NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Mariánská kaple (Císařský)

Mariánská kaple, též zvaná Botzenská kaple (německy Botzen Kapelle) stojí na svahu Partyzánského vrchu (530 m n. m.) ve vsi Císařský. Pozdně barokní sakrální stavba z roku 1796 ve druhé polovině 20. století zchátrala a téměř zanikla, obnovena byla v roce 2014. Historie Nevelkou polní kapli nechal postavit roku 1796 sedlák Josef Mautsch z domu čp. 164 (zbořený po druhé světové válce) v Císařském. Stavbu umístil na svah Partyzánského vrchu (Botzen) k cestě spojující Císařský s Velkým Šenovem (Botzensteig). Právě proto ji místní obyvatelé nejčastěji nazývali Botzen Kapelle. Protože byla polní kaple zasvěcena Panně Marii, pobožnosti se v ní konaly během mariánských svátků. Podle ústně tradované pověsti se v kapli zázračně uzdravilo dítě z oční nemoci. Tradice a zájem o kapli přerušila druhá světová válka a vysídlení původních obyvatel vsi (původně samostatné obce). Ve druhé polovině 20. století kaple postupně chátrala, až z ní na počátku 21. století zůstalo jen torzo obvodových stěn. Vlastník kaple (soukromý zemědělec) v této době zvažoval odstranění ruin. Záchrana stavby přišla v roce 2014. Díky spolupráci spolku Drobné památky severních Čech, města Šluknov a Nadace Via byla kaple obnovena. Stavebních prací se ujal Ing. Vojtěch Král. Celkový rozpočet činil 160 000 Kč, z toho 50 000 Kč přispěla Nadace Via. Obnovenou kapli požehnal dne 23. května 2015 šluknovský arciděkan P. Pavel Procházka. Péči o stavbu a její okolí zajišťuje Teen Challenge International ČR, pobočka Císařský. Kaple je od roku 2017 ve vlastnictví města Šluknova a není památkově chráněná. Pravidelné bohoslužby se v kapli nekonají. Popis Stavba je obdélného půdorysu s mírně odsazeným půlkruhovým závěrem. Zdi jsou postavené z pískovce a místního čediče. V průčelí je umístěn vchod s pískovcovým portálem, ve kterém je osazena mříž. Trojúhelníkový štít zdobí nika se soškou Madony. Stavba je bez oken, omítky jsou hrubé, šedé, lizénové rámce jsou hladké, bílé. Střechu bez věže pokrývá imitace břidlice. Mobiliář tvoří malý oltář a velký kovový krucifix, původní vybavení se nedochovalo. Kolem kaple je vysazená pětice lip velkolistých. Původní polní cesta zanikla. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mariánská kaple na Wikimedia Commons Kaple Panny Marie v databázi Poškozené a zničené kostely, kaple a synagogy v České republice Oficiální stránky farnosti Šluknov Archivováno 16. 8. 2016 na Wayback Machine.
Kostel svatého Petra a Pavla (Milovice u Hořic)

Kostel svatého Petra a Pavla je římskokatolický, filiální, orientovaný kostel v Milovicích u Hořic. Situován je v centru obce. Je chráněn jako kulturní památka. Historie Stavba gotického původu je v roce 1384 uváděna jako farní kostel. Byla přestavěn v roce 1613 renesančně a do dnešní podoby barokně v letech 1740-1758. Architektura Pozdně gotický kostel s mohutnou věží s cibulovitou bání. Jednolodní stavba o třech polích s presbytářem o 5 stranách nepravidelného osmiúhelníka. Nároží a pilíře jsou zesíleny toskánskými pilastry. Vnitřek věže slouží jako sakristie. Bohoslužby Poutní bohoslužby se konají v neděli okolo 29. června. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Petra a Pavla na Wikimedia Commons Kostel sv. Petra a Pavla, apoštolů - filiální kostel na stránkách Královéhradecké diecéze Archivováno 31. 12. 2018 na Wayback Machine. Památkový katalog Depositum.cz Archivováno 25. 8. 2016 na Wayback Machine. Hrady.cz
Kostel svatého Víta (Borovnice)

Kostel svatého Víta je římskokatolický, filiální, dříve farní, orientovaný kostel v Borovnici v okrese Trutnov. Situován je v centru obce při hlavní silnici a je obklopen hřbitovem. Je chráněn od roku 1987 jako kulturní památka České republiky. Historie Kostel byl postaven mezi lety 1720–1722. Farnost byla spravována z Pecky, roku 1787 byla zřízena lokálie. Budova fary byla postavena roku 1854, kdy byl do současné podoby renovován i kostel. Věž kostela nesla do druhé světové války tři zvony, dva z nich byly zrekvírovány. Architektura Jednolodní plochostropá stavba klasicistního slohu je ozdobená drobnými medailony. V lodi je šest oken, po třech na severní a jižní straně. Předsunutá věž na západní straně založená na pravoúhlé základně a zakončená čtyřrohou helmicí je v průčelí kostela, trojboký presbytář je na východní straně kostela. Ve vrcholu věže je dvouramenný kříž s makovicí. Pod helmicí je zvonice s žaluziemi krytými okny. Schodiště ve věži prosvětlují kruhová okna ze tří stran věže a půlkruhové okno v průčelí. Okna s portálem mají kamenné ostění z červeného pískovce, který je použit i u všech průrazů stavby. Hlavní vstupní portál je na západní straně u paty věže, další vstupy jsou z boku lodi. Za vstupním portálem je předsíň a v patře sloupy nesená kruchta. Střecha je sedlová, nad kněžištěm je valená klenba s lunetovými výseči zčásti i s pruskou klenbou. Klenba je ozdobena výjevem ze Zjevení sv. Jana. Hrany výsečí jsou zdůrazněny barevně i profilově. Nad kněžištěm je malý cibulový sanktusník. Předsíň sakristie a schodiště do věže mají pultové střechy. Okna v sakristii a oratoři jsou čtvercová. Přístup do sakristie je ze severní strany kněžiště, oratoř je přístupná ze sakristie. Zpovědnice je neobvykle umístěna v prostoru kněžiště, který prosvětluje jediné okno na jižní straně. Kostel je obklopený hřbitovem a je s ním uzavřen v lichoběžníkové ohradní zdi z pískovcových kvádrů s bosáží. Vstupní kovaná vrata jsou uchycena v kamenných sloupcích. Na hřbitově před kostelem je po pravé straně hlavního vchodu náhrobek s figurou truchlícího anděla, u stěny lodi kostela je pozdně barokní kamenný krucifix s figurálními reliéfy z roku 1811. Inventář Většina inventárního vybavení je klasicistní z poloviny devatenáctého století. Na stěnách lodě jsou obrazy křížové cesty. Hlavní oltář s postranními bránami nese obraz patrona kostela. Postranní oltář vpravo je zasvěcen sv. Janu Nepomuckému a oltář vlevo Panně Marii. Kazatelna je na levé straně půlkruhového vítězného oblouku. Prohlídku kostela je možné si předem domluvit. Bohoslužby Bohoslužby se konají v neděli v 9.30 hod. a ve středu v době letního času v 17.00 hod., v době zimního času od 16.00 hod. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Víta v Borovnici na Wikimedia Commons
Evangelický hřbitov v Lyžbicích

Evangelický hřbitov v Lyžbicích se nachází ve městě Třinec, v části Lyžbice, a to na ul. Požárnické. Má rozlohu 3106 m² (bez pozemku s kaplí). Historie Evangelický (luterský) hřbitov v Lyžbicích byl založen roku 1850. Nachází se na něm zděná hřbitovní kaple z roku 1871, která nahradila původní dřevěnou kapli. Hřbitov je ve vlastnictví sboru SCEAV v Třinci, který je od roku 2013 opětovně i jeho provozovatelem. K význačným osobnostem pohřbeným na lyžbickém hřbitově patří senior Józef Fukała. Dne 7. září 2014 byl na hřbitově odhalen Pomník nenarozeného dítěte. Související články Farní sbor SCEAV v Třinci Seznam protestantských hřbitovů v Česku Evangelický hřbitov v Oldřichovicích Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Evangelický hřbitov v Lyžbicích na Wikimedia Commons V Třinci odhalili Pomník nenarozeného dítěte (ChristNet, 20. září 2014) Hřbitovní kaple na snímku J. Spieze z roku 1958 (Sbírky Státního okresního archivu ve Frýdku-Místku) Galerie
Nesvorný

Nesvorný je jeden ze skupiny rybníků poblíž Putimi. Má obdélníkový tvar o délkách stran zhruba 100 na 170 m, přičemž hráz je na delší straně orientována ze západu na východ. Voda přitéká do rybníka přepadem z rybníka Netušil, jehož hráz zároveň tvoří jeho severní břeh. Odtéká přepadem do bezejmenného rybníka, jehož břeh je tvořen na severu opět hrází rybníka Nesvorný. Břehy rybníka tvoří stromy na hrázích, rákosiny, na západní straně pole a na východní železniční trať. Na východě též vede cesta, kterou se lze dostat na jednotlivé hráze. Rybník vznikl před rokem 1869. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Nesvorný na Wikimedia Commons
Haus zur Schwarzen Muttergottes

Das Haus zur Schwarzen Muttergottes (tschechisch Dům U Černé Matky Boží) ist ein kubistischer Bau in der Prager Altstadt. Es ist nach einer kleinen Statue einer Schwarzen Madonna benannt, die schon das Hauszeichen des barocken Vorgängerbaus war. Die Statue befindet sich an der rechten Ecke des Gebäudes, das an der Kreuzung zwischen der Zeltnergasse (Celetná) und dem Obstmarkt (Ovocný trh) steht. Das Haus wurde in den Jahren 1910 und 1911 nach Entwurf des Architekten Josef Gočár als Kaufhaus erbaut und ist eines der Beispiele, wie tschechische Architekten den Kubismus adaptierten, der ja eine Stilrichtung der Malerei ist. Merkmale sind die Dominanz der Fläche und die an einen Kubus erinnernden klaren Kanten. Von 1993 bis 1994 wurde das Haus komplett erneuert und der Originalzustand rekonstruiert. Von 1994 bis 2002 befand sich hier eine Dauerausstellung zum Kubismus als Stil, der alle Lebensbereiche umfasst. Zum Beispiel wurde ein kubistisches Sofa von Gočár gezeigt. Von 2003 bis 2012 betrieb die Nationalgalerie Prag hier das Tschechische Kubismus-Museum. Im ersten Stock befindet sich das Grand Café Orient, dessen originale Einrichtung 2005 wiederhergestellt wurde. 2010 wurde das Bauwerk zum Nationalen Kulturdenkmal erklärt. 2015 erneuerte das Prager Kunstgewerbemuseum die Kubismus-Ausstellung. Gezeigt werden repräsentative Möbel von Pavel Janák, Josef Gočár, Vlastislav Hofman, Geschirr und Einrichtungsgegenstände, sowie eine Auswahl kubistischer Gemälde von Emil Filla, Bohumil Kubišta, Josef Čapek und anderen. Weblinks Haus zur Schwarzen Muttergottes Kunstgewerbemuseum Prag (tschechisch/englisch) Einzelnachweise
Maison à la Vierge noire

La maison à la Vierge noire (Dům U černé matky Boží) est un bâtiment cubiste dans la Vieille Ville de Prague en Tchéquie. Elle est l'œuvre de l'architecte Josef Gočár qui l'a construite entre 1911 et 1912 pour le marchand Frantisek Josef Herbst. Elle a été conçue pour accueillir son magasin au rez-de-chaussée et au deuxième étage tandis que le premier étage était occupé par le Grand Café Orient. La maison sert de nos jours d'annexe à la galerie nationale de Prague pour ses expositions permanentes et temporaires sur le cubisme après avoir été conçue comme grand magasin. Située sur la « voie royale », elle tire son nom de la Vierge noire qui orne un angle du bâtiment et provient d'un des bâtiments baroques situés auparavant à l'emplacement de la maison. Il s'agit d'une copie, la statue originale est conservée dans la maison à la cloche en pierre sur la place de la Vieille-Ville. Notes et références Voir aussi Articles connexes Vierge noire Cubisme tchécoslovaque Liens externes Ressource relative à l'architecture : MonumNet Portail des musées Portail de Prague Portail du patrimoine mondial Portail de la protection du patrimoine
Fekete Madonna ház

A Fekete Madonna ház (Ház a Fekete Madonnához, csehül: Dům U Černé Matky Boží) a Prága 1. kerületében húzódó Celetná utcában áll a Lőportoronyhoz közel, a Gyümölcspiac (Gyümölcspiac utca) sarkán (Celetná ulice 569/34, Ovocný trh 19.). A Celetná utcában vezetett el a Vyšehradból a várba tartó királyi út. Története Barokk stílusú palotának épült a 17. században; a nevét is ekkor kapta. A 19. században(?) üzletté alakították át; ebből az időből maradtak ránk a földszinti üvegfalak. Jelenlegi formájára 1912-ben építette át Josef Gočár tervei alapján Matěj Blecha építőipari cége. A többfunkciós épület földszintjén üzleteket, a magasabb emeleteken irodákat és lakásokat alakítottak ki. Az első emeleten kapott helyet a legendás Orient kávéház. A ház névadóját, a Fekete Istenanya szobrocskáját megtartották. Az 1994-es felújítás után stílusosan itt helyezték el a Cseh Kubista Múzeumot, amely a Csehországban 1910–1919 között divatozott irányzatot és alkotóit mutatja be. A kiállítás túlterjeszkedett az épület három fölső szintjén, de a hely még így is kicsinek bizonyult, ezért egyes tárgyakat a Nemzeti Galéria Kereskedelmi Palotájában, másokat a Kampa Múzeumban állítottak ki. 2012-ben a múzeumot továbbköltöztették a Veletrini-palotába. Az első emeleti kávézót 2005-ben még egyszer felújították, de az eredeti berendezést a lámpaernyőktől a ruhafogasig hiánytalanul meghagyták; ezzel ez maradt a földkerekség egyetlen kubista stílusban berendezett kávéháza. Az épület Eredeti, barokk stílusjegyeiből a jelentős magasítással járó átépítés után semmi se maradt. Egyike Prága nagyon ritka kubista stílusú épületeinek, de azonban a gondos tervezésnek köszönhetően nem üt el feltűnően a környező barokk házaktól. A több síkra bontott homlokzati elemek a belső terekben a fény és árnyék szokatlan kölcsönhatásait hozzák létre. Lépcsőháza egészen különleges, szokatlan alaprajzú. Szobrok, díszítmények A Fekete Istenanya barokk szobrocskáját a ház egyik sarkán kialakított, rácsos szoborfülkében helyezték el. Jegyzetek Források ↑ PragueGuide: PragueGuide.fm: A Cseh Kubizmus Múzeuma ↑ Szombathy: Szombathy Viktorn 1981: Prága (Panoráma, Külföldi városkalauz, Franklin Nyomda, Budapest) Negyedik, javított kiadás p. 79. ↑ Barangoló: Prága barangoló útikönyv. Lingea, Berlitz, 2016. p. 61–62. ↑ PragaClub: Prága Club:Rejtett látnivalók Prágában: A Fekete Madonna Háza
Dom Pod Czarną Matką Bożą

Dom Pod Czarną Matką Bożą (cz. dům U Černé Matky Boží) – budynek w Pradze, arcydzieło czeskiej architektury kubistycznej, zbudowany w latach 1911–1912 przez czeskiego architekta Josefa Gočára. Dom położony jest na Starym Mieście między ulicą Celetná i placem Ovocný trh. Nazwa pochodzi od barokowego pomnika, który znajduje się na fasadzie. W 1994 swoją siedzibę otworzyła w budynku Galeria Kraju Środkowoczeskiego. Prezentowano wówczas stałą wystawę, która odzwierciedlała najnowsze trendy w europejskiej kulturze muzealnej. Galeria działalność w tym miejscu zakończyła się w 2002, aby w całości przenieść się do Kolegium Jezuickiego w Kutnej Horze.Dziś mieści się tu muzeum kubizmu czeskiego Galerii Narodowej w Pradze. Przypisy Linki zewnętrzne Muzeum českého kubismu. ngprague.cz. [zarchiwizowane z tego adresu (2007-03-08)]. Národní galerie Pražská informační služba
Дом «У Чёрной Матери Божьей»

Дом «У Чёрной Матери Божьей» (чеш. Dům U Černé Matky Boží) — здание в стиле кубизм, находящееся в центре Праги между площадью «Овощной рынок» и улицей Целетна (чеш. Celetná) около Пороховой башни. В 2010 году здание внесено в список Национальных памятников культуры Чехии. История Возведено в 1911—1912 годах для купца Франтишка Хербста архитектором Йозефом Гочаром. Объект получил своё название в честь статуи, которая стояла на этом месте у барочного дома ранее. Это первый пример применения кубизма в архитектуре в Чехии, на основе которого сложился характерный стиль. Первоначальный вариант проекта был слишком новаторским. Имелось требование, чтобы здание сочеталось с окружающей исторической застройкой. Тогда архитектор переработал проект, использовав старые барочные элементы в новой форме, особенно это проявилось в чердачных окнах, также в декоре колонн, по-новому трактующих ионический ордер. Архитектор использовал железобетонный скелет по примеру Чикагской школы, поэтому созданы обширные внутренние пространства. Оригинальный интерьер — почти единственный сохранившийся барочный интерьер в мире. На текущий момент в здании располагается музей кубизма. Примечания Литература Pavel Vlček a kol. Dům „U černé Matky Boží“ // Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov (чеш.). — Praha: Academia, 1996. — Vol. 1. — S. 384-385. — 639 S. — (Umělecké památky Prahy). — ISBN 80-200-0563-3.
Будинок «У Чорної Матері Божої»

Дім "У Чорної Матері Божої" (Dům U Černé Matky Boží) — будівля в стилі кубізм, що знаходиться в центрі Праги між площею «Овочевий ринок» та вулицею Целетна ( чеськ. Celetná) біля Порохової вежі. У 2010 році будинок внесено до списку Національних пам'яток культури Чехії. Історія Збудовано у 1911—1912 роках для купця Франтішка Хербста архітектором Йозефом Гочаром. Об'єкт отримав свою назву на честь статуї, яка стояла на цьому місці біля барокового будинку раніше. Це перший приклад застосування кубізму в архітектурі Чехії, на основі якого склався характерний стиль. Початковий варіант проєкту був надто новаторським. Була вимога, щоб будинок поєднувався з навколишньою історичною забудовою. Тоді архітектор переробив проєкт, використавши старі барочні елементи у новій формі, особливо це виявилося у горищних вікнах, також у декорі колон, що по-новому трактують іонічний ордер. Архітектор використовував залізобетонний скелет за прикладом школи Чикаго, тому створені великі внутрішні простори. Оригінальний інтер'єр — майже єдиний бароковий інтер'єр, що зберігся у світі. На цей час у будівлі знаходиться музей кубізму. Примітки Література Pavel Vlček[cs] a kol. Dům „U černé Matky Boží“ // Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov (чешск.). — Praha: Academia, 1996. — Vol. 1. — S. 384-385. — 639 S. — (Umělecké památky Prahy). — ISBN 80-200-0563-3.
Náměstí Václava Havla (Praha)

Náměstí Václava Havla je veřejné prostranství v Praze na Novém Městě, které bylo před svým pojmenováním v roce 2016 popisně označováno jako piazzetta Národního divadla. Nachází se mezi Národní, Divadelní a Ostrovní ulicí, uzavřeno budovami starého Národního divadla a Nové scény (Laterny magiky). Vznik prostoru Piazzettu (z italštiny s významem malé náměstí) Národního divadla navrhl český architekt Karel Prager v roce 1981 jako součást projektu výstavby Nové scény. Na prostranství byla osazena socha Znovuzrození od národního umělce Josefa Malejovského. Funkci piazzetty omezilo uzavření klášterní zahrady řádu sv. Voršily veřejnosti po restituci. Pojmenování V roce nedožitých 80. narozenin prvního českého prezidenta Václava Havla, dne 27. září 2016 pražské zastupitelstvo schválilo přejmenování prostranství na náměstí Václava Havla. Ke slavnostnímu umístění tabulky došlo den před jeho narozeninami, v úterý 4. října 2016, za přítomnosti vdovy Dagmar Havlové, ministra kultury Daniela Hermana, pražské primátorky Adriany Krnáčové, herečky Vlasty Chramostové či generálního ředitele divadla Jana Buriana, od něhož návrh na pojmenování vzešel. Současně zde byla umístěna instalace sochaře Kurta Gebauera v podobě velkého, 160 cm vysokého, srdce. Objevily se i kritické hlasy, že piazetta je příliš malý prostor na to, aby nesla Havlovo jméno. Jan H. Vitvar připomněl paradox normalizačního původu tohoto prostranství. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu náměstí Václava Havla na Wikimedia Commons
Týnská škola

Týnská škola byla farní střední škola při Týnském chrámu a obytný dům.Dva její domy spojené v jeden čp. 604/I se dochovaly na Staroměstském náměstí 14, na nároží Týnské ulice 2, před kostelem Panny Marie před Týnem. Historie Sklepy svědčí o vzniku obytného domu ve 13. století. První písemné zmínky se dochovaly z let 1359 a 1363. Po roce 1381 v něm například bydlel purkmistr, který pomáhal zajmout krále Václava IV., a proto král v roce 1394 z domu dal udělat školu, která byla v provozu do první třetiny století devatenáctého. Ve škole se vyučovalo latinsky. V roce 1842 byla škola přesunuta z budovy na Staroměstském náměstí do bývalého kláštera minoritů u kostela svatého Jakuba na Starém městě (č. p. 977). Uvolněné prostory byly upraveny na byty. Architektura Dvojdům čp. 604 má středověké sklepy a přízemí, podloubí má hrotité oblouky arkád a je sklenuté křížovými klenbami. Budova byla přestavěna v renesančním slohu, nejdříve kolem poloviny 16. století a podruhé kolem roku 1612. Z první etapy přestavby pochází přední fasáda s oběma symetrickými stupňovitými štíty, zakončenými obloučkovými motivy s koulí. V patře je fasáda členěna okny s renesančním ostěním ve 3 ̝a 3 osách, uprostřed má barokní fresku s motivem Nanebevzetí Panny Marie z 18. století. Na dvorních fasádách byly odhaleny zbytky sgrafit s latinskými renesančními nápisy. Průjezdem se vstupuje do dvora Interiér Týnské školy popsal Zikmund Winter. Osobnosti Studenti: stavitel Matěj Rejsek (?–1506), který se tituloval bakalář školy Týnské, Jan a Ludvík Granovští z Granova Učitelé: týnští kněží, dokonce i biskup Jan Rokycana; v letech 1560-1581 zde učil humanista Marek Bydžovský z Florentina. Odkazy Reference Literatura HRUBEŠ, Josef. Pražské domy vyprávějí 7.. Roztoky u Prahy: Orion, 2001. Dostupné online. ISBN 80-200-1292-3. Kapitola Týnská škola, s. 228–231. Dostupné online po registraci. CHYSKÝ, Čeněk. Za památkami staré Prahy. Praha: Václav Petr, 1948. Dostupné online. Kapitola Týnská škola, s. 77–78. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Týnská škola na Wikimedia Commons
École Týn

Týnská škola ou école Týn était un lycée médiéval de Prague situé sur la place de la Vieille-Ville, en face de l'Église de Notre-Dame du Týn. L'école était enseignée en latin. Parmi les personnalités célèbres qui ont étudié ici, citons, par exemple, le constructeur Matěj Rejsk (? -1506). Description L'édifice possède des caves gothiques, la façade présente deux pignons symétriques à gradins. Le bâtiment a été reconstruit dans le style Renaissance, d’abord vers le milieu du XVIe siècle puis vers 1612. Sur les façades de la cour, des vestiges de sgraffites avec des inscriptions de la Renaissance latine ont subsisté. Références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de Prague
Štorchův dům

Štorchův dům je dům čp. 552 na Staroměstském náměstí (č. 16) v Praze mezi Sixtovým domem a domem U Kamenného beránka. Někdy je nazýván také jako U Kamenného obrazu Panny Marie, U Kamenné Panny Marie, U Černých vrat, U Černých dveří nebo Maršálkovský dům podle staršího domu, který stál na jeho místě a byl zbořen v roce 1896. Dům je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie domu Štorchův dům byl postaven v letech 1896–1897 pro nakladatele Alexandra Štorcha podle návrhu architekta Friedricha Ohmanna ve stylu vladislavské gotiky. Nad vchodem se nachází socha Madony, kolem okna na arkýři byly umístěny sochy evangelistů. Fasádu zdobí fresky. Ty zhotovil malíř Ladislav Novák podle návrhů Mikoláše Aleše (ten svá díla na domech neprováděl sám, protože na lešení trpěl závratí.). Je na nich vyobrazen Jan Amos Komenský, píšící mnich, svatý Václav na koni, světec v plášti, znak Českého království, znak hlavního města Prahy, čáp jakožto Štorchův emblém a další. Podle Lidových novin z roku 1940, kdy byly fresky restaurovány, zadal Alexandr Štorch Alšovi zakázku nejen proto, že se jednalo o známého umělce, ale i proto, že se osobně znali ze staroměstské hospody U zlatého tygra. Dům vyhořel během Pražského povstání v roce 1945 a byla poničena i Novákova výzdoba. Byl obnoven v roce 1948. Další úpravy probíhaly v letech 1972, 1986–1987 a 1993. Po zhruba sto letech, kdy přízemí domu sloužilo jako prodejna knih, jsou v této kulturní památce provozovány thajské masáže. Odkazy Reference Literatura VLČEK, Pavel a kol.: Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov. Praha : Academia, 1996: s. 368 a 369–370. ISBN 80-200-0563-3 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Štorchův dům na Wikimedia Commons iDnes: Jiří Stratil: Štorchův dům na Staroměstském náměstí