NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel Narození svatého Jana Křtitele (Město Touškov)

Římskokatolický kostel Narození svatého Jana Křtitele v Městě Touškově byl vystavěn v letech 1777–1778. Nechal jej postavit poslední kladrubský opat Amandus Streer, který jej dne 18. října 1778 slavnostně vysvětil. Stavbu prováděl Antonín Haffenecker, snad podle plánů K. I. Dienzenhofera, nebo pod jeho vlivem. Kostel byl postaven v místech předešlého. Uvnitř se nachází rokokový hlavní oltář sv. Jana Křtitele a dva boční oltáře Panny Marie a sv. Benedikta. Vybavení kostela je převážně z doby jeho postavení. Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky. Do roku 1785 byl hlavním proboštovským kostelem touškovského proboštství, to zaniklo spolu s kladrubským klášterem. V roce 1787 zemřel poslední touškovský probošt Havel Tulipan, který je pohřben v hrobce uprostřed lodi kostela. Dále už se kostel uvádí jako farní. V roce 1780 nebyla dokončena věž, tu nechal dostavět tehdejší patron kostela Johann Anton Starck. Za něho se také restauroval inventář kostela. Na začátku 20. století byl zcela opravena fasáda kostela a v roce 1928 i interiér. V té době byl také vymalován strop kostela freskami. V letech 1919–1938 zde jako farář působil Mons. Josef Resl a v letech 1966–1999 arciděkan P. Jiří Mošna. V letech 1995–1998 byla postupně opravena střecha, fasáda i interiér. Na věži kostela visí 3,5 tuny vážící zvon z roku 1601 Nejsvětější Spasitel, který je 24. nevětší v České republice a po zvonech Bartoloměj v Plzni a Vondra v Klatovech největší v Plzeňském kraji. Reference Literatura PODLAHA, Antonín. Posvátná místa království českého: Dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvátných soch, klášterů i jiných pomníků katol. víry a nábožnosti v království Českém : Řada první: Arcidiecese pražská. Svazek II. Vikariát Berounský, Bystřický a Plzeňský; část VII. Vikariát Plzeňský. Praha: Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1908. 373 s. (Posvátná místa Království českého). Dostupné online. Kapitola 14. Touškov, fara, s. 328 – 332. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Narození svatého Jana Křtitele na Wikimedia Commons
Kostel svatého Jakuba Staršího (Kvítkov)

Kostel svatého Jakuba Staršího je barokní kostel náležející pod Římskokatolickou farnost Kvítkov. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie a popis stavby Farní kostel byl postaven v rozmezí 20. a 40. let 18. století. Původně zde stál kostel již ve 14. století, ale jeho podoba není známa. Autorem nové stavby je pražský barokní architekt a stavitel Václav Špaček. Stavba kostela byla zahájena roku 1725 a ukončena v následujícím roce 1726. Během roku 1727 probíhaly již jen dokončovací zednické práce. V následujících letech se pracovalo na vnitřním zařízení. V letech 1737 až 1738 byla přistavěna nová sakristie. Průčelí kostela má v rizalitu mírně vystupující věž. Jedná se o jednolodní stavbu se zúženým neodstupněně zakončeným presbytářem, který je uzavřen do oválu. Střední pole kostela tvoří obdélná loď s plošnými dekoracemi kolem oken a navazující sakristií. V interiéru je zajímavý přechod mezi lodí a presbytářem, který je vytvořen „esovitým“ zvlněním stěny. Nejzajímavějším prvkem je umístění panských balkónových oratoří do výklenků po stranách. Na tloušťku zdi byla postavena úzká chodbička, která směřovala do obou postranních oratoří. Osvětlují ji okna, otevřená do prostorů po bocích oltáře. Je patrné, že se autor snažil do drobného presbytáře zakomponovat řešení známé např. ze sálu vranovského zámku, nebo také z kupolové části vídeňské knihovny. Zajímavě působí plošná výzdoba stěn, především ve středu bočních partií, kde je zřejmá i původní barevnost (sytě žluté plastické prvky na bílé stěně). Kostelní věž nemá tzv. "zvonové patro". Do věže se vychází po schodech poměrně komplikovaně, přes kruchtu na půdu. Kostelní zvon je zavěšen na konstrukci nad schody, na boku věže. Zvon je barokní, zdobený ornamentálními pásy a nápisem v kartuši. Nápis nelze z prostoru věže přečíst. Kartuš je obrácena směrem do konstrukce závěsu a zvon je proti původnímu umístění pootočen. Okolo kostela je ohradní zeď z pískovcových kvádrů oválného půdorysu. Kulturní památka Od roku 1958 je barokní kostel zapsán v celostátním seznamu kulturních památek pod číslem 31748/5-3083. Po roce 2005 začala obnova fasády kostela. Byly opraveny omítky a obnoveny štukové obrazce členící fasádu. Zůstala zachována i její barevnost. Postupně do roku 2012 byla opravena střecha nad sakristií i na střeše lodi a nad kněžištěm. Potřebné finanční prostředky věnovalo Litoměřické biskupství, Ministerstvo kultury, farnost i obec. Duchovní správci kostela jsou uvedeni na stránce: Římskokatolická farnost Kvítkov. Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek v okrese Česká Lípa Římskokatolická farnost Kvítkov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jakuba Staršího v Kvítkově na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve farním kostele sv. Jakuba Staršího, Kvítkov (katalog biskupství litoměřického) Bohoslužby ve farním kostele sv. Jakuba Staršího, Kvítkov na webu církev.cz/bohoslužby Program NOCI KOSTELŮ – Kvítkov, kostel sv. Jakuba Staršího Web o památkách
Dům náměstí Republiky 23 (Plzeň)

Měšťanský dům čp. 137 na náměstí Republiky (č. or. 23) v Plzni patřil mezi nejvýznamnější měšťanské domy. Dům byl po požáru roku 1507 nejprve pozdně goticky přestavěn. V letech 1580–1590 následovala renesanční přestavba a barokní stavební úpravy po roce 1726. Na uliční fasádě se dochovala sgrafita ve štítu. Dům je ve vlastnictví města a sídlí v něm Muzeum loutek v Plzni, pobočka Západočeského muzea v Plzni. Je chráněn jako kulturní památka. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Měšťanský dům Náměstí republiky 23 na Wikimedia Commons Literatura JÍLEK, Tomáš. Kulturní památky západních Čech. Plzeň: Západočeská univerzita v Plzni, 2011. 40 s. ISBN 978-80-261-0075-1. KUČA, Karel. Města a městečka v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. Díl 5, Par–Pra. Praha: Libri, 2002. 671 s. ISBN 80-7277-039-X.
Proseč u Pošné (zámek)

Zámek Proseč u Pošné stojí ve vsi Proseč, části obce Pošná v okrese Pelhřimov. Dnes v něm funguje domov důchodců. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Proseč je poprvé uváděna k roku 1362, kdy se po ní psal Lev z Proseče. Zda už v té době zde stála tvrz předcházející zámku, není známo. Následně jsou zmiňováni i Vilém, Drslav a Jan Hazmuka z Proseče. V roce 1415 je uváděn Bohunek z Proseče, za nějž tvrz s určitostí již stála. Za husitských válek však patrně zpustla. V roce 1457 Bohunek zemřel a ačkoliv Proseč odkázal Anežce z Dubé, připadla králi Ladislavu Pohrobkovi. Od něho ji získal Jan z Házmburka a na Kosti, který ji v roce 1463 převedl na Petra Malovce z Malovic a posléze došlo k připojení Proseče ke kamenickému panství. Jeho syn Václav Malovec pak nechal obnovit tvrz. V držení Malovců zůstal statek do roku 1759, kdy jej od Jana Víta Malovce koupil hrabě Adolf Felix Pötting. Ve smlouvě je uváděn zámek, takže patrně někdy předtím došlo k barokní přestavbě. V roce 1803 zámek odkoupil František Vernier a následně docházelo k rychlému střídání majitelů. Z roku 1818 se v soudním odhadu dochoval popis zámku. Jednalo se o patrovou budovu s dvojicí nárožních rondelů a sala terrenou v levém křídle. V letech 1861–1945 ji vlastnili Třebičtí. Po požáru prošel v roce 1991 kompletní rekonstrukcí a je v něm umístěn domov důchodců. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Proseč u Pošné na Wikimedia Commons Proseč u Pošné, hrady.cz Podzemí zámku Proseč u Pošné, agartha.cz
Ráby (zámek)

Lovecký zámeček Ráby (dříve Jägerhaus) stojí v obci Ráby, v místě původního a vyhořelého Podhůrského dvora. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie V místech obce Ráby v minulosti stával Podhůrský dvůr, který spadal pod pardubické panství, a v jeho okolí se rozkládala obora s daňky. Okolo roku 1538 však dvůr vyhořel a Pernštejnové nechali na jeho místě vystavět renesanční lovecký zámeček zvaný Jägerhaus. Původně patrový objekt o půdorysu obdélníka postupně prošel barokní a klasicistní přestavbou. Ve druhé polovině 20. století (v letech 1962 až 1985) prošel architektonicky devastující přestavbou a až do roku 1989 jej vlastnilo zdejší JZD. V roce 1987 byl na něj, z důvodu špatného technického stavu, vydán demoliční výměr, k uskutečnění demolice však nikdy nedošlo. Po revoluci se dočkal přestavby do podoby z přelomu 19. a 20. století s původními architektonickými prvky z roku 1873. Reference Externí odkazy Ráby, hrady.cz Bývalý renesanční zámek Ráby, kuneticka.hora.cz
Jägerhaus Ráby

Das Jägerhaus Ráby, auch Jagdschlösschen Ráby ist ein ehemaliges Jagdschlösschen in der Gemeinde Ráby in Tschechien. Seit den 1990er Jahren kam es häufig zu Verwechslungen mit dem Ende des 19. Jahrhunderts am Hang der Kunětická hora errichteten Jagdschlösschen Ráby, das heute als Perníková chaloupka (Lebkuchenhäusel) vermarktet wird. Lage Das Jägerhaus befindet sich im südlichen Teil des Dorfes Ráby. Beschreibung Der ursprüngliche zweigeschossige Renaissancebau mit rechteckigem Grundriss war von einem großen Garten umgeben. Es besaß ein Terrakottaportal und Fensterlaibungen, da Obergeschoss war vermutlich gezimmert. Das Jägerhaus wurde im Laufe der Zeit im Stile des Barock und des Klassizismus umgestaltet. Zum Ende des 20. Jahrhunderts durchgeführte Umbauten führten zu einer architektonischen Verwüstung. Bei seiner Rekonstruktion wurde der Zustand vom Ende des 19. Jahrhunderts wiederhergestellt, wobei klassizistische Elemente aus dem Jahre 1873 erhalten wurden. Bedeutsam sind erhaltene Fragmente einer für die Mitte des 16. Jahrhunderts typischen Terrakottalaibung, die wahrscheinlich aus der Zeit des Wiederaufbaus nach dem Brand von 1538 stammt. Das Jägerhaus ist das älteste Gebäude im Dorf Ráby und als Kulturdenkmal geschützt. Geschichte An der Stelle des Jägerhauses befand sich zu Beginn des 16. Jahrhunderts der zur Herrschaft Pardubitz mit Kunburg gehörige Hof Podhůrský dvůr mit einem ausgedehnten Hirschgarten. Im Jahre 1538 wurde der Podhůrský dvůr durch ein Feuer zerstört. An seiner Stelle ließ Johann von Pernstein um 1540 ein kleines Jagdschlösschen erbauen, das als Podhůrský bezeichnet wurde. Nachdem die Herrschaft königliches Eigentum geworden war, ließ die Kammerherrschaft Pardubitz das Jagdschlösschen im Jahre 1693 als Wohnhaus für den königlichen Forstmeister barock umgestalten. Dabei wurde auch das Obergeschoss gemauert. In dieser Zeit entstand die Bezeichnung Jägerhaus Podhůrský. Der Hirschgarten wurde 1778 aufhoben und nördlich des Jägerhauses das Dorf Ráby angelegt. Nach dem Februarumsturz von 1948 ging das Jagdschlösschen in den Besitz der JZD über. Diese führte in den Jahren 1962 bis 1985 diverse unsachgemäße Umbauten durch, die den Charakter des Gebäudes völlig veränderten und es architektonisch entstellten. Im Jahre 1987 wurde schließlich die Abrissgenehmigung erteilt. Die veränderten Besitzverhältnisse durch die Samtene Revolution verhinderten den Abbruch, jedoch blieb das Gebäude dem Verfall überlassen. Im Jahre 2012 erfolgte die Rekonstruktion des Jagdschlösschens. Weblinks Beschreibung auf hrady.cz Beschreibung auf kuneticka.hora.cz Einzelnachweise
Zuberský vrch (rozhledna)

Zuberský vrch je rozhledna, která se nachází na stejnojmenném kopci v Železných horách u osady Zubří, 1,5 km jihozápadně od Trhové Kamenice v okrese Chrudim. Historie Plány na vybudování rozhledny se poprvé objevily v roce 2001, kdy mobilní operátoři přišli s požadavkem k vybudování věže v tomto regionu k posílení signálu. Během jednání se došlo k dalším požadavkům. Správa CHKO Železné hory požadovala vybudování jedné stavby, na které by byly umístěny zařízení všech tří operátorů a zároveň aby nenarušovala ráz krajiny. Vedení obce Trhové Kamenice, která pozemky vlastní, požadovala, aby součástí stožáru byla i vyhlídková plošina přístupná pro veřejnost. Stavba měla být hotova již v říjnu 2001, ale po stížnostech ochránců přírody bylo územní řízení pozastaveno a celá stavba se tak zpozdila. K vybudování rozhledny v současné, kompromisní podobě tak došlo až v období od února do dubna 2003 a turistům poskytuje výhled především na Železné hory a Žďárské vrchy. Rozhledna byla otevřena 5. června 2004. Má ocelovou konstrukci, obloženou dřevěným pláštěm. Je vysoká 55 metrů a má jednu vyhlídkovou plošinu, umístěnou ve výšce 38 m, na kterou lze vystoupat po 182 schodech. Slouží také jako základová stanice mobilního signálu. Majitelem rozhledny je mobilní operátor Oscar a. s., ale provozuje ji obec Trhová Kamenice. Je zde umístěna turistická známka TZ No. 1095 – Rozhledna na Zuberském kopci u Trhové Kamenice. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rozhledna na Zuberském kopci na Wikimedia Commons Zuberský kopec u Trhové Kamenice Rozhledna na Zuberském kopci
Šilheřovice (lovecký zámeček)

Lovecký zámeček Šilheřovice stojí v zámeckém parku zámku Šilheřovice na okraji obce Šilheřovice, na česko-polském pomezí. Je součástí památkově chráněného areálu šilheřovického zámku. Romantickou zámeckou budovu ve stylu lovecké chaty nechali v zámeckém parku vystavět v 19. století Rothschildové. Ve 20. století prošel kompletní rekonstrukcí a dnes v něm funguje restaurace. Další rekonstrukcí prošel na začátku roku 2014. V těsné blízkosti stavby se dochovaly unikátní zděné kotce, určené pro lovecké psy, pojaté v identickém architektonickém stylu. Okolí zámečku je v současnosti využíváno jako golfové hřiště. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Lovecký zámeček Šilheřovice na Wikimedia Commons Lovecký zámeček, hrady.cz
Jagdschlösschen Schillersdorf

Das Jagdschlösschen Schillersdorf (tschechisch Lovecký zámeček Šilheřovice) befindet sich auf dem Gebiet der Gemeinde Šilheřovice (Schillersdorf) im Okres Opava in Tschechien. Es dient heute als Restaurant und ist Teil des Kulturdenkmals Schloss und Park Šilheřovice. Geographie Das Jagdschlösschen liegt ca. 200 m südöstlich des Schlosses Schillersdorf an einem künstlich angelegten Teich im Schillersdorfer Schlosspark. Geschichte Salomon Meyer von Rothschild, der die Herrschaft 1845 erworben hatte, und sein Sohn Anselm Salomon von Rothschild ließen ab der Mitte des 19. Jahrhunderts unter Leitung ihres Forstverwalters Karl Exner den Schillersdorfer Schlosspark umgestalten und weiträumig vergrößern. In Vorbereitung der Hochzeit seines Sohnes Ferdinand mit Evelina Gertrude de Rothschild ließ Anselm Salomon von Rothschild zu Beginn der 1860er Jahre an der Stelle eines herrschaftlichen Hofes das repräsentative Jagdschlösschen sowie den Evelinenteich am Platz des Gehöftes Skowrankow anlegen. Im Jahre 1865 verbrachten Ferdinand und Evelina von Rothschild ihre Flitterwochen im Jagdschlösschen. Aufgrund des Versailler Vertrages wurden die Schillersdorfer Güter 1920 als Teil des Hultschiner Ländchens der Tschechoslowakei zugeschlagen. Nach dem Münchener Abkommen vom 29. September 1938 fiel die Gegend wieder dem Deutschen Reich zu. Die Güter der jüdischen Familie Rothschild wurden danach „arisiert“. Nach dem Ende des Zweiten Weltkrieges kam das Gebiet an die Tschechoslowakei zurück. Der Schillersdorfer Großgrundbesitz wurde nunmehr durch die Beneš-Dekrete als deutscher Besitz konfisziert und verstaatlicht. Eine Rückübertragung an die Familie Rothschild erfolgte nicht. Stattdessen wurde das Schlossareal in der zweiten Hälfte des 20. Jahrhunderts verschiedenen Organisationen zur Nutzung überlassen und verwahrloste. Die Sportgemeinschaft der Klement-Gottwald-Hütte (NHKG) legte 1970 im Schlosspark einen 18-Loch-Golfplatz, der sich auch um das Jagdschlösschen erstreckte, an. Im Zuge der Privatisierung wurde der Golfplatz nach 2002 an den Sportverein veräußert sowie das Jagdschlösschen zusammen mit dem Schloss und den übrigen Teilen des Parks an die Gesellschaft Racimolo Roni verkauft. Danach erfolgte die Sanierung des Gebäudes und die Einrichtung eines Restaurants. Bauwerk Das freistehende eingeschossige Gebäude wurde in einem romantisierenden Stil errichtet und fügt sich gut in die Schlossparkanlage ein. Der Name des Architekten ist nicht überliefert; wegen der starken Bauähnlichkeit mit den Portierhäusern des Parks ist anzunehmen, dass deren Pläne denselben Autor haben. Auch das Forsthaus auf dem Annahof weist ähnliche Gestaltungselemente auf. Erhalten sind auch die Zwinger für die Jagdhunde. Der im Jagdstil gestaltete Hauptspeiseraum mit Kamin bildet das innere Zentrum des Gebäudes. Weblinks Beschreibung auf hrady.cz Einzelnachweise
Pałacyk myśliwski w Šilheřovicach

Pałacyk myśliwski w Šilheřovicach – budynek położony w Silheřovicach, stanowiący część założenia zamkowo-parkowego. Historia Pałacyk stanowi część założenia zamkowo-parkowego, którego początki sięgają końca XVIII wieku. Sam dom wzniesiony został prawdopodobnie w drugiej połowie XIX wieku. Charakterystyka Pałacyk myśliwski położony jest przy ulicy Zamkowej 4 (Zámecká) w Silheřovicach, w kraju morawsko-śląskim, powstały w stylu szwajcarskim. Wpisany jest do rejestru zabytków ÚSKP pod numerem 20079/8-1490. Jest to obiekt murowany, dwupiętrowy, wzniesiony na rzucie prostokąta, z wyraźnie wyeksponowanymi ryzalitami, zwieńczony dachami dwuspadowymi krytymi dachówką, które ułożono w geometryczne kształty. Dachy te, z drewnianą okładziną, wysunięto przed szczyt. Elewacje pałacyku są gładkie, a parter obłożony został kamieniem. Znajdują się na nich prostokątne okna oraz balkon. Dom wewnątrz składa się z sali barowej i trzech salonów, w tym Salonu Myśliwskiego na parterze, wykorzystywanego na uroczystości i wesela. Zachowały się sufity zdobione sztukaterią, a w jednym z pokoi drewniana okładzina i zdobione drzwi. Funkcjonuje w nim restauracja. Galeria Przypisy
U Fleků

U Fleků ist ein im Jahre 1499 gegründetes Prager Brauhaus in der Prager Neustadt, das heute ein Touristenmagnet ist. Geschichte U Fleků liegt in der Straße Křemencova 11 (deutsch: Křemenecgasse bzw. Alte Postgasse) in einem barocken Gebäudekomplex, der seit 1958 als Kulturdenkmal geschützt ist. Die mittelalterlichen Keller sind noch erhalten. Den heutigen Namen erhielt das Brauhaus im Jahre 1762, als es Jakub Flekovský kaufte und umbenannte. U Fleků („Bei den Fleks“) ist eine verkürzte Form des Namens Flekovský. Im Jahr 1900 wurde der Stall im neogotischen Stil in einen weiteren Speisesaal umgebaut und das Interieur mit Wandmalereien des Künstlers Láďa Novák ausgestattet. 1911 gründeten Studenten aus Split im U Fleků den kroatischen Fußballverein Hajduk Split. Treffpunkt der DDR-Blueserszene Von den späten 1970er bis Mitte der 1980er Jahre war das U Fleků vor allem zu Ostern ein sehr populärer Treffpunkt von vielen hundert Jugendlichen aus der oppositionellen Jugendkultur der DDR – der sogenannten Blueser- oder Kundenszene. Ein „Blueser“ war eine Synthese aus Blues- bzw. Rockfan und Blumenkind. Sie kamen, um hier mit Gleichgesinnten zu feiern. Die Staatsmacht versuchte, dies zu verhindern. Viele Jugendliche wurden deshalb unter Vorwänden an der Grenze abgefangen, mit der Auflage, sich am nächsten Tag bei ihrem zuständigen Polizeirevier zu melden. Anderen wurde bereits im Vorfeld der Personalausweis abgenommen, um sie von einer Ausreise auszuschließen. Aufgrund der Repressionen wurden die im U Fleků erworbenen Anstecknadeln mit der Uhr als Wahrzeichen stolz an der Jeansjacke getragen: „Wir haben es geschafft.“ Kleinbrauerei, Gastronomie und Brauereimuseum Das Bier, genannt Flekovský Tmavý Ležák 13°, ist ein dunkles Lagerbier mit 13 °P Stammwürze und ist ausschließlich im U Fleků erhältlich. Zum Mitnehmen wird es auch in Flaschen verkauft. Die Jahreskapazität der Brauerei beträgt etwa 3500 hl. Im U Fleků wird traditionelle böhmische Küche serviert. Es bietet Platz für 1200 Gäste. Im Innenhof befindet sich ein Gastgarten, der ausschließlich in den warmen Monaten geöffnet ist. 1999 wurde in der ehemaligen Mälzerei ein kleines Brauereimuseum eingerichtet. Literatur Henry Kamm: Prague's Foamy Delights in der New York Times vom 14. März 1982 Eine Institution nur noch für Touristen in der Prager Zeitung vom 28. November 2007 Weblinks Ufleku.cz – Webseite des Lokals Einzelnachweise
U Fleků

U Fleků je pivnica koja se nalazi u Pragu u Češkoj na adresi Křemencova 11. Osnovana je 1499. godine. U toj pivnici je nekolicina hrvatskih studenata, nakon utakmice Sparta – Slavia 1911. godine, donijela odluku o osnivanju nogometnog kluba Hajduk u svom rodnom gradu Splitu.
U Fleků söröző

Az U Fleků söröző, (Pivovar U Fleků) a csehországi Prágában működik több mint ötszáz éve, a város legrégebbi vendéglője. Egyben Közép-Európa egyetlen olyan sörfőzdéje is, ahol fél évezrede szinte folyamatosan készítenek sört. (Flekovský Tmavý Ležák 13°) Története A sörözőről szóló első írásos emlék 1499-ből származik, amikor Vít Skřemenec, egy malátacsíráztató tulajdonosa megvette a mai Kremencova utca 11. szám alatt található épületet. A létesítményt 1762-ben megvásárolta a Flekovsky család, innen ered a söröző mai neve. A második világháborút követő kommunista hatalomátvétel után a sörözőt államosították. Az 1989-es bársonyos forradalom után, 1991-ben ismét a korábbi tulajdonos Brtník család kezébe került. Jelene Az U Fleků nyolc teremből áll, amelyek körbeveszik a nagy, 400 embert befogadó sörkertet. A létesítményben összesen 1200 vendég fér el egy időben. Leghíresebb terme az Akadémia, amely a 19. századi cseh kultúra kiemelkedő alakjainak találkozóhelye volt. Más helyiségek: Koffer, Lovagterem, Komlóskert, Vencel-terem, Kolbász, Nagyterem és Cseh terem. Az épületben egy sörgyártással foglalkozó múzeum is működik. A mini sörfőzde évente háromezer hektoliter 13 fokos barna sört állít elő. A sörgyártást az elmúlt ötszáz évben csak a harmincéves háború zavarta meg. Az U Fleků egyik utcáról különbejáratú termében – hagyományosan, kisebb megszakításokkal – kabaré is működik. Sörfogyasztási statisztika 1998: 2 420 hl 1999: 2 450 hl 2000: 2 400 hl 2001: 2 398 hl 2002: 2 014 hl 2003: 2 120 hl 2005: 2 200 hl 2008: 2 360 hl Jegyzetek További információk A söröző honlapja Magyar nyelvű asztalfoglalás és menü