NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Důl Darkov

Důl Darkov je bývalý černouhelný důl společnosti OKD, který se nachází na pomezí katastrů obce Stonava a karvinské místní části Darkov. Společně s dolem 9. květen byl Darkov součástí vnitřní organizační jednotky společnosti OKD s názvem Důl Darkov. K ukončení těžby došlo v únoru 2021. Historie Průzkum důlního pole nynějšího Dolu Darkov byl zahájen v roce 1852 hloubením Těžní jámy č. 1 Dolu Gabriela. Výstavba samotného Dolu Darkov byla započata v roce 1972. Těžba uhlí na tomto dole začala v květnu 1982. V roce 1988 byla do správní budovy dolu přemístěno vedení skupinového Dolu Darkov (bývalý Velkodůl 1. Máj – sen ředitele Raszky), které kromě samotného Darkova zahrnovalo také Doly Gabriela (Závod 3 Mír) a Barbora (Důl 1. máj – závod 1). K 1. červenci 1995 byl pod Důl Darkov začleněn ještě Důl 9. květen (jako závod 3). Utlumovaný Důl Barbora (závod č. 1) pak byl od společnosti OKD vyčleněn a od k 1. 1. 2003 je ve správě státního podniku DIAMO. V květnu 2020 se stal důl Darkov epicentrem pandemie covidu-19 v Česku, k 9. červnu zde bylo pozitivně testováno 459 lidí. Údaje o dolu (2006) rozloha dobývacího prostoru: asi 25,9 km² roční těžba: 3 945 tisíc tun uhlí počet zaměstnanců: 3 779, z toho 2 560 důlních dělníků Důl Darkov 2015 Dne 6. srpna 2015 došlo na Dole Darkov ve večerních hodinách ke vzplanutí metanové směsi, která si vyžádala 3 lidské oběti. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Důl Darkov na Wikimedia Commons
Kopalnia František (Sucha Górna)

Kopalnia „František” (pol. Kopalnia Arcyksięcia Franciszka) – nieczynna kopalnia węgla kamiennego w Suchej Górnej, w latach 1948–1989 znana pod nazwą Kopalnia Prezydenta Gottwalda. W czasie swej działalności wydobyła 59 144 518 ton węgla kamiennego. Powstanie kopalni Kopalnię Franciszek założono wraz z innymi tzw. wielkimi kopalniami w regionie Zagłębia Ostrawsko-Karwińskiego w dobie zwiększonego popytu na węgiel. Po wykonaniu otworu wiertniczego w roku 1909 stwierdzono, że na głębokości 350 metrów znajdują się obfite złoża węgla. Na podstawie tego w roku 1911 rozpoczęto eksploatację. To zdarzenie uważane jest za moment założenia kopalni. Kopalnia została zbudowana na miejscu byłej bażantarni. Kopalnia powstała na zlecenie Henryka von Larisch-Mönnich. Po dwuletnich przygotowaniach, w roku 1913 po raz pierwszy węgiel został wywieziony wózkiem. Historia nazwy kopalni Kopalnia po założeniu w roku 1911 przez Henryka von Larisch-Mönnich otrzymała nazwę „Erzherzog Franzschacht” (Szyb arcyksięcia Franciszka, na cześć następcy tronu Franciszka Ferdynanda d’Este). Jednak po 1918 roku zmieniła swoją nazwę na „Kopalnia František”. Tak było do roku 1939, kiedy nazwę kopalni zgermanizowano na Franzschacht. W wyniku zmian politycznych nazwa została ponownie zmieniona w 1946 roku na Kopalnię Klementa Gottwalda, a w 1948 roku na Kopalnię Prezydenta Gottwalda. Po raz ostatni nazwę zmieniono w 1989 roku na pierwotną nazwę Kopalnia František. Zakończenie eksploatacji W latach 40.-50. XX wieku kopalnia była uważana za najlepiej wyposażoną i najlepiej działającą. Dnia 30 czerwca 1999 roku został wywieziony ostatni wózek z węglem. Następnie sprzęt górniczy został demontowany i wywieziony na powierzchnię, sztolnie zasypane, a budynki zdemolowane. Jako pozostałość po kopalni została betonowa wieża szybowa. W 2010 r. na terenie kopalni otwarto strefę przemysłową František, mającą 14 hektarów i dającą zatrudnienie 300 osobom w 25 przedsiębiorstwach. Przypisy
Důl ČSM

Důl ČSM (v minulosti zněl název Důl československé mládeže, dnes se používá jen zkratka ČSM) je uzavřený černouhelný důl společnosti OKD, který se nachází ve Stonavě. Důl zahrnuje závody ČSM sever a ČSM jih a úpravnu ČSM sever, kde probíhala nakládka uhlí do železničních vozů a automobilů. Důlní pole Dolu ČSM se nacházejí na katastrech obcí Stonava, Karviná, Albrechtice a Chotěbuz. Roční těžba dolu se dříve pohybovala kolem 2,5 mil. tun černého uhlí. V roce 2025 byla těžba už jen 1,1 mil. tun černého uhlí. Jednalo se poslední činný černouhelný důl v ostravsko-karvinském černouhelném revíru i v celé České republice. Dne 16. prosince 2022 se rozhodlo o prodloužení těžby do roku 2025 s ukončením činnosti na začátku roku 2026. Těžba na dole skončila 1. února 2026. Technická likvidace dolu má trvat do roku 2028. Historie Výstavbu dolu Československé mládeže (nyní je používána pouze zkratka ČSM) zahájil podnik VOKD 1. září 1958, ale samotné hloubení důlních jam bylo dokončeno až 1. dubna 1965. První uhlí bylo vytěženo 16. prosince 1968. 1. listopadu 1990 byl Důl ČSM vyčleněn z koncernu OKD a započal proces privatizace dolu. Ten byl společně s doly Kladno a Tuchlovice začleněn do akciové společnosti Českomoravské doly (založena k 1. lednu 1993), která byla následně privatizována. V roce 2005 se Důl ČSM, který zůstal jediným činným dolem v rámci Českomoravských dolů, stal znovu součástí společnosti OKD. 20. prosince 2018 došlo v Dole ČSM k výbuchu methanu. Výbuch si vyžádal třináct mrtvých a deset zraněných horníků. Těžba v dole byla ukončena po směně v noci z 31. ledna na 1. února 2026 z důvodu ekonomické nerentability těžby. Tímto byla ukončena těžba černého uhlí v celém Česku. Symbolický poslední vozík byl vyvezen 4. února 2026. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Důl ČSM na Wikimedia Commons
Kopalnia ČSM

Kopalnia ČSM (cz. Důl ČSM, od 1 stycznia 2015 cz. Důlní závod 2) – dawna kopalnia węgla kamiennego w Stonawie, wsi w kraju morawsko-śląskim, w powiecie Karwina w Czechach, w Zagłębiu Ostrawsko-Karwińskim, należąca do przedsiębiorstwa OKD w Karwinie. Historia W latach 50. XX wieku wykonano w okolicach gminy Stonawa odwierty badawcze, które potwierdziły istnienie warstw węglonośnych pochodzących z okresu karbonu. Na tej podstawie zapadła decyzja o budowie kopalni z dwoma zakładami („ČSM-Północ” i „ČSM-Południe”). Budowę kopalni rozpoczęto 16 czerwca 1959. Obszar górniczy zakładu o powierzchni 22 km² obejmuje gminy: Stonawa, Karwina, Olbrachcice i Kocobędz. Najgłębszym szybem jest ČSM-jih, osiągnął 1103 m głębokości; produkcja węgla w 2013 roku wyniosła 2,475 mln t, a pozostałe zasoby złoża w 2014 roku oszacowano na 29 mln t. Katastrofa 20 grudnia 2018 roku 20 grudnia 2018 roku o godzinie 17:16 w kopalni ČSM Północ doszło do katastrofy na skutek wybuchu metanu. Śmierć w wyniku katastrofy poniosło 13 górników. Likwidacja Od 2021 była ostatnią czynną kopalnią węgla kamiennego w Czechach. 31 stycznia 2026 w kopalni zakończono wydobycie. 4 lutego tego samego roku został wywieziony ostatni symboliczny wózek węgla. Przypisy
Dům Kalich

Dům Kalich, či Pod Kalichem původně nazývaný Dům pod Bání, je městský dům v Litoměřicích na Mírovém náměstí č. 15/7, jenž na své střeše nese vyhlídkovou terasu – vížku ve tvaru kalicha. Historie Dům je symbolem utrakvistické orientace stavebníků domu. Jedná se také o výrazný symbol tohoto města. Pozdně gotický dům byl v letech 1570 až 1580 renesančně přestavěn pro zdejší městskou honoraci, rodinu Mrázů z Milešovky. Stavitelem byl vlašský architekt Ambrosio Balli. Později zde sídlil rakouský státní solní úřad, od roku 1655 prakticky až dodnes byl a je dům střídavě v držení státu nebo města Litoměřice. V roce 1834 prošel dům empírovou přestavbou, od roku 1877 bylo v přízemí umístěno první litoměřické městské muzeum. Poslední větší stavební úpravy zde proběhly na počátku 50. let 20. století. Současnost V domě sídlí Městský úřad Litoměřice. V průběhu letní turistické sezóny je možné s průvodcem z informačního centra uskutečnit prohlídku vížky, odkud je dobrý výhled město a okolí. Odkazy Reference Literatura PANÁČEK, Michal; RADOVÁ - ŠTIKOVÁ, Milada. Stanová střecha s vyhlídkovou bání domu čp. 15 Kalich v Litoměřicích. Průzkumy památek. 2003, roč. X, čís. I, s. 109–120. ISSN 1212-1487. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dům Kalich v Litoměřicích na Wikimedia Commons Oficiální stránky Města Litoměřice Archivováno 29. 5. 2008 na Wayback Machine.
Dom Kalich

Dom Kalich (czeski: Dům Kalich) – kamienica w Litomierzycach na Placu Pokoju, pod numer 15/7. Jej nazwa pochodzi pod hełmu, w kształcie kielichu, który góruje nad kamienicą. Jest to również ważny symbol miasta. Późnogotycka kamienica pochodzi z pierwszej połowy XVI wieku, który był w latach 1570-1580 przebudowana w styl renesansowy dla potrzeb znanej rodziny Mráza z Milešovki. Później była siedzibą austriackiego urzędu do spraw soli, a od 1655 do dziś praktycznie jest na przemian własnością państwa lub miasta Litomierzyce. Od 1877 na parterze kamienicy umieszczono muzeum miejskie miasta Litomierzyc. Ostatnia poważne prace budowlane miały tu miejsce na początku lat 50. XX wieku. Przypisy
Dům U Božího oka

Dům U Božího oka, též dům Křineckých z Ronova, nebo dříve také U Tří obrazů, je dům čp. 634 na Starém Městě v Praze v ulici Malá Štupartská č. 7. Stojí mezi Modrým a Berglerovským domem naproti klášteru minoritů u kostela svatého Jakuba v těsné blízkosti kostela svatého Jakuba Většího. Je jedním z domů, které tvoří komplex Týna památkově chráněný od roku 1964. Dějiny domu Dům byl založen jako raně gotický ve 3. čtvrtině 13. století a přestavěn ve druhé polovině 14. století. Z obou stavebních etap se v suterénu dochovalo pět prostor s valenými klenbami a jedna s dvojicí křížových kleneb. Nejstarší zmínka o objektu pochází z roku 1324. Z roku 1426 se zachovalo označení domus sculpta (dům tesaný), asi podle kamenické práce pískovcového portálu, z něhož se dochovala část ostění s hruškovým profilem oblounů a výžlabků, odhalená na fasádě. Tehdejší cena domu dokládá, že šlo spíše o menší dům. Na počátku 16. století dům prošel velkou pozdně gotickou přestavbou a byl pak v majetku šlechtických rodů; jeho majiteli byli např. Viktorin Křinecký z Ronova či Ctibor Tovačovský z Cimburka. Při velkém pražském požáru byl 21. června 1689 dům zničen, a po pěti letech se dočkal obnovy v raně barokním stylu. Tato obnova mohla být dílem buď Pavla Ignáce Bayera nebo Jana Šimona Pánka (podle Jana Muka). Po roce 1750 dům prošel dílčí pozdně barokní dostavbou dvorního křídla (doloženého k roku 1786), vstupního portálu a krámců. V roce 1831 bylo o patro zvýšeno dvorní křídlo (stáje). Roku 1839 byla předělena příčkou vstupní síň a roku 1947 upraveno k bydlení podkroví. Dřívější pojmenování U Tří obrazů souvisí s obrazy sv. Václava, Karla IV. a Jiřího z Poděbrad nad okny 1. patra na jižní boční fasádě. Odkazy Reference Literatura POCHE, Emanuel. Prahou krok za krokem. 2. vyd. Praha: Panorama, 1985. 472 s. S. 193. VLČEK, Pavel a kol.: Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov. Praha : Academia, 1996: s. 425–426. ISBN 80-200-0563-3 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu dům U Božího oka na Wikimedia Commons
Dům U Bílého lva (Celetná)

Dům U Bílého lva je dům čp. 555 na Starém Městě v Praze na Celetné ulici (č. 6), který svým zadním traktem zasahuje až na Kamzíkovou (č. 7). Stojí mezi domy U Tří mečů a U Černého slunce. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Ve 13. století zde stával pozdně románský dům, o kterém toho ale není více známo a zachovala se z něj jen část obvodového zdiva v dnešním sklepení. Ve 14. století byly dnešní Sixtův dům, dům U Tří mečů a dům U Bílého lva (čili čp. 553–555) na společné parcele. V roce 1414 se oddělila část dnešního Sixtova domu, v roce 1499 byla odprodána další menší část, dnes náležící k domu U Tří mečů. Z roku 1554 existuje zápis, že byl dům ve vlastnictví Fikarů z Vratu. Konkrétně ho měl zdědit po Jakubovi Fikarovi z Vratu jeho vnuk Jan Fikar z Vratu. Neví se však, jak dlouho dům rod vlastnil. Až do roku 1702 není záznam o názvu budovy. Přestavován byl renesančně a poté znovu ve 3. čtvrtině 17. století. Z roku 1713 se dochovala zmínka o šenku piva v tomto domě. V roce 1732 byl majitelem domu malíř Jan Adam Schöpf. Dochovaný záznam o jeho sporech se sousedem v roce 1736 svědčí o tom, že Schöpf dům opravoval. V roce 1739 ho prodal Janu Václavu Kaňkovi. Ve 20. letech 19. století byl dům přestavěn klasicistně (např. nové schodiště), v roce 1906 bylo během prací na domu secesně upraveno domovní znamení, další úpravy domu proběhly v letech 1928–1929, kdy zde vznikl luxusní obchod s kožešinami. Další úpravy ve 20. století jsou datovány do let 1955 (po požáru třetího patra) a 1988 (obnova královské cesty). V současné době byl v domě obchod s uměleckým sklem a nedávno tam bylo otevřeno muzeum voskových figurín. Odkazy Reference Literatura VLČEK, Pavel a kol.: Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov. Praha : Academia, 1996: s. 372–373. ISBN 80-200-0563-3 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu dům U Bílého lva na Wikimedia Commons
Dům U Bílého páva

Dům U Bílého páva je dům čp. 557 na Starém Městě v Praze na Celetné ulici (č. 10), který svým zadním traktem zasahuje i na Kamzíkovou ulici (také č. 10). Stojí mezi palácem Hrzánů z Harrasova a domem U Černého slunce. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Dnešní dům je novostavbou z roku 1949, starší částí domu je pouze pozdně barokní fasáda do Celetné ulice, fragmenty gotického zdiva a lépe zachovalý zadní dům do Kamzíkové ulice. Na místě dnešního domu stály ve 14. století tři gotické objekty. Jeden z nich, při Celetné ulici, je prvně zmiňován roku 1354, druhý, dnes v Kamzíkové ulici, je zmíněn pouze v roce 1363 a později již ne, z čehož je usuzováno, že byl ke konci 14. století spojen s domem do Celetné ulice. Třetí objekt je prvně zmíněn také v roce 1363. Název „U Bílého páva“ je doložen k roku 1514. V renesanci byl dům přestavěn. V roce 1713 je doloženým majitelem domu malíř Jan Ungers a v domě byl šenk piva. Po roce 1750 byl dům opět výrazně přestavěn, dnešní fasáda pochází z této přestavby. Během květnového povstání v roce 1945 dům vyhořel. Dnes zde sídlí Muzeum čokolády Choco-Story. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu dům U Bílého páva na Wikimedia Commons Literatura VLČEK, Pavel a kol.: Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov. Praha : Academia, 1996: s. 374–375. ISBN 80-200-0563-3
Dům U Cibulků

Dům U Cibulků je dům čp. 413/I na Starém Městě v Praze na rohu Perlové ulice (č. 2) a Uhelného trhu (č. 8). Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Dům je původně gotický, postavený na místě starší budovy. Roku 1351 se poprvé připomíná v městských knihách jako dům Maršíka koníře a jeho syn Mikuláše "in Novo foro", tedy na novém náměstí, roku 1413 dům již stál na Uhelném trhu ("in novo foro carbonorum"), ale název nebyl pevní, v 15. století se objevuje také náměstí sv. Havla ("in foro S. Galli"). V domě se jako majitelé střídali drobní řemeslníci. Má kamenné klenuté sklepy, pravděpodobně ze 14. století. Krátce před rokem 1665 byl dům výrazně přestavěn a zvýšen o jedno patro, na stavbě se patrně podílel stavitel Martin Lurago. Poté byli majiteli tesař Tomáš Schreyer, Martino Spinetti a jeho syn Giovanni Antonio. Klasicistní úpravy nejsou datované, předpokládá se, že proběhly mezi lety 1816–1837. Výzdoba Na fasádě 2. patra do Perlové ulice: Štukový reliéf trůnící Panny Marie královny s dítětem, z trůnu raší ratolesti růžového keře; stylově pozdně barokní dílo z 2. poloviny 18. století (?). Reference Literatura RUTH, František: Kronika královské Prahy. Praha 1902, s. 430 TOMEK, Wáclaw Wladiwoj: Základy starého místopisu pražského I. Staré Město. Praha 1866, s. 111-112. VLČEK, Pavel a kol.: Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov. Praha : Academia, 1996: s. 290. ISBN 80-200-0563-3 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu dům U Cibulků na Wikimedia Commons
Dům U Dvou draků

Dům novodobě zvaný U Dvou draků (číslo popisné 492, č. orientační 10) se nachází v Praze na Novém Městě v Kateřinské ulici (do roku 1918 Gärtnergasse), nedaleko botanické zahrady. Počátky zastavění parcely sahají do předhusitské doby. V 19. století byl podle majitelů nazýván U Dubánků, měl jedno patro a čtyři křídla s vnitřním dvorem. V roce 1875 byl zbourán a vystavěn znovu jako novorenesanční nájemní dům podle plánů stavitele Jana Frische. Po revoluci byl dům zrekonstruován. V současnosti je v tomto domě mj. vinotéka nebo sídlo České kosmické kanceláře, o. p. s. Odkazy Reference Literatura BAŤKOVÁ, Růžena … [aj.]. Umělecké památky Prahy; Díl 2. Nové Město. Vyšehrad. Vinohrady (Praha 1). Praha: Academia, 1998. ISBN 80-200-0627-3. S. 357. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dům U Dvou draků na Wikimedia Commons
Dům U Dvou černých hlav

Dům U Dvou černých hlav je dům čp. 433 na Starém Městě v Praze v Michalské ulici č. 14. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Dům je původně raně středověký, zřejmě na dnešní parcele stály dva objekty, které byly nejpozději do roku 1404 spojeny v jeden. Dochovaly se gotické sklepy a klenby v přízemí. V renesanci bylo k domu přistavěno hospodářské stavení a dům zvýšen o druhé patro. O další patro byl přední dům zvýšen kolem roku 1750, v rámci přestaveb v této době byl i zastavěn první dvorek. Do ulice byla postavena nová zeď s barokní fasádou. V době klasicistních úprav v roce 1850 byl zadní objekt zvýšen o třetí patro. V roce 1931 bylo vybudováno podkrovní patro. Reference Literatura VLČEK, Pavel a kol.: Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov. Praha : Academia, 1996: s. 301–302. ISBN 80-200-0563-3
Dům U Francouzské koruny

Dům U Francouzské koruny je dům čp. 188 na Starém Městě v Praze mezi Karlovou (č. 4) a Anenskou ulicí (č. 3), resp. Anenským náměstím. Stojí mezi Colloredo-Mansfeldským palácem, domem U Zlatého stromu a Pöttingským palácem, v těsné blízkosti kostela Nejsvětějšího Salvátora v Klementinu. Dům je renesanční, později byl upravován v letech 1862 a 1964. V domě bylo od 25. 8. 2009 do 31. 12. 2017 Keplerovo muzeum. Dům byl v roce 1433 znám pod jménem „U Faunů“ a byl ojedinělý tím, že měl vzadu zahradu (poprvé dokládanou v roce 1544, kdy v domě byla lékárna), která vydržela až do roku 1815. Teprve v roce 1843 byla zastavěna podle návrhu Václava Dudy z roku 1841. K roku 1503 je zde doložena živnost lazebníka, s čímž patrně souvisí vodovod doložený k roku 1473. V roce 1544 dům získal Zikmund Antoch z Helfenberka, po něm v roce 1557 jeho nevlastní syn Jan Rejt z Pístova, který dům vlastnil až do konce svého života (zemřel někdy v letech 1573 a 1574). Z roku 1605 pochází zpráva o tom, že dům byl znovu postavený, architektonicky to ale neodpovídá, stavba byla zřejmě stále tatáž. Z roku 1615 zase pochází zmínka o ještě nedostavěném altánu. V letech 1607–1612 v domě bydlel Johannes Kepler, kterého připomíná pamětní deska nad dveřmi. Dům je tvořen dvěma jakoby samostatnými staveními (jedno do Karlovy, druhé do Anenské ulice), spojen je dvorem s pavlačemi. Sklepy jsou valeně klenuté. Literatura VLČEK, Pavel a kol.: Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov. Praha : Academia, 1996: s. 197. ISBN 80-200-0563-3 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu dům U Francouzské koruny na Wikimedia Commons
Théâtre Hybernia

La maison Hybernia (en tchèque, Dům U Hybernů) à Prague a été créée au début du XIXe siècle par la reconstruction en Style Empire de l'ancienne église baroque de l'Immaculée Conception de la Vierge Marie de 1652-1659, construite à proximité du monastère des franciscains irlandais. Les franciscains irlandais étaient appelés Hyberny d'après le nom latin de l'Irlande : Hibernia ou Hybernia. Ce monastère existait déjà sous Charles IV, qui fonda un monastère avec l'église gothique Saint-Ambroise. La dernière conversion de l'édifice en théâtre musical s'est terminée en 2006. Le bâtiment est situé à Prague 1 au coin de la rue Hybernská et la place de la République, dans l'axe de la rue Na příkopě, en face de la Maison municipale, du bâtiment de la Banque nationale tchèque et de la Tour Poudrière. Reconstruction Empire Le monastère des Franciscains irlandais fut aboli dans le cadre des réformes du Joséphisme en 1785. Depuis 1792, le théâtre Bouda s'y produisait. La reconstruction eut lieu entre 1811 et 1813 après la reconstruction du monastère adjacent. Lors de cette reconstruction, la façade de l'ancienne église du monastère acquiert une façade Empire caractéristique. Il s'agit d'une réplique libre de la façade de la Monnaie de Berlin des années 1798-1800, elle ferme visuellement la rue Na Příkopě. Salle d'exposition Elle a pendant de nombreuses années servi de grande salle d'exposition, où se tenaient diverses expositions thématiques et événements culturels. Par exemple en 1986, une grande exposition sur 40 années de cinéma nationalisé tchécoslovaque, qui présentait, entre autres, la statue du Golem du film Le Boulanger de l'Empereur. Théâtre Entre 2005 et 2006, la maison a été reconstruite comme scène musicale, le Théâtre Hybernia. Une terrasse accessible aux touristes a été créée sur le toit avec perspective. L'extérieur du bâtiment a été conservé, tout comme le plafond voûté d'origine à l'intérieur. La nouvelle couleur grès de la façade est le résultat d'une recherche détaillée en matière de restauration. L'inauguration de la maison reconstruite a eu lieu le 27 septembre 2006. Le 23 novembre 2006, la comédie musicale tchèque Golem y a été présentée en avant-première. Alentours Palais Věžník (aujourd'hui hôtel Kempinski) Maison municipale Palais Sweerts-Sporck Gare de Prague-Masaryk Références Baťková, Růžena et autres, Monuments artistiques de Prague. Nouvelle ville et Vyšehrad. Prague : Academia 1998, (ISBN 80-200-0627-3). Pages 189-191 ZATLOUKAL Pavel, Architecture XIXe siècle (Dix siècles d'architecture), Administration du Château de Prague, Dada, Prague 2001, Prague (ISBN 80-86161-39-0) (cz) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en tchèque intitulé « Dům U Hybernů » (voir la liste des auteurs). Liens externes Ressources relatives au spectacle : Carthalia European Theatre Architecture Ressource relative à la musique : MusicBrainz Le monastère de Saint-Ambroise dans le Dictionnaire patriotique d’histoire sur Wikisource Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du théâtre Portail de Prague
Dům U Košíku

Dům U Košíku, někdy také zvaný U Modré lodi, je dům čp. 464 na Starém Městě v Praze v Melantrichově ulici č. 13. Stojí mezi domy U Svatých Tří králů a U Pěti korun. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Dům je vklíněn mezi sousední domy tak těsně, že se zdá, že na jeho místě původně byla malá ulička, tuto domněnku podporuje i podoba sklepů domu. První písemný záznam je z roku 1360, další záznam po roce 1400 zmiňuje jméno „U Pěti košů“. Letopočet 1616 na vstupních vratech datuje pozdně renesanční přestavbu. Ve 2. čtvrti 18. století byl dům upravován pozdně barokně. Další přestavby proběhly těsně po roce 1800, dům byl zvýšen o třetí patro a rozšířen o boční křídlo, což výrazně zmenšilo plochu dvorku. Na zdi domu je umístěna pamětní deska a busta Josefa Myslivečka z roku 1989. Autorem busty je Jiří Krištůfek. Reference Literatura VLČEK, Pavel a kol.: Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov. Praha : Academia, 1996: s. 323. ISBN 80-200-0563-3 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu dům U Košíku na Wikimedia Commons
Allgemeines Fakultätskrankenhaus Prag

Das Allgemeine Fakultätskrankenhaus Prag (tschechisch: Všeobecná fakultní nemocnice v Praze, Abkürzung: VFN) ist eines der wichtigsten und ältesten Krankenhäuser in Prag und eine der größten Universitätskliniken Tschechiens. Das Hauptgebäude befindet sich seit der Gründung am Ende des 18. Jahrhunderts am Karlsplatz in der Prager Neustadt. Geschichte Das k. k. Allgemeines Krankenhaus zu Prag wurde vom Kaiser Joseph II. gegründet. Der Kaiser entschied über die Gründung neuer Zentralkrankenhäuser in seiner Monarchie schon am 24. Mai 1781, so ist auch ein allgemeines Krankenhaus in Wien entstanden. In Prag kam es aber zu Verzögerungen, weil es nicht klar war, wo das neue Krankenhaus stehen sollte. Erst im Oktober 1786 sprach sich der Kaiser während seines Besuchs in Prag für den Viehmarkt (heute Karlsplatz) aus, wo für die neuen Zwecke ein ehemaliges Damenstift vom Baumeister Franz Anton Leonard Herget (1741–1800) umgebaut wurde. Das neue Krankenhaus wurde erst unter Kaiser Leopold II. am 1. Dezember 1790 eröffnet, und zwar – nach Wien, Brünn und Olmütz – das vierte allgemeine Krankenhaus in der Monarchie. Seit 2016 steht den Patienten Krankenhausseelsorge zur Verfügung. Siehe auch Psychiatrische Klinik in Prag Universitätskrankenhaus Motol Weblinks Homepage des VFN Einzelnachweise