NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel svatého Josefa (Krasice)

Kostel svatého Josefa je římskokatolický chrám v Krasicích, části města Prostějov. Historie Od roku 1775 stála na jeho místě kaplička, která ovšem neodpovídala potřebám věřících. Občané Krasic usilovali o výstavbu většího kostela. Jejich záměr se uskutečnil v roce 1894, kdy byl 28. října vysvěcen kostel svatého Josefa. Stavba nese znaky pseudogotiky: Nápadné opěrné pilíře mezi okny, gotické zakončení střechy věže, ostře lomené horní okenní oblouky, stejně jako žebra stropní klenby. Stavbu z velké části financovala obec za podpory mnoha dobrodinců. Dříve se v kostele nacházel novogotický oltářní stůl od prostějovského sochaře V. Becka. Ve třech dílech zaoltářního retabula stály sochy sv. Josefa uprostřed a sv. Cyrila a Metoděje po stranách. Původní křížová cesta byla přivezena za 250 zlatých z Tyrol. Zajímavostí je i dvoubarevná dlažba skládaná z černých a bílých šestiúhelníků. Kostel prošel rekonstrukcí v r. 1993. Současnost Nový interiér kostela působí prostě a moderně. Nad kamenným obětním stolem se nachází socha sv. Josefa Dělníka s Ježíškem a obrazy ze života Josefa a Marie. Podél lodi je umístěna netradiční křížová cesta akademické malířky Sabiny Kratochvílové. Vitráže Vitráže jsou inspirovány salesiánskou spiritualitou. Zleva zobrazují: sv. Dominika Savia, Ignáce Stuchlého, sv. Dominiku Mazzarellovou, oheň Ducha Svatého, sen o církvi sv. Jana Boska, Jana Boska se svými žáky, kardinála Štěpána Trochtu a bl. Lauru Vicuñu, pannu. Vedle bohoslužeb římskokatolické církve se zde od února 2023 nově slouží každou první sobotu v měsíci v 18 hodin také svatá liturgie sv. Jana Zlatoústého v rámci pastorace řeckokatolické farnosti Olomouc. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Josefa na Wikimedia Commons
Kotlářka (Košíře)

Kotlářka je viniční usedlost v Praze 5 v městské části Košíře. Objekt je památkově chráněný. Historie Již v 15. století zde byla založena vinice. V polovině 17. století (1657) koupil původní vinici novoměstský kotlář Melichar Werschauer. Po něm nese pozdější usedlost svůj název. V roce 1735 se místní vinice zvětšily o sousední vinici Kaničkářku. (Ta byla pojmenována podle staroměstského tkaničkáře Kryštofa Štoffa.) Kvůli válkám ale byly vinice roku 1742 poničeny. Usedlost byla založena až na konci 18. století. a v roce 1801 usedlost dokonce vyhořela. Po požáru v roce 1840 byla usedlost přestavěna ve stylu anglické gotiky (a poté i novodobě upravena), ale původní dispoziční řešení z konce 18. století se však nezměnilo. Usedlost je tvořena dvěma obytnými a čtyřmi hospodářskými budovami se stodolou. Budovy obklopují dva dvory, které jsou spojeny branou. První obytná budova pochází z konce 18. století. Má otevřené pilířové schodiště se zděným zábradlím a stupňovitým štítem. Druhá obytná budova je o půl století mladší. Má navazující terasu a je symetrická k první obytné budově. Má také stupňovitě upravený štít. Vzhledem k poloze stavby jsou budovy z jižní strany zpevněny pilíři. Hlavní vchod do usedlosti je ze severní strany. Nedaleko usedlosti stojí budova původního viničního lisu z konce 18. století. (Lis byl ale narušen novodobými úpravami.) U usedlosti se zachovaly i vinné sklepy. Od roku 1964 je Kotlářka památkově chráněna. V roce 1974 byla usedlost zrekonstruována pro středisko ochrany rostlin při Státním statku hlavního města Prahy. V současné době (2014) je Kotlářka komerčně využívána a funguje jako restaurace a penzion. Odkazy Reference Literatura LAŠŤOVKOVÁ, Barbora; KOŤÁTKO, Jiří. Pražské usedlosti; Kotlářka. Praha: Libri, 2001. 359 s. ISBN 80-7277-057-8. S. 159, 160. Související články Seznam pražských usedlostí Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Fotografie usedlosti a jejího blízkého okolí na Wikimedia Commons
Křimice (zámek)

Zámek Křimice stojí v obci Křimice, části města Plzeň. Od roku 1964 je chráněn jako kulturní památka. Historie Zámku předcházela tvrz, vystavěná Drslavici někdy okolo poloviny 13. století. V letech 1245–1289 na ní měl sídlit Půta, syn Protivy ze Žinkov. Další informace pochází až z druhé poloviny 14. století, kdy ji nejprve vlastnil plzeňský měšťan Petrold Nussl a po něm další plzeňský měšťan Václav Točník. Točníkové postupně bohatli, dočkali se povýšení na vladyky a také nedaleko tvrzi založili pivovar. V držení rodu zůstal do roku 1621, kdy zemřel poslední člen rodu Purkhart Točník. Následně tvrz krátce vlastnil jeho nevlastní syn Jan Jindřich Strojetický ze Strojetic, jenž si vzal Voršilu z Vrtby a po jeho smrti v roce 1648 panství zdědil Jaroslav František z Vrtby. V roce 1659 je jako majitel uváděn Jan František z Vrtby. V době vlastnictví syna Janova bratra, Františka Václava z Vrtby, prošla tvrz v roce 1732 přestavbou na barokní zámek. Na pilíře čestného dvora přibylo mj. 8 soch řeckých bohů od Lazara Widemanna. Jezdecká socha sv. Jiří z roku 1746 byla přestěhována na nádvoří až v roce 1903 z prostoru protější strany návsi. Páni z Vrtby zámek vlastnili do roku 1830, přičemž v letech 1811–1812 za Františka Josefa z Vrtby prošel přestavbou v duchu empíru s klasicistní fasádou. Architektem barokní stavby byl patrně František Maxmilián Kaňka, architektem empírové přestavby František Ignác Prée. V roce 1830 panství zdědil kníže Jan Karel z Lobkovic a v držení Lobkoviců zůstal do roku 1948, kdy jim byl vyvlastněn a znárodněn. Po znárodnění zámek nejprve vlastnil podnik Škoda Plzeň, který jej upravil pro internát. Během těchto úprav byly zcela znehodnoceny původní interiéry. Mobiliář byl odvezen na svozové místo na zámku Kozel, kam se mj. dostal i briliantový diadém, patřící původně Eleonoře Beaufort-Spontin. Ten se roku 2017 skrze dlouhodobou zápůjčku vrátil na zámek v Bečově nad Teplou, do jehož inventáře patří. Od roku 1965 byl zámek v majetku Domovů mládeže v Plzni a od roku 1974 Západočeského muzea v Plzni, které jej využívalo jako depozitář. Ani jeden z majitelů se o něj však příliš nestaral a tak zámek i zámecký park pustl. Po Listopadu 1989 byl v roce 1994 v restituci navrácen Lobkowiczům. Odkazy Reference Související články Seznam zámků v Plzeňském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Křimice na Wikimedia Commons Křimice na webu hrady.cz Zámek Křimice na webu krimice.info Lobkowiczové, Modrá krev, Česká televize
Střední uměleckoprůmyslová škola Jihlava-Helenín

Střední uměleckoprůmyslová škola Jihlava-Helenín sídlí v jihlavské čtvrti Helenín na místě někdejšího středověkého mlýna a textilní továrny z devatenáctého století. Škola vznikla v roce 1948 jako učňovská se zaměřením na pletařství, ale již od roku 1954 je školou střední. V roce 2006 pak textilní obory ustoupily intenzivnímu uměleckému zaměření. Historie školy Dne 1. října 1949 byl zahájen provoz učňovské pletařské školy s internátem v části budovy bývalé textilní továrny; 1. září 1958 bylo učňovské středisko n.p. Modeta zrušeno a všechny budovy s přilehlými prostory byly předány do užívání střední průmyslové škole textilní. V roce 2006 byla postupná proměna struktury školy směrem k uměleckým oborům stvrzena i novým názvem Střední uměleckoprůmyslová škola. V roce 2023 byla škola přejmenována z názvu Střední uměleckoprůmyslová škola Jihlava-Helenín, Hálkova 42 na Střední uměleckoprůmyslová škola Jihlava-Helenín. Historie budovy Škola má k dispozici prostory někdejších továrních budov, ale také neogotického sídla, které nechal majitel Karel Löw vystavět pro svou rodinu. Součástí je v roce 2021 restaurovaný Rytířský sál. V polovině devatenáctého století koupil zdejší mlýn J. Morwitz a přestavěl ho na soukenickou továrnu. V roce 1860 prodal továrnu Brňanům K. Schmalovi a Adolfu Löwovi. Ti továrnu výrazně rozšířili a vybudovali také kolonii dělnických domků, čímž vznikl základ pro nynější městskou část Helenín. Koncem roku 1946 byla Löwova továrna znárodněna a přebudovávána pro potřeby učňovské školy n. p. Modeta. Současnost V školním roce 2021/22 se ve škole vyučovaly tyto studijní obory: Umělecké Design interiéru a bytových doplňků Design a vizuální komunikace Design oděvu a módních doplňků Malba a ilustrace Reklamní tvorba Ekonomický obor Arts management Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Střední uměleckoprůmyslová škola Jihlava-Helenín na Wikimedia Commons RUDOLFOVÁ, V. Neobyčejná škola. Rudé právo [online]. 1972-05-19 [cit. 2020-10-10]. Dostupné online.
Vodní nádrž Tatrovice

Vodní nádrž Tatrovice je přehradní nádrž ležící 600 m západně od obce Tatrovice (hráz), 3 km jihovýchodně od Jindřichovic. Hráz je přímá, sypaná. Vodní dílo Tatrovice je postaveno na Tatrovickém potoce v okrese Sokolov v Karlovarském kraji. Vlastníkem i provozovatelem je Sokolovská uhelná p.n. a.s., 200 metrů dlouhá hráz přehrady je volně přístupná pro pěší. Je zde možnost přírodního koupání, okolní pláže jsou písčité a travnaté, jedna z pláží slouží jako nudistická. Nádrž začala být budována v roce 1966 a dokončena byla v roce 1969. V nejhlubším místě dosahuje voda 25 metrů. K doplňování přehrady slouží mimo Tatrovického potoka i potrubní přivaděč od jímacího objektu na potoce Skřiváň u obce Šindelová. Účel Vodní nádrž Tatrovice slouží jako zásobárna technologické vody pro průmyslový komplex Vřesová Sokolovské uhelné. Voda z přehrady je vedena spodní výpustí hráze do manipulačního domku pod hrází a přes MVE do koryta potoka. Malá vodní elektrárna je spodním objektu osazena dvěma Bánkiho turbínami. Na pravém břehu pod hrází je po 150 metrech voda jímána do potrubí a gravitačně vedena do průmyslového komplexu ve Vřesové. Do roku 2009 byla voda z přehrady využívána také jako zdroj pitné vody pro průmyslový komplex Vřesová a obec Vřesová. Voda z potrubního přivaděče byla ve svahu pod parkovištěm nákladních vozidel čerpána do objektu úpravny pitné vody v areálu komplexu. Pro proměnlivé kvalitativní parametry vstupní vody a obtížně udržitelnou kvalitu pitné vody u koncových odběratelů se přikročilo k přepojení na přivaděč pitné vody sokolovské vodohospodářské společnosti. V areálu průmyslového komplexu Vřesová zůstala na řadu pitné vody v provozu posilovací čerpadla a vodojemy. Ochranné pásmo vodního zdroje na vodní nádrži Tatrovice bylo v minulosti řádně označeno, ale nebylo zcela dodržováno a nádrž byla již od svého vzniku využívána k rekreaci. Fotogalerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vodní nádrž Tatrovice na Wikimedia Commons Vodní nádrž Tatrovice na webu Turistika.cz Souhrn informací o vodě ke koupání Archivováno 30. 7. 2020 na Wayback Machine.
České Budějovice severní zastávka

České Budějovice severní zastávka – przystanek kolejowy w Czeskich Budziejowicach, w kraju południowoczeskim, w Czechach. Znajduje się na linii 190 Pilzno - Czeskie Budziejowice i 202 Benešov – Czeskie Budziejowice, na wysokości 395 m n.p.m.. Linie kolejowe 190: Pilzno – Czeskie Budziejowice 220: Benešov – Czeskie Budziejowice Przypisy
Kościół ewangelicko-reformowany w Pstrążnej

Kościół ewangelicko-reformowany w Pstrążnej – świątynia ewangelicka Kościoła Ewangelicko-Reformowanego należąca do Parafii Ewangelicko-Reformowanej w Pstrążnej. Przy kościele funkcjonuje cmentarz ewangelicko-reformowany założony w drugiej połowie XIX wieku. Historia W osiemnastym wieku tereny Śląska po wojnach między Austrią a Prusami przypadły w panowanie Fryderykowi Wielkiemu. Dało to początek szerokiej wolności wyznaniowej dla ewangelików. Zarówno luteranie, jak i ewangelicy reformowani sprzymierzeni z braćmi czeskimi, zamieszkujący Kudowę i jej okolice, pragnęli mieć własne miejsce, w którym mogliby na stałe odprawiać nabożeństwa. Pierwszy kościół ewangelicki w regionie powstał z inicjatywy czeskiego pastora luterańskiego – Jana Augusta Pokornego, który pieniądze na budowę świątyni pozyskiwał w całych Prusach. Kościół luterański, który początkowo miał stanąć w Czermnej, ostatecznie został wybudowany na Górze Parkowej w Kudowie. Na mocy umowy pomiędzy luteranami a ewangelikami reformowanymi, budynek kościoła służył obu wyznaniom. Odległość od Pstrążnej, uciążliwa dla starszych osób droga i bogate wyposażenie luterańskiej świątyni zniechęcały jednak ewangelików reformowanych do uczęszczania tam na nabożeństwa. Podjęto decyzję o budowie nowego kościoła. W 1811 roku otrzymano pozwolenie na budowę nowego obiektu. Pierwszy kościół reformowany, który ostatecznie powstał w 1813 roku, był konstrukcją drewnianą. W 1817 roku w pobliżu kościoła wybudowano budynek mieszczący plebanię i szkołę ewangelicką. W roku 1829 władze pruskie oficjalnie uznały parafię reformowaną w Pstrążnej, a rok później, na mocy ugody pomiędzy luteranami a ewangelikami reformowanymi, będącej konsekwencją dekretu króla Fryderyka Wilhelma III o połączeniu w jeden organizm kościelny wyznań luterańskiego i reformowanego, do parafii przydzielono pierwszego pastora – Ernsta Josefa Bergmanna. Dzięki jego staraniom w 1848 roku powstał murowany kościół, który stoi do dziś. Został on oddany do użytku 24 września, dzień wcześniej w starym drewnianym kościółku odprawiono ostatnie nabożeństwo połączone z konfirmacją. Nowy kościół powstał ze składek miejscowych wiernych oraz dużego wsparcia finansowego ze strony organizacji Gustav-Adolf-Werk. W 1876 roku wybudowano w miejsce starej plebanii dwa nowe budynki, w których mieściły się plebania i szkoła. W roku 2016 kościół przeszedł generalny remont wnętrza, przy zachowaniu pierwotnych barw, bez naruszenia wystroju świątyni. Galeria Bibliografia K. Lindenberg, Parafia Ewangelicko-Reformowana w Pstrążnej (dostęp: 03.05.2014)
Jewish Quarter and St Procopius' Basilica in Třebíč

Jewish Quarter and St Procopius' Basilica in Třebíč (Czech: Židovská čtvrť a bazilika sv. Prokopa v Třebíči) is the official name of the UNESCO World Heritage site in Třebíč, Czech Republic. It consists of: the Jewish Quarter of Třebíč and the St. Procopius Basilica in Třebíč References
Synagoga v Turnově

Synagoga v Turnově se nalézá v Krajířově ulici v části města zvané Trávnice, cca 300 metrů od náměstí Českého ráje v Turnově. Od roku 1997 je chráněna jako kulturní památka České republiky. Synagoga byla vystavěna v roce 1719 po požáru města na místě měšťanského domu. Před touto kamennou synagogou existovaly v Turnově další dvě dřevěné synagogy, které ale vždy shořely. Synagoga sloužila až do roku 1941, kdy musela být stejně jako ostatní synagogy na území Protektorátu uzavřena. Po válce se z koncentračních táborů vrací pouze asi 19 Židů z celé původní židovské komunity. Ti nemají sílu na její udržování a předávají ji podniku Drobné zboží Pardubice, které ji mění na sklad a v 60. letech zásadně přestavuje. V roce 1997 se Městu Turnov podaří prohlásit synagogu za kulturní památku a po jednáních se soukromým vlastníkem, který ji stále využívá jako sklad, ji v roce 2003 získat do svého vlastnictví. Synagoga pak prošla v letech 2007–2008 rekonstrukcí za přispění Norských fondů a od roku 2009 slouží ke kulturním a společenským účelům, v turistické sezoně v ní probíhají prohlídky a výjimečně i bohoslužby. Kromě synagogy je v Turnově i cenný židovský hřbitov. Zdejší židovská komunita přestala existovat po roce 1948, kdy po komunistickém převratu odešli zbylí Židé do zahraničí. Reference Související články Turnov Židovský hřbitov v Turnově Seznam židovských památek v Libereckém kraji Seznam synagog v Česku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Synagoga v Turnově na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Synagoge (Turnov)

Die Synagoge in Turnov ist ein Sakralbau des Judentums. Es ist die einzige Synagoge in Nordböhmen, die die deutsche Okkupation von 1938 bis 1945 überstanden hat. Zur Synagoge gehört der Jüdische Friedhof. Geschichte Die Synagoge wurde im Jahr 1719 erbaut und diente bis 1941 als Ort des jüdischen Glaubens. Nach alten schriftlichen Quellen handelt es sich bei dem heutigen Gebäude um das dritte Bauwerk. Die ersten beiden waren aus Holz und brannten bei größeren Bränden der Stadt nieder. Im Jahr 1943 wurden die meisten Juden der Region in das KZ Theresienstadt deportiert. Nach dem Zweiten Weltkrieg kehrten lediglich 19 Personen zurück. In den Jahren von 1951 bis 2003 diente das Synagogengebäude als Warenlager für ein Gebrauchs- und Haushaltswarengeschäft. Das Geschäft war durch eine überdachte Brücke mit der Synagoge verbunden. Um die hohen Räume des Gebäudes auszunutzen, baute man zusätzliche Böden ein. Im Jahr 2003 wurde das marode Gebäude von dem Geschäft an die Stadt Turnov verkauft. Daraufhin wurden bis 2006 Gelder von der Europäischen Union und von der norwegischen Hilfsgemeinschaft Norways Grants gesammelt, um 2007 mit der Wiederherstellung der Synagoge anzufangen. Die Arbeiten waren 2008 endgültig beendet. Am 20. November 2008 wurde die Synagoge eingeweiht und der Öffentlichkeit zugänglich gemacht. Beschreibung Die Außenfassade der Synagoge ist teilweise mit Schieferplatten verdeckt. Im Erdgeschoss befindet sich ein Kijor, ein Waschbecken, welches der rituellen Reinigung der Hände diente. Der Betsaal besitzt eine mit Arabesken ausgeschmückte Decke. In der Mitte sind Spuren einer abgerissenen Bima zu erkennen. Auf den Wänden befinden sich Gedenktafeln für bedeutende Juden aus der Umgebung. Die ursprüngliche Wandausschmückung blieb bis heute größtenteils bestehen und wurde kaum durch Farbe oder Platten verdeckt. Siehe auch Liste von Synagogen in Tschechien Einzelnachweise Weblinks Internetseite der Synagoge (abgerufen am 1. Februar 2013)
Schloss Karlova Koruna

Das Schloss Karlova Koruna (deutsch Karlskron) liegt oberhalb von Chlumec nad Cidlinou (Chlumetz an der Cidlina) im Okres Hradec Králové in Tschechien. Geschichte Der Oberstkanzler von Böhmen, Franz Ferdinand Kinsky, ließ 1721–1723 oberhalb des Ortes Chlumec nad Cidlinou anlässlich der Krönung Kaiser Karls VI. auf einem dominierenden Hügel im Tal der Elbe ein Barockschloss nach Plänen des Architekten Johann Blasius Santini-Aichl errichten. Es zeigt einen ungewöhnlichen Grundriss: drei quadratische, dreigeschossige Seitenflügel sind jeweils mit einer Ecke an einen runden Mittelbau angefügt, der sie turmartig überragt. Die Bauleitung wurde Franz Maximilian Kaňka übertragen. Das weiträumige Schloss enthielt eine bedeutsame Jagdsammlung und Pferdebilder aus der Hamilton-Schule, die auf die Verdienste der Familie Kinsky in der Pferdezucht hinweisen. Es war der Wohnsitz der älteren Linie der Grafen Kinsky, einem der berühmten Geschlechter in der Geschichte des Landes Böhmen. Der letzte Besitzer der Herrschaft Chlumetz vor der Enteignung durch die Tschechoslowakei im Jahr 1948 war Zdenko Radslav Graf Kinsky. Als Kaiser Karl VI. anlässlich seiner Krönung zum böhmischen König dem Schloss, das von einem prächtigen Park umgeben war, 1723 einen Besuch abgestattet hatte, erhielt die Anlage ihm zu Ehren den Namen Karlskron. Eine Ausstellung im Schloss Karlova Koruna beinhaltet Erinnerungen an das Leben der Adelsfamilie Kinsky und die von Octavian Joseph Graf Kinsky begründete Chlumetzer Pferdezucht der Kinsky-Pferde. Die im Schlosspark gelegene Marienkapelle diente den Grafen Kinsky als Familiengruft. Nach deren Enteignung 1948 wurde die Innenausstattung beseitigt und die Kapelle als Magazin genutzt. Nach der Restitution der Anlage wurde sie durch die Familie Kinsky renoviert und dient wieder als Sakralraum. Literatur Lillian Schacherl: Böhmen. Kulturbild einer Landschaft, Prestel-Verlag München, 1966, S. 307–309. Joachim Bahlcke, Winfried Eberhard, Miloslav Polívka (Hrsg.): Handbuch der historischen Stätten. Band: Böhmen und Mähren (= Kröners Taschenausgabe. Band 329). Kröner, Stuttgart 1998, ISBN 3-520-32901-8, S. 96–97. Marianne Mehling (Hrsg.): Knaurs Kunstführer in Farbe Tschechische Republik, Slowakische Republik. Droemer Knaur, München 1993, ISBN 3-426-26609-1 Hans-Ulrich Engel: Burgen und Schlösser in Böhmen. 2. Auflage 1978, Wolfgang Weidlich Frankfurt am Main, S. 61–63, Abbildung S. 187, ISBN 3 8035 8013 7 Einzelnachweise Weblinks Website des Schlosses
Château de Karlova Koruna

Le château de Karlova Koruna est l’un des plus purs exemples d’architecture civile baroque en Bohême. Ce château se trouve sur une colline surmontant le bourg de Chlumec nad Cidlinou, à l'endroit d'une ancienne tour fortifiée en bois. Il est construit entre 1721 et 1723 sur ordre du comte František Ferdinand Kinský, alors archi-chancelier et grand veneur du royaume de Bohême par Jan Blažej Santini-Aichel assisté de František Maxmilian Kaňka. Son nom (Karlova Koruna signifie « couronne de Charles » en tchèque) est un hommage appuyé à l'empereur Charles VI qui règne alors et auquel le propriétaire des lieux est redevable de son ascension. Historique En 1968, le château devient une annexe de la Galerie nationale à Prague. En 1989, dans le cadre de la restitution des biens confisqués en 1948 par le régime communiste, Karlova Koruna est rendue à ses propriétaires initiaux, la famille des princes Kinský. Description La partie centrale, de forme ronde, est entourée de trois ailes de bâtiments disposées de façon régulière. Elle est occupée par une salle de bal ou de réception qui s'élève sur deux étages. Le parc a une forme de couronne, dont le château serait la pierre centrale. Architectes Jan Blažej Santini-Aichel František Maxmilian Kaňka Annexes En 1730, une chapelle est ajoutée (sans doute sur les plans de F. M. Kaňka). Au XVIIIe siècle des communs et une écurie sont ajoutés. Liens externes Site officiel Ressource relative à l'architecture : MonumNet Site des propriétaires, les Kinský dal Borgo Portail des châteaux Portail du baroque Portail de la Tchéquie Portail de la protection du patrimoine
Zamek Karlova Koruna

Zamek Karlova Koruna (cz. Karlova Koruna) – zabytkowy zamek na wzgórzu Chlumec (Východolabská tabule) (257 m n.p.m.) w zachodniej części miasta Chlumec nad Cidlinou w powiecie Hradec Králové (Czechy). Pierwsza pisemna wzmianka o rezydencji pochodzi z 1424. Na początku XVI w. budowla otrzymała nową fortyfikację zgodną z zasadami renesansu. Na początku XVII w. twierdza stała się własnością rodu Kinskich. Spadkobierca posiadłości Franz Ferdinand Kinsky (1678– 1741) w latach 1721–1723 zbudował nowy obiekt wg planów architekta Jana Blažeja Santini-Aichela. Na cześć wizyty cesarza Karola VI (1685–1740) nowy zamek nazwano Karlova Koruna. W otoczeniu zabudowań gospodarczych wybudowano Trakty Terezjański i Lichtensteina. Wnuk Franza Ferdinanda – Franz Ferdynand (1738–1806) w 1761 ożenił się z Marią Krystyną Liechtenstein (1741 –1819). Rodzina Kinskich posiadała posiadłość do 1948. W 1992 została jej zwrócona. Przypisy