Květná zahrada

Květná zahrada (původně Libosad) v Kroměříži je původní raně barokní park v geometrickém stylu francouzské zahrady s typickými prvky. Zahrada byla v roce 1998 zapsána do seznamu památek UNESCO spolu s Podzámeckou zahradou (arcibiskupské zahrady) a arcibiskupským zámkem. Historie Samotná Květná zahrada byla založena biskupem Karlem II. z Lichtenštejna-Kastelkornu v letech 1665–1675 na neplodné a bažinaté půdě za hradbami tehdejšího města. Původní název zahrady byl Libosad. Jedná se o raně barokní zahradu, ve které byly zkombinovány italské i holandské vlivy. Zahradu vyprojektovali italští architekti Filiberto Lucchese a Giovanni Pietro Tencalla. Vzhled Květné zahrady a ozdobných prvků v ní detailně zaznamenali na mnoha dochovaných kresbách v roce 1691 kreslíři Justus van den Nypoort (mezi 1645/1649–1692) a Georg Matthäus Vischer (1628-1696). Popis Zahrada obdélného půdorysu vykazuje přesnou symetrii s množstvím geometricky stříhané zeleně a květinových záhonů. Je oplocená a bohatě vyzdobená sochami a fontánami s vodotrysky. K dalším doprovodným prvkům zahradní architektury patří labyrinty, vodní plochy, kuželna a takzvané Jahodové kopečky. Vše je obklopeno vysokými a dlouhými živými ploty, které jsou vysázeny na půdorysu trojúhelníků. K centrální části přiléhají okrasné či hospodářské prostory, kterými jsou Pomerančová zahrada, Holandská zahrada, skleníky, hospodářský dvůr, bažantnice, Králičí kopeček, ptáčnice. Rotunda Uprostřed zahrady o rozloze 485×300 metrů stojí osmiboká rotunda s bohatou vnitřní štukovou a freskovou výzdobou. Ve středu rotundy je zavěšeno Foucaultovo kyvadlo na lanku dlouhém 22,35 m. Svou dráhu zapisuje do jemného písku na kamenném stole. Kyvadlo zde instaloval profesor kroměřížského gymnázia dr. František Nábělek na konci 19. století. Vstup a skleníky Vstupní budova vytvořená architektem Antonínem Archem (1793-1851) v první polovině 19. století (1840–1845) tvoří Čestný dvůr v klasicistním stylu ze stran uzavřený velkými skleníky (Hrubý, Tropický skleník nebo také studený a tropický). Dvůr, který tak tři budovy vytvořily, je otevřen směrem do zahrady. Vstupní portál má trojúhelníkový tympanon s iniciálami M a J po stranách zlaceného erbu arcibiskupa Maxmiliána Josefa Sommerau-Beckha. Na levé straně portálu je umístěna informační tabule o Květné zahradě a na pravé straně pamětní deska informující návštěvníky, že v tomto domě bydlel za ústavodárného sněmu v letech 1848–1849 český poslanec a dějepisec Václav Vladivoj Tomek. Kolonáda Celou jednu stranu Květné zahrady tvoří 244 m dlouhá kolonáda (arkádová lodgie), která původně sloužila jako hlavní vstup. Kolonáda je vyzdobena 44 sochami antických bohů, historických a mytických postav v atikách a stejným počtem bust nad pilíři. Přímo v kolonádě původně byly i funkční fontány zasvěcené římským bohům Neptunovi a Venuši. Nad původním hlavním vchodem do zahrady ve středu kolonády je umístěna bysta biskupa Karla II. z Lichtenštejna-Kastelkornu s latinským nápisem: INGREDERE HOSPES ET OPEROSAM VLIGINOSI QUONDAM AC INCVIXI HIC RVRIS VIDE SIS METAMOR PHOSIM, SOSPES INNOCVIS HORTI FRVERE DELICIIS QUEM DESIGNAVIT DECENALIO CVRA NEC MODICIS IMPENSIS TIBI EST ARCHITECTAVS SIBIQ ET POSTERIS CAROLVS EX COMITIB, DE LICHTENSTEIN EPVS OLOM 1675 „Vejdi hoste a uvidíš pracnou proměnu půdy, kdysi močalovité a pusté. Ve zdraví užívej neškodných rozkoší zahrady, kterou navrhl a desetiletou péčí vybudoval nemalým nákladem Tobě, sobě i potomstvu Karel hrabě z Lichtenštejnu, biskup olomoucký 1675.“ Při pohledu ze „střechy“ kolonády vynikají geometrické tvary pěšin a živých plotů a centrální rotunda. Rekonstrukce zahrady Základní rozložení zahrady bylo vcelku zachováno i po různých rekonstrukcích, které probíhaly už od počátku 19. století, stejně tak i většina hlavních okrasných staveb. Kroměřížská zahrada tak dnes reprezentuje vhodně styl francouzských barokních geometrických zahrad, které se v zachovalém stavu nacházejí v Česku jen velmi vzácně. Po opravách, které v zanedbaném parku probíhaly od devadesátých let 20. století, se vzhled zahrad zásadně změnil. Památkáři získali z evropských fondů více než 300 milionů korun na to, aby zahrady co nejvíce přiblížili k původní podobě. Květná zahrada byla po rozsáhlé rekonstrukci slavnostně otevřena 6. a 7. 9. 2014. Národní centrum zahradní kultury Od roku 2015 při zahradě funguje Národní centrum zahradní kultury, jehož posláním je poskytovat informace, školení a metodickou pomoc v oblasti obnovy a následné péče o historické zahrady a parky v České republice. Fotogalerie Odkazy Reference Literatura VISCHER, Georg Matthaeus, LIECHTENSTEIN-CASTELCORNO, Karl, HEGER, Urban Frantz Augustin a VAN DEN NYPOORT, Justus. FÜRST-BISCHOFLICHE OLMUCISCHE RESIDENTZ-STADT CREMSIER: Sambt denen nechst darbeÿ Neü-erhöbt, und von Grund zugericht, und erbauten. LUST- BLUM- und THIER-GARTEN. [Morava]: [nakladatel není známý], [1691?], s. G9645. Dostupné také online. Rytiny Květné zahrady a jejích částí (na skenu č. 9 [G9614] i veduta města Kroměříže a okolí) ZATLOUKAL, Ondřej. Et in Arcadia ego. Historické zahrady Kroměříže/Historical Gardens at Kroměříž. Olomouc: Muzeum umění Olomouc, 2004. 127 s. ISBN 80-85227-62-2. Kapitola Zahrada Moravy, s. 18–43. ZATLOUKAL, Pavel (ed.); KINDL, Miroslav; ZATLOUKAL, Ondřej. Zámek a zahrady v Kroměříži. 1.. vyd. Praha: FOIBOS BOOKS s.r.o., 2018. 244 s. ISBN 978-80-88258-13-1. VANĚK, Petr. Galerie antiky: kolonáda Květná zahrada Kroměříž. Kroměříž: MO TOP 09 Kroměříž, 2010. [108] s. ISBN 978-80-254-8261-2. Související články Arcibiskupské zahrady v Kroměříži Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Květná zahrada v Kroměříži na Wikimedia Commons Oficiální stránky Die Fürst-Bischofliche Olmucische Residentz-Stadt Cremsier : sambt denen nechst darbey neu-erhöbt, und von Grund zugericht und erbauten Lust- Blum- und Thier-Garten (rytiny Květné zahrady z roku 1691 na archive.org) Sochy mytických postav v kolonádě Květné zahrady v Kroměříži Archivováno 4. 3. 2016 na Wayback Machine. Mapa Květné zahrady z roku 1830 (MOR116218306 1162 Kroměříž – Novosady Kremsier – Novosad Kroměříž 1830). Dostupné online, 29. ledna 2024.