NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Octárna

Octárna (někdy též vodní nádrž Obecnice) je vodní nádrž na Obecnickém potoce asi 5 kilometrů severozápadně od Příbrami, na území bývalého vojenského újezdu Brdy, nyní na území obce Obecnice. Historie Octárna byla založena v 18. stol. Roku 1962 byla upravena a rozšířena na dnešní výměru 11 ha a prohloubena na maximální hloubku 11,5 m. Nádrž slouží pro zásobování příbramské aglomerace a zabezpečení minimálních průtoků pod hrází. Zajímavosti Do Octárny se stéká mnoho malých rašelinných potůčků, což je příčinou kyselosti vody v nádrži (pH = 4). I to je důvod proč se zde nikdy nezdařila výsadba ryb. I přesto se v Obecnickém potoce ještě 50 m metrů před vtokem do Octárny vyskytují např. pstruzi nebo okouni. Další zajímavostí je, že Octárna je jediné místo Čechách kde roste orobinec stříbrošedý. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Octárna na Wikimedia Commons
Ohař (Mirovice)

Ohař je malá vesnice, část města Mirovice v okrese Písek v Jihočeském kraji. Nachází se asi 3,5 kilometru severně od Mirovic. Ohař je také název katastrálního území o rozloze 4,01 km². V katastrálním území Ohař leží i Řeteč. Historie První písemná zmínka o vesnici pochází z roku 1312. Obyvatelstvo Obecní správa Při sčítání lidu v letech 1850–1886 Ohař byl osadou obce Lety v okrese Písek. V letech 1887–1929 byl osadou obce Myslín v okrese Písek. V letech 1930–1960 byl samostatnou obcí v okrese Písek. V letech 1961–1971 byl částí obce Boješice v okrese Písek. Od 26. listopadu 1971 do 31. prosince 1987 byl znovu částí obce Myslín v okrese Písek, kdy se konaly obecní volby. Od 1. ledna 1988 je částí města Mirovice v okrese Písek. Poté se Myslín opět osamostatnil, ale Ohař již zůstal součástí Mirovic. Pamětihodnosti Ve vesnici na návsi se nachází velmi zdobný kříž v ohrádce. Na vysokém kamenném podstavci nese dataci 1861. Další kříž se nachází u příjezdové komunikace do vesnice. Na kulatém štítku je nápis CHVÁLA KRISTU. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ohař na Wikimedia Commons Ohař v Registru územní identifikace, adres a nemovitostí (RÚIAN)
Oldřetice

Oldřetice jsou malá vesnice, část obce Raná v okrese Chrudim v Pardubickém kraji. Nachází se asi 2,5 kilometru severovýchodně od Rané. Oldřetice jsou také název katastrálního území o rozloze 1,98 km². Historie První písemná zmínka o vesnici pochází z roku 1392. Obyvatelstvo Obecní správa Při sčítání lidu v letech 1850–1890 byly Oldřetice osadou obce Radčice v okrese Vysoké Mýto. V letech 1890–1974 byly samostatnou obcí, nejprve v okrese Vysoké Mýto, ale v roce 1950 v okrese Hlinsko, ale od roku 1960 v okrese Chrudim. Od 1. července 1974 je částí obce Raná v okrese Chrudim. Další fotografie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Oldřetice na Wikimedia Commons Encyklopedické heslo Odřetice v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích Oldřetice v Registru územní identifikace, adres a nemovitostí (RÚIAN)
Oldřetice

Oldřetice (deutsch Oldretitz) ist ein Ortsteil der Gemeinde Raná in Tschechien. Er liegt vier Kilometer südlich von Skuteč und gehört zum Okres Chrudim. Geographie Oldřetice befindet sich in den nördlichen Ausläufern der Saarer Berge am Bach Raná (Schwarzer Bach), dem nördlich des Dorfes der Dolský potok zufließt. Im Süden und Westen wird Oldřetice von der Bahnstrecke Havlíčkův Brod–Pardubice umfahren. Südöstlich liegt der Teich Drážní rybník. Nachbarorte sind Malinné und Žďárec u Skutče im Norden, Radčice, Dolívka und Lešany im Nordosten, Miřetín, Česká Rybná und Spálená Sázka im Osten, Otradov und Pokřikov im Südosten, Vojtěchov im Süden, Raná und Horní Holetín im Südwesten, Oflenda und Dolní Holetín im Westen sowie Mrákotín und Horní Prosetín im Nordwesten. Geschichte Die erste urkundliche Erwähnung des Dorfes erfolgte 1392 in der Landtafel, als Smil Flaška von Pardubitz die Richenburg mit den zugehörigen 62 Dörfern an Otto von Bergow und Boček II. von Podiebrad übergab. Im Jahre 1835 bestand das im Chrudimer Kreis gelegene Rustikaldorf Woldřetitz aus 32 Häusern, in denen 176 Personen lebten. Im Ort gab es eine Mühle. Pfarrort war Ranna. Bis zur Mitte des 19. Jahrhunderts blieb Woldřetitz der Herrschaft Richenburg untertänig. Nach der Aufhebung der Patrimonialherrschaften bildete Voldřetice ab 1849 einen Ortsteil der Gemeinde Radčice im Gerichtsbezirk Skutsch. Ab 1868 gehörte das Dorf zum politischen Bezirk Hohenmauth. 1869 hatte Voldřetice 194 Einwohner. In den 1880er Jahren löste sich Voldřetice von Radčice los und bildete eine eigene Gemeinde. Im Jahre 1900 lebten in Voldřetice 159 Personen, 1910 waren es 177. Seit 1924 führt der Ort den amtlichen Namen Oldřetice. 1930 hatte Oldřetice 170 Einwohner. 1949 wurde die Gemeinde dem neu gebildeten Okres Hlinsko zugeordnet, seit 1961 gehört sie zum Okres Chrudim. Am 1. Juli 1974 erfolgte die Eingemeindung nach Raná. Die gezimmerte Wassermühle wurde 1977 in das Freilichtmuseum Vysočina nach Veselý Kopec umgesetzt. Beim Zensus von 2001 lebten in den 34 Häusern von Oldřetice 81 Personen. Gemeindegliederung Der Ortsteil Oldřetice bildet einen Katastralbezirk. Sehenswürdigkeiten Kapelle Unserer lieben Frau von La Salette, erbaut 1894 Kreuz auf dem Dorfplatz, aufgestellt 1882 Literatur Historický lexikon obcí České republiky 1869–2005, Teil 1, S. 514 Weblinks Geschichte von Raná und Oldřetice Einzelnachweise
Olešský rybník

Olešský rybník nebo také Stará Oleška je rybník, který se nachází východně od Staré Olešky, asi 5 km západně od obce Česká Kamenice v Růžovské vrchovině. Má rozlohu 12 ha. Vodní režim Rybníkem protéká potok Olešnička, která je pravým přítokem Kamenice. Pobřeží Severovýchodní břeh je lesnatý, stejně jako dva větší poloostrovy. Využití Slouží především k chovu ryb. Na severním břehu se nachází koupaliště. Západní část rybníka je chráněna coby přírodní rezervace Stará Oleška. Zajímavosti V roce 1972 dopadl těsně k jeho hrázi utržený levý motor letounu DC-9, letícího na lince JAT 367. Nehoda se stala světově proslulou tím, že při ní přežila pád z výšky 10 km letuška Vesna Vulović. Fotogalerie Literatura Štefáček Stanislav, Encyklopedie vodních ploch Čech, Moravy a Slezska, Olešský rybník¹ (s. 184), Nakladatelství Libri, Praha, 2010 ISBN 978-80-7277-440-1 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Olešský rybník na Wikimedia Commons
Olympia Brno

Obchodní a zábavní centrum Olympia Brno, nacházející se při dálnici D2 na katastrální hranici brněnské čtvrti Přízřenice a sousedního města Modřice, je vůbec první moderní obchodně-zábavní centrum v aglomeraci Brna a druhé největší v Česku. Součástí centra je hypermarket Albert (do roku 2009 Hypernova) společnosti Ahold a čerpací stanice. Centrum s celkovou plochou 110 117 m² má moderní architekturu, tvořenou prosklenou ocelovou konstrukcí. Nacházejí se zde i fontány a dva výtahy. V prvním patře Olympie Brno se nachází desetisálové (původně čtrnáctisálové) multikino společnosti Cinema City (původně kino vlastnila do roku 2002 společnost Ster Century a od té doby do roku 2011 společnost Palace Cinemas). V prvním patře se dále nachází Planet Bowling. Mezi největší obchody dále patří prodejny s módou H&M, C&A, Marks & Spencer, New Yorker či Lindex, prodejny s obuví Baťa, Humanic, Deichmann, velkoprodejny sportu Intersport atd. V Olympii se nachází restaurace Subway, McDonald's a Bubbleology. Nákupní centrum spojují s Brnem zvláštní autobusová linka z Úzké a autobusy IDS JMK linek 49, 78 a 510. Do 16. října 2009 jezdila zvláštní doprava i mezi Olympií a Mendlovým náměstím. Obchodní centrum disponuje kapacitou 3 200 parkovacích míst, která jsou rovnoměrně rozmístěna před každým vstupem do nákupního centra. Část parkovacích míst je umístěna v parkovacím domě a na střeše obchodního domu Asko nábytek. Centrum bylo otevřeno roku 1999 a původně se rozkládalo jen na parcelách v katastru města Modřice. V letech 2004, a pak v období mezi 20. zářím 2007 a 16. říjnem 2009 bylo postupně rozšířeno do současné podoby. Architektem původní budovy i následných rozšíření je britský architekt Clark Geddes. Generálními projektanty původní Olympie Brno byly společnosti DGA London a Centroprojekt Zlín a.s. Čtvrtou etapu rozšíření odborná porota označila za druhou nejlepší stavbu roku 2009 v Jihomoravském kraji. 22. května 2010 byl u Olympie otevřen park. Vlastníkem centra byla společnost Olympia Brno s.r.o., jejímž hlavním věřitelem byla společnost Anglo Irish Asset Finance. V březnu 2017 se vlastníkem centra stala hamburská investiční skupina Deutsche EuroShop. Za nákupním centrem se podél řeky Svitavy nachází zábavní park s hřišti, lezeckou stěnou, inline dráhou a modelovou železnicí supervelkých měřítek, kterou provozuje spolek Společnost moravských parkových drah. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Olympia Brno na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Olšanský rybník (Sedlec)

Olšanský rybník je rybochovný, průtočný rybník v Sedlci, východně od sedlecké osady Olšany mezi Sedlcem a Mariánským Týncem, asi 3 km severozápadně od Kralovic v okrese Plzeň-sever. Vodní režim Rybník leží na Kralovickém potoce na jihozápadním úpatí Červené hory a vrchu Březina. Do rybníka ústí také Sedlecký a Olšanský potok. Historie Olšanský rybník, největší v okolí, je poprvé zmiňován v roce 1432, kdy při rozdělení majetku pánů z Kolovrat připadl i s nedalekým hospodářským dvorem Olšany k hradu Krašov. Roku 1480 opat Adam vyplatil část zastaveného majetku a rybník se i se dvorem dostal pod klášterní správu. Za opata Evžena Tyttla byla hráz Olšanského rybníka opravena. V současnosti je z rybníka odebírána voda pro obyvatelstvo. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Olšanský rybník na Wikimedia Commons Literatura Jan Kumpera, Jiří Zahradnický: Rybníky Plzeňského kraje aneb putování za rybniční vůní; Agentura Ekostar s. r. o. Plzeň, Plzeň 2006
Olšanský rybník (Kunratice)

Olšanský rybník (někdy zvaný jako Olšaňák) je průtočný rybník na Olšanském potoce, levém přítoku Kunratického potoka, na okraji Prahy-Kunratic, nedaleko rybníka a koupaliště Šeberák. Severní a východní břeh rybníka je hranicí Šeberova. Rybník má rozlohu 4,4 ha Objem činí 68 720 m³. Rybník je využíván k chovu ryb či rekreaci. Vlastníkem je hlavní město Praha, rybník spravují Lesy ČR. Historie První mapová zmínka o rybníku pochází z roku 1848. Přesto se předpokládá, že rybník byl založen již v 17. století spolu s rybníkem Šeberák. První zmínka o plánované rekonstrukci pochází roku 1963, kdy byl nahrazen vyhnilý dřevěný požerák a byl opraven propad hráze. V 70. letech 20. století došlo také k úpravám, které čítaly zatrubnění vytékajícího Olšanského potoka a nejspíše také navýšení terénu mezi rybníkem a Vesteckým potokem. Mezi lety 2017 až 2018 proběhla revitalizace rybníka. Byl vypuštěn, vyčistěn a odbahněn, z místa bylo odvezeno přibližně 21 800 m³ sedimentu. Práce zahrnovaly opravu přelivu a pročištění břehů. Hráz byla zpozvolněna a opevněna těžkou balvanitou rovnaninou. Pro provádění výlovů zde vzniklo loviště a kádiště. Po dokončení této revitalizace došlo k revitalizaci nedalekého rybníka Šeberák. Dne 2. května 2018 byl na dně rybníka nalezen granát, následně byly uzavřeny okolní ulice a granát byl odpálen pyrotechnikem. K obnovení provozu v okolí došlo pár hodin po nálezu. Fauna Na tomto rybníce dlouhodobě přebývá a rozmnožuje početná populace obojživelníků, jako například čolek obecný nebo skokan zelený. Společně s dalšími rybníky v okolí, včetně chráněných nedalekých Hrnčířských luk, patří mezi významná hnízdiště mnoha druhů vodních ptáků. Olšanský rybník je také klíčovou zastávkou pro migrující druhy. Rybaření Rybník slouží jako rybářský sportovní revír obhospodařovaný Českým rybářským svazem, územním svazem města Prahy. Platí zde zákaz krmení a vnadění a zákaz lovu z hráze. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Olšanský rybník na Wikimedia Commons
Olšina u Skleného

Olšina u Skleného je přírodní rezervace poblíž obce Sklené v okrese Žďár nad Sázavou v nadmořské výšce 720–734 metrů. Oblast spravuje AOPK ČR, RP Správa CHKO Žďárské vrchy. Důvodem ochrany je olšový porost přecházející v rašeliniště. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Žďár nad Sázavou
Olšina v Novolhotském lese

Olšina v Novolhotském lese je přírodní památka poblíž obce Černá v Pošumaví v okrese Český Krumlov. Důvodem ochrany je rozsáhlý soubor smrkových olšin s vývojovými stádii, významná flóra a vegetace. Galerie Odkazy Reference Literatura ALBRECHT, Josef, a kol. Českobudějovicko. Redakce Peter Mackovčin, Josef Albrecht. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. (Chráněná území České republiky; sv. VIII. Českobudějovicko). ISBN 80-86064-65-4. S. 184. Související články Seznam chráněných území v okrese Český Krumlov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Olšina v Novolhotském lese na Wikimedia Commons
Olšov

Olšov je přírodní rezervace poblíž obce Černá v Pošumaví v okrese Český Krumlov. Důvodem ochrany jsou močály a přechodně zaplavované plochy a na ně vázaná společenstva živočichů a rostlin, včetně zvláště chráněných druhů. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Český Krumlov
Ondrášovy díry

Ondrášovy díry je přírodní památka poblíž obce Malenovice v okrese Frýdek-Místek v Moravskoslezském kraji. Chráněné pseudokrasové území je v péči AOPK ČR – regionálního pracoviště Správa Chráněné krajinné oblasti Beskydy. Přírodní památka Ondrášovy díry je zároveň součástí evropsky významné lokality Beskydy a Ptačí oblasti Beskydy. Poloha Jedinečný pseudokrasový jeskynní systém se nachází v Beskydech na hřebeni Lukšince v nadmořské výšce 840 až 940 metrů na území, ležícím 1,5 až 2 km vzdušnou čarou směrem na severozápad od vrcholu Lysé hory. Z hlediska administrativní příslušnosti se jedná o katastrální území Malenovice a Staré Hamry II. Předmět ochrany Důvodem ochrany je podzemní systém pseudokrasových puklinových a rozsedlinových jeskyní a jejich ekologických funkcí. Objekt je významným geomorfologickým útvarem, dokládajícím vývoj pískovcových flyšových formací a dále ojedinělou zoologickou lokalitou s koloniemi ohrožených druhů netopýrů. Ondrášovy díry patří mezi nejrozsáhlejší puklinové jeskyně ve flyšovém pásmu Karpat. Systém puklinových chodeb a dómů, dosahujících hloubky více než třiceti metrů, je dlouhý celkem zhruba 250 metrů. Součástí zmíněného systému je několik desítek metrů dlouhá ledová jeskyně, ve které se i během letních měsíců udržuje led a sníh. Pověsti Jeskyně na Lukšinci byly odedávna spojovány s pověstmi o zbojníkovi Ondrášovi. Vyprávělo se například, že ve zdejší síti podzemních děr schovával Ondráš naloupené poklady. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Frýdek-Místek Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ondrášovy díry na Wikimedia Commons
Ondříkovický pseudokrasový systém

Ondříkovický pseudokrasový systém je přírodní památka v okrese Jablonec nad Nisou v Libereckém kraji na území obce Frýdštejn mezi osadami Roudný a Ondříkovice na severozápadní hranici CHKO Český ráj asi 5 km severně od Turnova. Oblast spravuje AOPK ČR - regionální pracoviště Liberecko. Přírodní památka byla vyhlášena z důvodu ochrany pseudokrasové jeskyně, ponoru a vyvěračky v Ondříkovickém propadání – boční ponor, ukončeno mohutným závrtem s dnovým ponorem. Ondříkovický pseudokrasový systém se skládá ze čtyř část. Jsou to: jeskyně Bartošova pec, Ondříkovický ponor, Ponor u Roudného a Ondříkovické propadání. Celá lokalita má celkovou rozlohu asi 3,5 km². Na povrchu tvoří památku několik izolovaných lokalit, na kterých voda mizí a znovu vyvěrá, z nich je nejznámější jeskyně Bartošova pec. Pod povrchem se nalézá systém vzájemně propojených jeskyní. Lesní porost je poměrně běžný, tvoří ho zejména smrky, borovice, buky a duby. Ze vzácnější druhů rostlin se v lokalitě vyskytuje bradáček vejčitý (Listera ovata). Vzácně se zde objevuje mlok skvrnitý. Pseudokrasový systém Nachází se zde celý rozsáhlý jeskynní systém. Voda ze tří potoků na třech místech mizí pod zemí – v unikátním ponoru Voděradského potoka, ponoru potůčku pod Cidlinského statkem v Ondříkovicích a v závrtu pod vsí Roudný. Na podzim roku 2000 se speleologové Jiří Bruthans, Michal Novák a Štěpán Křtěnský dostali jeskynním systémem z Bartošovy pece a objevili chodby v celkové délce 225 metrů. Bruthans spolu s Ondřejem Zemanem a Helenou Vysokou na základě průzkumů došli navíc k závěru, že název přírodní památky je zavádějící, že se nejedná o jeskynní systém pseudokrasový, ale skutečně krasový. Vznikl totiž rozpouštěním vápenatého tmelu, který držel pohromadě vápnité pískovce z období turonu. K podobným jevům dochází i na dalších lokalitách v této části Českého ráje. Dešťová voda se tu vsakuje do propustných vrstev pískovce teplického souvrství, po nějaké době se dostane k jílové vložce a vyvře na povrch, po něm stéká a případně se znovu zanoří do propustných vrstev jizerských vápnitých pískovců (opuk). Bartošova pec Bartošova pec je asi 30 metrů dlouhá otevřená jeskyně, která dále pokračuje dosud zcela nezmapovaným podvodním labyrintem. Nazývá se po místním skláři Bartošovi. U pramenu stávala dříve sklářská huť. Po zániku huti byl nedaleko postaven mlýn, později upraven na brusírnu skla využívající nezamrzající vodu vyvěrající z podzemí. Dnes objekt někdejšího mlýna slouží k rekreaci. Bartošova pec se nachází na modře značené turistické stezce a také cyklostezce 3051 mezi Turnovem a Sychrovem. Z Bartošovy pece vyvěrá Vazovecký potok o vydatnosti 15–30 litrů za sekundu. Potok protéká Vazoveckým údolím a u Dolánek se vlévá do Jizery. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Jablonec nad Nisou Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ondříkovický pseudokrasový systém na Wikimedia Commons
Opatovské zákopy

Opatovské zákopy je přírodní rezervace poblíž obce Opatov v okrese Třebíč v nadmořské výšce 624–650 metrů. Oblast spravuje Krajský úřad Kraje Vysočina. Nově byla přírodní rezervace vyhlášen Nařízením Kraje Vysočina ze dne 24. března 2020 č. 3/2020 o zřízení přírodní rezervace Opatovské zákopy. Předmětem ochrany přírodní rezervace jsou: a) ekosystém podhorských a horských smilkových trávníků, sekundárních podhorských a horských vřesovišť, vlhkých pcháčových luk, přechodových rašelinišť a nevápnitých mechových slatinišť a pramenišť s výskytem významných druhů rostlin a živočichů na tato stanoviště vázaných, b) typy přírodních stanovišť a druhy, pro které byla jiným právním předpisem vyhlášena evropsky významná lokalita CZ0610518 Opatovské zákopy a které se nacházejí na území přírodní rezervace. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Třebíč Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Opatovské zákopy na Wikimedia Commons
Opatská zahrada (Strahovský klášter)

Opatská zahrada je jedna ze zahrad Strahovského kláštera. Základní informace Zahrada se nachází v městské části Praha 6, kat. území Hradčany, na adrese Strahovské nádvoří 1, čp. 132. Zahrada na výměru 0,2 hektaru, nachází v nadmořské výšce 285 m n. m.. Zahrada společně se Strahovským premonstrátským klášterem je od roku 1989 chráněna jako národní kulturní památka České republiky. Historie Opat Kašpar z Questenberka O tom, že strahovský opat Kašpar z Questenberka, působící od roku 1612 udělal mnohé stavební počiny, se všeobecně ví. Pokud se zahrad a vinic týče, pak proslul zejména založením Opatské zahrady v roce 1613 a jejími úpravami. Podílel se na nich také podpřevor Amand Fabius, který měl nemalé zásluhy právě na venkovních úpravách, především výsadbách dřevin, mezi nimi ořešáků (Juglans sp.) a dokonce teplomilných kaštanovníků jedlých (Castanea sativa). Architektonický návrh na Opatskou zahradu vypracoval Giovanni Battista Bossi. Zajímavost Turecká líska na Strahově byla podle pověsti vysazena kolem roku 1613 při založení Opatské zahrady. Opat Kryšpín Fuk z Hradiště Pod zahradami byly objeveny vydatné prameny, které byly využívány pro hospodářské stavení. V r. 1632 svedl Kryšpín Fuk štolou do rybníka na Pohořelci jeden z hlavních pramenů. Kryšpín Fuk se v r. 1640 stal opatem. S postupem let přibývaly další štoly k posílení vodovodu. V souvislosti se stavbou opevnění, která ovlivnila zdejší vodní režim, dochází v roce 1676 ke vzniku Šancovní štoly, vedoucí od původní Lohelovské prelatury, přes Konventní zahradu pod Letní refektář a pod klášterem dále až pod východní okraj budov do Opatské zahrady, kde klesá ve svahu k současné 'vyhlídkové cestě'. V r. 1693 byla následně postavena nová Velká odpadní štola od secesu v opatství do dolní části Opatské zahrady, kde se napojila právě na stávající Šancovní štolu. Všechny tyto poznatky byly získány při průzkumu v r. 1980, kdy byly prováděny sondážní práce v Opatské zahradě. Současnost Opatská zahrada je dnes využívána komerčně, a to pro účel letní restaurace s překrásnou vyhlídkou na Prahu. Zahrada přiléhá přímo ke zdi konventu. V zahradě se nachází jedna z kašen Břevnovského kláštera a souvisí podle všech poznatků s výstavbou nového opatství v roce 1625. Zdrojem vody pro fontánu byl pramen, který byl objeven při zemních pracích. Kašnu tvoří sokl na kterém stojí tři putti., nesoucí profilovanou mísu. V 80. letech byla Opatská zahrada pro havarijní stav uzavřena.Až roku 1991 započala její obnova dle plánů architekta Karla Kuči. Zahrada, k níž patří i volně přístupná malá vinice, byla obnovena do roku 1994. Reference
Orlice (přírodní památka)

Orlice je přírodní památka na rozhraní okresů Hradec Králové a Rychnov nad Kněžnou. Nachází se podél řeky Orlice mezi Hradcem Králové a Čermnou nad Orlicí. Nově byla tato památka vyhlášena Nařízení Královéhradeckého kraje č. 1/2018 ze dne 11. června 2018 a zároveň v původním rozsahu vymezená přírodní památka spolu s přírodní památkou Vodní tůň byly tímto nařízením zrušeny. Předmět ochrany Přírodní památka je zřízena za účelem ochrany ekosystémů, jedná se především o různé typy lužních lesů (měkké luhy, tvrdé luhy, jasanovo-olšové lužní porosty), vrbových křovin (mokřadní vrbiny a vrbových křovin hlinitých a písčitých náplavů), říčních rákosin, biotopů celé sukcesní série vázané na ramena a tůně (od variabilní makrofytní vegetace přes různorodou nelesní mokřadní vegetaci až po biotopy s dřevinami) a různé typy luk (od vegetace vysokých ostřic vázané na nejvlhčí stanoviště, přes aluviální psárkové louky a střídavě vlhké bezkolencové louky až po mezofilní ovsíkové louky a ojedinělé trávníky písčin na nejsušších místech). Z druhů byly mezi hlavní předměty ochrany zařazeny ty, pro které byla vymezena evropsky významná lokalita Orlice a Labe. Těmi jsou bolen dravý (Aspius aspius), klínatka rohatá (Ophiogombus cecilia) a vydra říční (Lutra lutra). Předmětem ochrany přírodní památky jsou také výslovně toky Tiché, Divoké a spojené Orlice s přilehlou nivou. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Orlice na Wikimedia Commons Související články Seznam chráněných území v okrese Rychnov nad Kněžnou
Orlovická hora

Orlovická hora je přírodní památka poblíž obce Pocinovice v okrese Domažlice. Oblast spravuje Agentura ochrany přírody a krajiny ČR. Důvodem ochrany je stará dobývka limonitových rud, která je významnou dokumentační lokalitou domažlického krystalinika. Přírodní památka zahrnuje vrcholovou část stejnojmenného vrchu o nadmořské výšce 723 metrů geomorfologicky spadajícího do celku Všerubská vrchovina, podcelku Jezvinecká vrchovina, okrsku Havranická vrchovina a podokrsku Orlovická vrchovina. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Domažlice