NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel svatého Libora (Jesenec)

Kostel svatého Libora v Jesenci je významnou barokní památkou na střední Moravě, který je chráněn jako kulturní památka České republiky. Je farním kostelem římskokatolické farnosti Jesenec. Historie V roce 1673 založila Zuzana Kateřina Liborie ze Zástřizl (1637 – 9. dubna 1691) v Jesenci votivní kapli zasvěcenou svému osobnímu patronovi sv. Liborovi, jako poděkování za zázřačné uzdravení vodou z místní studánky. V roce 1690 předala panství Jesenec premonstrátskému klášteru v Zábrdovicích, aby z jeho výnosu mohla být budována hned dvě poutní místa: kostel v Jesenci a mariánský kostel ve Křtinách. Premontrátský opat Engelbert Hájek dal vybudovat snad na místě původní tvrze v roce 1710 řádovou rezidenci (dnešní zámek) a zároveň vystavět na místě kaple nový kostel, posvěcený v roce 1711. Tradované připsání autorství architektonickému projektu Janu Blažeji Santinimu-Aichelovi bylo přesvědčivě popřeno Mojmírem Horynou a Jiřím Kroupou. Kostel se stal poutním místem, kde kázal mj. i slavný barokní kazatel Bohumír Josef Hynek Bilovský. Po zrušení zábrdovického kláštera v roce 1784 se panství stalo součástí náboženského fondu, u kostela byla zřízena kuracie a v roce 1843 fara. Popis Kostel je oválná jednolodní stavba bez věží, spojená stavebně s budovou zámku, Horyna a Kroupa ji připisují některému z následovníků Giovanniho Pietra Tencally. V interiéru se nacházejí cenné stropní fresky a obrazy Karla Františka Josefa Haringera a Antona Schoonjanse. Reference Literatura Bohumil Samek, heslo Jesenec, Kostel sv. Libora, in: Bohumil Samek (ed.), Umělecké památky Moravy a Slezska, 2. svazek (J/N), Praha 1999, s. 57. Němcová Dragonová, Martina. Mýtus a legenda v barokním kázání Bohumíra Hynka Bilovského In: SLAVICA IUVENUM 2007, Ostrava, Ostravská univerzita, Filozofická fakulta, 2007, s. 103-108. ISBN 978-80-7368-407-5 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Libora na Wikimedia Commons Popis kostela na stránkách obce Jesenec Údaje o kostele v Jesenci na stránkách Poutní místa na Moravě a ve Slezsku
Mradice (zámek)

Zámeček v Mradicích stojí na západním okraji vesnice asi 3,5 kilometru jihozápadně od Postoloprt v okrese Louny. Doba jeho stavby zatím není známá, pravděpodobně pochází z přelomu 18. a 19. století. Z celého areálu se dochovala pouze hlavní zámecká budova a část parku, protože hospodářské objekty (stáje, stodola a sýpka) byly zbořeny v osmdesátých letech dvacátého století. Od roku 1964 je zámek chráněn jako kulturní památka ČR. Historie V minulosti nebyl objekt, nazývaný dnes zámkem, takto vnímán. Neplnil totiž ani funkci správní, ani rezidenční. Ponfiklova ani Sommerova topografie z let 1828 a 1846 se v pasáži o Mradicích o zámku nezmiňují. V případě Sommera se mluví jen o hospodářském dvoře. O zámku se nepíše ani ve Vlastivědě Žateckého okresu z let 1904–1908, kde je Mradicím věnován rozsáhlý prostor. Dokonce ani akademický soupis českých památek ze 70. let minulého století o žádném zámku v Mradicích neví. Nicméně od ledna 1964 je celý areál hospodářského dvora v Mradicích památkově chráněný a obytná budova v jeho rámci získala označení zámek. Památkový katalog uvádí, že zámek je datovaný do roku 1802 a že má novogotický charakter. Nicméně datum se neopírá o žádný písemný doklad a s novogotickým slohem nemá existující fasáda nic společného. Ve skutečnosti pochází první písemná zmínka o zámečku až z roku 1833. Pavel Vlček ovšem připouští možnost, že budova mohla být postavena už koncem 80. let 18. století, kdy byly Mradice součástí panství Stekník a patřily hraběti Janu Kulhánkovi z Klaudenštejna. Po roce 1878, kdy zámeček patřil rodině Langových, byl opatřen novogotickou fasádou. Přestavby za 1. republiky pak jeho vzhled radikálně proměnily. Od počátku 20. let 20. století probíhá rekonstrukce objektu. Odkazy Reference Související články Seznam zámků v Ústeckém kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mradice na Wikimedia Commons Zámek Mradice na webu Hrady.cz
Kostel svatého Mikuláše (Úvalno)

Kostel svatého Mikuláše v obci Úvalno (okres Bruntál) je farní kostel postaven v druhé polovině 14. století a kulturní památka České republiky. Patří do diecéze ostravsko-opavské, církevní provincie moravské, děkanátu Krnov Historie První zmínky o obci Úvalno pocházejí z roku 1238. Gotický kostel byl postaven v druhé polovině 14. století a barokně upraven v roce 1762. V letech 2007–2008 byla rekonstruována kostelní věž a vyměněná kostelní báň. Opravu zajistila firma H & B Real, a. s., Vsetín, za nabídnutou částku 1 920 601 Kč (včetně DPH). Kolem hřbitova byla postavena kamenná hřbitovní zeď. Kostel patří pod Děkanát Krnov. Popis Jednolodní stavba s gotickým zděným jádrem polygonálním kněžištěm. K lodi přistavěná sakristie, předsíň a depozitář. Osově k průčelí se přimyká hranolová věž. Kostel barokně upraven v roce 1762. Interiér Loď je zaklenuta dvěma poli křížové klenby, kněžiště je zaklenuto hruškovou klenbou. Zvony Ve věži byl zavěšen zvon o váze 554 kg, který byl ulit v roce 1415, původně byl na hradě Šelenburku. Zvon nesl nápis:Jesus nazarenus rex Judeorum. Zvon byl rekvírován v roce 1916. Byl to nejstarší zvon na Krnovsku. Druhý zvon vážil 431 kg, byl ulit v roce 1602 zvonařem Jakobem Getzem. Zvon byl rekvírován v roce 1916. Při vagónování byl zcizen a ukryt. Po ukončení války byl znovu zavěšen do věže. V roce 1942 byl rekvírován. Malý zvon sv. Barbora byl zavěšen v roce 1919 a byl ulit z ocelolitiny firmou Manoušek v Brně. V roce 1928 byly zavěšeny dva zvony, které ulila zvonařská firma Herold v Chomutově. Zvon sv. Josef měl váhu 175 kg a nesl nápis: Pořízen dobročinnou sbírkou obyvatel Úvalna. Druhý zvon vážil 430 kg a byl v roce 1942 rekvírován. V kostelní věži se nachází hodinový stroj z konce 19. století. Bohoslužby Varhany Od roku 1893 jsou zde nainstalovány varhany firmy Rieger-Kloss s opusovým číslem 416 tyto varhany jsou jedno manuálové a mají deset rejstříků, jedná se o poměrně vzácný nástroj. Zpočátku byla traktura mechanická od roku 1926 elektrická. V roce 1999 prošly varhany drobnou opravou v roce 2010 pak rozsáhlejší kdy se musely úplně demontovat. Jiné U hřbitovní vstupní brány se nachází empírová socha Panny Marie a krucifix, na hřbitově je secesní plastika Truchlící žena. Kolem kostela vedou cyklostezky 6159, 6165 a 6166. Fotogalerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Mikuláše na Wikimedia Commons abecední seznam farností
Kostel svatého Václava (Velký Ořechov)

Kostel svatého Václava je barokní kostel ve Velkém Ořechově. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Jde o farní kostel farnosti Velký Ořechov. Historie Kostel s farou je připomínán podle archivních pramenů již ve 14. století. Po vpádu Kuruců na Moravu byl tehdy zničený kostel přestavěn v druhé polovině 17. století. Z této původní stavby se dochoval zvon z roku 1690. Členěním stavby i pojetím fasády lze rozpoznat vlivy tvorby architekta Domenica Martinelliho, na sklonku 17. století působícího dvorního architekta ve Vídni, ovšem s výrazným vlivem na vrcholně barokní tvorbu na Moravě. Architekt zřejmě patřil do jeho okruhu. Barokní chrám má dva boční oltáře a obrazy namaloval pan Rudolf Křeček. V roce 2016 byla na venkovní stěnu kostela umístěna pamětní deska P. Antonína Šuránka, který ve farnosti působil jako kaplan v letech 1950–1951. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Václava na Wikimedia Commons
Kostel svatého Václava (Lipová-lázně)

Kostel svatého Václava je farní kostel Římskokatolické farnosti Lipová-lázně v děkanátu Jeseník ostravsko-opavské diecéze. Kostel není památkově chráněn. Historie Farnost byla v tehdejší Horní Lipové zřízena až ve druhé polovině 18. století v rámci josefínských reforem, které se dotkly také duchovní správy. V souvislosti s tím byl v letech 1787–1788 postaven jednoduchý klasicistní kostel. Svěcení dokončené novostavby proběhlo 2. listopadu 1788. V letech 1968–1969 byl razantně změněn interiér kostela tím, že z něj byla odstraněna většina původního mobiliáře a nahrazena novým v prostých formách. Další razantní změna interiéru proběhla z iniciativy tehdejšího duchovního správce farnosti v roce 2014. Architektonická podoba Kostel je jednolodní stavba, orientovaná presbytářem k jihu. Presbytář je oproti lodi užší, pravoúhle zakončený. Vstupnímu průčelí je představena nepříliš vysoká mohutná věž s dvojicí schodišťových přístavků po stranách. V interiéru je převážně moderní zařízení. V předsíni se nachází pamětní deska, upomínající na císaře Josefa II., původce stavby kostela. Odkazy Související články Římskokatolická farnost Lipová-lázně Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Václava na Wikimedia Commons Hrady.cz
Kostel Zjevení Páně (Ostružná)

Filiální kostel Zjevení Páně je klasicistní kostel v obci Ostružná v okrese Jeseník. Postaven byl roku 1794 na přání místních usedlíků se svolením císaře Josefa II. Původně farní kostel samostatné farnosti Ostružná od roku 2004 spadá do farnosti Branná. Historie Založení kostela se datuje do roku 1794 na přání obyvatel dřevorubecké osady Ostružná. Jedná se o typickou venkovskou klasicistní architekturu bez přílišné zdobnosti. Po zrušení chrámu Panny Marie v Olomouci byly do nového kostela převezeny dva obrazy – Klanění tří králů a sv. Ondřeje Velinského. První byl vsazen do hlavního oltáře a druhý do oltáře bočního, přičemž oba s četnými pozdějšími přemalbami. O malbě obrazu Klanění tří králů se zmiňuje ve svém životopise barokní malíř Jan Kryštof Handke výslovně k roku 1749, kde z kontextu vyplývá, že obraz maloval počátkem léta. Ke kostelu Panny Marie na olomouckém předměstí měl zvlášť blízký vztah, neboť v něm pochoval v červnu 1742 první manželku, o rok později svoji matku, v roce 1747 syna Johanna a vedle nich byl nakonec pohřben i on sám. Handke se při tvorbě obrazu tří králů do kostela v Ostružné inspiroval svým proslaveným dílem stejného námětu, které vytvořil roku 1746 pro klášter ve Šternberku. Tato „kopie“ sice nedosahuje stejných uměleckých hodnot jako originál, ale i v tomto případě se jedná o kvalitní dílo s dokonale vyváženou stavbou, v jejímž středu vévodí postavy Ježíška a Panny Marie. Popis Jednolodní kostel má bílou fasádu a výraznou korunní římsu. Nad západním oknem zvonového patra je Kristův monogram. Nad presbyteriem je umístěn sanktusník s cibulovou bání. Do kostela se vstupuje z jihu dvěma vstupy, ze západu přes předsíň a ze severu přes sakristii. Z předsíně se vstupuje do prostoru chrámu pod věží. Otevře se prostor směrem k východu do presbyteria s hlavním a bočním oltářem, kde se nachází právě ony dva obrazy. Dne 18. března 2022 byl kostel prohlášen Ministerstvem kultury kulturní památkou. Reference Externí odkazy Webové stránky farnosti Branná Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Zjevení Páně na Wikimedia Commons
Částkov (zámek)

Částkov je zámek ve stejnojmenné vesnici v okrese Tachov. Postaven byl na místě starší tvrze po roce 1657. Od roku 1996 je chráněn jako kulturní památka. Historie První písemná zmínka o Částkově pochází z roku 1272 a uvádí vladyku Jakuba. Později se roku 1354 připomíná vladyka Sulek a v roce 1404 Nevlas. Zřejmě zde tedy stálo panské sídlo, ale tvrz je uvedena až v roce 1471, kdy vesnici získal tachovský purkrabí Bohuše z Otěšic. Nástupcem se stal syn Bohuslav z Otěšic připomínaný v letech 1493–1529 a po něm jeho syn Jiří z Otěšic, který si Částkov s tvrzí a dvorem nechal zapsat do desk zemských. Posledním majitelem z jejich rodu se stal Jiřího syn Vilém, který panství roku 1591 prodal Janu Vilémovi Kfelířovi ze Zakšova. Jan Vilém vesnici udělil městská práva a přikoupil její část, která do té doby patřila k Tachovu. Za účast na českém stavovském povstání byl v roce 1623 odsouzen ke ztrátě části majetku. Částkov poté koupil Jan Kryštof Kavka z Říčan, jehož dcery ho roku 1657 prodaly Marku Alexandrovi z Brisigellu a jeho bratrům Janu Florentinovi Matyášovi, Leopoldu Albertovi, Janu Tomášovi a Osvaldovi. Páni z Brisigellu nechali na přelomu sedmnáctého a osmnáctého století na místě původní tvrze postavit barokní zámek. Roku 1669 získal Částkov při dělení majetku Jan Tomáš Brisigell, který se oženil s Annou Markétou z Globen (1637–1702), vdovou po Erasmu Jaroslavovi Kagerovi ze Štampachu. Z manželství se narodil jediný syn Jan Albert (1679–1721). Krátce po svém sňatku s hraběnkou Charlottou Kateřinou Trautmansdorffovou upadl do dluhů a po smrti svého otce v roce 1708 byl nucen nabídnout Částkov k prodeji. Novým majitelem se na podzim 1710 stal strýc Jana Alberta, Osvald Brisigell, majitel sousedního Starého Sedliště. O tři roky později Osvald zemřel. Vdova Anna Barbora společně se svými syny v roce 1718 prodala Částkov hraběti Losymu z Losynthalu, který zámek vzápětí připojil k tachovskému panství. Od té doby na něm sídlil pouze správce statku, ale přesto byl v devatenáctém století za knížete Alfreda Windischgrätze několikrát přestavěn. V budově má kanceláře zemědělský podnik. Stavební podoba Nejstarší částí gotické tvrze byla tříprostorová budova, jejíž 1,5 metru silné zdivo se dochovalo v severozápadním nároží zámku. Později byla tvrz rozšířena o jižní křídlo, které vyplnilo příkop. Z renesanční fáze stavby se dochovaly částečně zasypané sklepy s valenými klenbami, hřebínkové klenby v přízemí a osmidílná hvězdicová klenba v jihozápadním nároží. Barokní zámek má téměř čtvercový půdorys a mansardovou střech krytou plechem. Vnější zdi jsou s výjimkou korunní římsy bez ozdob. Hlavní vchod na východní straně je zaklenutý půleliptickým pasem s odsazenými patkami. Odkazy Reference Související články Seznam zámků v Plzeňském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Částkov na Wikimedia Commons Částkov na webu Hrady.cz
Příseka (zámek)

Zámek Příseka – je nevelká třípatrová stavba stojící na jižním konci vsi Příseka, která je částí města Brtnice. Jde o stavbu, jejíž jádro tvoří pozdě renesanční tvrz s věží. Od roku 2015 je v zámku umístěno Muzeum autíček, obsahující téměř kompletní sbírku autíček a modelů vyrobených na území Československa ve 20. století, značná část expozice je též věnována produkci zahraničních výrobců. U zámku též funguje stylová kavárna. Historie Tvrz Tvrz na místě dnešního zámku vystavěl Volf Beránek z Petrovice, Beránkové na Příseku přenesli své sídlo ze dnes zaniklé tvrze v blízkých Petrovicích. V roce 1579 přešla obec do majetku Hynka Brtnického z Valdštejna, ves s tvrzí se tak stala součástí brtnického panství. Po jeho smrti přešlo vlastnictví na jeho vdovu Kateřinu Zajímačku z Kunštátu, v roce 1600 pak na Jiřího Volfa Křineckého z Ronova, jenž byl pohřben v příseckém kostele sv. Barbory. Roku 1619 se majitelem stal Hynek Křinecký, později pak jeho bratr Jiří Jindřich, kterému byl však statek za účast ve stavovském odboji, po jeho útěku za hranice, zkonfiskován. Zámek V roce 1627 tak Příseka znovu připadla Brtnici a jejím držitel se stal rod Collaltů. Tvrz v té době byla již využívána málo značné škody utrpěla v roce 1645 za švédské okupace Jihlavy, počátkem 17. století v ní byla ubytována vojska. Na počátku 18. století byla tvrz přebudována na menší barokní zámek, zachována zůstala renesanční věž a portál tvrze. Od roku 1798 byl využíván jako škola. Collaltové zůstali majiteli až do roku 1921, kdy se celý hospodářský dvůr i se zámkem nacházel v záboru Státního pozemkového úřadu. Při provádění pozemkové reformy na brtnickém velkostatku byl hospodářský dvůr Příseka o rozloze 126 ha z více než poloviny rozparcelován (celkem 60 ha), z 57 ha vytvořen zbytkový statek a 9 ha bylo ponecháno dosavadnímu vlastníku knížeti Manfredovi Collalto. V roce 1925 byl zbytkový statek se zámkem nabídnut v přídělovém řízení k odprodeji. Ten v roce 1926 odkoupil B. Bém a Václav Bém. V 50. letech 20. století zámek zabralo nově založené JZD, které v něm zřídilo byty zaměstnanců. V roce 1955 byla při vichřici stržena původní jehlancová střecha věže a zámecké budovy chátraly. Nakonec byl zámek v majetku MNV a sloužil kulturním účelům. V březnu roku 2014 začala rozsáhlá rekonstrukce, při níž byla střeše zámku vrácena původní podoba, kompletně rekonstruovaný byl interiér budovy a opraveny byly fasády. V opraveném zámku od roku 2015 sídlí muzeum modelů aut od české modelářské firmy Abrex. Muzeum je veřejnosti přístupné od října 2015 a je v něm zhruba 10 000 modelů, z nichž některé jsou unikátní. Popis Zámek je třípatrová jednokřídlá budova, na jejíž severozápadní straně leží věž. Na východní straně areálu mimo hlavní budovy zámku stojí stodola, v níž je umístěna kavárna. Vzhledem k umístění na jižním svahu obce je zámek pohledovou dominantou okolí. Fasády a obnovené střechy jsou podle dochovaných kreseb rekonstruovány do stavu v roce 1750. Budova zámku má renesanční sgrafitovou fasádu, a renesanční vstupní portál dochovaný z původní tvrze. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zámek Příseka na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Černá Hať (zámek)

Černá Hať je hospodářský dvůr s panským domem označovaným jako zámek. Stojí v osadě Velká Černá Hať u Mladotic v okrese Plzeň-sever. Areál je chráněn jako kulturní památka. Historie První písemná zmínka o tvrzi pochází z roku 1577, kdy ji od plaského kláštera koupil Mikuláš Kozelka z Hřivic. Po něm ji zdědil syn Petr s bratry, ale vzhledem ke svému zadlužení museli Černou Hať před rokem 1584 prodat Havlovi Hrobčickému na Kolešovicích za 4400 kop míšeňských grošů. Havlův syn Jeroným ji před rokem 1616 připojil k Všesulovu, u kterého zůstala až do roku 1672. Během třicetileté války se ji snažil na Ladislavu Rudolfovi z Hrobčic získat plaský klášter zpět, čemuž král Ferdinand II. sice vyhověl, ale vpád saských vojsk do Čech skutečnému předání zabránil, a klášter poté již další žádosti o Černou Hať nevznesl. Vdova po Ladislavu Rudolfovi z Hrobčic v roce 1667 černohaťské panství odkázala Václavu Karlovi z Hozlau, ale ten zadlužený statek spolu se Strážištěm a Brdem prodal za deset tisíc zlatých Karlu Maxmiliánovi Lažanskému z Bukové. Stavební podoba Hospodářský dvůr postavený v osmnáctém století na místě tvrze tvoří patrový zámeček a boční hospodářská křídla chlévů. Zámeček vystupuje ze severního traktu jako rizalit. Obytná budova má armovaná nároží, segmentově vyklenutou korunní římsu, trojdílné okno v přízemí a dvě menší okna v patře. Po obou stranách k němu přiléhají chlévy se sedlovými střechami, množstvím vstupů, vikýřů a okének. V křídle po levé straně panského domu vede chodba zaklenutá valenými klenbami se stlačenými lunetami. Součástí dvora je budova upravená na stodolu. Původně v ní bývala sýpka s kovárnou. Odkazy Reference Související články Seznam zámků v Plzeňském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Velká Černá Hať na Wikimedia Commons Černá Hať na webu Hrady.cz
Kostel Narození Panny Marie (Konice)

Kostel Narození Panny Marie je farní kostel v Konici vystavěný v 16. století a barokně přestavěný na začátku 18. století. Kostel je zapsán na seznam kulturních památek ČR. Architektura Jde o prostou přibližně orientovanou jednolodní stavbu s odsazeným kněžištěm, k němuž ze severu přiléhá kaple (pův. sakristie) s oratoří v patře, z jihu čtyřboká sakristie. Loď má obdélníkový půdorys, v ose stavby je předsazená hranolová věž s trezorovou místností v 1. patře. Kněžiště je zaklenuto valeně, s výsečemi a lunetovým závěrem, loď je zaklenuta valeně s výsečemi mezi pásy. V západní části lodi je hudební kruchta. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Narození Panny Marie na Wikimedia Commons Kostel na stránkách hrady.cz
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Laškov)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie je farní kostel v Laškově v okrese Prostějov, asi 8 km východně od Konice. Spadá pod Římskokatolickou farnost Laškov. Kostel je dominantou obce a je využíván k pravidelným bohoslužbám. Od roku 1958 je památkově chráněný. Historie Kostel byl vystavěn v letech 1612–1620 Bohušem starším Kokorským z Kokor v renesančním stylu. Jeho založení je věnována pískovcová pamětní deska, která je zasazena ve zdi na vnější straně presbytáře. Podle zdiva nalezeného při opravě v roce 1939 lze soudit, že nahradil kostel nebo kapli, která na místě stála původně. Tento původní kostel byl vysvěcen někdy mezi lety 1579 a 1598 olomouckým biskupem knížetem Stanislavem II. Pavlovským. V roce 1806 prošel kostel významnou přestavbou. Byla přistavěna nová sakristie, loď byla prodloužena a došlo k výměně oken. V roce 1840 byly zakoupeny varhany, jež byly v roce 1899 nahrazeny novými. Všechny tři kostelní zvony byly v roce 1916 zabaveny pro válečné účely. Nová trojice bronzových zvonů byla vysvěcena až v roce 1925. Stavba Kostel je jednolodní, obdélníkového půdorysu s pětibokým kněžištěm se sakristií a skladištěm po jeho stranách. V hlavním průčelí, nad vstupem do kostela stojí věž ve tvaru čtyřbokého hranolu s hodinami. Původně kostel obklopoval hřbitov, ale ten byl v 19. století zrušen a přesunut severněji na místo, kde leží v současnosti. Roku 1929 byl interiér vyzdoben akademickým malířem Jano Köhlerem. Cenná je též rokoková varhanní skříň, která byla do Laškova přesunuta ze zrušeného svitavského kostela. Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek v Laškově Externí odkazy Informace o bohoslužbách Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons
Kostel svatého Cyrila a Metoděje (Prostějov)

Kostel svatého Cyrila a Metoděje je římskokatolický filiální kostel ve farnosti Povýšení sv. Kříže v Prostějově. Původně byl součástí místního kapucínského kláštera. Historie Kostel byl postaven v letech 1759–1766 na předměstí Prostějova spolu s hospicem kapucínského řádu. Nejprve zde stála kaple s kryptou zasvěcená svaté Barboře, vysvěcena 7. srpna 1762 olomouckým generálním vikářem Leopoldem Podstatzkým. V roce 1764 podal kvardián P. Firmianus žádost olomouckému biskupovi, aby směli kapli přestavět na kostel. Kapucínský kostel měl jen malou věžičku nad kněžištěm. V roce 1784 byl klášter zrušen Josefem II. Předměty v kostele, pořízené z darů občanů města nebo řádových prostředků, byly rozprodány v aukcích. Obnovení kostela iniciovala městská rada 22. dubna 1899, nejprve měl být zasvěcen Navštívení Panny Marie, na návrh kněze Karla Kráčmara se titul změnil na sv. Cyrila a Metoděje. Přestavěný kostel slavnostně benedikoval 21. října 1906 P. Antonín Vrána. Konala se zde první mše svatá a správcem ustanovili hřbitovního a nemocničního kněze P. Františka Starého. Kromě pravidelných bohoslužeb se z kostela vypravovaly pohřby. Roku 1925 byl pro občany nekatolického vyznání postaven PAX – městská obřadní síň vedle kostela. Po roce 1950 sloužil kostel jako márnice. Když kolem započala stavba sídliště, stal se cílem zlodějů a vandalů. Ti vytloukli všechny vitráže, shodili sochy z oltářů, poničili varhany a veškerý interiér postupně pokryl holubí trus. Na začátku roku 1988 nabídl duchovní správce farnosti Povýšení svatého Kříže určickému faráři, aby si odvezl lavice ze zničeného kostela. Když si pro ně přijel, byl šokován tou spouští a zorganizoval k úklidu někdejšího Božího domu skupinu mladých lidí. Komunisté se o akci dozvěděli a přikázali ji zastavit, brigádníci však zákaz ignorovali. V neděli 14. srpna 1988 se konala slavnostní bohoslužba u příležitosti znovuotevření kostela. Odkazy Reference Související články Kapucínský klášter (Prostějov) Římskokatolická farnost Povýšení svatého Kříže Prostějov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Cyrila a Metoděje na Wikimedia Commons