NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Twarożnik

Twarożnik (deutsch Quarksteine; schlesisch Quoarksteene; tschechisch Tvarožník) ist der polnische Name einer Felsformation aus Granit im westlichen Teil des Schlesischen Kamms des Riesengebirges in Polen und Tschechien. Lage Der Felsen befindet sich in einer Höhe von 1320 Metern über dem Meer, am Südhang des Reifträgers (polnisch Szrenica, tschechisch Jínonoš – 1362 m) in der Nähe des „Nassen Sattels“ (Mokra Przelecz – 1288 m), etwa 400 Meter nordöstlich, oberhalb der Wosseckerbaude (Vosecká bouda) und etwas mehr als 4 km von Szklarska Poręba (Schreiberhau) entfernt. Er liegt genau auf der tschechisch-polnischen Grenze, die durch einen geodätischen Vermessungspunkt an der Spitze festgelegt ist. Namen Die Quarksteine bestehen aus einem Haufen riesiger Granitblöcke. Auf dem größten lagert ein einzelner, flacher Stein, ein sogenannter Wackelstein, der sich als abschließendes Ergebnis der Wollsackverwitterung herausgebildet hat. Die Form der stark abgerundeten Felsbrocken erinnert an die einfache, traditionelle Käseherstellung. Dazu muss zunächst Quark gemacht werden. Der Käsebruch wird in ein Tuch gefüllt, dessen Ecken werden zusammengelegt und in dieser kissenartigen Gestalt zum Abtropfen aufgehängt. Der Quark bzw. eine Art Hüttenkäse ist fertig, sobald die Masse ausreichend entwässert ist. Besonders die tschechische Bezeichnung enthält Hinweise auf die Herstellung. Das Wort „tvář“ steht für Aussehen, Gestalt und „ručník“ ist das Wort für Handtuch. Entstehung Wie bereits angedeutet, spielt für das heutige Erscheinungsbild die Erosion eine Rolle. Diese trug im Laufe des Tertiärs kilometerstarke weiche Deckgesteinsschichten ab, bis schließlich der Granitpluton des Riesengebirges an die Oberfläche gelangte. Die fortdauernde Frostverwitterung während der Kaltzeiten griff auch dieses Gestein an. Besonders entlang der natürlichen Bruchkanten wurde Material abgesprengt und die für das Riesengebirge typischen runden, an Klöße oder eben Wollsäcke erinnernden, Formen geschaffen. Geomorphologisch werden die Felsen zum Typ Tor gezählt (namensgebend sind die Tors genannten Felstürme in Dartmoor/England). Tourismus und Naturschutz Die Felsgruppe befindet sich inmitten zweier Nationalparks. In Polen im Karkonoski Park Narodowy (KPN) und in Tschechien im Krkonošský národní park (KRNAP). Neben einem umfangreichen Artenschutz bedeutet das, dass befestigte Wege nicht verlassen werden dürfen. Das gilt natürlich auch für den rot markierten Weg der polnisch-tschechischen Freundschaft (Kammweg), der entlang der Grenze hier vorbeiführt. Am Restplatz, der bei den Felsen eingerichtet wurde, kann man tief hinunter in das Tal blicken, das der Zackel (alternativ Zackerle, polnisch Kamieńczyk) zwischen Wasserkoppe und Reifträger entwässert. Berühmt ist der kleine Fluss für den Zackelfall am Ende des Tals. In der Nähe sind ähnliche Sehenswürdigkeiten zu finden: Nur 400 Meter nordwestlich, ebenfalls am Kammweg liegen die Sausteine (polnisch Trzy Świnki, tschechisch Svinské kameny). Dort führt ein grün markierter Weg weiter zu den Pferdekopfsteinen (Końskie Łby) und rund um den Reifträgergipfel. Weblinks Einzelnachweise
Twarożnik

Twarożnik (niem. Quargsteine, Quarksteine, czes. Tvarožník) – skałka granitowa w Sudetach Zachodnich, w paśmie Karkonoszy. Twarożnik położony jest na granicy polsko-czeskiej, w Sudetach Zachodnich, w zachodniej części Karkonoszy, w zachodniej części Śląskiego Grzbietu, pomiędzy Szrenicą a Sokolnikiem, powyżej Mokrej Przełęczy, właściwie na zachodnim zboczu Sokolnika, na wysokości ok. 1320 m n.p.m. Jest to spora skałka, o wysokości 12,5 m, z charakterystycznym, płaskim blokiem na szczycie. Można tu obserwować nieregularne spękania (cios granitowy). Szlaki turystyczne Obok skałki przechodzi polsko-czeski szlak turystyczny: czerwono znakowany szlak turystyczny "Droga Przyjaźni Polsko-Czeskiej", biegnący ze Szrenicy do Przełęczy Okraj. Od strony południowej biegnie czeski szlak turystyczny: z miasta Rokytnice nad Jizerou przez schronisko Vosecká bouda. Przypisy Bibliografia Słownik geografii turystycznej Sudetów, t. 3 Karkonosze, red. Marek Staffa, Wydawnictwo PTTK "Kraj", Warszawa – Kraków 1993, ISBN 83-7005-168-5. Mapa turystyczna Karkonosze polskie i czeskie 1:25 000, Wydawnictwo "Plan", Jelenia Góra, ISBN 83-88049-26-7.
Kostel Povýšení svatého Kříže (Petrovice)

Kostel Povýšení svatého Kříže je farní kostel v římskokatolické farnosti Petrovice u Moravského Krumlova, nachází se v centru obce Petrovice. Současný chrám vznikl v 19. století na místě zbořeného staršího kostela. Historie Nedaleko nynějšího kostela stál dříve kostel z 15. století, ten byl postaven na nestabilním podloží a tak byl později zbořen, mezitím však byl v roce 1751 opraven. Nynější kostel Povýšení svatého Kříže byl postaven mezi lety 1846 a 1849. Byl postaven na mírně nestabilním bahnitém podloží a tak byl v roce 1887 opraven, protože se objevily trhliny ve zdích. Kolem počátku 20. století pak byl kostel zpevněn železnými traverzami. V druhé světové válce byla věž zasažena granátem a jako památka této události byla do zdi kostela zazděna nábojnice. V kostele byly instalovány 3 zvony, největší měl hmotnost 280 kg, střední 90 kg a nejmenší 53 kg. Odkazy Reference Související články Petrovice Římskokatolická farnost Petrovice u Moravského Krumlova Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Povýšení svatého Kříže na Wikimedia Commons
St. Johannes Nepomuk (Zvonková)

Die römisch-katholische Kirche St. Johannes Nepomuk steht in Zvonková (deutsch: Glöckelberg) in der Gemeinde Horní Planá (deutsch: Oberplan) in Tschechien nahe der österreichischen Grenze bei Ulrichsberg. Sie gehört zum Bistum Budweis. Geschichte 1785 wurde in Glöckelberg eine Kapelle errichtet, 1788 mit dem Bau der ersten Kirche begonnen. Da diese 1876 abgebrannt ist, wurde danach die heutige neugotische Kirche erbaut. Nach 1945 wurde die deutschsprachige Bevölkerung vertrieben und der Ort demoliert. Die Kirche befand sich im Sperrgebiet und verfiel allmählich. In Erinnerung an Glöckelberg wurde 1960 bis 1961 von den Vertriebenen im Ulrichsberger Ortsteil Schöneben nahe der Grenze die Heimatvertriebenenkirche Schöneben durch Dombaumeister Gottfried Nobl erbaut. Nach der politischen Wende 1989 wurde die Glöckelberger Kirche wieder zugänglich. Auf Initiative der beiden Linzer Bürger Horst Wondraschek und Othmar Hanke wurde die Kirche 1990 bis 1992 umfassend restauriert. Das Stift Schlägl spendete eine Glocke. Einrichtung Das Altarkreuz und die Kirchenfenster, mit der Darstellung von Pater Engelmar Unzeitig, wurden vom Linzer Maler Josef Fischnaller gestaltet. Der seliggesprochene Pater Engelmar Unzeitig war von 1940 bis 1941 Pfarrer in Glöckelberg, er wurde von den Nationalsozialisten ermordet. Die Bildtafeln der 12 Apostel auf der Empore wurden von Ulrike Wondraschek gemalt. Veranstaltungen Jährlich gibt es Patroziniumsfeier, Wallfahrt, Sommertreffen und Totengedenken. Literatur Franz Petschl (Hrsg.): Glöckelberg. Geschichte einer Böhmerwaldgemeinde. Ludwig Stark Verlag, Oberstenfeld 1992, ISBN 9783925617164, 468 Seiten. Vera Rathenböck: Am Ort der Geschichte. Eine Kirche zwischen den Zeiten. In: Kulturbericht Oberösterreich. Jahrgang 60, 2006, Folge 9, S. 11 (Renovierung der Kirche im südböhmischen Glöckelberg/Zvonková durch eine Initiative aus Linz). Weblinks Einzelnachweise
Biskupské gymnázium Hradec Králové

Biskupské gymnázium (dříve Bohuslava Balbína) je královéhradecké gymnázium, které navazuje na přerušenou tradici jezuitského gymnázia. Jedná se o církevní gymnázium, jež poskytuje všeobecné vzdělání v osmiletém (2 třídy) a čtyřletém (obvykle 1 třída) studiu. Historie Gymnázium bylo založeno v roce 1992 biskupem Karlem Otčenáškem a Ing. Václavem Bláhou, který se stal prvním ředitelem. K 1. 7. 2009 byla škola právně sloučena se Základní školou a mateřskou školou Jana Pavla II., kterou rovněž zřizuje královéhradecké biskupství. Od začátku školního roku 2009/2010 existovalo instituce jako Biskupské gymnázium Bohuslava Balbína a Základní a Mateřská škola Jana Pavla II. v Hradci Králové. V roce 2017 byla k souškolí připojena i nově vzniklá základní umělecká škola, proto je současný název svazku církevních škol v Hradci Králové „Biskupské gymnázium, církevní základní škola, mateřská škola a základní umělecká škola Hradec Králové“. V září 2019 bylo oznámeno, že se gymnázium zmodernizuje. K jaru roku 2021 byly přidány odborné učebny a laboratoře pro výuku přírodovědných předmětů a matematiky, a to spojením původní budovy s tzv. Kostkou, budovou ze 70. let 20. století, která stojí na školním pozemku. Budova Gymnázium od počátku sídlí v budově bývalého Borromaea na břehu řeky Orlice. Ředitelé Václav Bláha Jiří Němeček (1996–2003) Jiří Vojáček Tomáš Kopecký Významní studenti Michael Gaspar, český hokejista Michal Horák, český písničkář Olga Richterová, česká politička a překladatelka Martin Štohanzl, český hokejista Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Biskupské gymnázium Hradec Králové na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Bludov (zámek)

Bludovský zámek je barokní šlechtické sídlo s pozdně renesančními prvky. Nachází se v obci Bludov v okrese Šumperk. Je chráněn jako kulturní památka. Historie Na místě dnešního zámku se nacházela tvrz, která byla postavena snad někdy v 70. letech 16. století. Jejím majitelem byl Jan z Boskovic. Po bitvě na Bílé hoře bylo bludovské panství zkonfiskováno a předáno zemskému hejtmanovi Kryštofu Pavlovi z Lichtenštejna-Katelkornu, který tuto pevnost přebudoval na pozdně renezanční zámek, který byl později barokně upraven. V roce 1710 byl zámek prodán Žerotínům, kteří jej vlastní dodnes. Hlavní žerotínskou rezidencí se zámek stal roku 1802, kdy Karel Ludvík ze Žerotína prodal zámek ve Velkých Losinách kvůli svým finančním problémům. Žerotínská knihovna, obrazárna, archivy a sbírka zbraní byly do Bludova přestěhovány taktéž. Tyto artefakty byly po druhé světové válce zkonfiskovány státem a znovu umístěny do velkolosinských depozitářů, v rámci restitucí je ale Žerotínové získali zpět, část z nich se ovšem dosud nachází ve Velkých Losinách, neboť jsou tam zapůjčeny. Důvodem poválečné konfiskace byla údajná kolaborace Heleny Žerotínové s nacisty, ale v roce 1950 komise uznala, že její spolupráce byla vynucená. Během komunistické diktatury byl zámek pod správou obce Bludov, která jej využívala jako sídlo obecního úřadu, pošty a veřejné knihovny. Některé místnosti byly upraveny, aby více vyhovovaly svým novým účelům, bohužel rekonstrukce často nerespektovaly historický charakter zámku. Během 90. let 20. století byl zámek vrácen větvi Žerotínů, Mornstein-Zierotinům, jmenovitě Karlu Mornstein-Zierotinovi. Veřejná knihovna stejně jako obecní úřad byly přestěhovány do budov základní školy. Pošta své nové místo nalezla v budově obchodního střediska. Užití ve 21. století Zámek je užíván jako rezidence rodiny Mornstein-Zierotin, kteří nabízí ubytovací služby a správcují svůj nemovitý majetek. Barokní hala je užívána pro svatební ceremonie a koncerty klasické hudby. V bezprostředním sousedství zámku je anglický park, s několika cennými stromy a více než 600 let starou lípou. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Bludov na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Bludov Chateau

Bludov Chateau (Czech: Bludovský zámek) is a manor house in Bludov in the Olomouc Region of the Czech Republic. It is a Baroque building with late Renaissance elements. History A stronghold was established in the place probably in the 1570s. The founder was Lord Jan of Boskovice. After the Battle of White Mountain (1620), the Bludov Manor was confiscated and given to Kryštof Pavel of Liechtenstein who rebuilt the stronghold into a Late Renaissance manor house. Later, the manor house was rebuilt in Baroque architectural forms. In 1710, the building was sold to the House of Zierotin, who own it until today. The manor house became Zierotin's permanent residence when Karel Ludvík, the house member, sold the Velké Losiny Castle in 1802 due to financial problems. Zierotin's library, picture gallery, archives, and a collection of weapons were moved as well. Although the Zierotin family was of Czech origin, they registered as Germans during the Nazi occupation, therefore the castle was confiscated from them in 1945. However, in 1950 the Regional national committee in Brno restored Czech citizenship to Helena Žerotínová, arguing that she acted under the pressure of occupation during the World War II. Manor house rooms were used as a post office, library and municipal office during the communist dictatorship, therefore some rooms were reconstructed to fit more its new purpose; unfortunately reconstructions did not respect original historical character of the building. The manor house was returned during the 1990s to the members of Slovak stem of the Zierotins, the Mornstein-Zierotin family. Today The manor house is now used as the Mornstein-Zierotin family residence, that offers accommodation service and manages their estate property. The Baroque hall is used for ceremonial purposes like weddings and concerts of classical music. English park is in the neighbourhood, with many valued, exotic and ancient trees, of which the oldest linden is over 600 years old. See also Bludov Castle References
Castel Bludov

Castel Bludov è una struttura rinascimentale che si trova a Bludov, comune nel distretto di Přerov, regione di Olomouc della Repubblica Ceca. Fu edificata nel 1570 poi ricostruita nelle forme attuali. Storia La prima fortificazione sul sito risale quasi certamente al 1570. Dopo la battaglia della Montagna Bianca avvenuta nel 1620 l'antico castello fu sottratto alla precedente proprietà e affidato al casato di Liechtenstein. Da quel momento venne riedificato in forme tardorinascimentali perdendo parte dell'aspetto di fortezza. In seguito venne nuovamente restaurato in forme barocche. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sul Castel Bludov Collegamenti esterni (CS) Bludovský zámek, su bludov.cz. URL consultato il 6 luglio 2021.
Felsenburg Sloup

Die Felsenburg Sloup (deutsch: Einsiedlerstein, auch Bürgstein) ist die bedeutendste Felsenburg in Nordböhmen (Tschechien). Sie wurde in einen alleinstehenden Sandsteinfelsen gebaut, welcher sich 40 Meter über dem Talboden des Dobranovský potok inmitten der Gemeinde Sloup (Bürgstein) erhebt. Der Burgfelsen ist der größte freistehende Fels in der Bürgstein-Schwoikaer Schweiz. Geschichte Die Burg stammt vermutlich aus dem späten 13. Jahrhundert, als sie durch die Herrschaft der Ronauer zum Schutz der Leipaer Straße errichtet wurde; der Name leitet sich vermutlich von „Birkenstein“ ab. Im 14. Jahrhundert gelangte sie an die Herren Berka von Dubá, denen sie bis zum Jahr 1412 gehörte. Danach war sie kurzzeitig im Besitz des nordböhmischen Adligen Hans von Warnsdorf. Während der Hussitenzeit bemächtigte sich der böhmische Edelmann Mikeš Pancíř der Burg. Er musste sich im Jahr 1445 dem Heer des Sechsstädtebundes geschlagen geben, nachdem er mehrere Beutezüge gegen die Oberlausitz geführt hatte. Seine Söhne verkaufen 1471 die Burg erneut an die Berka von Dubá. Nachdem Adam Berka 1607 gestorben war, vermählte sich seine Witwe Anna wieder. Die Felsenburg ging in den Besitz des aus Meißen stammenden Johann Abraham von Saalhausen über, dessen Bruder Wolf sie später übernahm. Nach der Schlacht am Weißen Berg musste Wolf von Saalhausen Böhmen verlassen, da er und sein Bruder den katholischen Habsburgern feindschaftlich gegenüberstanden. Seit 1596 war die Burg unbewohnt und im Jahre 1639 wurde sie während der Herrschaft des Zdeněk Lev Libštejnský von den Schweden in Brand geschossen. Ab dem Jahr 1690 wurde die Burg unter Graf Ferdinand Hroznata von Kokořovský zur Einsiedelei. Bis 1785 war die Burg Wohnstätte von Eremiten, welche die Höhlen, Tunnel und Hallen im Felsen bedeutend erweiterten und umbauten. Daraus leitet sich auch der heute gebräuchliche Name Einsiedlerstein ab. Die sechs Namen von Einsiedlern, die hier weilten, waren: Konstantin (Baumeister, wahrscheinlich stammten von ihm die baulichen Veränderungen), Wenzel/Vaclav (Maler, Bruder des Konstantin), Jakob Borovanský, Anton Hölzel (ab 1720), Samuel Görner (Glaslinsenschleifer, ab 1735) und Anton Müller (Weber, aus Reichstadt/Zákupy stammend). Im Jahre 1785 hob Kaiser Josef II. die Einsiedelei auf. Anfang des 20. Jahrhunderts wurde die Burganlage für die Öffentlichkeit zugänglich gemacht. Weblinks Homepage der Burg (tschechisch, deutsch) Informative Seite zur Burg auf www.luzicke-hory.cz Literatur Andreas Bültemeier: Wanderungen. Lausitzer Gebirge und Böhmisches Niederland. Oberlausitzer Verlag, Spitzkunnersdorf 2002, ISBN 3-933827-29-9.
Sloup Castle

Sloup Castle (Czech: Perkenstein or Pirkštejn; German: Einsiedlerstein or Bürgstein) is a rock castle in the municipality of Sloup v Čechách in the Liberec Region of the Czech Republic. Etymology It takes its name from the special appearance of the freestanding 35-metre (115 ft) high sandstone rocks (its name literally means "column"), into which it was carved in the 14th century. History The castle was first mentioned in records dating from 1324 owned by Čeněk of Ojvína. It was established beside a salt trade route from Meissen to Česká Lípa by the Ronovec family. The edges of the outcrop, which was a level summit, were carved to resemble castle walls with loopholes, and some of the gullies in the outcrop were filled in with masonry. Thanks to an ingenious system of trenches it was possible to flood the area around the rocks. The combination of natural conditions and human ingenuity turned the castle into a fortress unassailable by medieval warriors. During the 15th century, Knight Mikeš Pancíř of Smojno was based here and launched a raid on Lužice, and as a consequence the castle was besieged in 1445–45. When the starving troops capitulated after three months of isolation it was burned down by the end of 1447. The castle was repaired, but it gradually ceased to meet the desired standards of comfort, and during the 16th century it was deserted and became dilapidated. In 1639, the Swedes burned it down, and the castle became a ruin. From 1670 to 1785 hermits were based here, making use of the rock for their needs. Among other things, they carved out new rooms and created recesses for the Stations of the Cross, built a chapel in the rock and formed a new entrance. Historical documents talk about several men: Konstantin was a bricklayer; Vaclav painted a solar clock on the wall; and an optician and gardener called Samuel grew corn on the plains around the castle, as well as wine on its southern terraces. After the hermitage ceased to exist the state owners, the Kinsky family, turned the complex into a romantic tourist attraction. Little has been preserved of the original structure on the elevated plateau, although the spaces sunk into the rock can be clearly seen today like the dungeon, well, hermitage, passage and the terraced walkways. In the former prison, dungeon carvings have been preserved, which were dug out of the walls by former prisoners. Sloup has now become a romantic place for outings and occasionally candlelit concerts and historical jousting matches are held. See also List of castles in the Liberec Region Macocha References External links Official website
Zamek skalny Sloup

Zamek skalny Sloup (cz. Sloup (skalní hrad), niem. Alt Birgstein, Bürgstein) – zabytkowy zamek we wsi Sloup v Čechách. Obiekt położony jest na południowo-zachodnim krańcu wsi w powiecie Česká Lípa, w kraju liberackim. Architektura Na szczycie skały znajduje się kilka dość małych, nieregularnie ukształtowanych komór wydrążonych w skale. Północna szczelina, w której znajduje się studnia i kilka skalnych pomieszczeń, była częścią średniowiecznego (pierwotnie barokowego) wejścia. Historia Od początku XIV w. do początku XVII w. majątek należał do rodziny Berków z Dubá. W latach 1412–1471 właścicielami obiektu byli: Hanuš Welfl, Pancírové i Vilém Ilburk. W 1589, około 100 metrów na północ od skały, został zbudowany nowy zamek, nazywany château (od 1733 starym château). Jego budowniczym był Adam Berka z Dubá (zm. 1607), który nie pozostawił męskich potomków. W przeddzień bitwy na Białej Górze (1620) majątek znalazł się w rękach rodziny Solhauzów. Nowy zamek rozebrano w 1954. Galeria Zobacz Zamek Sloup Przypisy
Městská plovárna Plzeň

Městská plovárna Plzeň je místo označující bývalou říční plovárnu na řece Radbuze v Plzni. Vznikla v roce 1910 ve čtvrti Doudlevce a pro někoho je známa pod názvem „Grubrovka“. Nahradila tehdy populární plovárnu u dnes stojícího Wilsonova mostu, jehož stavbě a postupné regulaci toku řeky musela ustoupit. Zároveň měl přesun vyřešit i nedostatečnou kapacitu tehdejší plovárny. Městská plovárna byla při svém otevření dobře vybavena a stala se dokonce vzorem pro Ženský klub v Chicagu. Po úspěšných prvních letech provozu zažívala plovárna těžké časy v době první světové války, kdy byl nedostatek lidí, kteří by dělali na plovárně dozor. Výuka plavání byla zastavena úplně. Přesto plovárna 6. července 1917 zaznamenala rekordní návštěvnost, 4863 osob. Po konci války plovárna znovu naplno ožila a do 25. výročí, které oslavila v roce 1935, zaznamenala 1 100 000 návštěvníků. Po hubených časech druhé světové války, kdy byl provoz plovárny omezen, se začal provoz znovu rozbíhat. V 50. a 60. letech však zájem veřejnosti o koupání v řece upadal. Důvodem byla horšící se kvalita vody a ovzduší. Milovníci koupání též začali více využívat Bolevecké rybníky. Plovárna byla ve své původní podobě v roce 1965 uzavřena. Obnovená městská plovárna Plovárna začala znovu ožívat v roce 2013 díky iniciativě spolků Maják Plzně a Pěstuj prostor. Místo se dočkalo částečné obnovy a slouží k trávení volného času a pořádání kulturních akcí. Reference Externí odkazy Domovská stránka Městské plovárny Plzeň
Aspira Business Centre

Aspira Business Centre je moderní kancelářská budova stojící v pražských Nových Butovicích nedaleko stejnojmenné stanice metra. Investorem budovy byla společnost Livesport, která pro stavbu zvolila architektonický návrh Studia acht. Popis Aspira Business Centre má 10 nadzemních a 3 podzemní podlaží. Celková plocha kanceláří dosahuje 15 303 m² a kromě kancelářských prostor se v budově nachází také konferenční sál, restaurace s kavárnou a centrální recepce. Garáže poskytují 258 parkovacích míst, 7 dobíjecích stanic pro elektromobily a kolárnu se sprchami a šatnou. Investor si už před zahájením stavby zažádal o dva certifikáty kvality LEED a BREEAM, které vyžadují šetrné zacházení s přírodou v průběhu výstavby i při provozu budovy. Aspira Business Centre obdržela certifikace LEED Gold a BREEAM Excellent díky svému systému chlazení a topení, používání LED světel a hospodárných baterií s nižším průtokem vody nebo díky retenční nádrži, která zavlažuje zeleň v okolí budovy a na jejích terasách a střeše. Historie Práce začaly v dubnu 2016 a 29. června 2016 byl položen základní kámen budovy. Stavební dozor měla na starosti společnost PM Group. Samotná výstavba probíhala systémem construction management, tzn. bez hlavního dodavatele, místo něhož investor úzce spolupracoval s řadou subdodavatelů. Kolaudace se uskutečnila 21. listopadu 2017. Okolní objekty Explora Business Center – Jupiter Office Park Nové Butovice Budova Metronom Metro Nové Butovice Czech Photo Centre Galerie Butovice Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Aspira Business Centre na Wikimedia Commons Oficiální stránky Podrobné technické informace o stavbě a postupu výstavby na serveru Konstrukce.cz