Buzičký rybník genutzt und ist dem Verfall überlassen. Buzický von Buzice Die Vladiken Buzický von Buzice gelten als Stammherren der böhmischen Adelsgeschlechter Lev von Rosental, von Waldeck, von Schellenberg und von Hasenburg. Ihr Wappen zierte ursprünglich ein Schweinskopf, der später zum Eberkopf umstilisiert wurde. Außerdem waren sie stammesverwandt mit den Herren von Všenor. Anlage Der älteste Teil der zweiflügeligen Anlage ist ein ruinöser, rechteckiger, viergeschossiger Wohnturm, der wahrscheinlich im 14. Jahrhundert errichtet wurde. Die zweigeschossigen Nord- und Westflügel entstanden zu späterer Zeit. Nach Osten und Süden ist der Innenhof von Mauern und Gräben umgeben. Einzelnachweise Weblinks Präsentation auf hrady.cz (tschechisch) Beschreibung auf turistika.cz (tschechisch)
Dům U Anděla

Dům U anděla, nebo též V ráji, je nárožní dům na Starém Městě v Praze na Malém náměstí. Stojí na rohu ulice Karlova a Malého náměstí. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Dům je historicky pozoruhodný tím, že zde v období vlády Karla IV. měl svou lékárnu botanik a apatykář Angelo z Florencie, který je spojován s vlastnictvím, či dokonce autorstvím Voynichova rukopisu. Dům se v pramenech objevuje poprvé roku 1374. Na parcele patrně již na konci 13. století vyrostl románský objekt o třech místnostech. Někdy po polovině 14. století byl vystavěn velký gotický dům, jehož zdi stoupají až do úrovně 2. patra. V pozdně gotickém období byla postavena ve dvorním křídle místnost s hvězdicovou klenbou (dílo Matěje Rejska). Z renesanční úpravy pochází klenby přízemí. O barokní fasádu přišel dům při přestavbách v 19. století. Dům je znám též pod názvem dům Ericsson, podle již neexistujícího nápisu „Ericsson“ na průčelí domu pod okny nejvyššího patra. Koncem 19. století zde sídlila firma Deckert & Homolka, která zastupovala švédský telekomunikační koncern L. M. Ericsson. Nápis Ericsson byl na fasádě domu ještě v pozdních 70. letech 20. století a lze jej zahlédnout ve filmech z roku 1978 Brácha za všechny peníze a Kulový blesk (příjezd stěhovacích vozů k bytu paní Jechové). Současnost V současné době zde sídlí North Carolina State University European Center in Prague a Polský Institut Praha. Odkazy Reference Podobné názvy Dům U Zlatého anděla (Praha, Staré Město) Dům U Zlatého anděla (Praha, Smíchov) (zbořen) na jeho místě stojí komplex Zlatý Anděl Literatura DANEŠ, Josef. Za tajemstvím éteru. Praha: Nadas, 1985. 188 s. Dostupné v archivu pořízeném dne 08-06-2015. Archivováno 8. 6. 2015 na Wayback Machine. Související články Malé náměstí (Praha) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu dům U Anděla na Wikimedia Commons
Kostel Narození Panny Marie (Miličín)

Kostel Narození Panny Marie v Miličíně je římskokatolický farní kostel ve středočeské obci Miličín na Benešovsku. Původně gotický kostel se štíhlou hranolovou věží je dominantou obce. Je chráněn jako nemovitá kulturní památka České republiky; předmětem ochrany jsou kostel, fara, hřbitovní zeď a pozemky areálu. Historie Stavba kostela Narození Panny Marie v Miličíně byla zahájena v roce 1380 a dokončena 24. června 1384. Nejprve byla postavena věž čtvercového půdorysu, které přechází ve výšce 29 metrů v osmihranný jehlan. Kostel byl původně stavěn v gotickém slohu s křížovou klenbou v lodi i kněžišti, v 18. století však prošel barokní úpravou. Barokní přestavba a výzdoba V roce 1644 došlo k obrovskému požáru města, při kterém byl kostel velmi poškozen. Krov se zřítil a prorazil klenbu v lodi, která již nebyla v gotickém stylu obnovena. Při následných opravách byla zazděna okna na sever, ostatní okna byla opravena (s odstraněním gotické kružby), strop byl zhotoven rovný dřevěný. V roce 1754 došlo k dalším opravám. Při nich byla dozděna věž do výšky 43 metrů, na střechu byla položena šindelová krytina. Stěny opatřil freskami malíř Jan Spitzer. Fresky představují výjevy ze života Panny Marie, na něž navázal svou stropní malbou Korunovace Panny Marie malíř František Antonín Müller. Z druhé poloviny 18. století pochází hlavní oltář s obrazem Narození Panny Marie, sochy světců, bohatě zdobená kazatelna a varhany. Oltářní obraz je přisuzován Petru Brandlovi, varhany postavil Fridrich Ferdinand Semrád z Nové Říše na Moravě. 19. a 20. století Významná renovace probíhala od roku 1896, kdy byly restaurovány oltáře a sochy, oživeny fresky a obrazy. Poslední velkou opravu řídil miličínský farář Ivo Kvapil v 70. letech 20. století. Za těchto oprav byly opět zrestaurovány některé sochy, oltáře, kazatelna, okna, fresky, obrazy a fasáda. Okolo kostela se rozprostíral hřbitov, který byl roku 1838 přeložen pod kopec Kalvárii. 28. října 1923 byl u kostela odhalen pomník padlým z 1. světové války. V roce 1925 bylo okolí kostela pronajato obci, aby zde byl zřízen park a zahrada pro tehdejší lidovou školu hospodářskou v Miličíně a zdejší okrašlovací spolek. Lidová škola zde měla zřídit ovocnou zahrádku a pokusné pole. Současnost V roce 2006 byla šindelová střecha kostela kompletně natřena lněnou fermeží, nátěr byl opakován znovu v létě roku 2016. Od roku 2008 je zde každoročně (zpravidla v měsíci srpnu) pořádán koncert vážné hudby. Na koncertech účinkovali například varhaník Jaroslav Tůma, houslista František Novotný, herec Josef Somr, trumpetista Vladimír Rejlek a flétnistka Liselotte Rokyta. Každou neděli se v kostele koná pravidelná bohoslužba od deseti hodin dopoledne. V březnu 2017 vydala obec Miličín brožuru o kostele, informace v ní pochází především z knihy Paměti starožitného města Miličína a jeho okolí od Františka Teplého z roku 1899 a knihy Miličín z roku 1998. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Narození Panny Marie v Miličíně na Wikimedia Commons