NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Libice nad Doubravou

Libice nad Doubravou (en allemand : Libitz an der Doubrawa) est un bourg (městys) du district de Havlíčkův Brod, dans la région de Vysočina, en Tchéquie. Sa population s'élevait à 870 habitants en 2020. Géographie Libice nad Doubravou est arrosé par la Doubrava, un affluent de l'Elbe, et se trouve à 4 km au nord-est de Chotěboř, à 19 km au nord-nord-est de Havlíčkův Brod, à 40 km au nord-nord-est de Jihlava et à 98 km à l'est-sud-est de Prague. La commune est limitée par Maleč, Lány, Rušinov et Horní Bradlo au nord, par Trhová Kamenice au nord-ouest, par Vysočina et Slavíkov à l'est, par Sloupno, Bezděkov et Dolní Sokolovec au sud, et par Chotěboř à l'ouest. Histoire La première mention écrite de la localité date de 1146. La commune a le statut de městys depuis le 10 octobre 2006. Administration La commune se compose de dix quartiers : Libice nad Doubravou ; Barovice ; Chloumek ; Kladruby ; Křemenice ; Lhůta ; Libická Lhotka ; Malochyně ; Nehodovka ; Spálava. Notes et références Portail de la Tchéquie
Libice nad Doubravou

Libice nad Doubravou település Csehországban, a Havlíčkův Brod-i járásban. Libice nad Doubravou Vysočina, Slavíkov, Dolní Sokolovec, Sloupno, Horní Bradlo, Trhová Kamenice, Rušinov, Sobíňov, Bezděkov, Lány, Podmoklany, Maleč és Chotěboř településekkel határos. Lakosainak száma 858 fő (2025. január 1.). Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Libice nad Doubravou

Libice nad Doubravou (Duits: Liebitz an der Doubrawa) is een Tsjechische gemeente in de regio Vysočina, en maakt deel uit van het district Havlíčkův Brod. Libice nad Doubravou telt 861 inwoners (2023). Geschiedenis 1146 – De eerste schriftelijke vermelding van Libice nad Doubravou. 2006 – De gemeente Libice nad Doubravou krijgt (opnieuw) de status vlek.
Либице на Доубрави

Либице на Доубрави (чеш. Libice nad Doubravou) је насељено мјесто са административним статусом варошице (чеш. městys) у округу Хавличкув Брод, у крају Височина, Чешка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2014. године насеље је имало 857 становника. Референце Спољашње везе
Libice nad Doubravou

Libice nad Doubravou är en köping i Tjeckien. Den ligger i regionen Vysočina, i den centrala delen av landet, 100 km öster om huvudstaden Prag. Libice nad Doubravou ligger 424 meter över havet och antalet invånare är 854. Terrängen runt Libice nad Doubravou är huvudsakligen lite kuperad. Libice nad Doubravou ligger nere i en dal. Runt Libice nad Doubravou är det ganska glesbefolkat, med 43 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Chotěboř, 3,6 km sydväst om Libice nad Doubravou. Trakten runt Libice nad Doubravou består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Libice nad Doubravou.
Kostel Všech svatých (Libočany)

Kostel Všech svatých je římskokatolický farní kostel zasvěcený Všem svatým v Libočanech v okrese Louny. Od roku 1964 je chráněn jako kulturní památka. Historie Kostel nechal spolu s farou v letech 1749–1769 postavit majitel libočanského panství Václav Karel Schroll ze Schrollenbergu. Program záchrany architektonického dědictví V rámci Programu záchrany architektonického dědictví bylo v letech 1995–2014 na opravu památky čerpáno 1 700 000 Kč. Stavební podoba Rokokový kostel je jednolodní. Na východní straně ho zakončuje trojboký presbytář zaklenutý plackovou klenbou. K jižní straně presbytáře je přiložena obdélná sakristie. Západnímu průčelí dominují dvě čtverhranné věže. Fasádu člení pilastry a zdobí ji bohatá rokajová výzdoba. Kostelní loď je zaklenutá složitou plackovou klenbou. Loď podpírají pilíře členěné pilastry s kladím. Na stavebních prvcích (stěny, pilíře, ostění oken ad.) se dochovala původní barevná výzdoba. Iluzívní malbu na hlavním oltáři a fresku na stropech presbytáře a lodi namaloval malíř Jan Václav Tschöpper. Vybavení Hlavní oltář je tvořen iluzívní architekturou se dvěma rokokovými vazámi, rokajemi a alegoriemi křesťanských ctností. Před ním se nachází menza s anděly a andělíčky. Boční oltář zasvěcený pražskému Jezulátku zdobí sochy svatého Václava a svatého Jana Nepomuckého. Druhý boční oltář je zasvěcen Panně Marii a doplněn sochami svaté Alžběty a svaté Anny. Autorem obou oltářů a řezbářské výzdoby varhan je mašťovský řezbář Jakub Eberle. Vybavení doplňují rokoková kazatelna, lavice a dveře. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Všech svatých na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kostele Všech svatých, Libočany (katalog biskupství litoměřického) Kostel Všech svatých na webu Hrady.cz
Kostel svatého Mikuláše (Želeč)

Kostel svatého Mikuláše je římskokatolický farní kostel zasvěcený svatému Mikuláši v Želči v okrese Louny. Od roku 1964 je chráněn jako kulturní památka. Historie Dochovaný barokní kostel vznikl v roce 1750 přestavbou a rozšířením staršího gotického kostela. Stavba, kterou projektoval žatecký architekt Johann Paul Loschy, přišla na 1013 zlatých. Později byl upravován ještě v roce 1842, kdy byla dostavěna věž. Stavební podoba a vybavení Kostel s obdélným půdorysem je jednolodní. Před západní průčelí předstupuje hranolová věž se stanovou střechou zakončenou lucernou. Východní stranu uzavírá presbytář s trojbokým závěrem. K jeho severní straně je přiložena sakristie. Fasádu zdobí pásové rámce a interiér osvětlují segmentově uzavřená okna. Vnitřní vybavení je převážně novorománské z roku 1899, ale starší kazatelna se zprohýbanou stříškou, střapcovou čabrakou a andílky je rokoková. Socha svatého Pavla je z poloviny osmnáctého století. V lodi se nachází dřevěná kruchta z roku 1830. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Mikuláše na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kostele sv. Mikuláše, Měcholupy (katalog biskupství litoměřického)
Heilige Geestkerk (Praag)

De Heilige Geestkerk (Tsjechisch: Kostel svatého Ducha) is een kerk in de Oude Stad van de Tsjechische hoofdstad Praag. De kerk is in de tweede helft van de 14e eeuw gebouwd in gotische stijl. De aan de Heilige Geest gewijde kerk staat aan de straat U Sv. Ducha.
Kościół św. Ducha w Pradze

Kościół św. Ducha (czeski: Kostel svatého Ducha) – zabytkowy kościół rzymskokatolicki w Pradze, na Starym Mieście, pomiędzy ulicami Dušní, Široká i Elišky Krásnohorské. Jest to gotycka jednonawowa świątynia z drugiej połowy XIV wieku. Kościół pierwotnie stał obok klasztoru benedyktynów, który powstał wraz z tą świątynią. Przypisy Linki zewnętrzne Strona parafii. dvakostely.wz.cz. [zarchiwizowane z tego adresu (2008-05-03)].
St. Nikolaus (Čečovice)

Die St.-Nikolaus-Kirche ist eine gotische römisch-katholische Kirche aus dem 14. Jahrhundert in Čečovice (deutsch Zetschowitz) im Okres Plzeň-jih (Bezirk Pilsen-Süd). Seit 1999 ist sie als Nationales Kulturdenkmal ausgewiesen. Kirchenpatron ist der hl. Nikolaus von Myra. Geschichte An der Stelle der Kirche, unweit der mittelalterlichen Burg der Herren von Velhartice, befand sich ab dem 12. Jahrhundert eine Begräbnisstätte. Funde deuten darauf hin, dass auch ein hölzerner Vorgängerbau bestand. In den Jahren 1340–1360 veranlasste Karl IV. von den Herren von Velhartice den Bau der gotischen Kirche. Die Kirche befand sich in einem sehr schlechten Zustand, wurde aber in den Jahren von 1999 bis 2000 vorbildlich renoviert. Im Jahr 1999 wurde die Kirche als außergewöhnliches Beispiel gotischer Architektur in Tschechien zum Nationalen Kulturdenkmal erklärt. Baubeschreibung Grundriss Das einschiffige Kirchengebäude wird im Osten von einer polygonalen Apsis abgeschlossen. Ausgeführt ist die St.-Nikolaus-Kirche in Čečovice aus roten Ziegeln mit Dekorelementen aus Sandstein. Der Zugang in die Kirche erfolgt durch ein südseitiges Portal mit Wimperg. Nordseitig ist der Kirchturm angebaut, der im Erdgeschoss als Sakristei dient. An der Westseite besteht eine von einer zentralen Säule abgestützte Empore, die über eine an der Nordseite angebaute Treppe zugänglich ist. Gotische Steinmetzarbeiten Von herausragender Qualität sind die Steinmetzarbeiten. Man nimmt anhand der Morphologie an, dass sie von Handwerkern ausgeführt wurden, die auch am Regensburger Dom und der gotischen Stadtpfarrkirche Johannes der Täufer in Nabburg beteiligt waren. Detailreich in Stein ausgeführt wurden beispielsweise der figurale Fries der Leiste unter dem Dach sowie im Inneren die Nischen für die Statuen und die Konsolen und die Vorderseite der Empore. Weblinks Seite auf hrady.cz (tschechisch) Einzelnachweise
Sint-Nicolaaskerk (Čečovice)

De Sint-Nicolaaskerk (Tsjechisch: Kostel svatého Mikuláše) is een kerk in de gemeente Čečovice in de Tsjechische regio Pilsen. De kerk is gewijd aan de heilige Nicolaas van Myra. De oorsprong van de kerk in gotische stijl ligt in de 14e eeuw. Externe link (cs) Kostel sv. Mikuláše, Čečovice, inclusief foto's
Kostel svatého Jana Křtitele (Jindřichův Hradec)

Kostel svatého Jana Křtitele v Jindřichově Hradci je římskokatolický filiální kostel v Jindřichově Hradci v Jihočeském kraji. Gotický kostel vznikl jako jedna z nejstarších staveb ve městě a stal se součástí později vzniklého přilehlého minoritského kláštera. Kostel se nachází v dnešní ulici Štítného, takřka na břehu rybníka Vajgar. Historie Původně románský kostel na počátku 14. století přestavěli minorité, kteří do Jindřichova Hradce krátce předtím přišli. Byl stavěn několik desetiletí. Nejstarší částí je jižní zeď presbytáře a nejvýchodnější klenby jižní lodi. V letech 1320–1350 byl dostavěn presbytář a celá jižní loď. V roce 1434 kostel byl vypálen husity. Poté byl obnovován jen pozvolna, v postupných krocích. Roku 1608 a poté opět v roce 1801 vyhořel a po druhém z těchto požárů musel být ubourán presbytář. Velké opravy proběhly v letech 1597, 1608, 1787 a 1891–1895. Vnitřní zařízení kostela je díky nim převážně barokní. Těsně ke kostelu přiléhá minoritský klášter, jehož výstavba započala roku 1369 a Soukenická kaple z roku 1375. V roce 1584 minorité po dlouhých jednáních klášter uvolnili a odešli do minoritského kláštera v Jihlavě a jindřichohradecký klášter byl přeměněn na špitál pod patronátem majitele města Jáchyma z Hradce (1526-1565) a jeho manželky Anny z Rožmberka, když starší špitál již kapacitně nedostačoval. Dočasně zde sídlili i jezuité. V současnosti budovu využívá Muzeum Jindřichohradecka. Uvnitř kostela se zachovaly gotické malby z poloviny 14. století. Zajímavostí je, že zpodobňují neobvykle zdeformovaná těla a tváře. To budí pozornost milovníků záhad, kteří malby dávají do souvislosti s řádem templářů. Kostel spolu s dalšími stavbami kláštera je chráněn jako kulturní památka. Odkazy Reference Literatura NOVÁK, Josef. Soupis památek historických a uměleckých v království Českém. Svazek 14. Politický okres jindřicho-hradecký. Praha: Archaelogická komise při České akademii císaře Františka Josefa pro vědy, slovesnost a umění, 1901. 383 s. (Soupis památek). Dostupné online. Kapitola 6. Kostel sv. Jana Křt. s klášterem minoritů, nyní chudobincem, s. 150 – 193. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jana Křtitele v Jindřichově Hradci na Wikimedia Commons
Loretánská kaple v Boru u Tachova

Loretánská kaple v Boru u Tachova se nachází v obci východně od zámku. Je chráněna jako nemovitá kulturní památka. Historie Loretánská kaple (Santa Casa) byla postavena roku 1668. Jejími zakladateli byli Zikmund Bedřich hrabě z Kočova a Isabela Marie, rozená Trčková z Lípy. O toto poutní místo pečoval zvláštní loretánský kaplan. Kaple stála na kraji zástavby, původně před hradbami v rovinatém terénu a byla tak zdaleka viditelná. Byla postavena na místě starší kaple – od roku 1588 zde stávala malá mariánská kaple, založená Buškem a Bohuslavem ze Švamberka. Vzhled Roku 1685 byla Santa Casa obestavěna přízemním ambitem, který je na severovýchodní straně doplněn patrovým, čelným dvoutraktovým křídlem. Toto křídlo obsahuje kromě ambitu také dvě boční kaple, vyzdobené štukami a procházející do patra. Mezi oběma kaplemi se nachází kruchta, na kterou vede šnekové schodiště po pravé straně průjezdu. Patrové křídlo má valbovou střechu se sanktusovou vížkou. Výklenky v ambitu jsou doplněny deskovými olejomalbami z let 1687. Freskové nástropní malby pocházejí z třetí čtvrtiny 18. století a byly provedeny za působení loretánských kaplanů Ondřeje Stettnera (1754-71) a Josefa Dobnera (1771-77). Vyznačují se motivy mariánské legendy, výjevů ze životů světců, evangelistů, proroků a českých patronů. Součástí ambitů jsou též malé kaple Vězení Kristova, Panny Marie Čenstochovské a Panny Marie Klatovské. Samotná Loretánská kaple má průčelí blokového typu, které odpovídá představě o prostotě a chudobě legendárního příbytku. Na hladce omítnuté ploše Santa Casy vynikají jednoduše profilovaná ostění otvorů a silně vyložená ukončující římsa jako jediný plastický prvek. Tradiční je i uspořádání otvorů, čtvercové okno v čelní zdi a dvojice obdélníkových vstupů po stranách. Stavba je hranolová, nečleněná, bez podezdění. Pouze před západní stěnou kaple byla zhotovena kamenná mensa, která sloužila o poutích při bohoslužbách. Nepatrná atika zakrývá střechu, která má spád do středního žlabu. Odpad vody vychází ven atikovým otvorem ve středu západní stěny kaple. V kapli se dochovaly poslední dřevěné fakule (pochodně), sloužící k osvětlení vnitřních prostor. Jsou ve dvou velikostech a zdobí je rozvilina s obrázkem Panny Marie Loretánské a s nápisem „Renovatum Anno 1867“. Koncem 18. století poutě k Černé Madoně borské zanikaly. Kolem poloviny 19. století je Loreta uváděna jako pustá. Ještě v 19. století byly poutě obnoveny z iniciativy kněze Andrease Riedla. 2. května 1945 byla Loreta poškozena při ostřelování Boru a jeho okolí americkou armádou. K obnovení poutí došlo 8. září 1991. Opravy Roku 1994 byla Loreta opravována. Má novou střechu, sanktusník na dvoutraktovém křídle má pokrytí měděné. Opravena byla statika a byla vyměněna okna. K zadní části ambitu bylo dostavěno křídlo zbořené po roce 1948. Odkazy Reference Literatura BUKOVSKÝ, Jan. Loretánské kaple v Čechách a na Moravě. 1. vyd. Praha: Libri, 2000. s. 145. ISBN 80-7277-015-2. Související články Seznam Loretánských kaplí v Česku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Loretánská kaple v Boru u Tachova na Wikimedia Commons Hrady.cz: Loreta, Bor.
Rathan

Rathan je rybník o rozloze 16,5 ha v katastru města Náměšť nad Oslavou. Historie V roce 1885 byl dle výzkumů Václava Čapka, zbýšovského rodáka a ornitologa, rybník bez porostů. Břehy byly plné štěrku a v okolí rozsáhlá louka. Až později vznikal podél rybníka lem ze zblochanu vodního a ostřic. V té době byl rybník daleko od zástavby v Náměšti nad Oslavou a byl obklopen pouze polní cestou. Díky tomu zde našli útočiště při svém tahu bahňáci, např. vodouš rudonohý V roce 1956 se začala stavět nová část státní silnice do Třebíče. Tato vede podél jižní strany rybníka. V té době se začala stavět i železniční vlečka k novému letišti u Sedlce. S tímto rozvojem je spojena výstavba sídliště směrem k rybníku právě pro důstojníky letiště. Tyto záměry měly vliv na výskyt ptactva – přestali se zde koncentrovat bahňáci na jarním tahu. Zásahy v 80. letech 20. století přinesly další změny. V roce 1981 byl prohlouben a zčásti zatrubněn bezejmenný přítok do rybníka. V okolí přítoku byly vykáceny keře a stromy. V roce 1984 došlo k poruše na výpustním potrubí a k prolomení hráze v důsledku jejího nedostatečného zhutnění. Rok 1985 se nesl v duchu prací na propusti a na úpravě břehů, které byly zorány a urovnány. Zůstaly tak bez porostu. Zbytky porostů zůstaly pouze u přítoku. Všechny tyto úpravy měly za následek, že ptactvo rybník již nevyhledávalo. Pouze zde hnízdilo jen několik párů lysky černé. V roce 2018 vyšla studie o tom, že voda v rybníku je vhodná k rekreačnímu koupání. V roce 2019 byly rekonstruovány záchody a občerstvení u rybníka. V roce 2020 byla opět otestována voda a bylo konstatováno, že voda v rybníce je vhodná ke koupání. Nově budou u rybníka instalovány herní prvky pro děti a také byl vybrán nový provozovatel občerstvení. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rathan na Wikimedia Commons
Skoronice

Skoronice is a municipality and village in Hodonín District in the South Moravian Region of the Czech Republic. It has about 500 inhabitants. Skoronice lies approximately 16 kilometres (10 mi) north of Hodonín, 46 km (29 mi) south-east of Brno, and 233 km (145 mi) south-east of Prague. Demographics References External links Official website
Skoronice

Skoronice es una localidad del distrito de Hodonín en la región de Moravia Meridional, República Checa, con una población estimada a principio del año 2018 de 542 habitantes. Se encuentra ubicada al sureste de la región, cerca de la orilla del río Morava —un afluente izquierdo del Danubio—, de la frontera con la región de Zlín y con Eslovaquia, y a poca distancia al sureste de la ciudad de Brno.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Skoronice.
Skoronice

Skoronice (en allemand : Kunewald) est une commune du district de Hodonín, dans la région de Moravie-du-Sud, en République tchèque. Sa population s'élevait à 546 habitants en 2020. Géographie Skoronice se trouve à 4 km au sud-est de Kyjov, à 15 km au nord-nord-est de Hodonín, à 47 km au sud-est de Brno et à 231 km au sud-est de Prague. La commune est limitée par Kyjov au nord, par Vlkoš au nord-est et à l'est, par Vracov au sud-est, par Vacenovice au sud, et par Milotice au sud-ouest et par Svatobořice-Mistřín à l'ouest. Histoire La première mention écrite de la localité date de 1322 Notes et références Portail de la Tchéquie Portail de la Moravie
Skoronice

Skoronice település Csehországban, Hodoníni járásban. Skoronice Vlkoš, Svatobořice-Mistřín, Milotice, Vracov, Vacenovice és Kyjov településekkel határos. Lakosainak száma 492 fő (2025. január 1.). Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Скороњице

Скороњице (чеш. Skoronice) је насељено мјесто са административним статусом сеоске општине (чеш. obec) у округу Ходоњин, у Јужноморавском крају, Чешка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2014. године насеље је имало 528 становника. Референце Спољашње везе
Skoronice

Skoronice är en ort i Tjeckien. Den ligger i regionen Södra Mähren, i den sydöstra delen av landet, 230 km sydost om huvudstaden Prag. Skoronice ligger 193 meter över havet och antalet invånare är 527. Terrängen runt Skoronice är platt åt sydost, men åt nordväst är den kuperad.Runt Skoronice är det ganska tätbefolkat, med 111 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Hodonín, 14,8 km söder om Skoronice. Trakten runt Skoronice består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Skoronice.
Kostel svatého Vavřince (Okounov)

Kostel svatého Vavřince je římskokatolický filiální kostel zasvěcený svatému Vavřinci v Okounově v okrese Chomutov. Jeho předchůdcem byl původně gotický kostel z roku 1460, který byl později barokně upraven. Tento starší kostel však v srpnu roku 1863 spolu s farou, hospodářským dvorem a školou vyhořel. Na jeho místě byl postaven prodloužený pseudogotický kostel vysvěcený 4. listopadu 1866. Ze staršího kostela se dochovala jen barokní sakristie z roku 1728. Na počátku února roku 1850 bylo z kostela v noci ukradeno množství předmětů – monstrance, ciborium a výzdoba obou oltářů. Okounovský kostel je obdélná jednolodní stavba se štíhlou věží v ose západního průčelí a pravoúhlým presbytářem. V sousedství stojí budova fary a pod ní památkově chráněné barokní sousoší se sochami Panny Marie, svatého Štěpána a svatého Vavřince z počátku 18. století. Reference Externí odkazy Pořad bohoslužeb v kostele sv. Vavřince, Okounov (katalog biskupství litoměřického)
Kostel svaté Barbory (Mašťov)

Kostel svaté Barbory je římskokatolický hřbitovní kostel zasvěcený svaté Barboře v Mašťově v okrese Chomutov. Od roku 1963 je chráněn jako kulturní památka. Stojí v areálu zrušeného hřbitova ve východní části městečka. Gotické jádro stavby pochází ze čtrnáctého století, ale dochovanou podobu kostel získal v roce 1863, kdy byl novorománsky upraven. Historie Starší německé vlastivědné publikace chybně uvádí existenci kostela už v roce 1193. Ve skutečnosti byl postaven až ve čtrnáctém století a až do roku 1580 sloužil jako farní kostel. V roce 1863 byl významně zrekonstruován a získal novorománskou fasádu. Na přilehlém hřbitově se pohřbívalo od druhé poloviny šestnáctého století do 30. července 1890. Ve druhé polovině dvacátého století kostel chátral. Duchovní správci kostela jsou uvedeni na stránce: Římskokatolická farnost – děkanství Mašťov. Stavební podoba Jednolodní obdélný kostel je orientovaný k východu. V západním průčelí stojí čtverhranná věž s předsíní v přízemí. Presbytář je polygonálně zakončený a zaklenutý křížovou klenbou. Do lodi se otevírá vítězným obloukem s kružbovými konzolami. K jižní straně presbytáře je přiložena obdélná sakristie s křížovou klenbou. Zařízení kostela, které pocházelo ze druhé poloviny osmnáctého století, se nedochovalo. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Barbory na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve filiálním kostele sv. Barbory, Mašťov (katalog biskupství litoměřického) Bohoslužby ve filiálním kostele sv. Barbory, Mašťov na webu církev.cz/bohoslužby
Nový u háje

Rybník Nový u háje se nachází cca 2 km západně od Moravských Budějovic. Jeho rozloha je 26,27 ha, východně od rybníka se nachází i menší rybník Šingrot. Slouží k chovným a částečně rekreačním účelům. Je kategorizován jako upravená vodní plocha a nádrž, jeho součástí je sypaná hráz. Pod hrází se nachází mokřad, který představuje lokalitu s vysokou diverzitou. Rybníkem Nový u háje protéká řeka Rokytka. Rybník Nový u háje je třetí největší rybník v okrese Třebíč a čtrnáctý v kraji Vysočina. V minulosti zde ležel rybník Budwitzer See (Budějovický rybník), který v 60. letech 19. století zanikl. Nový u háje měl být založen v polovině 20. století. Více informací nejen o rybníku ale i o okolí je na informační tabuli při cestě k rybníku. U odbočky k rybníku na ulici Husova se nachází bývalý židovský hřbitov. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Nový u háje na Wikimedia Commons
Šingrot

Šingrot (dle DIBAVOD a základních map České republiky též Nový rybník) je rybník u Moravských Budějovic. Nachází se západně od města na Vranínském potoce, východně od něj se nachází rybník Nový u háje. Šingrot je sedmý největší rybník v okrese Třebíč. Jeho rozloha je 13 ha. Slouží pouze k chovným účelům. Šingrot měl být vybudován v polovině 20. století, kdy na území západně od Moravských Budějovic (přibližně v prostorech rybníků Šingrotu a Nového u háje) měl existovat Budějovický rybník, ten zanikl v 60. letech 19. století. Šingrot patří k tzv. Přírodě blízkým vodním plochám. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Šingrot na Wikimedia Commons Reference