NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel svaté Markéty (Horní Planá)

Kostel svaté Markéty je farní kostel římskokatolické farnosti Horní Planá. Jádro kostela je románské z 2. čtvrtiny 13. století. Poprvé je připomínán roku 1384. Kostel stojí v severní části náměstí, které bylo obklopeno zástavbou, a kde se křížily cesty z Českého Krumlova a Vyššího Brodu směřující na Želnavu a Volary. Přestavby a úpravy Ve 2. polovině 15. století byla zvýšena věž a ve 2. polovině 16. století byl kostel přestavěn. Z tohoto období pocházejí renesanční nástěnné malby znázorňující Pannu Marii, svatou Kateřinu a svatého Vavřince. V letech 1694–1696 byl kostel rozšířen, v letech 1708–1710 byla rozšířena východní část lodi a postaven presbytář. V roce 1774 byla rozšířena kruchta. Stavební fáze Kostel je poprvé připomínán v roce 1374, ale o jeho podobě nevíme téměř nic. Z původní stavby kostela se zachovala jižní stěna lodi a navazující úsek západní zdi. Mezi lety 1500 až 1510 byla přistavěna k západnímu průčelí hranolová zvonice. Kolem poloviny 16. století došlo k rozšíření malé lodi. Současně se stavbou dvoulodí byla vybudována i kruchta na západní straně kostela. Stavební podoba Kostel v Horní Plané je dvoulodní s polygonálně ukončeným klenutým kněžištěm, klenutou sakristií i předsíní na jižní straně a zvonicí při západním štítu. Na jižní straně lodi vystupuje z průčelí hmota staršího a nižšího kostela, ke které je přisazena předsíň. Interiér dvoulodí uzavřelo šest polí křížové žebrové klenby. Do západní části lodi byla postavena empora. Zařízení kostela Zařízení kostela je barokní ze 17. a 18. století. V kaplovém výklenku z poloviny 17. století bývala pozdně gotická socha svatého Wolfganga ze začátku 16. století. Kazatelna je rokoková z roku 1763. Kamenná křtitelnice pochází z roku 1805. Pozitiv od Václava Pantočka z roku 1741 se nedochoval. Jednomanuálové varhany od Josefa Breinbauera o deseti rejstřících pocházejí z roku 1865, opraveny byly v roce 1902 Leopoledem Breinbauerem. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Markéty na Wikimedia Commons
Kostel Panny Marie Bolestné (Horní Planá)

Kostel Panny Marie Bolestné je poutní kostel na vrchu Dobrá Voda, ve středověku zvaném „mons Vitkonis“, (862 m n. m.) u Horní Plané. Kostel byl postaven (na místě dřevěné kaple z roku 1760) v letech 1777–1779, a to v pozdně barokním slohu. Sochařské a řezbářské práce vedl Leopold Hueber z Českých Budějovic. V letech 1787–1801 byl okolo kostela hřbitov. Varhany, které byly koncem 19. století upraveny rakouským varhanářem Josefem Breinbauerem z Ottensheimu, byly v roce 1993 prohlášeny za kulturní památku. V letech 1993–1997 byl kostel renovován. Pověsti spojené s tímto poutním místem zaznamenal hornoplánský rodák Adalbert Stfter ve své povídce Popsaná jedlička. Odkazy Reference Související články Římskokatolická farnost Horní Planá Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Panny Marie Bolestné na Wikimedia Commons
Radnice v Rokytnici nad Jizerou

Rokytnická radnice je secesní budova z roku 1902, která stojí na Dolním náměstí v Rokytnici nad Jizerou v okrese Semily v Libereckém kraji. Historie Po rozvoji obce na přelomu 19. a 20. století se vedení Rokytnice nad Jizerou rozhodlo pro stavbu nové, reprezentativní budovy radnice. Plány radnice vypracovala firma Kleofáše Hollmana a Viktora Krause z Vrchlabí, stavbu provedla firma Josefa Hájka z Rokytnice. Budova stála 159 701 Rakouských Korun. Základní kámen byl položen 12. dubna 1902 a celá budova byla slavnostně otevřena 27. září 1903. Během stavby byla provedena i regulace a zakrytí Huťského potoka v místě radnice. Mimo úřední místnosti se v jejích prostorách nacházely byty, tři cely pro vězně, spořitelna a obecní knihovna. Později zde sídlila také Veřejná bezpečnost. V sedmdesátých letech 20. století proběhly další stavební úpravy. V roce 1971 došlo k úpravě interiéru obřadní síně a přilehlé šatny. V letech 1972 až 1976 byla provedena oprava fasády (stávající břízolitový nástřik), výměna původní střešní krytiny za měděný plech a úprava elektroinstalace. V roce 2017 byla zrekonstruována radniční věž. Během toho byly kvůli přístupnosti demontovány původní hodiny a nahrazeny elektrickým strojem. Byl také vybudován nový přístup do věže. 27. září 2018 pak byla věž k příležitosti 115 let od slavnostního otevření zpřístupněna pro veřejnost. Popis Historizují budově radnice dominuje 37 metrů vysoká věž v severovýchodní části stavby. Střecha věže je dlátková, v případě většího arkýře se jedná o střechu zvonovou, menší arkýř završuje střecha jehlancová. Na věži se nachází vyhlídkový balkon, od roku 2018 zpřístupněný veřejnosti. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Radnice na Wikimedia Commons
Kaple Božího Těla (Horní Slavkov)

Kaple Božího Těla je barokní stavba v Horním Slavkově v okrese Sokolov v Karlovarském kraji. Nachází se ve svažitém terénu při hřbitovní zdi, východní od kostela svatého Jiří. Kaple je chráněna jako kulturní památka České republiky. Historie Kaple byla postavena roku 1736 na místě, kde původně stávala dřevěná kaple. Ta byla postavené na paměť událost, jež se odehrála v noci z 19. na 20. března 1702, kdy zloděj ukradl posvěcené hostie z děkanského kostela svatého Jiří. Ty pak vysypal za hřbitovem, kde je ráno našla kolemjdoucí dívka. Na místě nalezených hostií byla ještě téhož roku postavena dřevěná kaple. Po druhé světové válce kaple chátrala, což dokladují dobové fotografie. V roce 2010 byla kaple opravena. Stavební podoba Architektonicky jednoduchá kaple byla postavena na osmibokém půdorysu. Na plechové stříšce, původně kryté šindelem, stojí zděná polygonální lucerna se stříškou ve tvaru jehlanu. Brzy po dostavbě, pravděpodobně ještě v roce 1736, byly v interiéru provedeny nástěnné malby. Veškeré stěny a strop lucerny byly pokryty freskovou výmalbou. Anton Gnirs se domníval, že jejich tvůrcem mohl být tachovský malíř Matheus Mathiowitz. V současnosti převládá názor, že s vysokou jistotou byly dílem Eliáše Dollhopfa. Na čelní stěně byla vyobrazena Poslední večeře Páně s učedníky okolo stolu. Nad scénou se vznášel Bůh Otec a pod ním Duch svatý v podobě holubice. Na jižní stěně se nacházelo vyobrazení kostela svatého Jiří, nad ním scéna s Ábelem a Melchisedechem. Další motiv zobrazuje původní oltář tohoto kostela. Nad výjevem oltáře byla namalována archa úmluvy se zlatou nádobou s manou a scéna sbírání many na poušti. Nad vchodem byla vyobrazena scéna s andělem, udělujícím svátost oltářní klečící dívce. Na plochém stropu v lucerně vyobrazil malíř Boží oko s hlavičkami andělů. Původní fresky, nyní již restaurované, byly v minulosti silně poškozeny nešetrnými přemalbami, postupným chátráním a vlhkostí. V interiéru se proti vstupu nachází hrob s Kristovým tělem. Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek v Horním Slavkově Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaple Božího Těla na Wikimedia Commons Kaple na stránkách římskokatolické farnosti Loket
Kostel Jména Panny Marie (Hory Matky Boží)

Kostel Jména Panny Marie je římskokatolický kostel v Horách Matky Boží u Velhartic. Od roku 1964 je chráněn jako kulturní památka. Byl farním kostelem místní farnosti, od jejího zrušení na konci roku 2019 je filiálkou farnosti Velhartice. Historie V místě se již v raném středověku rýžovalo a těžilo zlato, ale k největšímu rozvoji došlo až na počátku 16. století, kdy se obec Hory Matky Boží stala významným centrem těžby stříbrných rud. Proto jí v roce 1522 udělil král Ludvík Jagellonský městské, trhové a várečné právo . Pravděpodobně v roce 1637 byl ve městě Hory Matky Boží vybudován kostel Jména Panny Marie. Kostel byl vystavěn v raně barokním slohu. V roce 1737 byla přestavěna loď kostela a postavena věž. V roce 1833 byla na místě staré přistavěna nová sakristie. Stavební podoba Loď kostela je vystavěna na obdélníkovém půdorysu 9,13 m dlouhá a 6,80 m široká. Loď je zastřešena sedlovou střechou krytou pásy pozinkovaného plechu. Hřeben střechy presbytáře je položen níže než hřeben hlavní lodi. K lodi přiléhá ze západu věž, jež je zastřešena subtilní cibulovou bání s krytinou z měděného plechu. Ze severu přiléhá k lodi sakristie obdélníkového půdorysu. Interiér kostela Interiér kostela je prostý. Dominantou je ústřední dřevěný oltář s 0,95 m vysokou dřevěnou sochou Panny Marie s Ježíškem z 16. století. Podle pověsti pochází socha Panny Marie od řezbáře ze Stodůlek. Na dvou bočních barokních oltářích jsou dřevěné sošky zbičovaného Krista a svatého Jana Nepomuckého. Pověst o soše Panny Marie a jménu města Galerie Odkazy Poznámky Reference Související články Římskokatolická farnost Hory Matky Boží Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Jména Panny Marie na Wikimedia Commons
Kaple svaté Anny (Hostěnice)

Kaple svaté Anny stojí v katastrálním území Hostěnice v okrese Brno-venkov. Je chráněna jako kulturní památka ČR. Kaple náleží pod římskokatolickou farnost Pozořice. Historie Barokní kaple z roku 1748 byla postavena severně od obce Hostěnice v lese na kopci Hádek. Podle pověsti měla být postavena ze zbylých cihel, které zůstaly na místě překladiště. Cihly pro poutní kostel Jména Panny Marie ve Křtinách se vozily z cihelny v Tvarožné a v místě dnešní kapličky se překládaly. Po dostavbě poutního kostela ze zbylých cihel byla postavena kaplička a zasvěcena svaté Anně. Údajně v den svaté Anny (26. července) začala ustupovat morová epidemie, která kdysi sužovala obec. V roce 1947 byla kaple rekonstruována a byla doplněna o sochy světců, které vytvořil sochař Matěj Kocourek z Pozořic. V roce 2013 byla kaple svým majitelem, společností Lesy České republiky, rekonstruována. Za tento počin bylo společnosti Lesy ČR Jihomoravským krajem uděleno 1. místo v soutěži Nejlépe opravená kulturní památka Jihomoravského kraje v roce 2013 v kategorii Drobné stavby. Popis Kaple je volně stojící zděná stavba se čtyřmi hlubokými výklenky, které jsou zaklenuty konchou a jsou v nich vpadliny (ve tvaru obdélníků) s parapetní římsou. Je postavena na oktogonálním půdorysu s delšími a kratšími stěnami. Užší stěny jsou členěny pilastry zakončené římsovou hlavicí. Na hlavici je kladí se zalamovanou pásovou římsou. Mezi pilastry jsou malé výklenky zaklenuté konchou a v nich jsou umístěny sochy světců. Nad výklenkem je výklenek ve tvaru čtyřlístku. Kapli ukončuje profilovaná okapová římsa. Kaple je zastřešena osmibokou stanovou střechou s křížem. V roce 2013 byla provedena oprava střechy, fasády a přilehlého okolí, kde v blízkosti kaple byly umístěny lavičky. Ve výklencích je umístěno sousoší svatého Cyrila a Metoděje a sousoší Panny Marie se svatou Annou z roku 1954, v roce 1955 byly doplněny o sochy čtyř evangelistů. Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek v okrese Brno-venkov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaple svaté Anny na Wikimedia Commons
Zvonice v Hostěnicích

Zvonice stojí v obci Hostěnice v okrese Brno-venkov. Je chráněna jako kulturní památka ČR. Historie Zvonička stojí u silnice II/383. Byla postavena v roce 1877 v klasicistním stylu. Do zvonového patra byl zavěšen zvon ulitý zvonařem Martinem Weberem. V roce 1988 byla zvonice opravována a při té příležitosti bylo ruční zvonění nahrazeno elektrickým s časovým spínačem. Další oprava proběhla v roce 2001. Při opravě v roce 2015 byl nainstalován lineární pohon zvonu. Popis Zvonice je samostatně stojící zděná stavba z cihel, postavená na půdorysu čtverce. Boční stěny mají dvě kruhová okna nad sebou, vstupní vchod je pravoúhlý. Fasáda je členěna lizénami. Zvonové patro má menší čtvercový půdorys, je členěno lizénami a okapovou římsou. V každé straně je prolomeno jedno okno s půlkulatým záklenkem. Zvonové patro má stanovou střechu krytou taškami a ukončenou makovicí s trojramenným křížem. Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek v okrese Brno-venkov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zvonice na Wikimedia Commons
Kostel Nejsvětější Trojice (Hostinné)

Kostel Nejsvětější Trojice je farní pozdně gotický kostel v Hostinném. Je nejstarší kamennou stavbou v Hostinném. Je zapsán jako kulturní památka České republiky. Historie První písemná zmínka o kostele pochází z roku 1270, kdy byl vysvěcen. Další zmínka pochází z roku 1345. Během husitských válek kostel odolal nájezdu husitů. Nejvýraznější přestavby kostela se datují do roku 1539, kdy získal svou pozdně gotickou podobu. V letech 1572 až 1610 byl dostavován a renesančně upravován. Během této přestavby byla dostavěna i mohutná šestipatrová věž. Při velkém požáru města roku 1610 byl kostel poničen, ale záhy opraven a přestavěn stavitelem Carlem Valmadim. Během oprav roku 1877 byl do kostela umístěn hlavní oltář. Další opravy proběhly v roce 1985 a v roce 2020. Popis Trojlodní halový kostel tvoří kromě chrámové lodi z roku 1573 také pětiboký presbytář s podélným protaženým půdorysem z roku 1553. V žebrové klenbě presbytáře se nacházejí erby. Na jihu kostela se nachází sakristie a kaple svatého Jáchyma. V kapli lze nalézt kamenné náhrobky rodu Valdštejnů, kteří byli od roku 1521 majiteli města. V kostele je 14 gotických podlouhlých oken tvořených matným sklem a zdobených kružbou. Hlavní oltář je pseudogotický z roku 1878 a v jeho středu se nalézá socha Madony z konce 15. století. Boční oltáře jsou barokní a připomínají pobyt jezuitů ve městě. Renesanční kazatelna pochází z roku 1612 a je nesena postavami Mojžíše a Arona. Kostelu dominuje 53 metrů vysoká renesanční věž z 16. století. Je to mohutná šestipodlažní stavba hranolového tvaru. Věž plnila mnoho funkcí, včetně protipožární, skladovací, zabezpečovací nebo ubytovací. Na věži se nacházejí dva zvony z let 1599 (malý zvon) a 1612 (velký zvon). Ty byly na objednávku Kryštofa z Valdštejna odlity v dílně Schreterů. Součástí kulturní památky je také ohradní zeď s reliéfy, křížovou cestou a bohatě kamenicky zpracovanou branou se sochami, která je umístěna východně od kostela. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nejsvětější Trojice na Wikimedia Commons
Dreifaltigkeitskirche (Hostinné)

Die römisch-katholische Dreifaltigkeitskirche in Hostinné im Okres Trutnov in Tschechien gilt als eine der schönsten Ostböhmens. Sie wird auch als Dekanatskirche bezeichnet. Geschichte Nach 1260 entstand die erste gotische Kirche. Von dieser Kirche stammt der untere Teil von Turm und Chor. Eine weitere Bauepoche fiel in das 15. Jahrhundert. Nach einem Blitzschlag 1599 brannte die Kirche aus, so dass der heutige Bau im Wesentlichen aus der darauffolgenden Zeit stammt, als Georg von Waldstein Herr über den Ort war. Der Chor wurde 1552, das Langhaus 1572 vollendet. 1597 brannte der Turm und 1610 die Kirche. Hans Christoph von Waldstein ließ beides wieder herrichten. Bauwerk Das Gotteshaus besteht aus dem dreischiffigen Langhaus mit weitgespanntem Netzgewölbe, das auf sechs Säulen ruht. Daran schließt sich im Osten der breite Chor mit 3/6 Abschluss an. Der Turm im Norden ist im oberen Bereich achteckig, hat eine Wächterstube, Kuppel und Laterne. Über der Sakristei befindet sich ein Oratorium. Gegen Süden befindet sich eine Vorhalle mit dem sogenannten Heidenstein. Dieser trägt außen ein Kruzifix und das Wappen der Lichtenburger und Hasenburger, innen eine Darstellung mit einfach gemeißelten Figuren. Ausstattung Der Hochaltar mit der hl. Dreifaltigkeit im Stil der Neugotik wurde 1862 aus Lindenholz geschaffen. An der Südseite befinden sich die Ratsstände von 1754. An der Seite des spätgotischen Triumphbogens befinden sich Altäre mit den hll. Johannes und Josef. Zwischen Chor und Schiff ist eine Kanzel von 1612 angebracht, gestützt von den Gestalten Moses und Aaron. An der Decke befinden sich das Wappen der Herren von Arnau. Die Orgel wurde vom Orgelbauer Horak aus Kuttenberg geliefert. Die Joachimskapelle enthält alte Grabplatten u. a. der Herren von Waldstein. Die Sanktusglocke im Dachreiter stammt von 1599, die große Glocke („der Polzen“) mit tschechischem Text und deutschem Bibelspruch von 1611, die Mittelglocke von 1611 hat einen lateinischen Spruch. Zum geschützten Ensemble der Kirche gehören außerdem eine Stützmauer mit eingelassenen Reliefs, ein Kreuzweg und ein reich verziertes Steintor östlich der Kirche. Literatur Franz Schöbel, Beda Menzel: Gotteshäuser der Heimat: ein Heimatbuch des Riesengebirges und Braunauer Ländchens. Riesengebirgs-Heimatverlag Renner, Kempten Weblinks Einzelnachweise
Hostivice (zámek)

Hostivický zámek (místními zpravidla označovaný Zámeček) je barokní zámek na Husově náměstí v centru středočeského města Hostivice. Slouží jako sídlo městského úřadu. Historie Zámek vznikl přestavbou staršího raně barokního zámečku z let 1689–1697. Jednoduchá stavba na obdélníkovém půdorysu byla postavena v letech 1734–1736, pod dozorem stavitelky, Anna Marie Františky velkovévodkyně toskánské, podle projektu dvorního toskánského architekta Václava Špačka, a za řízení políra Jana Jiřího Bauera. Autorem fresek je malíř Karel Josef Moravini, známý zobrazením bitvy na Bílé hoře v hlavním sále zámku. Stavba pokračovala i po smrti velkovévodkyně. Postupně vznikaly hospodářské budovy, byla přistavěna zámecká kaple. Hostivický zámek patřil na počátku 20. století rakouskému císaři jako součást tachlovického velkostatku a spolu s dalším císařským majetkem byl po roce 1918 zestátněn. Správa Československých státních lesů a statků pro velkostatek sídlila v Jenči. V roce 1949 tak přešel zámek do majetku Československých státních statků. Byl pak využíván k obytným a různým hospodářským účelům. Jednotné zemědělské družstvo Hostivice si v roce 1957 prosadilo převod hostivického dvora včetně zámku do své správy. Horní část kaple sloužila jako sušárna prádla, ve spodní části se nacházela uhelna. Zámek se nakonec dostal do havarijního stavu a v 70. letech 20. století žádal Městský národní výbor o vyřazení zámku ze seznamu nemovitých kulturních památek. Hlavní budovu zámku zachránila rekonstrukce v letech 1977–1983. V roce 1985 byla obnovena zámecká brána, kterou dříve JZD strhlo. Hospodářské budovy se dvorem ale zůstaly nadále v dezolátním stavu a dočkaly se rekonstrukce až po privatizaci po roce 1989. Od té doby objekt slouží jako sídlo městského národního výboru resp. městského úřadu a konají se v něm různé kulturní akce. Před zámkem stojí 9 metrů vysoký pískovcový mariánský sloup z roku 1734. Čtyřhranný sloup s mariánským reliéfem obklopují sochy sv. Vavřince, sv. Kateřiny, sv. Floriána a sv. Víta. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zámek Hostivice na Wikimedia Commons
Kostel svatého Jakuba (Hostivice)

Kostel svatého Jakuba je římskokatolický jednolodní kostel s gotickým kněžištěm, barokní lodí a mohutnou věží, který se nachází ve městě Hostivice na Husově náměstí. Zasvěcen je sv. Jakubovi Většímu a doložen je k roku 1277, což je zároveň nejstarší písemná zmínka o Hostivici, je však zřejmě ještě starší, protože v něm nacházejí zbytky románského zdiva. Během třicetileté války zpustl, poté jej nechal obnovit hrabě František Adam Eusebius ze Žďáru. Další významnou přestavbu provedla Anna Marie Františka Toskánská, která také nechala postavit sousední faru, na jejímž průčelí se nachází erb jejího rodu. V 19. století byla přistavěna ještě kaple u kněžiště. Popis Mobiliář kostela je většinou barokní, jeho umělecky a historicky nejvýznamnější součástí je gotická Hostivická Madona, dřevěná soška, jejíž kopie se nachází na soklu po straně kněžiště; originál je uložen v depozitáři. Hlavní oltář sv. Jakuba s olejomalbou tohoto světce pochází ze Zákup, dva protějškové boční oltáře jsou rovněž barokní, původem z pražského augustiniánského kostela sv. Václava; v kněžišti je dále dřevěný oltář z 20. století instalovaný po reformách druhého vatikánského koncilu. Jednomanuálové varhany jsou barokní (letopočet na skříni 1783) se strojem z 19. století. Původní zvony byly zrekvírovány nebo zničeny za světových válek, takže na věži se nyní nachází umíráček z roku 1946 a větší zvon z roku 1970, dále jsou zde hodiny z roku 1871. Kolem kostela je zahrada, bývalý hřbitov, z něhož se dochovaly dva silně poškozené kamenné náhrobky, nyní umístěné v ohradní zdi nalevo od vchodu. Proti bočnímu vchodu na kostelní zahradě stojí barokní socha sv. Jana Nepomuckého. Před vchodem do areálu kostela dále je krucifix se dvěma rovněž barokními sochami světců, sv. Jana Nepomuckého a sv. Františka z Assisi, a po obou stranách brány roste dvojice památných stromů, lip malolistých, chráněných pod jménem Lípy v Hostivicích. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jakuba na Wikimedia Commons
Kostel Nastolení svatého Petra v Antiochii (Hostomice)

Kostel Nastolení svatého Petra v Antiochii, římskokatolický pozdně barokní kostel je dominantou historického centra města Hostomice v okrese Beroun. Stojí na místě staršího kostela doloženého již od 14. století. Nachází se v parkově upravené západní části Tyršova náměstí a tvoří jednu z nejvýznamnějších historických staveb města. Od roku 1958 je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Existence kostela v Hostomicích je připomínána již roku 1319, kdy byl uváděn jako filiální kostel. V době Karla IV. se stavba označovala jako „kaple hostomická“. Původní středověká stavba byla ve 40. letech 18. století nahrazena novým barokním kostelem. Nejprve vznikl nový obdélný presbytář (kněžiště) (roku 1744) a následně byla dokončena i hlavní kostelní loď (roku 1762). Přestavba probíhala v letech 1743–1762. Kostel byl těžce poškozen při požárech města. V roce 1779 shořela střecha i s tehdejší věží. Po dalším požáru v roce 1836 se dokonce roztavily kostelní zvony. Kostel byl po požárech opravován. Při obnově v letech 1855–1856 byla k západnímu průčelí přistavěna současná zděná věž, která nahradila starší samostatně stojící dřevěnou zvonici. Většina současného vnitřního zařízení pochází z 18. a 19. století. Popis Exteriér Kostel je orientovaná jednolodní pozdně barokní stavba s obdélnou lodí, obdélným presbytářem zakončeným polokruhovou apsidou a sakristií při severní straně. Nad západním průčelím se zvedá hranolová věž. Průčelí je členěno mělkým středním rizalitem s hlavním vstupem. Ve výklencích po stranách portálu jsou umístěny sochy svatého Petra a svatého Pavla, signované jménem Platzer. Fasády jsou jinak střídmě členěny půlkruhově zakončenými okny. Interiér Interiér lodi je plochostropý s fabionem. Ve štukových rámech se nacházejí nástěnné malby zachycující výjevy ze života svatého Petra a medailony světců. Presbytář je zaklenut plackou, apsida konchou a sakristie valenou klenbou s lunetami. Podvěží a kruchta jsou zaklenuty valenou klenbou. Hlavní oltář pochází z první poloviny 18. století. Součástí vybavení je rokoková kazatelna a dvojice bočních oltářů z 19. století. Na hlavním oltáři je obraz svatého Petra od pražského malíře Martina Tejčka. Na pravém malém oltáři, tak zvaném Křížovském, je obraz, představující svatého Antonína od pražského mistra Františka Čermáka. Na levém malém oltáři je obraz Krista na kříži od malíře Petra Brandla. Lavice jsou z doby kolem roku 1800, křtitelnice na jižní straně lodi pochází z 19. století. Nejhodnotnějším předmětem v kostele je cenná stříbrná monstrance, která pochází ještě z původního středověkého období. Zasvěcení Neobvyklé zasvěcení „Nastolení svatého Petra v Antiochii“ odkazuje na historickou událost, kdy byl svatý Petr v letech 35–42 našeho letopočtu biskupem v syrské Antiochii, ještě než odešel šířit křesťanství do Říma. Tento svátek se v církevním kalendáři tradičně slavil 22. února. Kostel je součástí římskokatolické farnosti Hořovice. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nastolení svatého Petra v Antiochii na Wikimedia Commons