NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel Archanděla Michaela (Dětřichovice)

Kostel Archanděla Michaela v Dětřichovicích, části obce Světlá Hora v okrese Bruntál, je filiální kostel přestavěn v letech 1771–1773 a kulturní památka České republiky. Historie První zmínky o Dětřichovicích pocházejí z roku 1268 z německé kroniky. První písemné zmínky jsou z roku 1377. Na původním místě dřevěné luteránské modlitebny z roku 1558 byl v letech 1771–1773 postaven nový barokní kostel. Stavitelem byl krnovský knížecí stavitel Michael Clement a tesař Anton Thiel z Bruntálu. Na kostel byl v devadesátých letech vydán demoliční výměr. Po roce 2000 se o záchranu kostela podílelo Občanské sdružení Dětřichovice. Finanční prostředky se podařilo získat z Programu rozvoje venkova ČR. Žadatelem dotací byla Římskokatolická farnost Andělská Hora ve Slezsku. V roce 2011 byla za finanční pomoci Nadace OKD opravena kruchta, rekonstruovány schody na kůr, vyrobeno dřevěné zábradlí na kruchtě a zavedena elektřina. Kolem hřbitova byla postavena kamenná hřbitovní zeď. V roce 1533 probíhala luteránská reformace a od roku 1582 byla násilně vnucována kalvinistická víra. V roce 1625 byla provedena rekatolizace. V roce 1668 byl kostel přifařen k farnosti Široká Niva. Filiální kostel patří Děkanátu Bruntál, farnost Andělská Hora ve Slezsku. Farnost je spravována z farnosti Malá Morávka. Popis Jednolodní zděná stavba na půdorysu kříže, zaklenut pruskou klenbou v lodi. Hranolová věž byla přistavěna k jižnímu průčelí. Podvěžím vede boční vstup do kostela. Původní krytina kostela byla břidlice.[zdroj?] Interiér Vnitřní vybavení tvořil hlavní oltář s obrazem archanděla Michaela a boční oltář s obrazem Panny Marie Pomocné. Na kruchtě byly umístěny varhany. Interiér byl vykraden (oltáře, kazatelna, zpovědnice, lustr, varhanní skříň bez píšťal a lavice). Zvony Původní dva zvony byly zavěšeny v dřevěném kostele. Nejstarší zvon byl ulit v roce 1564 o váze 5,5 centýřů a měl český nápis: Jan Plebán konkař a zvonař ulil tento zvon 1564. Tento zvon byl nabídnut k odprodeji v roce 1996 tehdejším duchovním správcem. Zvon byl vyvezen pravděpodobně do Německa. Druhý zvon z roku 1607 vážil 4 centýře a měl nápis: 1607 . Adam Schraubadres. Divina populo pia Classica Canto Vilmina Discutio Funera ploro pia. V roce 1942 byl rekvírován, nebyl zničen, ale po druhé světové válce vrácen omylem do kostela sv. Ludmily v Praze-Vinohradech. V roce 2008 byl vrácen a zavěšen 4. října 2008 zpět do kostela sv. Michaela archanděla. Třetí zvon byl z roku 1819 ulit v Olomouci a nesl nápis: HO B.V. MARIAE S. IOH. BAP.FUDITW.STRAUB.OLOMUTII. 1819. Zvon daroval obchodník z Andělské Hory Michael Gottwald se svou manželkou Marianou. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Archanděla Michaela na Wikimedia Commons abecední seznam farností
Kostel svatého Jana Nepomuckého (Horní Hoštice)

Kostel svatého Jana Nepomuckého a svatého Jana Sarkandera se nachází v Horních Hošticích v okrese Jeseník. Filiální kostel náleží pod Římskokatolickou farnost Bílá Voda, děkanát Jeseník, diecéze Ostravsko-opavská. Je zapsán v seznamu kulturních památek ČR. Historie O původním kostele nejsou žádné zprávy. V období třicetileté války byl zničen a opraven v roce 1651. Po opravě byl zasvěcen svatému Mikuláši. Kdy a proč byl zasvěcen svatému Janu Nepomuckému, není známo. V roce 1720 byl Lichtenštejny darován zvon s reliéfem tohoto světce. V roce 1789 byl kostel přestavěn. U kostela se nachází kamenný kříž, který připomíná domského kněze v Olomouci Dr. Johanna Wacheho, rodáka z Hoštic. Popis Kostel je jednolodní orientovaná drobná stavba s polygonálním kněžištěm. Ke kněžišti je z východní strany přistavěna pravoúhlá sakristie s plochým stropem s oknem na východní straně a vchodem na severní. Loď je zaklenuta plochým stropem. V bocích jsou tři okna s půlkruhovými záklenky. V západní části je dřevěná kruchta na dvou dřevěných sloupech, pod ní vchod do předsíně, která je přistavěna k západnímu průčelí. Je pravoúhlá, plochostropá s vchodem z jižní strany. Střecha lodi, sakristie a předsíně je sedlová valbená. Fasády omítnuté hladkou omítkou. Čtyřboká věž opláštěná eternitovými šablonami vystupuje ze západního průčelí, ve zvonovém patře jsou okna s půlkulatým záklenkem. Zvonice je zakončena přesahující helmicí krytou plechem s makovicí a korouhvičkou s datem 1789. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Jana Nepomuckého na Wikimedia Commons Seznam kulturních památek v Javorníku
Kostel svatého Kříže (Zlaté Hory)

Kostel svatého Kříže se nachází v severní části města před bývalou Dolní branou v ulici Polská ve Zlatých Horách v okrese Jeseník. Ministerstvem kultury České republiky byl v roce 1992 prohlášen kulturní památkou ČR. Patří římskokatolické farnosti Zlaté Hory, děkanát Jeseník, diecéze ostravsko-opavská. Historie První písemná zmínka o existenci městského špitálu ve Zlatých Horách je z roku 1552. V jeho blízkosti nechal postavit měšťan Johann Georg Nentwig, poštmistr a výběrčí daní ve Zlatých Horách, kapli (před rokem 1687). V blízkosti kaple byl v roce 1695 založen nový hřbitov. Pozemek tzv. Dolní zahrada, dalo k dispozici město. Naproti kapli v roce 1738 byl založen chudobinec (v roce 1899 byl přestavěn). V období prusko-rakouské války bylo v roce 1741 město pruskými vojsky obleženo a zapáleno. Při požáru shořelo na 300 domů včetně této kaple. Položení základního kamene nového kostela v roce 1764 se zúčastnil vratislavský knížecí biskup hrabě Filip Gotthard von Schaffgotsch. Dostavěn byl v roce 1768 a zasvěcen byl 6. září 1772 opět vratislavským biskupem Schaffgotschem. Náklady na stavbu činily 2347 tolarů a 33 grošů. V roce 1837 byla vyměněna střecha věže, v roce 1888 byl poprvé opravován, v roce 1906 byla opět vyměněna věžní hlavice a v letech 1997–1999 proběhla opravy krovů, střechy fasády a vstupních dveří. V období 2000–2006 bylo přistoupeno k opravě interiéru. Obnova kostela proběhla v za podpory Programu regenerace a Havarijního programu Ministerstva kultury ČR. K jižní straně kostela byla v letech 1864–1873 přistavěna budova městské nemocnice (částečně sloužila jako útulek pro místní staré občany). Do roku 1945 zabezpečovaly provoz chudobince a nemocnice řeholní sestry řádu boromejek. Popis Kostel je orientovaná barokní jednolodní zděná stavba na půdorysu obdélníku s půlkruhovým kněžištěm, na jehož jižní straně je přistavěna sakristie zaklenuta valenou klenbou s lunetami. Kněžiště je zaklenuto konchou se dvěma výsečemi, která je nesena na oběžné římse podepřenou čtyřmi pilastry. Okna s půlkruhovým záklenkem jsou prolomena v bocích kněžiště. Vítězný oblouk je půlkruhový na pilastrech. Loď je zaklenuta valenou klenbou s výsečemi, které nasedají na pilastry. Kruchta je posazena na dvou zděných pilířích, je podklenuta třemi klenebními poli (krajní je křížové, prostřední je zaklenuto plackou). V západní průčelí je vchod s půlkruhovým záklenkem. Okna po stranách vchodu jsou se segmentovým zakončením. Na hlavní římsu nasedá štít s dvojicí pilastrů, které nesou konkávně prohnutou římsu s barokním tympanonem. Mezi pilastry je okno. Fasáda je lodi a kněžiště je členěna podnoží, lizénami a korunní římsou. Střecha je sedlová nad kněžištěm zvalbená. Na hřebenu střechy je zvonice s cibulí, lucernou a makovicí. Odkazy Reference Literatura KUČA, Karel. Města a městečka v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. VIII. díl, V-Ž. 1. vyd. Praha: Libri, 2011. 891 s. ISBN 80-85983-12-5. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Kříže na Wikimedia Commons Seznam kulturních památek ve Zlatých Horách
Kostel Jména Panny Marie (Rejvíz)

Kostel Jména Panny Marie je filiální kostel na Rejvízu v okrese Jeseník. Je spravován Římskokatolickou farností Zlaté Hory děkanátu Jeseník diecéze ostravsko-opavské. Klasicistní venkovská stavba byla Ministerstvem kultury České republiky v roce 2001 prohlášena kulturní památkou ČR. Historie V období největšího přílivu nových osadníků (konec 18. a začátek 19. století) žádal frývaldovský děkan a biskupský komisař Johann Rother vratislavského biskupa Josefa Kristiána Hohenlohe o povolení ke stavbě kostela v Rejvízu. Biskup stavbu nejen povolil, ale dodal i stavební dříví. Původně měla být postavena kaple, ovšem díky štědrým dárcům mohl být postaven menší kostel. Základní kámen byl položen 20. října 1808 za přítomnosti komisaře Johanna Rothera, okolních farářů a obyvatel Rejvízu. Stavba byla dokončena v roce 1809. Slavnostní zasvěcení za účasti šesti farářů z okolí bylo provedeno 24. září 1809. Od roku 1814 byl kostelem lokálním, od roku 1876 do roku 1973 byl farním kostelem. V roce 2001 byl kostel prohlášen kulturní památkou ČR. V roce 2011 byly vyměněny napadené části krovů dřevomorkou domácí a střecha pokrytá břidlicí. V blízkosti kostela je bývalá budova fary, ve které je muzeum Tkalcovna. Popis Kostel je jednolodní neorientovaná stavba obdélného půdorysu postavena z lomového kamene. Vstup do kostela vede hranolovou věží v průčelí kostela. Věž je zakončena jehlanovou střechou. Loď má v bočních stěnách po třech oknech. Na jižní straně je přisazeno zúžené pravoúhlé kněžiště se zaoblenými rohy. Loď a kněžiště má dřevěný trámový podlhedový strop, kněžiště je otevřeno do lodi půlkruhovým triumfálním obloukem. Ke kněžišti byla přistavěna sakristie s pultovou střechou. Nad vstupními dveřmi je kruchta podepřena dvěma kamennými sloupy. Poprseň kruchty je zdobena ornamentálním motivem. Na kruchtě jsou varhany z Krnova (Rieger-Kloss). Střecha kostela je valbová. Ve věži jsou dva zvony, jeden byl ulit ve zvonařské dílně Dyttrych z Brodku u Přerova. U vchodu do kostela je vidět základní kámen s nápisem: Grundstein im Jahre 1808, a na protější straně je vsazena mramorová deska patrona kostela s nápisem: Unter seiner fürstlichen Durchlaut Josef Christian von Hohenlohe. Interiér Interiér byl v roce 1924 vymalován malířem Emilem Brendlem. Hlavní oltář vytvořil Bernard Kutzer, sochy svatý Jan Nepomucký a svatý Florián vytvořili sochaři Bernard a Raimund Kutzerovi z Horního Údolí, obrazy Křížové cesty jsou od Fraze Templera, Svatá rodina z roku 1883 od Rudolpha Templera. Odkazy Reference Literatura KUČA, Karel. Města a městečka v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. 1. vyd. Praha: Libri, 2011. 891 s. ISBN 80-85983-12-5. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Jména Panny Marie na Wikimedia Commons Seznam kulturních památek ve Zlatých Horách
Kostel svatého Jana Křtitele (Domašov)

Kostel svatého Jana Křtitele se nachází v horním Domašově, části obce Bělá pod Pradědem v okrese Jeseník. Kostel náleží pod Římskokatolickou farnost Horní Domašov, děkanát Jeseník, diecéze Ostravsko-opavská. Kostel je kulturní památkou ČR. Historie Pozdně barokní kostel s prvky klasicizmu byl postaven v letech 1797–1798 stavitelem Janem Grögerem z Bukovic, stavbu vedl zednický mistr Josef Franke ze Supíkovic. Varhany postavil mistr Standinger z Andělské hory. 15. září 1798 zasvětil biskupský komisař Johann Rother von Freiwaldau kostel sv. Janu Křtiteli. Vnitřní výzdoba vznikla svozem mobiliáře z několika zrušených kostelů, především františkánského kostela v Opavě. Právě odsud pochází obraz Stětí sv. Barbory od Felixe Leichera z r. 1761, který je zasazen v retabulu hlavního oltáře. 7. 3. 1843 byla hornodomašovská lokálie povýšena na farnost. Kostel byl opraven v letech 2008 – 2013 za podpory Biskupství ostravsko-opavského, Obce Bělá pod Pradědem, Olomouckého kraje, Ministerstva kultury ČR, rodáků žijících v Německu, Česko-německého fondu budoucnosti, Sudetoněmecké nadace Mnichov celkovým nákladem více než 6 mil Kč. Popis Jednolodní neorientovaná stavba ukončená závěrem. Sakristie se přimyká na jižní straně kněžiště. K východnímu průčelí je přistavěná věž. Kněžiště má čtvercový půdorys se skosenými západními nárožími, je zaklenuto valenou klenbou s výsečemi a zakončeno konchou. Triumfální oblouk je půlkruhový. Loď je obdélníkového půdorysu má valenou klenbu s výsečemi, které vybíhají od hlavic pilastrů. Ve východní části lodi je na dvou sloupech kruchta a vchod z podvěží. Pravoúhlá sakristie je zaklenuta valeně s třemi výsečemi. Nad sakristií se nachází empora otevřená do lodi segmentovým záklenkem a balustrádou. Střecha lodi je sedlová, nad kněžištěm zvalbená, nad sakristií pultová. Krytinu tvoří břidlice. Fasáda lodi a kněžiště je členěná dvojnásobnou podnoží a hlavní římsou. Věž je čtyřpatrová hranolová se skosenými nárožími na čtvercovém půdoryse. Podvěží má valenou klenbu s výsečemi, vchod má půlkruhový záklenek se štukovým ostěním. Nad záklenken je letopočet 1798. V prvním patře věže je okno s půlkruhovým záklenkem, ve druhém patře okno kruhové. Nad oknem je hodinový ciferník. Zvonové patro má tři okna s půlkruhovým záklenkem. Věž zakončena helmicí, která přechází v cibuli, je krytá plechem. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Jana Křtitele na Wikimedia Commons
Kostel Panny Marie (Černá Voda)

Farní Kostel Panny Marie se nachází v Černé Vodě v okrese Jeseník. Kostel náleží pod Římskokatolickou farnost Černá Voda, děkanát Jeseník, diecéze Ostravsko-opavská. Kostel je kulturní památkou ČR. Historie První zmínka o obci Černá Voda pochází z roku 1284. V roce 1785 byla v obci zřízena lokálie, bohoslužby byly prováděny v zámecké kapli. V letech 1787 až 1788 byl postaven klasicistní kostel Panny Marie, který se stal v roce 1843 farním kostelem budova školy. Stavitelem byl zednický mistr Rössler. Na půdě kostela se vyskytuje letní kolonie vrápence malého (Rhinolophus hipposideros), který je předmětem ochrany v dané lokalitě. Popis Orientovaná jednolodní stavba pravoúhlým závěrem a věží v západním průčelí. K severní straně kněžiště je přistavěna pravoúhlá sakristie, která je zaklenuta valeně s výsečemi. Kněžiště je pravoúhlé se skoseným nárožím zaklenuto plackou, v bočních stěnách jsou prolomena pravoúhlá okna, na severní straně je vchod do sakristie. Půlkruhový triumfální oblouk dosedá na pilastry s podnoží, s patkou a římsovou hlavicí. Loď je obdélníková zaklenuta valenou klenbou s výsečemi, v bočních stěnách po třech pravoúhlých oknech. V západní části lodi na dvou pilířích je posazena dřevěná kruchta. Západní průčelí je trojosé, nad hlavní římsou jsou části segmentového štítu přisazené k věži. Třípatrová věž je částečně vsazená do západního průčelí. Z podvěží, které má křížovou klenbu, vedou vchody na šnekové schodiště na kruchtu a na věž. Ve zvonovém patře věže je kruhový ciferník hodin. Věž zakončená stanovou střechou. Loď má stanovou třechu, sakristie pultovou. Nad hlavním vchodem je nápis s datací 1787. Interiérovou výmalbu provedl Alois Bauch z Vidnavy asi v roce 1899, oltářní obraz namaloval Rudolph Tampler. Hřbitov kolem kostela byl ohrazen ochrannou zdí, která je postavená z lomového kamene. V dochované západní části před věží je brána na jejichž krajních hranolových pilířích jsou pískovcové plastiky. Na pravém je socha svatého Jana, na levém Matka Bolestná. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Jména Panny Marie na Wikimedia Commons Seznam kulturních památek v okrese Jeseník
Tuchlov

Tuchlov je lovecký zámek z devatenáctého století, který stojí severozápadně od Pňoviček v okrese Teplice. Historie Zakladatelem Tuchlova byl v roce 1821 hrabě August Ledebour-Wicheln. Spolu se zaniklými letohrádky Belveder, Ladenburg a s okolní krajinou tvořil místo, které často navštěvovali lázeňští hosté z Teplic. Po roce 1918 zámek sloužil jako penzion Českého abstinentního svazu a později v něm vznikl dětský domov. V roce 2005 proběhla rekonstrukce objektu. Stavební podoba Hlavní zámecká budova postavená v empírovém slohu má obdélný půdorys a navazují na ni dvě postranní křídla zalomená v pravém úhlu. Odkazy Reference Související články Seznam zámků v Ústeckém kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Tuchlov na Wikimedia Commons Webové stránky dětského domova Tuchlov na webu Hrady.cz
Kostel Božího Těla (Stará Červená Voda)

Římskokatolický farní kostel Božího Těla se nachází v obci Stará Červená Voda na Jesenicku. Jde o památku zapsanou do Ústředního seznamu nemovitých kulturních památek ČR (číslo rejstříku ÚSKP 32405/8-2147). Historie a popis Farní správa zde byla zřízena brzy po založení vesnice ve 13. století a je tak jednou z nejstarších v okolí. Původní farní kostel byl zasvěcen Panně Marii. V 17. století sem přicházeli poutníci uctívat oltářní obraz Matky Boží. V blíže neurčené době kostel vyhořel. Nejstarší přední část kostela pochází z 13. století. Loď s věží z roku 1753 je dokladem barokní architektury patřící k nisskému okruhu. Zvon je z roku 1796. Před kostelem se nachází cenný barokní sloup Nejsvětější Trojice z první poloviny 18. století, který je památkově chráněn spolu s kostelem. Fotogalerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Božího těla na Wikimedia Commons
Kostel svatého Martina (Dolní Skorošice)

Kostel svatého Martina se nachází v obci Dolní Skorošice v okrese Jeseník. Je spravován Římskokatolickou farností Skorošice děkanát Jeseník ostravsko-opavské diecéze. Kostel byl zapsán do seznamu kulturních památek ČR před rokem 1988. Historie Kostel ve Skorošicích je doložen na počátku 14. století. V roce 1833 (25. listopadu) kostel s farou vyhořel. Stavba nového kostela byla zahájena po požáru v roce 1841 a dokončena v roce 1844. Stavbu provedl stavitel Franz Gröger. Výmalbu stropu provedl vidnavský malíř Alois Bauch v roce 1923. Opravy kostela byly prováděny v letech 1971–1974 a v 2015. Popis Kostel je pozdní empírová orientovaná jednolodní zděná stavba. Obdélná loď je ukončena odsazeným půlkruhovým kněžištěm s přiléhajícím věncem sakristie. Západní průčelí člení dvojice toskánských pilastrů, které nesou kladí a trojúhelníkovým tympanonem. V ose průčelí je prolomen pravoúhlý vchod zasazen do mělké edikuly, kterou tvoří dva pilastry nesoucí kladí a profilovanou římsou. V levém pilastru je vsazena deska s nápisem: Geweiht den 13. october 1844 na pravém Grunstein gelagt 1842. Nad vchodem je kulaté okno. Nad průčelím vybíhá vsazená hranolová věž, která je v patře zdobená nárožními pilastry, okna má zakončena půlkulatým záklenkem. Pod okny je kulatý ciferník věžních hodin. Boční fasády mají půlkruhová okna. Loď má sedlovou střechu, věž jehlanovou. Loď je členěna sloupy s pilastry, je zaklenutá třemi poli pruské klenby, kněžiště má konchu. Zděná kruchta s konkávně zvlněnou přední stěnou je nesená dvěma sloupy. Pod kruchtou se vchází do kostela. Socha Panny Marie Immaculaty V souboru seznamu kulturní památky je rokoková socha Panny Marie Immaculaty, která stojí před kostelem svatého Martina. Socha podle datace chronogramem vznikla v roce 1778. Trojdílný žulový hranolový podstavec stojí na dvou stupních. Podstavec je zdoben stlačenou volutou ukončenou vázou (zadní rohy). Na přední straně je rokajová kartuš s nápisem. Na zeměkouli v kontrapostu pravé nohy stojí Panna Marie. Šaty, které má oděny, jsou bohatě řasené. Ruce má překřížené na prsou, v levé ruce drží lilii, hlavu má nakloněnou k levé straně. Okolí Před kostelem se nachází starý hřbitov na kterém se dochovaly náhrobky vytvořené sochařem Josefem Obethem a Engelbertem Kapsem a mramorové sousoší Kalvárie od Bernarda Kutzera. U cesty vedoucí ke kostelu se nachází socha svatého Jana Nepomuckého. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Martina na Wikimedia Commons Seznam kulturních památek v okrese Jeseník
Kościół Matki Bożej Śnieżnej w Velkich Kuněticach

Kościół Matki Bożej Śnieżnej w Velkich Kuněticach (czes. Kostel Panny Marie Sněžné ve Velkých Kuněticích) – rzymskokatolicki kościół parafialny zlokalizowany we wsi Velké Kunětice w kraju ołomunieckim (Czechy). Funkcjonuje przy nim lokalna parafia. 3 maja 1958 obiekt został wpisany do rejestru zabytków pod numerem ÚSKP 19762/8-1185. Historia i architektura Kościół pochodzi z okresu średniowiecza, jednak obecny wygląd zawdzięcza przebudowie z drugiej połowy XVII wieku. Orientowana, kamienno-ceglana świątynia składa się z nawy, prezbiterium, zakrystii za prezbiterium i kaplic bocznych. Prezbiterium od nawy oddziela półokrągły łuk tęczowy. Elewacje są gładkie, z gzymsem. Nawa przykryta jest płaskim stropem. Kościół nakryty jest dachem czterospadowym krytym łupkiem. Czworoboczna, piętrowa wieża przylega od zachodu i kryta jest dachem hełmowym (łupek). We wnętrzu znajduje się nagrobek z 1514. Świątynię otacza cmentarz, a prowadzi doń ceglana, otynkowana brama z metalowymi wrotami, z wjazdem pod półokrągłymi łukami. W płycinie nad przejazdem umieszczono obraz na desce przedstawiający osoby Trójcy Świętej. Brama zawiera pomieszczenie gospodarcze. Przypisy Galeria
Kostel Panny Marie Bolestné (Žulová)

Kostel Panny Marie Bolestné je dominantou poutního místa na Boží hoře u Žulové (okres Jeseník). Areál tvoří ucelený soubor jednotlivých objektů postavených v novogotickém stylu. Od města k němu vede křížová cesta. Kostelík byl postaven ze dřeva v letech 1712–1713 a byl zasvěcen Panně Marii. Boží hora se stala poutním místem kvůli uctívání obrazu Panny Marie Bolestné. V roce 1713 byla postavena větší kaple, kterou v roce 1864 zpustošili vandalové, přičemž dokonce vytrhli samotný oltářní kámen. Nová verze kostela byla na místě dřevěné stavby postavena v letech 1878 až 1880 a kostel byl roku 1880 vysvěcen. Dvakrát ročně se zde konají liturgické poutě. V době hlavních prázdnin je kostel přístupný pro veřejnost každou neděli. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Panny Marie Bolestné na Wikimedia Commons
Na cvičišti

Na cvičišti je přírodní památka severovýchodně od Mikulova v okrese Břeclav v Jihomoravském kraji. Předmětem ochrany jsou společenstva vzácných druhů rostlin a živočichů vázaných na mozaiku nelesních biotopů, zejména suché trávníky a raná sukcesní stádia, doplněná fragmentárními porosty dřevin. Historie Území bylo od padesátých let 20. století využíváno jako vojenský prostor zvaný Cvičiště B. V důsledku vojenské činnosti vznikla cenná mozaika stanovišť s ranými sukcesními stádii poskytující prostor mnoha vzácným druhům. Po ukončení vojenského využití byla lokalita vyhlášena jako zvláště chráněné území a zařazena také do soustavy Natura 2000. Flóra Území je tvořeno mozaikou širokolistých suchých trávníků, stepních lad a ruderální vegetace s vysokou druhovou bohatostí. Mezi dominantní traviny patří například válečka prapořitá (Brachypodium pinnatum) či srha laločnatá (Dactylis glomerata). K dalším zajímavým druhům například hlaváček jarní (Adonis vernalis), kavyl Ivanův (Stipa pennata), lněnka Dollinerova (Thesium dollineri) a oman mečolistý (Inula ensifolia). Na území bylo zaznamenáno více než 300 druhů rostlin. Fauna Na lokalitě bylo zjištěno 66 druhů denních motýlů, přičemž více než třetina z nich je chráněna. Mezi významné druhy patří např. modrásek hořcový (Polyommatus daphnis) a soumračník metlicový (Thymelicus sylvestris). Vyskytuje se zde také řada saproxylických druhů hmyzu, např. krasec Anthaxia podolica a krajník pižmový (Calosoma sycophanta). Z ptáků se zde nacházejí strnad luční (Emberiza calandra) nebo pěnice vlašská (Sylvia nisoria), kteří zde pravidelně hnízdí a jsou vázáni na mozaiku otevřených a křovinatých biotopů. Významná je také přítomnost bourovce trnkového (Eriogaster catax) a majek (např. Meloe decorus). Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Na cvičišti na Wikimedia Commons