NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Schloss Slatiňany

Das Schloss Slatiňany (deutsch Slatinian) befindet sich in Slatiňany im Okres Chrudim, Tschechien. Geschichte Die ursprüngliche mittelalterliche Feste wurde ab 1580 durch den Baumeister Ulrico Aostalli für Bohuslav Mazanec von Frymburk zu einem Renaissance-Schloss umgebaut. Nach der Vollendung des Schlosses übersiedelte Mazanec von der abgelegenen und unkomfortablen Burg Rabštejnek in das neue Schloss. Mitte des 18. Jahrhunderts wurde das Schloss unter Johann Adam von Auersperg restauriert. Anfang des 19. Jahrhunderts wurde es im Stil des Klassizismus umgebaut. Ende des 19. Jahrhunderts erfolgte eine Veränderung im Stil der Neugotik. Im Schloss befindet sich eine Ausstellung mit Kunst- und Gebrauchsgegenständen aus der Pferdezucht. Zu sehen sind Bilder, Plastiken, Porzellan u. a. mit Pferdemotiven. Darunter befinden sich Bilder von Josef Mánes, J. Hamilton, Diego Rodríguez de Silva y Velázquez sowie Plastiken von Adriaen de Vries und Josef Václav Myslbek. Weblinks Offizielle Website Hippologisches Museum
Farní sbor Českobratrské církve evangelické v Křížlicích

Farní sbor Českobratrské církve evangelické v Křížlicích je sborem Českobratrské církve evangelické v Křížlicích. Sbor spadá pod Liberecký seniorát. Farářem sboru je Jiří Weinfurter a kurátorem sboru je Jiří Kužel. Faráři sboru Štěpán Šimko (1783–1785) Štěpán Leška (1786–1787) Pavel Zelenka (1787–1790) Štěpán Leška (1791–1794) Štěpán Boleman (1794–1798) Jan Molnár (1798–1808) Matouš Havlík (1809–1813) Jan Molnár (1813–1828) Jan M. M. Molnár (1828–1864) Bohdan Kutlík (1864–1896) František Hrejsa (1896–1902) Hugo Samek (1902–1925) Jaroslav Sochor (1926–1928) Karel Čejka (1929–1940) Josef Bohumil Kužel (1941–1956) Jan Bedřich Semerádt (1956–1964) Luděk Rejchrt (1964–1973) Abigail Hudcová (1986–1996) Abigail Hudcová (1996–1998) Gabriela Horáková (1998–2011) Jiří Weinfurter (2011–) Odkazy Související články Evangelický hřbitov v Křížlicích Literatura Luděk REJCHRT. Na horách ležící. Dějiny evangelického sboru v Křížlicích. Praha 2004. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Farní sbor Českobratrské církve evangelické v Křížlicích na Wikimedia Commons Stránky sboru Údaje o sboru na portálu Evangnet
Toleranzbethaus Křížlice

Das Toleranzbethaus Křížlice ist eine evangelische Kirche in Křížlice (deutsch Krizlitz), einem Ortsteil von Jestrabi, die 1786 als Toleranzbethaus errichtet wurde. Bauwerk Während das Interieur (Kanzelaltar und hölzerne Abendmahlsschranken sowie Emporen und Gestühl) aus der Erbauungszeit erhalten blieb, erfuhr das Äußere nach Erlass des Protestantenpatentes eine deutliche Veränderung, da 1878 ein Turm angebaut wurde, der das Bethaus als Kirche erkennbar machte. Der 1781 angelegte Friedhof um die Kirche wird bis heute genutzt. Bedeutend sind auch das 1871 errichtete Pfarrhaus mit Mansarddach, das heute als Ferienunterkunft dient, sowie die ehemalige evangelische Schule nahe der Kirche. Gemeinde Mit der Reformation wurde die Bevölkerung evangelisch. Offensichtlich hatte der Geheimprotestantismus hier die Gegenreformation überdauert, denn nach Erlass des Toleranzpatents 1781 durch Joseph II. gründete sich bereits 1782 eine eigene Gemeinde lutherischen Bekenntnisses, die auch andere Ortschaften umfasste – wie beispielsweise Libštát oder Spálov. Bis 1918 gehörte die Gemeinde zur Superintendentur Böhmen der Evangelischen Kirche A. B. in Österreich, seitdem zur Evangelischen Kirche der Böhmischen Brüder. Literatur Evangelische Kirche der Böhmischen Brüder (Hrsg.): Auf den Spuren reformatorischer Stätten in der Tschechischen Republik. Verlag Trilabit s.r.o., Praha 2011. Weblinks
Hřbitov v Nymburce

Hřbitov v Nymburce je dnes jediný městský hřbitov v Nymburce. Nachází se v západní okraji města (v sousedství městské části Drahelice), v ulici Lipová. Historie Hřbitov byl zřízen v roce 1894 poblíž silnice na Kostomlaty jako nový městský hřbitov náhradou za zaplněné pohřebiště u renesančního kostela svatého Jiří, který nadále sloužil jako obřadní kostel i pro nový hřbitov. Vznikl podle návrhu nymburského stavitele Červinky, první ostatky zde byly uloženy roku 1902. Židé z okolí byli pohřbíváni také na židovském hřbitově v Kovanicích. V letech 1922 až 1924 bylo v na novém hřbitově postaveno krematorium podle návrhu architekta Bedřicha Feuersteina v puristickém slohu. Podél zdí areálu je umístěna řada hrobek významných obyvatel města, pohřbeni jsou na hřbitově i vojáci a legionáři bojující v první a druhé světové válce. Starý svatojiřský hřbitov byl v letech 1967 až 1969 asanován a změněn ve Svatojiřský park. Osobnosti pohřbené na tomto hřbitově MUDr. Antonín Brzorád (1876–1953), lékař a mecenáš Jan Dědina (1870–1955), malíř a ilustrátor Vratislav Effenberger (1923–1986), básník a literární teoretik Miroslav Macháček (1922–1991), herec a režisér Národního divadla Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu hřbitov Nymburk na Wikimedia Commons Historie hřbitovů v Nymburce Archivováno 28. 3. 2019 na Wayback Machine. Fotogalerie náhrobků Krematorium
Hřbitov v Krásném Březně

Hřbitov v Krásném Březně je hřbitov v kdysi samostatné obci Krásné Březno, která byla roku 1901 připojena k městu Ústí nad Labem. Nachází se na severovýchodním okraji města, při ulici Neštěmická, nedaleko městské části Neštěmice. Historie Nejstarší část hřbitova, jeho jižní část, byla vystavěna v první polovině 19. století na pozemku nad obcí jako nový hřbitov pro rostoucí aglomeraci Ústí nad Labem, kde s rozvojem průmyslu rostl počet obyvatel města. Použité stavební prvky jsou empírové. V této části byla roku 1903 stavebním podnikatelstvím ústeckého stavitele Julia Hausera zbudována neogotická hřbitovní kaple. Podél zdí areálu je umístěna řada hrobek významných obyvatel města, včetně několika kaplových hrobek. S odchodem téměř veškerého německého obyvatelstva města v rámci odsunu Sudetských Němců z Československa ve druhé polovině 40. let 20. století zůstala řada hrobů německých rodin opuštěna a bez údržby. Ve druhé polovině 20. století byl areál hřbitova dále rozšířen severním směrem. Hroby významných osobností Karl Friedrich Wolfrum (1842-1924) s manželkou – rodinná hrobka s barokním baldachýnem a ostěním s lavicemi, se secesními detaily dekorace; autor Arpád Mogyorosy) Carl Georg Wolfrum (1813–1888) s manželkou Luisou – majitel textilních továren; ostatky manželů byly do synovy hrobky přemístěny ze zrušeného městského hřbitova. Rodina Aloise Köhlera (1847–1902) – obchodník (novogotická kaplová rodinná hrobka), pobořená Rodina Antona Baselta – ?, (novogotická kaplová rodinná hrobka) Rodina Eckelmannova – zakladatelé a majitelé Likérky a drožďárny bratří Eckelmannů v Krásném Březně Rodina hrabat Kolowrat-Krakowských Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hřbitov v Krásném Březně na Wikimedia Commons Web hřbitova (stránky města) Archivováno 21. 2. 2020 na Wayback Machine. Hrobka rodu Wolfrumů na webu usti-aussig.net Historie Krásného Března Článek o kapli na březenském hřbitově (2018) Hrobka Aloise Köhlera
Telekomunikační budova Pardubice

Telekomunikační budova Pardubice (TKB) je objekt postavený v letech 1980 až 1986. Nachází se na Masarykově náměstí v Pardubicích, na levém břehu Labe. Komplex se skládá z budovy tranzitní ústředny, která je ve vlastnictví společnosti CETIN, a přilehlé telekomunikační věže patřící Českým Radiokomunikacím. Návrh budovy ústředny vypracoval v roce 1979 Ing. arch. Jan Winkler a věže Ing. arch. Tomáš Dohnal. Věž, na kterou byl v roce 2009 přistavěn desetimetrový vysílací nástavec, měří s nástavcem 103,3 metrů, čímž se jedná o dominantu Pardubic. Spolu se střešním prstencem sestává z pěti ochozů, na kterých jsou umístěny telekomunikační technologie. Tranzitní ústředna byla spuštěna v roce 1989, přičemž o deset let později byla analogová ústředna nahrazena digitální. Vysílací věž Telekomunikační věž slouží mimo jiné jako regionální televizní a rozhlasový vysílač pro Pardubice a okolí. Televize Z telekomunikační věže vysílají následující multiplexy: Rozhlas Z telekomunikační věže vysílají následující rozhlasové stanice: V minulosti z lokality vysílalo i Radio Kiss, které se přesunulo na vysílač Hradec Králové – Hoděšovice. Ukončené vysílání Televize Dříve regionální síť 8 obsahovala i východočeskou televizi V1, která vysílala z TKB společně s hoděšovickou věží, poté se přesunula do multiplexu 4. Vysílání regionální sítě 8 bylo ukončeno 31. října 2020. Na věži mají umístěny základnové stanice mobilní operátoři O2 a T-Mobile. Nejbližší vysílače Nejbližší významné vysílače a vzdálenost k nim: Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu telekomunikační budova Pardubice na Wikimedia Commons Popis objektu v památkovém katalogu Turistika.cz
Městský hřbitov v Hranicích

Městský hřbitov v Hranicích je hlavní městský hřbitov v Hranicích, na východním okraji historického jádra města. Nachází se v ulici U Hřbitova, v těsné blízkosti železniční trati 280 Hranice na Moravě – Púchov. Historie Výstavba Hřbitov byl zřízen z gesce luteránského faráře ve 20. letech 17. století na pozemku na předměstí jako nový městský hřbitov, došlo zde též k přesunu cenných náhrobků. Stavbu prováděl zednický mistr Lukáš Eker Vlach a jeho tovaryši, kteří tou dobou v Hranicích pobývali a pracovali. V 18. století byl zrušen hřbitov s kostelem svatého Jana Křtitele, a nový hřbitov se tak stal hlavním pohřebištěm v Hranicích. S příchodem 19. století postupně chátral, roku 1869 byla pak provedena generální rekonstrukce a přestavba hřbitova. Vystavěna byla hřbitovní brána, pozemek byl výrazně rozšířen a obehnán zdí. Několik set metru severně od areálu se pak nachází městský židovský hřbitov zřízený v 17. století. Byl zde též umístěn pomník obětem epidemie cholery během prusko-rakouské války roku 1866. Podél zdi jsou umístěny hrobky a čestné hroby významných obyvatel města. V letech 1935 až 1937 byl u hřbitova vztyčen mohutný památník s mauzoleeem Čechům a Slovákům padlým v první světové válce na místě bývalého vojenského hřbitova, který musel být z důvodu prosakování spodních vod zrušen. V mauzoleu je uloženo přibližně 1500 schránek s ostatky pohřbených. Autorem projektu byl major Ladislav Procházka. Pohřbeni jsou zde také vojáci a legionáři bojující ve druhé světové válce, stejně jako vojáci Rudé armády padlí při osvobozování Československa roku 1945. Vzhledem k vojenské tradici města je na hřbitově pohřbena a pohřbívána řada armádních činitelů a vojáků z povolání. Po roce 1945 S odchodem téměř veškerého německého obyvatelstva města v rámci odsunu Sudetských Němců z Československa ve druhé polovině 40. let 20. století zůstala řada hrobů německých rodin opuštěna a bez údržby. V Hranicích se nenachází krematorium, ostatky zemřelých jsou zpopelňovány povětšinou v krematoriu v Olomouci-Neředíně či ve Zlíně. Čestné hroby (výběr) JUDr. František Šromota (1853–1912) – první český starosta města Dr. Ing. Hermann Reuss (1848–1931), první ředitel Vyššího lesnického ústavu v Hranicích Josef Heřman Agapit Gallaš (1756–1840) – lékař, spisovatel a mecenáš Josef Kallinikov (1890–1934) – ruský spisovatel v emigraci Marie Krausová (1838–1906) – mecenáška Wilhelm von Baillou (1815–1890) – polní podmaršál Jaroslav Bureš (1864–1920) – člen městské rady a poslanec Moravského zemského sněmu Jiří Brdečka (1917–1982) – spisovatel a scenárista Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Městský hřbitov v Hranicích na Wikimedia Commons Židovský hřbitov Web hřbitova (stránky města) Mauzoleum Historie hřbitovů ve městě
Bohdalice-Pavlovice

Bohdalice-Pavlovice ist eine Gemeinde in Tschechien. Sie liegt acht Kilometer nordöstlich von Bučovice am Fuße der Litenčické vrchy und gehört dem Okres Vyškov an. Geschichte Bohdalice wurde erstmals 1337 erwähnt. In den Quellen wurde als Herr der Ländereien Vojtěch z Bohdalic erwähnt. Die Geschichte von Manerov verlief parallel zu der von Bohdalice. Pavlovice wurde 1371 gegründet. Grundherren war die Familie von Manner, zuletzt Victoria von Manner, die 1946 verstarb. Zum herrschaftlichen Gut gehörten in Bochdalitz zwei Windmühlen, von denen eine 1910 abgerissen und die andere 1913 auf Motorantrieb umgebaut wurde, sowie eine Brauerei und Schnapsbrennerei. 1928 erfolgte die Gründung des Spenglereibetriebes Langer, der 1950 verstaatlicht wurde. Das Schloss Manerov wurde 1945 zu einer Schule umgenutzt. Manerov war ein Ortsteil von Bohdalitz. 1964 wurden die Gemeinden Pavlovice und Bohdalice vereinigt. Gemeindegliederung Bohdalice-Pavlovice besteht aus den Ortsteilen Bohdalice (Bochdalitz), Manerov (Mannersdorf) und Pavlovice (Paulowitz). Sehenswürdigkeiten Bohdalice Pfarrkirche Himmelfahrt der Jungfrau Maria, erbaut 1806 Steinkreuz des Johann von Nepomuk Kapelle František von Manner Pavlovice Kapelle Weblinks Geschichte der Gemeinde (tschechisch) Einzelnachweise
Bohdalice-Pavlovice

Bohdalice-Pavlovice is a municipality in Vyškov District in the South Moravian Region of the Czech Republic. It has about 1,000 inhabitants. Administrative division Bohdalice-Pavlovice consists of three municipal parts (in brackets population according to the 2021 census): Bohdalice (506) Manerov (192) Pavlovice (147) Pavlovice forms an exclave of the municipal territory. Geography Bohdalice-Pavlovice is located about 7 kilometres (4 mi) south of Vyškov and 28 km (17 mi) east of Brno. It lies in the Litenčice Hills. The highest point is a hill at 433 m (1,421 ft) above sea level. The stream Pavlovický potok flows through Pavlovice and supplies there a system of two small fishponds. History The first written mention of Bohdalice is from 1337. Pavlovice was first mentioned in 1371. Manerov was founded in 1785 and later became part of Bohdalice municipality. Bohdalice and Pavlovice were merged into one municipality in 1964. Demographics Transport There are no railways or major roads passing through the municipality. Sights The most important monument is the Church of the Assumption of the Virgin Mary, located in Bohdalice. It was built in the Neoclassical style in 1807–1814 and has late Baroque elements. Other protected cultural monuments are the Chapel of Saint Francis Xavier in Manerov, dating from 1727, and a calvary in Bohdalice of unknown age. A notable landmark is the Bohdalice Castle. It was built in the Baroque style at the beginning of the 18th century. In the 19th century, the building was twice rebuilt and acquired a Neoclassical and Empire character. In the 20th century, the castle lost its historical value. Today it houses a school. References External links Official website
Bohdalice-Pavlovice

Bohdalice-Pavlovice es una localidad del distrito de Vyškov en la región de Moravia Meridional, República Checa, con una población estimada a principio del año 2018 de 852 habitantes. Se encuentra ubicada al este de la región, cerca de la orilla del río Morava —un afluente izquierdo del Danubio—, de la frontera con las regiones de Zlín y Moravia-Silesia, y a poca distancia al este de la ciudad de Brno.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Bohdalice-Pavlovice.
Bohdalice-Pavlovice

Bohdalice-Pavlovice (en allemand : Bochdalitz et Paulowitz) est une commune du district de Vyškov, dans la région de Moravie-du-Sud, en République tchèque. Sa population s'élevait à 861 habitants en 2020. Géographie Bohdalice-Pavlovice se trouve à 8 km au sud-sud-est de Vyškov, à 31 km à l'est de Brno et à 211 km au sud-est de Prague. La commune est limitée par Vážany et Orlovice au nord, par Hvězdlice à l'est et au sud-est, par Kozlany au sud, et par Kučerov à l'ouest. La commune est composée de deux parties séparées par la commune de Kozlany. Histoire La première mention écrite du village date de 1337. Administration La commune se compose de deux quartiers séparés par une étroite bande de terrain appartenant à la commune de Kozlany : Bohdalice Pavlovice Notes et références Portail de la Tchéquie Portail de la Moravie
Bohdalice-Pavlovice

Bohdalice-Pavlovice település Csehországban, Vyškovi járásban. Bohdalice-Pavlovice Hvězdlice, Vážany, Orlovice, Kučerov és Kozlany településekkel határos. Lakosainak száma 971 fő (2025. január 1.). Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Бохдалице-Павловице

Бохдалице-Павловице (чеш. Bohdalice-Pavlovice) је насељено мјесто са административним статусом сеоске општине (чеш. obec) у округу Вишков, у Јужноморавском крају, Чешка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2014. године насеље је имало 857 становника. Референце Спољашње везе
Správní obvod obce s rozšířenou působností Hodonín

Správní obvod obce s rozšířenou působností Hodonín je od 1. ledna 2003 jedním ze tří správních obvodů rozšířené působnosti obcí v okrese Hodonín v Jihomoravském kraji. Čítá 18 obcí. Město Hodonín je zároveň obcí s pověřeným obecním úřadem, přičemž oba správní obvody se územně shodují. Seznam obcí Poznámka: Města jsou vyznačena tučně. Čejč Čejkovice Dolní Bojanovice Dubňany Hodonín Josefov Karlín Lužice Mikulčice Mutěnice Nový Poddvorov Petrov Prušánky Ratíškovice Rohatec Starý Poddvorov Sudoměřice Terezín Demographics Odkazy Reference Externí odkazy ORP Hodonín, veřejný dálkový přístup do Registru územní identifikace, adres a nemovitostí SO ORP Hodonín, Český statistický úřad
Hřbitov v Jičíně

Hřbitov v Jičíně (též Hřbitov u Panny Marie Bolestné) je hlavní městský hřbitov v městské části Nové Město v Jičíně. Nachází se na jihozápadním okraji města, v ulici Ruská, u kostela Panny Marie Bolestné. Historie Vznik Hřbitov vznikl spolu kostelem Nejsvětější trojice na Novém Městě, během éry správy města Albrechtem z Valdštejna, náhradou za rušená pohřebiště v centru města. Stavba byla zahájena roku 1629, po Valdštejnově smrti roku 1634 byla stavba na čas zastavena, později dokončený kostel přejmenován na Panny Marie de Salle (Bolestné). Židé z Jičína okolí byli pohřbíváni na židovském hřbitově u obory Valdštejnské lodžie roku 1651. Ve druhé polovině 20. století zde byla postavena nová obřadní síň a budovy zázemí hřbitova a městské pohřební služby. V Jičíně se nenachází krematorium, ostatky zemřelých jsou zpopelňovány povětšinou v krematoriích v Semilech a v Jaroměři. Osobnosti pohřbené na tomto hřbitově Jan Diviš (1862-1934) – armádní generál a první velitel čs. branné moci Antonín Štrauch (1831–1877) – básník a redaktor Věra Ferbasová (1913–1976) – filmová a divadelní herečka Irma Geisslová (1855–1914) – spisovatelka a básnířka Jan Mastný (1781–1855) – textilní velkopodnikatel Čeněk Musil (1889–1947) – architekt, výtvarník a urbanista František rytíř Rutte (?–?) – starosta města v 60. letech 19. století (autorem hrobky Jan Sucharda) Ladislav Sehnal (1855–1908) – mecenáš, vydavatel a redaktor časopisu Krakonoš Leopold Podhradecký ze Stanfenheinu (?–?) – šlechtic (autorem hrobky Jan Sucharda) František Tomášů (1813–1877) – lékař, první primář městské nemocnice Hrobky Hrobka rodiny Loykovy – rodina poštovního úředníka Hrobka rodiny Hrubých – rodina měšťanů (autorem hrobky František Bílek) Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu hřbitov v Jičíně na Wikimedia Commons Historie a hroby významných osobností na hřbitově Sepulkrální památky na Jičínsku v letech 1830-1938 – bakalářská práce (zahrnuje i městský hřbitov) Hřbitovní kostel Archivováno 13. 6. 2020 na Wayback Machine. Městská pohřební služba
Bojanovice (Prague-West District)

Bojanovice is a municipality and village in Prague-West District in the Central Bohemian Region of the Czech Republic. It has about 500 inhabitants. Administrative division Bojanovice consists of three municipal parts (in brackets population according to the 2021 census): Bojanovice (319) Malá Lečice (134) Senešnice (70) Malá Lečice and Senešnice form an exclave of the municipal territory. Demographics References External links Official website
Bojanovice (Praga-Oeste)

Bojanovice es una localidad del distrito de Praga-Oeste en la región de Bohemia Central, República Checa, con una población estimada a principio del año 2018 de 470 habitantes. Se encuentra ubicada en el centro-oeste de la región, junto a Praga y a poca distancia del río Berounka —un afluente izquierdo del río Moldava—.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Bojanovice.
Bojanovice (district de Prague-Ouest)

Bojanovice (en allemand : Bojanowitz) est une commune du district de Prague-Ouest, dans la région de Bohême-Centrale, en République tchèque. Sa population s'élevait à 488 habitants en 2020. Géographie Bojanovice se trouve à 7 km à l'est-sud-est de Mníšek pod Brdy et à 26 km au sud-sud-ouest de Prague. La commune se compose de deux sections séparées. La section où se trouve le village de Bojanovice est limitée par Čisovice au nord-ouest, par Hvozdnice au nord, par Štěchovice à l'est, par Slapy au sud, et par Bratřínov au sud-ouest. La seconde section, qui comprend les quartiers de Senešnice et Malá Lečice, est limitée par Zahořany et Bratřínov au nord, par Slapy à l'est, par Nové Dvory et Velká Lečice au sud, et par Nová Ves pod Pleší à l'ouest. Histoire La première mention écrite du village date de 1107. Administration La commune se compose de trois quartiers : Bojanovice ; Malá Lečice ; Senešnice. Le quartier de Bojanovic est séparé de Malá Lečice et Senešnice par la commune de Bratřínov. Notes et références Portail de la Tchéquie
Bojanovice (Nyugat-prágai járás)

Bojanovice település Csehországban, Nyugat-prágai járásban. Bojanovice Slapy, Nová Ves pod Pleší, Velká Lečice, Hvozdnice, Čisovice, Bratřínov, Štěchovice, Zahořany és Nové Dvory településekkel határos. Lakosainak száma 486 fő (2025. január 1.). Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Бојановице (Праг-запад)

Бојановице (чеш. Bojanovice) је насељено мјесто са административним статусом сеоске општине (чеш. obec) у округу Праг-запад, у Средњочешком крају, Чешка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2014. године насеље је имало 432 становника. Референце Спољашње везе
Bojanovice (ort i Tjeckien, Mellersta Böhmen)

Bojanovice är en ort i Tjeckien. Den ligger i regionen Mellersta Böhmen, i den centrala delen av landet, 26 km söder om huvudstaden Prag. Bojanovice ligger 362 meter över havet och antalet invånare är 377. Terrängen runt Bojanovice är platt åt sydväst, men åt nordost är den kuperad. Runt Bojanovice är det ganska tätbefolkat, med 90 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Modřany, 17,9 km norr om Bojanovice. I omgivningarna runt Bojanovice växer i huvudsak blandskog. Kommentarer Källor