NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Manušická kaple

Manušická kaple je církevní stavba v Manušicích u České Lípy z roku 1910 zasvěcená Nanebevstoupení Páně (někdy bývá uváděno zasvěcení Nejsvětější Trojici). Patří městu Česká Lípa, je prázdná, pro církevní potřeby nepoužívaná, v roce 2012 byla opravena. Poloha Kaple se nachází na území patřícím geomorfologicky do Českolipské kotliny, která je součástí Zákupské pahorkatiny, na rovině, v nadmořské výšce 260 metrů v Manušicích (katastru Manušice 691542), obci připojené administrativně k městu Česká Lípa. Vedle kaple byl zbudován nevelký rekreační koutek. Přístup Kaple stojí u křižovatky Cyklostezky Varhany a obcí průchozí silnice, kudy projíždí linka MHD 206 z České Lípy. Kolem kaple vede modře značená turistická trasa 1673 z České Lípy do Nového Boru. Mediální přestřelka Po absenci údržby ze strany majitele kaple města České Lípy se rozhodlo město vyřešit zchátralý stav odprodejem. Součástí prodeje byl i pozemek, kde místní obyvatelstvo provozovalo kulturní akce a na kterém na příslib města počítalo s vybudováním veřejného dětského koutku. Svůj nesouhlas s prodejem kaple proto vyjádřilo petiční akcí, pod kterou se podepsala více než polovina z celkového počtu obyvatel. Za záchranu kaple také místní občanstvo založilo občanské sdružení „Za rozvoj Manušic”. Na nesouhlasný postoj zareagovalo město tím, že ji převedlo do nájmu občanského sdružení Drobné památky severních Čech, které vykazuje již řadu let na tomto poli velké úspěchy. Obyvatelé Manušic mezi sebou vybrali několik tisíc korun na záchranu a obnovu, Miroslav Pröller, člen „Výboru pro rozvoj města a památky” a předseda občanského sdružení „Drobné památky severních Čech” se o kontakt s radnicí snažil marně. Výbor pro rozvoj města a památky dokonce městu nabídl využít na opravu nevyužité finanční prostředky z nerozdělených grantů na nemovitosti v městské památkové zóně. Na jaře 2011 zaslalo občanského sdružení Drobné památky severních Čech městu seznam nutných prací a rozpočet opravy kaple v Manušicích městu prostřednictvím realitní kanceláře. Po následné mediální přestřelce řešící, kdo za nedobrý stav památky může, kapli město Česká Lípa převzalo zpět do své péče a nechalo v roce 2012 nákladem 300 tisíc korun opravit. Stavební práce prováděla firma „Stavby Novák”. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple Nanebevstoupení Páně v Manušicích na Wikimedia Commons Böhmischleipa.cz, Manušice Na opravu zdevastované kaple v Manušicích našla Lípa peníze
Maria Rast am Stein

Maria Rast am Stein, resp. Maria Rast nebo Panna Marie odpočívající na kameni je mariánské poutní místo nacházející se na severním úbočí Martínkovského vrchu (846 m) na katastrálním území Mnichovice u Loučovic jihozápadně od Vyšebrodského kláštera v okrese Český Krumlov. Ke kapli vede od severovýchodu křížová cesta, která se nachází na území města Vyššího Brodu. Na místě stojí kaple Panny Marie Sněžné, obrazárna (původní kaple z roku 1888) a kaple Božího hrobu. Konají se zde každoročně 4 poutě – o prvních nedělích po svátcích Navštívení Panny Marie (2. červenec), Nanebevzetí Panny Marie (15. srpen) a Narození Panny Marie (8. září) a pouť tradičních katolíků k Panně Marii. Matce Milosti, o některé z červnových sobot.Poutní místo s křížovou cestou je chráněno jako nemovitá Kulturní památka České republiky. Historie poutního místa V roce 1844 se na místě, kde podle legendy odpočívala Panna Maria s Ježíškem, objevil obraz Panny Marie Sněžné. V roce 1887 zde sedm pasáčků nad kamenem a obrazem postavilo improvizovanou kapličku, kterou později oni i další usedlíci různě vyzdobovali a vylepšovali. V roce 1887 navštívil kapličku opat Vyšebrodského kláštera Leopold Wackarž, který rozhodl na místě vystavět poutní kostelík. Žulová stavba v pseudorománském slohu byla vysvěcena v roce 1888. V roce 1890 byla tato kaple nahrazena novou (původní kaple dosud slouží jako galerie ikon-obrazárna), jižně od kostelíka původního, v níž byla umístěna socha Panny Marie Sněžné v životní velikosti. V roce 1898 bylo okolo cesty na Maria Rast vybudováno 14 zastavení křížové cesty vedoucí sem od farního kostela ve Vyšším Brodě s impozantním Božím hrobem na skále pod kaplemi. Všechna zastavení křížové cesty s litinovými obrazy v kamenných kapličkách i kaple Božího hrobu na skále s vystaveným Pánem Ježíšem jsou v současné době v dobrém stavu. U cesty vznikl též hostinec Alexe Peckla, v němž se čepovalo klášterní pivo (jeho ruiny jsou dodnes patrné pod kaplí Božího hrobu). Poutní areál s pozemkem je v majetku římskokatolické farnosti Vyšší Brod. Přístup Od železniční stanice Vyšší Brod-klášter k němu lze dojít hned po dvou turistických značkách – zelené, která vede přes náměstí podél křížové cesty vybudované v roce 1898, a žluté, která vede podél toku Menší Vltavice. V poutní kapli se bohoslužby konají jen výjimečně několikrát do roka. Galerie Odkazy Reference Související články Seznam křížových cest v Jihočeském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Maria Rast am Stein na Wikimedia Commons Český Krumlov: Křížová cesta Vyšší Brod. Archivováno 30. 6. 2015 na Wayback Machine.
Maria Rast am Stein

Maria Rast am Stein (oder verkürzt Maria Rast, tschechisch Panna Marie odpočívající na kamen) ist ein Marienwallfahrtsort bei Vyšší Brod (Hohenfurth) im Katastralbezirk Mnichovice der Gemeinde Loučovice im Okres Český Krumlov, den man über einen Wanderweg entlang des Kreuzweges von Hohenfurth aus erreicht. Südwestlich der Abtei Hohenfurth am Nordhang des Martinsberges (Martínkovský vrch, 846 m) befindet sich auf einer Lichtung die Wallfahrtskapelle Unserer Lieben Frau vom Schnee oder Maria Rast, eine Bildergalerie und die Kapelle des Heiligen Grabes. Geschichte des Wallfahrtsortes Am Ort befindet sich ein Granitblock, auf dem sich nach der Legende Maria mit dem Jesuskind ausgeruht haben soll. Ddeshalb wurde dort im Jahr 1844 ein Marienbild Maria im Schnee aufgehängt. Im Jahr 1887 bauten Hirten über dem Stein eine kleine Hütte und statteten sie mit Heiligenbildern aus. Der Abt des Klosters Hohenfurth Leopold Wackarž (1810–1901) entschied bei einem Besuch hier eine Wallfahrtskapelle zu errichten. Die Kapelle wurde im neoromanischen Stil erbaut und am 15. August 1888 vom Abt Leopold Wackarž geweiht, an dieser Messe nahmen etwa 2000 Pilger teil. Im Jahre 1890 wurde neben der alten Kapelle eine größere Kapelle errichtet. In dieser befindet sich eine Statue Unsere Liebe Frau vom Schnee in Lebensgröße und das Gnadenbild der Madonna mit Kind. Die Pilgerstätte wurde aus Ehrfurcht vor der biblischen Geschichte errichtet, wonach Maria und Joseph mit dem Jesuskind auf der Flucht nach Ägypten mehrmals Rast machten. Die alte Kapelle wird als Bildergalerie genutzt. Im Jahr 1898 wurden die 14 Kreuzwegstationen am Kreuzweg und das Heilige Grab auf einem Felsen unterhalb der Wallfahrtskapelle errichtet. Unterhalb des Felsens befand sich früher ein Gasthaus (die Ruinen sind noch sichtbar), in dem unter anderem Klosterbier ausgeschenkt wurde. Nutzung Wallfahrten finden zu den Marienfesten Mariä Heimsuchung (2. Juli), Mariä Himmelfahrt (15. August) und zu Mariä Geburt (8. September) statt. Weblinks Bild des Wallfahrtsortes auf jiznicechy.org, archiviert auf archive.org Einzelnachweise
Mariánský morový sloup (Hradčany)

Mariánský morový sloup uprostřed Hradčanského náměstí v Praze stojí v místě, kde se při velkém moru v letech 1713–1714 konaly bohoslužby pod širým nebem. Sloup je chráněn jako kulturní památka. Historie Stavbu tohoto sloupu schválil císař Karel VI. roku 1725, základní kámen byl položen o rok později. Město Hradčany nemělo dost financí, proto byl sloup dokončen a vysvěcen až roku 1736. Sochu Neposkvrněné Panny Marie – Immaculaty a postavy světců na zábradlí a na pilířích obelisku vytvořil 1724–1728 Ferdinand Maxmilián Brokoff. Po jeho smrti dokončil dílo jeho žák František Ignác Weiss. Na konci roku 2013 bylo rozhodnuto, že sloup bude rekonstruován péčí Galerie hlavního města Prahy. Poslední větší oprava sloupu je datována do 60. let 20. století. Popis Kolem soklu pilíře stojí sochy svatého Víta, Václava a Vojtěcha, na dolním podstavci svatý Karel Boromejský, svatý Jan Nepomucký a svatá Alžběta Durynská, která dává žebrákovi almužnu, dále svatý Petr, svatý Florián a svatý Pavel. Pískovcová socha Panny Marie, vysoká 206 cm, byla roku 1884 pozlacena, od roku 1894 je nahrazena kopií od Ludvíka Wurzela. Originál je dnes uložen v Lapidáriu na Pražském výstavišti. Kolem sousoší byly instalovány kamenné ozdobné patníky. Novodobé legendy o vesle Svatý Vojtěch drží v téže ruce dva své atributy, biskupskou berlu a veslo, kterým byl dle legendy zabit. O původu vesla koluje mnoho městských legend. Podle některých z nich umístil Vojtěchovi do ruky pádlo někdo z vodáckého oddílu přítomného v Praze na první (1955) nebo druhé (1960) celostátní spartakiádě a restaurátoři je pak při pozdějších úpravách vyměnili a přizpůsobili baroknímu tvaru. Vyskytují se však pamětníci z různých míst Česka, kteří tvrdí, že to byl právě jejich oddíl, který pádlo soše věnoval, a liší se detaily historek i konkrétní jména pachatelů. Veslo však socha má už na fotografii v publikaci Praha ve fotografii Karla Plicky z roku 1940. Odkazy Reference Literatura Kateřina Adamcová, Pavel Zahradník: Mariánský sloup na Hradčanském náměstí. Karolinum, 2017 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mariánský morový sloup na Hradčanech na Wikimedia Commons
Colonne de la peste de Hradčany

La colonne de la peste de Hradčany au centre de la place Hradčany à Prague se dresse à l'endroit où les services en plein air ont eu lieu pendant la Grande Peste en 1713-1714. La colonne est protégée en tant que monument culturel. Historique La construction de cette colonne a été approuvée par l'empereur Charles VI en 1725, la première pierre est posée un an plus tard. La ville de Hradčany n'avait pas assez de fonds, la colonne n'a donc été achevée et consacrée qu'en 1736. La statue de la Vierge Immaculée et les figures de saints sur la balustrade et sur les piliers ont été créés de 1724 à 1728 par le sculpteur tchèque Ferdinand Maxmilián Brokoff. Après sa mort, son élève František Ignác Weiss a terminé les travaux. Fin 2013, il a été décidé que la colonne serait rénovée avec le soin de la Galerie de la Capitale de Prague. La dernière réparation majeure de la colonne remonte aux années 1960. Description Autour du socle du pilier se trouvent des statues de Saint-Guy, Venceslas et Adalbert, sur le socle inférieur Saint-Charles Borromée, Saint-Jean de Népomucène et Sainte-Élisabeth de Hongrie qui fait l'aumône à un mendiant, puis Saint-Pierre, Saint-Florian et Saint Paul. La statue en grès de la Vierge Marie, haute de 206 cm, a été dorée en 1884, et depuis 1894 elle est remplacée par une copie de Ludvík Wurzel. Aujourd'hui, l'original est conservé au lapidarium du parc des expositions de Prague. Des bornes décoratives en pierre ont été installées autour des sculptures. Références (cz) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en tchèque intitulé « Mariánský morový sloup (Hradčany) » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Bibliographie Kateřina Adamcová, Pavel Zahradník : Colonne mariale sur Hradčanské náměstí. Karolinum, 2017 Liens externes Ressource relative à l'architecture : MonumNet Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du patrimoine mondial Portail de Prague Portail de la protection du patrimoine
Markus (rybník)

Markus je rybník, který se nachází necelý kilometr severozápadně od Dobrnic v okrese Havlíčkův Brod v Kraji Vysočina. Je napájený potokem Leštinou, který přitéká od vsi Hroznětín. Rozloha rybníka činí 1,4 ha. Bývá též uváděna rozloha 1,0 ha. Celkový objem činí 6 tis. m³. Retenční objem činí 5 tis. m³. Příroda Jihozápadním směrem od rybníka se nachází přírodní rezervace Hroznětínská louka a olšina, spolu s níž je rybník zařazen do soustavy chráněných území Natura 2000 jako Evropsky významná lokalita Hroznětínská louka (CZ0610145). Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Markus na Wikimedia Commons Rybník Markus na vodohospodářské mapě
Markův mlýn (přírodní památka)

Přírodní památka Markův mlýn je tvořena dvěma malými lokalitami nedaleko Markova mlýna v údolí říčky Loděnici na území Unhoště v okrese Kladno, poblíž hranice Chyňavy. Jedna z nich je loučka v kopci asi 200 metrů severně od mlýna, u modré turistické značky. Druhá se nachází asi 100 metrů západně od mlýna, v rámci ostrova tvořeného meandrem řeky a mlýnským náhonem. Zdejší přírodní památka byla vyhlášena za účelem ochrany zdejších unikátních rostlin, společenstev skalních stepí s poměrně hojným výskytem chráněného koniklece lučního českého (Pulsatilla pratensis subsp. bohemica) a méně početnou populací křivatce českého (Gagea bohemica). Dále zde roste například sesel sivý (Seseli osseum), tráva smělek štíhlý (Koeleria macrantha) nebo chrpa chlumní (Centaurea triumfettii), při okrajích keře lísky obecné (Corylus avellana) nebo řešetláku počistivého (Rhamnus cathartica). Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Markův mlýn na Wikimedia Commons Informace na Biolib.cz
Marschnerova louka

Marschnerova louka je přírodní rezervace severně od města Chřibská v okrese Děčín. Oblast spravuje AOPK ČR Správa CHKO Lužické hory. Důvodem ochrany je jedinečná mokřadní lokalita s výskytem vzácných druhů rostlin zejména čeledi vstavačovité. Toto území má rovněž velký význam estetický a je význačné i jako refugium pro řadu ohrožených živočišných druhů. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Děčín Seznam památných stromů v okrese Děčín Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Marschnerova louka na Wikimedia Commons
Maršava

Maršava je přírodní památka západně od obce Buchlovice v okrese Uherské Hradiště. Důvodem ochrany je zachování posledních zbytků starých porostů na přirozených výchozech sedimentů račanské jednotky. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Uherské Hradiště Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Maršava na Wikimedia Commons
Maršovy Chody (přírodní památka)

Maršovy Chody jsou podmáčená louka chráněná jako přírodní památka (ev. č. 1047). Leží mezi lesem a polem asi jeden kilometr jihozápadně od vesnice Maršovy Chody v okrese Tachov. Území je ve správě Krajského úřadu Plzeňského kraje. Předmětem ochrany je silně podmáčená louka, která leží mezi lesem a polem. Jsou zde chráněny vzácné druhy rostlin, které jsou typické pro mokřinaté a rašelinité louky, a bohaté naleziště vstavačovité rostliny kruštíku bahenního (Epipactis palustris). Jeho velké množství má celorepublikový význam. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Maršovy Chody na Wikimedia Commons
Maršálka

Maršálka je přírodní rezervace poblíž obce Libice nad Doubravou v okrese Havlíčkův Brod v nadmořské výšce 600–615 metrů. Oblast spravuje Krajský úřad Kraje Vysočina. Důvodem ochrany jsou dobře zachovalé vlhké rašelinné louky s výskytem vzácných a zvláště chráněných druhů rostlin a živočichů. Galerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Havlíčkův Brod Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Maršálka na Wikimedia Commons Přírodní rezervace Maršálka pod návaly bahna
Masarykův ústav vyšších studií ČVUT

Masarykův ústav vyšších studií ČVUT (MÚVS ČVUT) je vysokoškolský ústav. Je součástí Českého vysokého učení technického v Praze. Byl založen v roce 1992 jako vzdělávací instituce. Sídlí v Kolejní ulici v Praze 6. Nabízí studium v bakalářských, magisterských a doktorských studijních programech. Nabízí také výukové programy v rámci tzv. Celoživotního vzdělávání a Jazykového vzdělání. Studium Bakalářské studium Absolvent získá titul Bakalář (Bc.) Magisterské studium Absolvent získá titul Inženýr (Ing.) Doktorské studium Absolvent získá titul Ph.D. Členství České asociace MBA škol (CAMBAS) (pozn.: zakládající člen) České Manažerské Asociace (ČMA) Klubu personalistů ČR International Society For Engineering Education (IGIP) Odkazy Reference Externí odkazy Oficiální stránky Masarykova ústavu vyšších studií
Matematický ústav v Opavě Slezské univerzity v Opavě

Matematický ústav v Opavě je jednou ze součástí Slezské univerzity v Opavě. Tento vysokoškolský ústav vznikl v roce 1990 jako součást Filozofické fakulty (později Filozoficko-přírodovědecké fakulty), v roce 1999 došlo k osamostatnění Matematického ústavu, který je nyní v rámci Slezské univerzity samostatným subjektem na úrovni fakulty. Na ústavu působí někteří významní vyučující, například prof. RNDr. Miroslav Engliš, DrSc. (v současné době ředitel), prof. RNDr. Artur Sergyeyev, DSc., doc. Roman Popovych, DSc. a další. Studium Bakalářské studium Prezenční forma Matematika Obecná matematika Matematické metody a modelování Matematické metody v krizovém řízení Matematické metody v ekonomii Navazující magisterské studium Prezenční forma Matematika Matematické modelování Geometrie a globální analýza Matematická analýza Doktorské studium Prezenční forma Matematika (čtyřletá) Kombinovaná forma Matematika (čtyřletá) Oddělení Oddělení geometrie a matematické fyziky Oddělení funkcionální analýzy a diferenciálních rovnic Oddělení reálné analýzy a dynamických systémů Oddělení aplikované matematiky Externí odkazy Webové stránky Informační systém SU
Matiční jezero

Matiční jezero je vodní plocha v Pardubicích. Jezero vzniklo v roce 1910 regulací řeky Chrudimky a oddělením jejího slepého ramene. Na břehu jezera se nachází několik významných staveb, například Vila Viktora Kříže. Umístění Matiční jezero se nachází bezprostředně u východního břehu řeky Chrudimky asi 1 kilometr od jejího soutoku s Labem a asi 0,5 km jihovýchodně od Pernštýnského náměstí. Na severu na něj navazují Bubeníkovy sady, společně se kterými tvoří okolí Matičního jezera rozsáhlou klidovou zónu v blízkosti historického centra města. Na východním břehu se nachází vilová čtvrť Kamenec a nedaleko jižního břehu prochází železniční trať Kolín – Česká Třebová. Funkce Vodní plocha tzv. jezera se původně regulovala dle okolností proti možnému zaplavení (východní) přilehlé uliční kanalizační sítě a zástavby. V jižním cípu nabíralo přebytečnou vodu a na zrcadlové straně rybníka zpětně byla voda vypouštěna. Z části dodnes dochovaný samotný val u koryta řeky, který přechází v „lavorovitý“ park v případě nejvyšší nutnosti – stejně jako poddimenzované Bubeníkovy sady – k okolní zástavbě plnilo přirozenou bariéru proti povodni. Od padesátých let je tento systém neudržovaný a tudíž i původní stromoví fakticky ležící vodou oduhnívá. Historie Matiční jezero v Pardubicích na Bílém Předměstí vzniklo v roce 1910 regulací řeky Chrudimky a oddělením jejího slepého ramene. Na jeho břehu stála dřív dřevěná restaurace, kterou za první republiky spravovala pardubická Matice školská. Podle ní byl okolní park pojmenován Matiční ostrov a jezero Matiční. Ve dvacátých letech minulého století zde bylo populární kluziště. Trénovali zde i hokejisté. V roce 1913 se zde hrálo první utkání v ledním hokeji v Pardubicích. Současnost V současné době je jezero využíváno jako rekreační, mimo zimu rybáři a v zimě jako přírodní kluziště. Na jeho břehu stojí ze strany od řeky Rybářská restaurace. Protože jezero nikdo po celé desítky let nečistil, docházelo v něm k usazování zbytků organického materiálu a tím i jeho zanášení, zahnívání vody a k následnému úhynu ryb. Galerie Reference Literatura Ludvík Pouza: Elektrárny stále lákají turisty, Klatovský deník 11. 8. 2010 Externí odkazy Matiční jezero vidělo první hokej v Pardubicích Obrázky, zvuky či videa k tématu Matiční jezero na Wikimedia Commons
Matylda (jezero)

Matylda je uměle vytvořené původně neprůtočné rekultivační jezero v severozápadní části města Mostu v části Souš. Po dokončení je na mapách zakresleno jako průtočná nádrž, jejíž přítok i odtok nese rovněž jméno Matylda. Vodní nádrž vznikla při rekultivaci zatopením bývalého lomu Vrbenský, na některých mapách je proto uváděna jako vodní nádrž Vrbenský, jak se zpočátku jmenovala. Nyní se jmenuje Matylda podle původního jména dolu z doby první republiky a jezero Vrbenský je označením pro menší vodní plochu zhruba 500 metrů severně od Matyldy. Jezero Matylda ze severu obklopuje silnice I/13 a z jihu Autodrom Most vybudovaný na rekultivované výsypce právě z tohoto dolu. Vznik nádrže Na místě byl původně důl Matylda, který byl po druhé světové válce přejmenován po zemřelém komunistickém poslanci Bohuslavu Vrbenském na důl (Bohuslav) Vrbenský. Po skončení těžby začala rekultivace celého území. Stavba vodní nádrže byla zahájena v roce 1986, kdy byly upraveny těsnicí vrstvy na dně budoucí nádrže. V roce 1992 se začala napouštět vodou z Nechranického přivaděče. Tento přivaděč slouží ke každoročnímu dopouštění vody. Vodní nádrž má rozlohu 38,7 ha a průměrnou hloubku 3,5 až 4 metry a slouží k rekreaci, provozování vodních sportů i rybářům. Je zde půjčovna vodních skútrů, kterou provozuje občanské sdružení Nautic club Litvínov. Sdružení vzniklo jako klubové zařízení zaměřené na jízdu vodními skútry a plánuje u nádrže výstavbu areálu vodních sportů. Z dalších sportů jsou zde možné vodní lyžování a windsurfing. V roce 2008 se začala stavět a roku 2009 zde byla dokončena čtyřkilometrová in-line bruslařská dráha. Břehy nádrže mají plážovou a parkovou úpravu. U nádrže se nachází autokemp. Pláž je kamenito-písčitá, vstup do vody je možný po betonových molech. Odkazy Reference Literatura Stanislav Štýs – Václav Větvička, Most v zeleném, Most 2008, ISBN 978-80-86654-22-5 Související články Most (město) Souš (Most) Vodní nádrž Benedikt Jezero Most Rekultivace Vodohospodářská rekultivace Rekultivační jezero Oprám Největší jezera v Česku Zaniklé sídlo Seznam zaniklých sídel v Česku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Matylda na Wikimedia Commons Rekultivace dolu Vrbenský Archivováno 2. 7. 2020 na Wayback Machine.