NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Základní škola a Mateřská škola Brno, Milénova

Základní škola Milénova je jedna ze 2 základních škol na Brněnském sídlišti Lesná. Zaměřuje se na sport. Zřizovatelem je Statutární město Brno, Městská část Brno-sever. Spolu s BCVČ Lesná pořádá pro děti 1. stupně zájmové kroužky (např. angličtina, plavání, flétna). Ke školnímu roku 2020/1 má 698 žáků. Škola je tvořena 3 pavilony spojenými spojovací chodbou, která byla v roce 2017 zrekonstruována. Postupně dochází k dalším rekonstrukcím po celé budově. Tato škola byla první základní školou v Brně s vlastním krytým bazénem pro výuku plavání, která se stala součástí vyučování i mimoškolní činnosti žáků školy i okolních základních a mateřských škol. Díky tomuto zde vznikla stálá tradice Mokrých vysvědčení i žákovských plaveckých soutěží. Již od začátku klade důraz na rozvíjení tělesné výchovy. Škola je zapojena v několika mezinárodních projektech, např.: Christmas is coming in our country!, Staňte se mým průvodcem ve vašem městě!, No man is an island... Dle dat ze statistického úřadu ČR má 100 – 199 zaměstnanců (včetně kuchařek atd.). Historie Tato škola byla postavena v letech 1967 – 1968 pod názvem ZDŠ Hakenova jako 3. základní škola na novém sídlišti Lesná (jedna ze škol byla později předělána na taneční konzervatoř). Provoz začal 1. září 1968 výukou 445 žáky v 19 třídách a pouze jedním pavilonem, zbylé 2 pavilony byly předány škole během roku 1969. Od počátku výuky do roku 1982 zde probíhala experimentální výuka matematiky a fyziky. Kvůli rozšiřování sídliště brzy přestali kapacity školy stačit a od školního roku 1971/2 byla na několik let v 2. – 4. třídách zavedeno směnné polodenní vyučování. Největšího počtu žáků škola dosáhla ve školním roce 1974/5 (1061), kdy bylo 36 tříd a až 55 vyučujících. Školní družina tehdy musela využívat i prostory na ulici Brožíkova. V druhé polovině 80. let na školu dojížděli i žáci ze, tehdy nových, sídlišť Líšeň a Vinohrady. Zde totiž kapacity škol nebyly dostatečné. Po Sametové revoluci se škola přejmenovala podle Eduarda Miléna. Seznam ředitelů a ředitelek Školka Od 1. 10. 2010 je součástí ZŠ i MŠ na ulici Loosova. Ve školce jsou 4 třídy plus prostor, ve kterém se konají vánoční besídky, oslavy Masopustu, oslavy Dne dětí a další podobné akce. Reference
Bartoušovský rybník

Bartoušovský rybník o rozloze vodní plochy 5,3 ha se nalézá na jižním okraji vesnice Bartoušov asi 3 km jihozápadně od centra obce Jičíněves v okrese Jičín. Po hrázi rybníka vede místní účelová komunikace spojující Bartoušov s osadami Štěkov a Labouň. V blízkosti rybníka prochází železniční trať Nymburk–Jičín se zastávkou Bartoušov zastávka. Rybník byl vybudován po roce 1880, poněvadž není zachycen na mapách III. vojenského mapování a je v roce 2019 využíván pro chov ryb. Galerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bartoušovský rybník na Wikimedia Commons mapa III. vojenského mapování Archivováno 12. 2. 2019 na Wayback Machine.
Louny

Louny ([ˈlou̯nɪ]) es una ciudad de la República Checa que se encuentra a orillas del río Ohře en el distrito homónimo, en la Región de Ústí nad Labem. Cuenta con una población de 18 121 habitantes (2023). Historia La ciudad fue fundada a comienzos del siglo XII, encontrándose sus primeras referencias en escritos registrados en 1115. El primer asentamiento se encontraba en el lugar que ocupa en la actualidad la Iglesia de San Pedro. La etimología del pueblo está relacionado con Luna, y del que se guarda recuerdo en el parque municipal Pramen Luna y en la bandera y blasón de la ciudad. La ciudad se desarrolló y expandió durante el siglo XIII, bajo el reinado de Ottokar II de Bohemia. Del siglo XV, Louny conserva gran parte de una muralla que fortificaban la ciudad. Fue reconstruida en 1872 y en la actualidad es un sitio turístico. Hasta 1918, Louny formaba parte del Imperio austrohúngaro (era parte austríaca tras el Compromiso austrohúngaro de 1867), en el distrito homónimo, siendo uno de los 94 Bezirkshauptmannschaft (autoridad administrativa) de la región de Bohemia.​ Demografía Ciudadanos ilustres Johann Aloys Schlosser (c. 1790 - ??), autor de la primera biografía de Ludwig van Beethoven en 1827. Kamil Hilbert, architect (1869-1933), arquitecto. Jaroslav Vrchlický (1853 - 1912), poeta. Václav Hlavatý (1894-1969), matemático. Karel Konrád (1899 - 1971), novelista. Zdeněk Sýkora (1920 - 2011), pintor abstracto. Orden de las Artes y las Letras de Francia. Ladislav Novák (1931 – 2011), futbolista internacional y entrenador. Las hermanas gemelas Karolína Plíšková y Kristýna Plíšková (1992), tenistas profesionales. Hermanamiento Louny participa en la iniciativa de hermanamiento de ciudades promovida, entre otras instituciones, por la Unión Europea. Veneux-les-Sablons, Francia Zschopau, Alemania Barendrecht, Países Bajos Súzdal, Rusia Lučenec, Eslovaquia Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Louny. Sitio web oficial
Louny

Louny település Csehországban, Lounyi járásban. Louny Raná, Smolnice, Chlumčany, Chraberce, Černčice, Postoloprty, Cítoliby, Jimlín, Lenešice, Chožov, Blšany u Loun, Brodec, Vršovice, Líšťany és Dobroměřice településekkel határos. Lakosainak száma 18 068 fő (2025. január 1.). Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal (cseh, angol, német)
Louny

Louny (in tedesco Laun) è una città della Repubblica Ceca, capoluogo del distretto omonimo, nella regione di Ústí nad Labem. Le tenniste Karolína e Kristýna Plíšková sono nate qua, come anche lo scrittore Jaroslav Hilbert. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Louny Collegamenti esterni (CS, EN, DE) Sito ufficiale, su mulouny.cz.
Louny

Louny (Duits: Laun) is een stad in het Boheemse deel van Tsjechië, in de regio Ústí nad Labem. Louny ligt ongeveer 60 km ten noordwesten van Praag en is gelegen aan de rivier Eger (Tsjechisch: Ohře). Louny heeft (2021) circa 18.000 inwoners. Louny is gesticht in de 12e eeuw (eerste vermelding in 1115) aan de weg van Praag naar Duitsland en groeide tijdens het bewind van Ottokar II. Tijdens de Dertigjarige Oorlog liep het inwoneraantal sterk terug. In het tweede deel van de 19e eeuw groeide de Louny aanzienlijk. In de 19e eeuw en jaren zestig en zeventig is het belangrijkste deel van het historisch centrum gesloopt en vervangen door nieuwere gebouwen. Partnersteden Barendrecht (Nederland) Lučenec (Slowakije) Veneux-les-Sablons (Frankrijk) Zschopau (Duitsland) Geboren Milan Kymlicka (1936-2008), dirigent en componist Lenka Hlávková (1974-2023), musicologe Karel Zelenka (1983), Tsjechisch-Italiaans kunstschaatser Karolína Plíšková (1992), tennisster Kristýna Plíšková (1992), tennisster Externe links Officiële website van het gebied (in Tsjechisch)
Louny

Louny (niem. Laun) – miasto w Czechach, w kraju usteckim. Według danych z 31 grudnia 2003 powierzchnia miasta wynosiła 2 428 ha, a liczba jego mieszkańców 19 147 osób. Demografia Źródło: Czeski Urząd Statystyczny Stanowisko archeologiczne W 1955 czeska archeolog Ivana Pleinerova w trakcie przeprowadzanych badań archeologicznych wzdłuż doliny rzeki Ochrzy natrafiła na osadę kultury praskiej datowana na przełom V i VI wieku. Chaty w osadzie zbudowane były na planie prostokąta, lekko zagłębione w ziemię. Chaty wsparte były na 6 słupach po trzy z każdego krótszego boku. Na terenie osady znaleziono również pozostałości używanych naczyń glinianych, żelaznych noży, kościanych szydeł i grzebieni. Na terenie osady znaleziono również świadectwa pokojowego współżycia plemion słowiańskich i germańskich. Gospodarka W mieście znajdują się zakłady naprawcze taboru kolejowego, mięsne, młynarskie, cukrownicze, piwowarskie, wyrobu porcelany technicznej i instrumentów muzycznych. W mieście jest stacja kolejowa Louny. Urodzeni w mieście Karolína Plíšková – czeska tenisistka Kristýna Plíšková – czeska tenisistka Rika Fane - czeska aktorka Zobacz też Synagoga w Lounach Przypisy Linki zewnętrzne Strona miasta
Лоуни

Ло́уни, Ло́уны (чеш. Louny [ˈloʊ̯nɪ]), бывш. Лаун (нем. Laun) — город на северо-западе Чешской Республики, в Устецком крае. Является административным центром района Лоуни. Население — 18 989 человек (2009). История Первое письменное упоминание о Лоуни относится к 1115 году, когда поселение принадлежало монастырю в Кладруби. В правление Пржемысла Оттокара II Лоуни, расположенные в километре к востоку от первоначального поселения, получает статус королевского города. Благодаря важному положению на дороге из Праги в Германию, город начинает процветать. На период правления династии Люксембургов приходится пик расцвета города: развиваются ремёсла, сельское хозяйство, виноделие. Во время Гуситских войн Лоуни объединились с соседним Жатцем в борьбе против императорских войск. После разрушительного пожара 1517 года город был восстановлен. Была построена церковь Св. Николая придворным архитектором Бенедиктом Рейтом. Приобрела известность муниципальная школа. Во время антигабсбургского восстания Лоуни поддержали повстанцев. После Тридцатилетней войны значение города снизилось. В середине XIX века Лоуни стали окружным центром. В течение XIX века и в 1960-х — 70-х годах многие здания исторического центра были снесены: исчезла ратуша, городские ворота, многие здания эпохи Ренессанс. В 1872—1904 годах Лоуни становятся железнодорожным узлом. После расчленения нацистами Чехословакии Лоуни оказались на территории протектората Богемии и Моравии. После Второй мировой войны город становится центром промышленного производства. Достопримечательности Храм Святого Николая (XVI век) Жатецкие ворота (XV век) Городской музей, экспозиция посвящена Гуситским войнам Население Города-побратимы Примечания Ссылки Официальный сайт (чешск., англ., нем.)
Лоуни

Лоуни (чеш. Louny, нем. Laun) су град у Чешкој Републици, у оквиру историјске покрајине Бохемије. Лоуни су град управне јединице Устечки крај, у оквиру којег је седиште засебног округа Лоуни. Географија Лоуни се налазе у северном делу историјске покрајине Бохемије. Град је удаљен од 60 км северозападно од главног града Прага, а од Уста на Лаби 55 км југозападно. Град Лоуни је смештен у долини реке Охре, на приближно 180 м надморске висине. Град окружује Чешко средогорје. Околина града је због своје питоме климе познато воћарско подручје у држави. Историја Подручје Лоунија било је насељено још у доба праисторије. Насеље под данашњим називом први пут се у писаним документима спомиње 1115. године као словенско насеље, а насеље је у 13. веку добило градска права. 1919. године Лоуни су постале део новоосноване Чехословачке. У време комунизма град је нагло индустријализован. После осамостаљења Чешке дошло је до опадања активности тешке индустрије и до проблема са преструктурирањем привреде. Становништво Лоуни данас имају око 19.000 становника и последњих година број становника у граду лагано опада. Поред Чеха у граду живе и Словаци и Роми. Партнерски градови Цшопау Veneux-les-Sablons Лучењец Barendrecht Суздаљ Галерија Спољашње везе Званични веб-сајт
Louny

Louny är en stad i Tjeckien. Den ligger i distriktet Okres Louny och regionen Ústí nad Labem, i den nordvästra delen av landet, 50 km nordväst om huvudstaden Prag. Louny ligger 204 meter över havet och antalet invånare är 19 147. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Louny.
Лоуни

Ло́уни (чеськ. Louny [ˈloʊ̯nɪ]), раніше Лаун (нім. Laun) — місто на північному заході Чеської Республіки, в Устецькому краї. Є адміністративним центром району Лоуни. Населення — 18 989 осіб (2009). Історія Перша письмова згадка про Лоуни відноситься до 1115 року, коли поселення належало монастирю в Кладрубах. За правління Пржемисла Отакара II Лоуни, розташовані в кілометрі на схід від початкового поселення, отримують статус королівського міста. Завдяки важливому розташуванню на дорозі з Праги до Німеччини, місто починає процвітати. На період правління династії Люксембургів припадає пік розквіту міста: розвиваються ремесла, сільське господарство, виноробство. Під час Гуситських воєн Лоуни об'єдналися з сусіднім Жатцем в боротьбі проти імператорських військ. Після руйнівної пожежі 1517 року місто було відновлено. Була побудована церква Св. Миколая придворним архітектором Бенедиктом Рейтом. Отримала популярність муніципальна школа. Під час антигабсбурзького повстання Лоуни підтримали повстанців. Після Тридцятирічної війни значення міста знизилося. У середині XIX століття Лоуни стали окружним центром. Протягом XIX століття і в 1960-х — 70-х роках багато будинків історичного центру були знесені: зникла ратуша, міські ворота, багато будівель епохи Ренесанс. У 1872—1904 роках Лоуни стають залізничним вузлом. Після розчленування нацистами Чехословаччини Лоуни потрапили до протекторату Богемії і Моравії. Після Другої світової війни місто стає промисловим центром. Відомі люди Уродженці міста Ярослав Врхліцький — чеський поет і драматург. Карел Конрад — чеський журналіст і письменник. Отакар Ярош — чехословацький військовик, Герой Радянського Союзу. Кароліна і Крістина Плішкові — чеські тенісистки. Примітки Посилання www.mulouny.cz — офіційний сайт «Лоуни».
Jordán (Střevač)

Rybník Jordán o rozloze vodní plochy 0,93 ha se nalézá asi 1 km jihozápadně od centra vesnice Střevač v okrese Jičín u silnice III. třídy č. 28025 vedoucí ze Střevače do obce Chyjice. Rybník je napájen říčkou Mrlina. U rybníka se pod hrází nalézá budova bývalého Hlavatého mlýna. Po hrázi rybníka vede polní cesta. Rybník byl vybudován před rokem 1768, poněvadž je zachycen na již mapách I. vojenského mapování. V roce 2019 je využíván pro chov ryb. Galerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Jordán na Wikimedia Commons rybník na mapě I. vojenského mapování Archivováno 14. 2. 2019 na Wayback Machine. info o mlýně
Střevačský rybník

Střevačský rybník o rozloze vodní plochy 6,5 ha se nalézá na severním okraji vesnice Střevač v okrese Jičín u silnice III. třídy č. 28012 vedoucí ze Střevače do vesnice Nadslav. Rybník je napájen říčkou Mrlina. Po hrázi rybníka vede polní cesta. Rybník byl vybudován před rokem 1768, poněvadž je zachycen na již mapách I. vojenského mapování. V roce 2019 je využíván pro chov ryb. Galerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Střevačský rybník na Wikimedia Commons rybník na mapě I. vojenského mapování Archivováno 14. 2. 2019 na Wayback Machine.
Rakovský rybník

Rakovský rybník o rozloze vodní plochy 0,3 ha se nalézá na jižním okraji vesnice Rakov v okrese Jičín u silnice III. třídy č. 27936 vedoucí z Rakova do osady Leština. Rybník má zhruba čtverový tvar. Po hrázi rybníka vede místní cesta. Rybník byl vybudován před rokem 1768, poněvadž je zachycen na již mapách I. vojenského mapování. V roce 2019 je využíván pro chov ryb. Galerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rakovský rybník na Wikimedia Commons rybník na mapě I. vojenského mapování
Jiřinka (rybník)

Rybník Jiřinka o rozloze vodní plochy 1,23 ha se nalézá asi 300 m východně od vesnice Leština, části Markvartic v okrese Jičín. Rybník je vybudován na říčce Mrlina a spolu s Podleštinským rybníkem tvoří dvoučlennou rybniční soustavu. Rybník má zhruba trojúhelníkový tvar. Po hrázi rybníka Jiřinka vede polní cesta vedoucí z osady Leština do osady Netolice. Rybník byl vybudován před rokem 1852, poněvadž je zachycen na již mapách II. vojenského mapování. V roce 2019 je využíván pro chov ryb. Galerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Jiřinka na Wikimedia Commons rybník na mapě II. vojenského mapování Archivováno 14. 2. 2019 na Wayback Machine.
Nohavička (Veliš)

Rybník Nohavička je velký rybník o rozloze vodní plochy 8,3 ha nalézající se v polích asi 1,5 km jihozápadně od centra vesnice Veliš v okrese Jičín. Rybník je vybudován na Bukvickém potoce. Rybník má zhruba obdélníkový tvar. Po hrázi rybníka vede polní cesta odbočující ze silnice II. třídy č. 501 spojující Veliš s obcí Bukvice. Rybník byl vybudován před rokem 1768, poněvadž je zachycen na již mapách I. vojenského mapování. V roce 2019 je využíván pro chov ryb. Galerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Nohavička na Wikimedia Commons rybník na mapě I. vojenského mapování
Zásobní rybník

Zásobní rybník je rákosem zarůstající rybník o rozloze vodní plochy zhruba 2,6 ha nalézající se asi 1,2 km severovýchodně od centra vesnice Bartoušov v okrese Jičín u silnice I. třídy č. 32 spojující Jičíněves s městečkem Kopidlno. Rybník je vybudován na říčce Mrlina. Rybník má zhruba obdélníkový tvar. Pod hrází rybníka rybníka se nalézá několik menších sádkových rybníčků. V blízkosti rybníka prochází železniční trať Nymburk–Jičín se zastávkou Bartoušov. Rybník byl vybudován po roce 1880, poněvadž není zachycen na mapách III. vojenského mapování. V roce 2019 je rákosem zarůstající rybník využíván pro chov rybí násady. Galerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zásobní rybník na Wikimedia Commons Bartoušov na mapě III. vojenského mapování
Petrovec

Rybník Petrovec o rozloze vodní plochy 2,6 ha se nalézá asi 1 km jihovýchodně od centra vesnice Údrnice v okrese Jičín. Rybník je napájen Bílským potokem. Po hrázi rybníka vede polní cesta. Rybník byl vybudován po roce 1880, poněvadž není zachycen na mapách III. vojenského mapování. V roce 2019 je využíván pro chov ryb. Galerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Petrovec na Wikimedia Commons mapa III. vojenského mapování rybník Petrovec na plánuj výlety Archivováno 13. 2. 2019 na Wayback Machine.
Kubistický trojdům na Rašínově nábřeží

Kubistický trojdům na Rašínově nábřeží je rodinný trojdům postavený v kubistickém slohu v letech 1912–1913. Trojdům se nachází na Rašínově nábřeží u břehu Vltavy v Praze 2-Vyšehradě na adresách Rašínovo nábřeží 42/6, 47/8, 71/10. Popis a poloha Dům je zajímavě a současně citlivě situován na úpatí Vyšehradu při vltavském břehu, na poměrně frekventované ulici Rašínovo nábřeží v blízkosti Vyšehradského tunelu. Podlouhlé průčelí domu je členěno do tří částí zrcadlově shodných: dvě krajní části v oranžové barvě a střední, o půdní patro vyšší, část s balkonem ve světlé barvě. Na přední podélné straně domu směrem do ulice jsou vyvedeny dominantní polygonální kubistické arkýře v mansardové střeše. Nad středovou částí domu, je balkon krytý pod širokým lomeným obloukem. Pod ním jsou sochařské výjevy ze staročeské mytologie: Ctirada s lyrou zpívajícího kněžně Libuši. Historie Autorem projektu byl český architekt Josef Chochol v letech 1912–1913. V domě žila herečka Marie Rosůlková s bratrem Janem. Odkazy Reference Literatura KOUKALOVÁ, Šárka. Kubistický trojdům; Kovařovičova vila. In: PLATOVSKÁ, Marie. Slavné stavby Prahy 2. Praha: Foibos Books, 2011. ISBN 978-80-87073-35-3. S. 190–193. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kubistický trojdům na Rašínově nábřeží na Wikimedia Commons Rodinný kubistický trojdům na http://www.digital-guide.cz
Maison cubiste du quai Rašín

La maison pour trois familles ou maison triple est une maison familiale construite en style cubiste en 1912-1913 à Prague par l'architecte tchèque Josef Chochol. Description et localisation La maison est située sur le quai de Rašín, près de la rive de la rivière Vltava à Prague 2 dans le quartier de Vyšehrad. La maison est située au pied de la colline de Vyšehrad, sur les rives de la Vltava, près du tunnel de Vyšehrad. Sa façade et son toit mansardé lui donnent l'aspect d'un palais baroque. La façade allongée de la maison est divisée en trois parties, ce qui lui vaut son surnom de Maison triple : les deux extrémités sont de couleur orange et la partie centrale, plus élevée, de couleur grise. Au-dessus de la partie centrale se trouve un balcon couvert d'un large arc brisé. En dessous, des scènes sculptées de la mythologie bohémienne ancienne sont exposées : Ctirada avec la lyre de la princesse chanteuse Libuše. La maison est protégée depuis 1958. L'actrice Marie Rosůlková vivait dans la maison avec son frère Jan. Références Littérature Koukalova Sarka, Kubisticky trodjum ; Kovarovicova vila. Platovska Marie. Bâtiments célèbres de Prague 2. Prague, Foibos Books, 2011, pages 190-193 (ISBN 978-80-87073-35-3) Liens externes Cubisme tchécoslovaque Rodinný kubistický trojdům na http://www.digital-guide.cz Cubisme Tchèque dans l'Architecture. Fostinum Architecture Cubiste Tchèque. Portail de Prague Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Bolíkovický rybník (rybník Tkaný)

Bolíkovický rybník je rybník v okrese Třebíč. Katastrálně spadá pod vesnici Bolíkovice, část obce Babice. Živočichové V rybníku a v okolí rybníka žijí: kachna divoká (Anas platyrhynchos) labuť velká (Cygnus olor) moták pochop (Circus aeruginosus) lyska černá (Fulica atra) rákosník proužkovaný (Acrocephalus schoenobaenus) cvrčilka zelená (Locustella naevia) pěnice pokřovní (Sylvia curruca) lejsek černohlavý (Ficedula hypoleuca) Reference
Kaple svatého Vendelína (Osek nad Bečvou)

Kaple svatého Vendelína u Oseka nad Bečvou je nevelká soukromá kaple postavená v moderním slohu v roce 2017. Kaple se nachází při polní cestě severovýchodně od obce Osek nad Bečvou v okrese Přerov v Olomouckém kraji. Historie Výstavbu kapličky inicioval docent Ladislav Koutný (*1946), realizovala ji stavební firma Pelčák a partner architekti. Popis Orientovaná kaple je vystavěna z litého betonu na obdélníkovém půdorysu. Východní stěně dominuje rozetové okno vyplněné čirým a fialovým sklářským odpadem (harklosem). Na západní straně je umístěna zvonička se zvonem zasvěceným sv. Ludmile, zakončená křížem. Fasáda je (kromě západní stěny se vstupními dveřmi) členěna svislými žlábky. V interiéru se nachází socha sv. Vendelína od Jiřího Středy; freskovou výmalbu provedla Hana Puchová. Před kostelem se nachází betonová lavička. Reference Externí odkazy Kaple sv. Vendelína poblíž Oseku nad Bečvou na stránkách studia Pelčák a partner architekti
MO-Sm-S 39 U trigonometru

MO-Sm-S 39 „U trigonometru“ je dělostřelecký srub dělostřelecké tvrze Smolkov v okrese Opava. Betonáž objektu proběhla v polovině roku 1937 firmou Ing. Alois Beneš a spol., Přerov. Osádku tvořilo 86 vojáků. Hlavní výzbrojí měla tvořit trojice 10cm houfnic vz. 38 (v kódovém označení ŘOP zbraň Y), které byly namířeny severovýchodním směrem na Opavu a měly dostřelit i na plánovanou tvrz Šibenice. Stejně jako ostatní objekty tvrze neměl svůj vlastní vstup, disponoval ovšem únikovým východem do diamantového příkopu. V době mnichovské krize nebyl ještě nebyl plně vybaven, a proto byly před objektem improvizovaně instalovány pod dřevěné stříšky 7,5cm horské kanóny vz. 15. Bezprostřední ochranu toho objektu zabezpečovaly lehké kulomety vz. 26 ve dvou pancéřových zvonech na levé a pravé straně srubu a jeden lehký kulomet pod betonem, chránící příkop. Po záboru pohraničí v říjnu 1938 připadla tvrz Smolkov i s objektem MO-S 39 nacistickému Německu, které z něj vytrhlo oba zvony. Později na něm německá armáda prováděla rozsáhlé zkoušky prostřelování a bombardování, např. zda ocelová síť, natažená přes objekt, zachytí bomby shozené z letadel. Od 50. let 20. století funguje tvrz Smolkov jako skladiště československé, a později české armády, takže její interiér není veřejnosti přístupný. Přes povrch tvrze, přímo kolem objektu MO-S 39, vede zelená turistická značka. Literatura DURČÁK, Josef; HEJDA, Martin; RUCKI, Miloslav. Opevnění IV. sboru, část 3. Tvrz Smolkov. Dvůr Králové nad Labem: Ing Jan Škoda – FORTprint, 2012. 224 s. ISBN 97880-86011-49-3. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu MO-Sm-S 39 U trigonometru na Wikimedia Commons