Hradec (přírodní rezervace)

Hradec je přírodní rezervace v jihozápadní části brdských Hřebenů, na strmých východních a jižních svazích hory Liška (642 m), od rozcestí Stožec až po stejnojmenný vrchol Hradec (628 m). Byla vyhlášena v roce 1989 a nachází se v katastrálním území města Dobříše. Toto území je chráněno z důvodu zachování původních bukových a dubových porostů. V chráněném území se nachází pozůstatky stejnojmenného hradiště. Přírodní rezervace leží na nejsevernější části brdského hřebene mezi vrcholy Hradec (628 m) a Stožec. Stožec se nachází asi tři kilometry severovýchodně od vrcholu Hradec. Jedná se o asi 3500 m dlouhý a 200-300 m široký pruh krajiny podél jihovýchodně orientovaného svahu horského hřebenu. Celá rezervace má rozlohu cca 46,58 ha a je porostlá suťovým lesem a acidofilními bučinami. Chráněné území se nachází v katastrálním území města Dobříš, v okrese Příbram a patří pod správu Krajského úřadu Středočeského kraje. Území se překrývá s ptačí oblastí a evropsky významnou lokalitou Hradec a Kuchyňka v soustavě Natura 2000. Podle IUCN spadá do kategorie III jako přírodní památka. Historie Přírodní rezervace byla vyhlášena 30. ledna 1989 k ochraně přirozených ekosystémů smíšených listnatých lesů na exponovaných hřbetech Hřebenů Brd. Díky svému extrémnímu stanovišti, jež omezuje ekonomickou aktivitu v oblasti, nebylo území nikdy významně narušeno lesním hospodářstvím. Rezervace je z velké části na jihovýchodním, poměrně prudkém, svahu. Proto se zde povětšinou podařilo zachovat původnější podmínky a složení porostu než v oblastech jiných. V okolních lesích pod strání je již vysazený smrk. Tato lokalita ale zároveň omezila možnost ochranářského managementu a porost se věkově téměř unifikoval, což by do budoucna mohlo vést ke ztrátě vertikální heterogenity. Na vrcholu Hradec se nachází i pozůstatky hradeckého hradiště z doby bronzové nebo halštatské. Ve středověku se Hradec jako pevnost už zjevně vůbec nevyužíval, i když poblíž vedla Zlatá stezka – důležitá obchodní cesta z Prahy do Českých Budějovice a Lince. Relikt hradiště byl ještě v 19. století ovlivněn těžbou pozůstalých valů, které byly použity k výstavbě nedaleké cesty. Nachází se zde též tři kamenné pyramidy, dvě z nich přímo na vrcholu Hradce. Přírodní poměry území Lesní porost rezervace je tvořen zvláště bukem lesním (Fagus sylvatica) se stářím i 180 let a má mnohdy až pralesní charakter. Směrem od Stožce k Hradci přechází více do smíšeného lesa s převahou dubu zimního (Quercus petraea). Geologie Podloží strmého svahu hřebene tvoří slepencové suťoviště, vázané výchozy a sutě a mrazové sruby kloučeckých slepenců. Pedologie Více než polovinu plochy tvoří acidofilní bučiny vázané na půdu s větší mocností substrátu a menším podílem skeletu. Menší plocha území je tvořena suťovými lesy, které rostou na mělké skeletovité půdě. V acidofilních bučinách nalezneme minerálně chudší půdy, které jsou tvořené kyselými silikátovými horninami krystalinika jako žuly, ruly, svory či fylity. V těchto lesích bývá mineralizace opadu pomalá, podobně jako koloběh živin. V suťových lesích můžeme, vzhledem k jejich výskytu na strmých svazích, typicky pozorovat půdotok. Podloží je tvořeno většinou tvrdými horninami jako jsou vápence či silikáty. Na rozdíl od půd acidofilních bučin obsahují půdy suťových lesů více skeletu a jsou bohatší na živiny. V těchto půdách je též typická dobrá mineralizace opadu. Ranker je půda typicky velmi bohatá na skelet, který ji může tvořit z více než 50 %. Vyskytuje se na svazích, často právě v suťových lesích. Přechází do kambizemě či podzolu. Hydrologie Jelikož lemuje celá rezervace hřbet pohoří, nevyskytují se v těchto polohách žádné vodní toky. Vodní plochy zde také scházejí. Území je ovlivněné zejména srážkami. Flora Vrchol Stožce je pokryt čistou bučinou, pozvolně se směrem k vrcholu Hradec vegetace ze směsných dubo-bučin mění na porosty doubravy. Na samotném vrcholu Hradec je vegetační kryt rozmanitější, tvořený i dřevinami jako javor (Acer), lípa (Tilia), reliktní bory (Pinus), jeřáb muk (Sorbus aria), habr (Carpinus) a jedle bělokorá (Abies alba). Ojediněle nalezneme také modřín nebo břízu. Tahle část rezervace má převážně pralesní charakter hlubokého lesa. Bohatší je tu i bylinné patro, jehož zástupcem je například konvalinka vonná (Convallaria majalis), věšenka nachová (Prenanthes purpurea), bažanka vytrvalá (Mercurialis perennis), šťavel kyselý (Oxalis acetosella), kopřiva dvoudomá (Urtica dioica), osladič obecný (Polypodium vulgare), což jsou všechno rostliny, které rostou i na mírně kyselých, na živiny bohatých půdách, či v suťových lesích. V acidofilních bučinách bývá bylinné patro druhově chudé a typicky nepřesahuje polovinu pokryvnosti, v keřovém patře dochází spíše ke zmlazování dřevin stromového patra a keřové patro většinou úplně chybí, nebo má velmi malou pokryvnost. Největší zastoupení z lesních typů, které můžeme v přírodní rezervaci nalézt, má kamenitá kyselá bučina, která tvoří 51,7 % celkové zalesněné plochy území. Suťové javořity tvoří 17,7 % rozlohy. Fauna Chudá půda a téměř horské klima neposkytují podmínky pro příliš velkou druhovou bohatost. Fauna je typická pro mírné oblasti střední nadmořské výšky České republiky. Zástupcem spárkaté zvěři je zejména jelen evropský (Cervus elaphus), v menší míře prase divoké (Sus scrofa) a srnec obecný (Capreolus capreolus). Dále z typické lesní zvěři lze zahlédnout i veverku obecnou (Sciurus vulgaris), jezevce lesního (Meles meles) a zajíce obecního (Lepus europaeus).Velké šelmy v rezervaci scházejí. Běžnými představiteli avifauny jsou např. sýkory či šplhavci jako strakapoud velký (Dendrocopos major), datel černý (Dryocopus martius) a žluny zelená i šedá (Picus viridis a canus). Dutiny starých stromu obývají i holub doupňák (Columba oenas) či puštík obecný (Strix aluco). Zástupci zvláště chráněných druhů v oblasti jsou krkavec velký (Corvus corax), hnízdící ve vysokých starých stromech a zlatohlávek skvostný (Potosia aeruginosa), který žije ve starých dubech. Z hmyzu zde nalezneme např. ohroženého tesaříka obrovského (Cerambyx cerdo) nebo roháčka kozlíka (Dorcus parallelipipedus). Ochrana přírody Předměty ochrany Předmětem ochrany jsou původní porosty acidofilních bučin a suťové lesy. Plán péče o les Dlouhodobým cílem péče o přírodní rezervaci je dosažení přirozené druhové skladby dřevin blízké klimaxovému stádiu, zabezpečení přirozené obnovy a prostorové a věkové diferenciace porostu. V oblasti druhové skladby lesa je snaha o zvýšení podílu jedle a dubu letního a naopak o snížení podílu smrku ztepilého a modřínu opadavého. Procentuálně je v péči o chráněné území snaha o dosažení 50–80 % podílu buku lesního, 10 % dubu letního, 10 % jedle bělokoré a 10 % lípy malolisté, a tedy snaha o snížení podílu výskytu smrku ztepilého a modřínu opadavého. Ochrana přírody se také snaží o vyšší vertikální diferenciaci porostu. Pro suťové lesy je největším ohrožením těžba a také výsadba nepůvodních dřevin, pro acidofilní bučiny je to přezvěření nebo změna druhové skladby lesa na jehličnany. Management Cílem je zajistit přirozenou obnovu na většině území a umělou, pokud půjde o změnu v porostech, které druhově nevyhovují lokaci, tedy uměle znovuosadit území dřevinami přirozeného lesa. Tímto způsobem je například snaha o zvýšení podílu jedle. Při praktikování managementu je zakázáno používat holoseč. Dosavadní péče o území spočívala zejména ve snaze zajistit odrost přirozeného zmlazení dřevin oplocenkami. Oplocenky se ale bohužel projevily jako velmi náročné na údržbu - i malé poškození oplocení okamžitě využila spárkatá zvěř a porosty poškodila. Environmentální problémy Po celou dobu od vyhlášení rezervace se zde nedaří zabezpečit prostorovou i věkovou různorodost porostu. Problémem ochrany je obrovský tlak ze strany spárkaté zvěře, kterou do těchto končin lákají minoritní jehličnany a která okusem prakticky blokuje přirozenou obnovu ekosystému. V minulosti byly pokusy zmírnit tento negativní vliv na zmlazení oplocenkami, dnes se však nejeví jako efektivní. Přístup Nedaleko přírodní rezervace vede naučná stezka, směrem od silnice z autobusové zastávky Dobříš – Na Hradci vede neznačená cesta přímo na vrchol Hradec, ze kterého je výhled směrem na město Dobříš. Neznačená stezka vede také po vrcholu hřebenu. Na horní hraně území se nachází vrchol Hradec s vyhlídkou a dřevěným křížem. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hradec na Wikimedia Commons