NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Dům čp. 89 (Zlaté Hory)

Dům čp. 89 se nachází na náměstí Svobody ve Zlatých Horách v okrese Jeseník. Byl zapsán do Ústředního seznamu kulturních památek ČR před rokem 1988. a je součástí městské památkové zóny. Historie Zlaté Hory, někdejší Cukmantel, zažily největší rozvoj v 16. století, kdy zde byla výnosná těžba zlata. V 17. století je město za třicetileté války vyrabováno Švédy a pak následovaly čarodějnické procesy. Mezi další postihy v průběhu století (16., 17. 18. a 19. století) byly požáry, povodně, různé epidemie, válečné útrapy a ve 20. století světové války. Pohromy se projevily ve schopnosti obyvatel se vzchopit a město obnovit. Výstavba měšťanských domů od jeho povýšení na město ve 14. století byla těmito událostmi poznamenána. Většina domů má středověký původ. Jádro zděných domů se nachází v centru města a mají rysy renesančního slohu. Další přestavby jsou v empírovém slohu, ve kterém se stavělo nebo přestavovalo ještě v 19. století. Ve 20. století byly stavby měněny v historizujícím, secesním, postsecesním i tradicionálním stylu, a také v socialistické architektuře. Po vybourání hradeb se k zachovalému historickému centru napojovaly okrajové části a město se začalo rozrůstat do šířky. V 19. století dochází k zasypání vodního koryta (1802), které procházelo náměstím, empírové přestavbě, vydláždění ulic (dláždění náměstí v roce 1833) a zavedení pouličního osvětlení (olejové lampy 1839). Na začátku 20. století vznikají lázně (1879) nová pohostinství, plynárna (1905) a je stavěna kanalizace, vodovod, elektrifikace (do roku 1914) a výstavba nových domů (1914). V šedesátých letech dochází k úpravě náměstí, bourání historických domů a stavbě unifikovaných staveb (panelových domů). V roce 1992 byla nad historickým jádrem Zlatých Hor vyhlášena městská památková rezervace, která zahrnuje domy na ulici Kostelní, Palackého, Polská a na náměstí Svobody. Mezi domy památkové zóny patří renesanční měšťanský dům na náměstí Svobody čp. 89 v sousedství domu čp. 88 zprava a domu čp. 90 zleva. Středověký dům byl přestavěn v polovině 19. století. Popis Dům je řadová jednopatrová tříosá zděná stavba s atikovým patrem a stupňovitým štítem, je ukončena sedlovou střechou. Průčelí je hladce omítané členěné podnoží, kordonovou římsou a hlavní římsou pod stupňovitým štítem. V přízemí je ve střední ose kamenný portál se segmentovým záklenkem, klenákem a paprskovitě členěným světlíkem. Po stranách jsou pravoúhlá okna. Na atikové patro nasedá pětiosý stupňovitý štít s půlkruhovým oknem uprostřed. Stavebními úpravami byl odstraněn vstup v pravé ose přízemí, šambrány kolem oken v patrech jsou zjednodušeny. Vstupní mramorový portál byl při opravě zbaven tmavohnědého nátěru. Empírové dveře byly nahrazeny replikou (nepříliš zdařenou). V interiéru je zachována dispozice se střední chodbou. V přízemí je přední část zaklenuta pruskými plackami, chodba je zaklenuta nízkou segmentově valenou klenbou. V patře jsou rovné trámové stropy. Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek ve Zlatých Horách Literatura KUČA, Karel. Města a městečka v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. VIII. díl, V-Ž. 1. vyd. Praha: Libri, 2011. 891 s. ISBN 80-85983-12-5.
Dům čp. 93 (Zlaté Hory)

Dům čp. 93 se nachází na náměstí Svobody ve Zlatých Horách v okrese Jeseník. Byl zapsán do Ústředního seznamu kulturních památek ČR před rokem 1988. a je součástí městské památkové zóny. Historie Zlaté Hory, někdejší Cukmantel, zažily největší rozvoj v 16. století, kdy zde byla výnosná těžba zlata. V 17. století je město za třicetileté války vyrabováno Švédy a pak následovaly čarodějnické procesy. Mezi další postihy v průběhu století (16., 17. 18. a 19. století) byly požáry, povodně, různé epidemie, válečné útrapy a ve 20. století světové války. Pohromy se projevily ve schopnosti obyvatel se vzchopit a město obnovit. Výstavba měšťanských domů od jeho povýšení na město ve 14. století byla těmito událostmi poznamenána. Většina domů má středověký původ. Jádro zděných domů se nachází v centru města a mají rysy renesančního slohu. Další přestavby jsou v empírovém slohu, ve kterém se stavělo nebo přestavovalo ještě v 19. století. Ve 20. století byly stavby měněny v historizujícím, secesním, postsecesním i tradicionálním stylu, a také v socialistické architektuře. Po vybourání hradeb se k zachovalému historickému centru napojovaly okrajové části a město se začalo rozrůstat do šířky. V 19. století dochází k zasypání vodního koryta (1802), které procházelo náměstím, empírové přestavbě, vydláždění ulic (dláždění náměstí v roce 1833) a zavedení pouličního osvětlení (olejové lampy 1839). Na začátku 20. století vznikají lázně (1879) nová pohostinství, plynárna (1905) a je stavěna kanalizace, vodovod, elektrifikace (do roku 1914) a výstavba nových domů (1914). V šedesátých letech dochází k úpravě náměstí, bourání historických domů a stavbě unifikovaných staveb (panelových domů). V roce 1992 byla nad historickým jádrem Zlatých Hor vyhlášena městská památková rezervace, která zahrnuje domy na ulici Kostelní, Palackého, Polská a na náměstí Svobody. Mezi domy památkové zóny patří nárožní empírový měšťanský dům na náměstí Svobody čp. 93 v sousedství domu čp. 91. Dům byl zařazen do ohrožených památek ČR. Popis Dům je jednopatrová omítaná nárožní zděná stavba s atikovým patrem zakončeným trojúhelníkovým štítem. Střecha je sedlová. Průčelí je čtyřosé členěné kordonovou římsou, parapetní římsou a hlavní se zubořezem, na kterou nasedá štít. V přízemí ve druhé ose je portál s mramorovým ostěním se stlačeným obloukem a klenákem. Okna jsou pravoúhlá v šambránách. Zadní (dvorní) strana je zakončena štítem, který kopíruje tvar sedlové střechy. Boční fasáda má pět nepravidelných okenních os. Chodba je zaklenuta plackami stejně i chodba do dvora. Místnosti jsou podhledové plochostropé. Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek ve Zlatých Horách Literatura KUČA, Karel. Města a městečka v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. VIII. díl, V-Ž. 1. vyd. Praha: Libri, 2011. 891 s. ISBN 80-85983-12-5.
Dům čp. 67 (Zlaté Hory)

Dům čp. 67 se nachází na ulici Palackého ve Zlatých Horách v okrese Jeseník. Byl zapsán do Ústředního seznamu kulturních památek ČR před rokem 1988 a je součástí městské památkové zóny. Historie Zlaté Hory, někdejší Cukmantel, zažily největší rozvoj v 16. století, kdy zde byla výnosná těžba zlata. V 17. století je město za třicetileté války vyrabováno Švédy a pak následovaly čarodějnické procesy. Mezi další postihy v průběhu století (16., 17. 18. a 19. století) byly požáry, povodně, různé epidemie, válečné útrapy a ve 20. století světové války. Pohromy se projevily ve schopnosti obyvatel se vzchopit a město obnovit. Výstavba měšťanských domů od jeho povýšení na město ve 14. století byla těmito událostmi poznamenána. Většina domů má středověký původ. Jádro zděných domů se nachází v centru města a mají rysy renesančního slohu. Další přestavby jsou v empírovém slohu, ve kterém se stavělo nebo přestavovalo ještě v 19. století. Ve 20. století byly stavby měněny v historizujícím, secesním, postsecesním i tradicionálním stylu, a také v socialistické architektuře. Po vybourání hradeb se k zachovalému historickému centru napojovaly okrajové části a město se začalo rozrůstat do šířky. V 19. století dochází k zasypání vodního koryta (1802), které procházelo náměstím, empírové přestavbě, vydláždění ulic (dláždění náměstí v roce 1833) a zavedení pouličního osvětlení (olejové lampy 1839). Na začátku 20. století vznikají lázně (1879) nová pohostinství, plynárna (1905) a je stavěna kanalizace, vodovod, elektrifikace (do roku 1914) a výstavba nových domů (1914). V šedesátých letech dochází k úpravě náměstí, bourání historických domů a stavbě unifikovaných staveb (panelových domů). V roce 1992 byla nad historickým jádrem Zlatých Hor vyhlášena městská památková rezervace, která zahrnuje domy na ulici Kostelní, Palackého, Polská a na náměstí Svobody. Mezi domy památkové zóny patří nárožní měšťanský dům na ulici Palackého čp. 67. Na starším jádře proběhla empírová přestavba v první polovině 20. století. Dům pravděpodobně patřil významným církevním objektům. V roce 2006 byla provedena oprava fasády. Popis Dům je nárožní patrová omítaná stavba. Okapová fasáda je tříosá, štítová je čtyřosá, obě jsou členěné průběžnou římsou a konzolovou hlavní římsou. Mezi konzoly jsou vložené štukové rozety. Přízemí i patro je zdobeno kvádrovou bosáží. Okna obdélná s půlkruhovým záklenkem mají výraznou půlkruhovou bosovanou římsu. Ve štítovém průčelí jsou okna zazděná mimo patrové nad vchodem. Na korunní římsu nasedá orámovaný trojúhelníkový štít s půlkruhovým oknem v tympanonu. Střecha je sedlová. Ve štítové straně je pravoúhlý vstup zakončený půlkruhovým tympanonem. Místnosti jsou plochostropé. Architektonické prvky jsou odlišeny světle žlutou barvou. Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek ve Zlatých Horách Literatura KUČA, Karel. Města a městečka v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. VIII. díl, V-Ž. 1. vyd. Praha: Libri, 2011. 891 s. ISBN 80-85983-12-5.
Fara ve Zlatých Horách

Fara se nachází na Kostelní ulici čp. 15 ve Zlatých Horách v okrese Jeseník. Ministerstvo kultury České republiky ji v roce 2004 prohlásilo kulturní památkou ČR a je součástí městské památkové zóny. Historie Zlaté Hory, někdejší Cukmantel, zažily největší rozvoj v 16. století, kdy zde byla výnosná těžba zlata. V 17. století je město za třicetileté války vyrabováno Švédy a pak následovaly čarodějnické procesy. Mezi další postihy v průběhu století (16., 17. 18. a 19. století) byly požáry, povodně, různé epidemie, válečné útrapy a ve 20. století světové války. Pohromy se projevily ve schopnosti obyvatel se vzchopit a město obnovit. Výstavba měšťanských domů od jeho povýšení na město ve 14. století byla těmito událostmi poznamenána. Většina domů má středověký původ. Jádro zděných domů se nachází v centru města a mají rysy renesančního slohu. Další přestavby jsou v empírovém slohu, ve kterém se stavělo nebo přestavovalo ještě v 19. století. Ve 20. století byly stavby měněny v historizujícím, secesním, postsecesním i tradicionálním stylu, a také v socialistické architektuře. Po vybourání hradeb se k zachovalému historickému centru napojovaly okrajové části a město se začalo rozrůstat do šířky. V 19. století dochází k zasypání vodního koryta (1802), které procházelo náměstím, empírové přestavbě, vydláždění ulic (dláždění náměstí v roce 1833) a zavedení pouličního osvětlení (olejové lampy 1839). Na začátku 20. století vznikají lázně (1879) nová pohostinství, plynárna (1905) a je stavěna kanalizace, vodovod, elektrifikace (do roku 1914) a výstavba nových domů (1914). V šedesátých letech dochází k úpravě náměstí a stavbě unifikovaných staveb (panelových domů). V roce 1992 byla nad historickým jádrem Zlatých Hor vyhlášena městská památková rezervace, která zahrnuje domy na ulici Kostelní, Palackého, Polská a na náměstí Svobody. Mezi domy památkové zóny patří barokní fara na Kostelní ulici čp. 15. Dům na středověkém jádře byl přestavěn po požáru v roce 1699 V průběhu let byla několikrát upravována. V polovině 19. století byla upravena vnitřní dispozice domu v souvislosti se změnou topení. V podkroví je zachován původní dymník. Ve druhé polovině 20. století byla obnovena fasáda. Popis Budova fary je volně stojící zděná patrová podsklepená stavba na obdélníkovém půdorysu s mansardovou střechou. Fasáda domu má hladkou omítku, je zdobena lizénami, pravidelně rozmístěna okna jsou v šambránách zakončenými klenákem. Součástí kulturní památky je zahrada a pozůstatek hradby, kterou byl opevněn kostel Nanebevzetí Panny Marie, z 15. století. Obranná zeď je postavena z lomového kamene z místních zdrojů. Mezi černé kameny (droby a břidlice) byly vloženy bílé valouny křemenů z Písečné hory. Valouny plnily úlohu statickou i estetickou. Odkazy Reference Literatura KUČA, Karel. Města a městečka v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. VIII. díl, V-Ž. 1. vyd. Praha: Libri, 2011. 891 s. ISBN 80-85983-12-5. Související články Seznam kulturních památek ve Zlatých Horách
Dům čp. 87 (Zlaté Hory)

Dům čp. 87 se nachází na náměstí Svobody ve Zlatých Horách v okrese Jeseník. Byl zapsán do Ústředního seznamu kulturních památek ČR před rokem 1988 a je součástí městské památkové zóny. Historie Zlaté Hory, někdejší Cukmantel, zažily největší rozvoj v 16. století, kdy zde byla výnosná těžba zlata. V 17. století je město za třicetileté války vyrabováno Švédy a pak následovaly čarodějnické procesy. Mezi další postihy v průběhu století (16., 17. 18. a 19. století) byly požáry, povodně, různé epidemie, válečné útrapy a ve 20. století světové války. Pohromy se projevily ve schopnosti obyvatel se vzchopit a město obnovit. Výstavba měšťanských domů od jeho povýšení na město ve 14. století byla těmito událostmi poznamenána. Většina domů má středověký původ. Jádro zděných domů se nachází v centru města a mají rysy renesančního slohu. Další přestavby jsou v empírovém slohu, ve kterém se stavělo nebo přestavovalo ještě v 19. století. Ve 20. století byly stavby měněny v historizujícím, secesním, postsecesním i tradicionálním stylu, a také v socialistické architektuře. Po vybourání hradeb se k zachovalému historickému centru napojovaly okrajové části a město se začalo rozrůstat do šířky. V 19. století dochází k zasypání vodního koryta (1802), které procházelo náměstím, empírové přestavbě, vydláždění ulic (dláždění náměstí v roce 1833) a zavedení pouličního osvětlení (olejové lampy 1839). Na začátku 20. století vznikají lázně (1879) nová pohostinství, plynárna (1905) a je stavěna kanalizace, vodovod, elektrifikace (do roku 1914) a výstavba nových domů (1914). V šedesátých letech dochází k úpravě náměstí, bourání historických domů a stavbě unifikovaných staveb (panelových domů). V roce 1992 byla nad historickým jádrem Zlatých Hor vyhlášena městská památková rezervace, která zahrnuje domy na ulici Kostelní, Palackého, Polská a na náměstí Svobody. Mezi domy památkové zóny patří měšťanský dům na náměstí Svobody čp. 87 v sousedství domu čp. 88. Barokní jádro několikrát upravováno. Po požáru v roce 1921 štítové průčelí secesně praveno. Popis Dům je rohová patrová podsklepená stavba, s trojúhelníkovým atikovým patrem v průčelí. Vstupní průčelí je tříjosé, v přízemí po stranách vchodu jsou výkladní skříně (původně bylo čtyřosé). Je členěno kordonovým pásem a korunní římsou, na kterou nasedá plastiky rámovaný trojúhelníkový štít. První a atikové patro jsou propojeny lizenovými rámy. Přízemí je zdobeno pásovou rustikou se střídajícími se pásy s hrubou a hladkou omítkou. V patře jsou okna pravoúhlá s přímými nadokenními římsami s zubořezem. V atikovém patře jsou okna pravoúhlá s tupoúhlými římsami. V přízemí v chodbě jsou zachovaná dvě pole křížové klenby. Do patra vede lomené schodiště. Místnosti jsou plochostropé. Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek ve Zlatých Horách Literatura KUČA, Karel. Města a městečka v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. VIII. díl, V-Ž. 1. vyd. Praha: Libri, 2011. 891 s. ISBN 80-85983-12-5.
Fara na Proseku

Fara na Proseku v Praze 9 stojí proti kostelu svatého Václava v ulici U proseckého kostela. Je chráněna jako nemovitá kulturní památka České republiky. Historie Fara kostela sv. Václava je zmiňována již roku 1311. V době pobělohorské zanikla a duchovní správu vykonávali faráři kostela sv. Martina ve zdi v Praze; znovu zřízena byla 20. března 1675. Podle stabilního katastru z roku 1841 byla barokní fara trochu jižněji od stávající. Současná budova pochází z konce 19. století a stavebně byla upravována kolem roku 1970. Popis Jednopatrová budova postavená na pravidelném obdélném půdoryse má valbovou střechu a štítový nástavec. Vchod na střední ose je lemovaný pískovcovým portálem, nad kterým je na konzoli umístěna drobná pískovcová socha sv. Jana Nepomuckého z druhé poloviny 18. století. V interiéru je v chodbě segmentová klenba. Místnosti 2. NP mají rovné stropy. Po stranách průčelí byla k faře přistavěna ohradní zeď s bránou se segmentovým záklenkem. Na jižní straně přiléhá k faře dvůr s hospodářskými budovami, na severní a západní straně je za novou ohradní zdí zbytek zahrady, zmenšené výstavbou silnice v její severozápadní části. Další informace Od 1. ledna do 31. srpna 1914 byl ve zdejší farnosti kaplanem pozdější kardinál a pražský arcibiskup Josef Beran. Odkazy Reference Literatura PODLAHA, Antonín. Posvátná místa království Českého: dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvátných soch, klášterů i jiných pomníků katolické víry a nábožnosti v království Českém. Řada první, Arcidiecese Pražská. V Praze: Nákladem dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1907-1913. 7 svazků. Svazek 2, s. 281–288. Dostupné online. Související články Kostel svatého Václava (Prosek) Římskokatolická farnost Praha-Prosek Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Fara na Proseku na Wikimedia Commons
Fara v Přepeřích

Fara v Přepeřích je nemovitá kulturní památka; Ministerstvo kultury ji za kulturní památku prohlásilo dne 22. 4. 2004. Národní památkový ústav tuto faru uvádí v katalogu památek (rejstříkové číslo ÚSKP 101004). Fara se nachází v okrese Semily, poblíž města Turnov, v centru obce Přepeře, při pravé straně silnice z Turnova do Příšovic. Památková hodnota Fara tvoří areál, který je hodnotným celkem zachovaným bez větších stavebních zásahů. Novogotický vliv souvisí s podobou zámku Sychrov a se staviteli Rohanů, bratry Karnoldovými. Areál je ceněn jako významný a citlivý architektonický doplněk historického prostředí obce. Popis Areál jednopatrové fary se skládá ze tří samostatných objektů; vedle obytné budovy jsou tam i stáje a chlév. Historie Historie kostela a fary v Přepeřích je dlouhá několik staletí. Kostel sv. Jakuba Staršího byl založen mezi lety 1340 – 1350. Ve vlastivědné encyklopedii Miscellanea historica regni Bohemiae (Rozmanitostech z historie Království českého) českého jezuity Bohuslava Balbína se nachází zmínka, že zdejší plebánie, tedy přepeřská fara, byla zřízena roku 1344. Fara byla nejprve katolická, později husitská, potom (koncem 15. století) zůstala bez kněze. Historie současné budovy Fara byla postavena v 19. století podle plánů bratrů Karnoldových, což byli vrchnostenští stavitelé rodu Rohanů. Výstavba probíhala v letech 1882–1883, a to v centru obce, na místě bývalé fary z roku 1824. Na objektu je zřetelný vliv slohu novogotického. V areálu se nachází chlév a stáj. Opravy Město Turnov na oficiálních stránkách uvádí Přehled vybraných realizovaných akcí v letech 2015-2017; v čísle 10 v Přepeřích tehdy proběhla II. etapa opravy havarijního krovu a v další fázi byla oprava krovu fary dokončena. Na zajištění materiálu pro dokončení obnovy krovu fary byla v roce 2015 z rozpočtu obce Přepeře poskytnuta neinvestiční dotace. Odkazy Reference Související články Přepeře Kostel svatého Jakuba Staršího (Přepeře) Římskokatolická farnost Přepeře Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu fara v Přepeřích na Wikimedia Commons Stránka římskokatolické farnosti Přepeře Archivováno 18. 2. 2020 na Wayback Machine. Město Turnov, oficiální stránky
Trpísty Castle

Trpísty Castle (Czech: zámek Trpísty, German: Schloss Trpist) is a late baroque manor house in Trpísty in the Plzeň Region of the Czech Republic. History and description The castle was built in 1729 for Count Prosper Anton Josef of Sinzendorf on the site of a medieval fortress. The architect of the house was most likely Jakub Auguston. The extravagant layout and decoration of the house set it apart from Auguston's other works in provincial style, so Trpísty either is his best and most mature project or it has been designed by somebody else. The layout of the building is based on two pavilions (the North and South Wing) connected by two large oval rooms protruding in the middle of the East and West facades. The piano nobile on the first floor is lavishly decorated with allegorical baroque frescoes in stucco mirrors, while the main drawing room boasts a large fresco on its entire vaulted ceiling depicting an apotheosis of the Sinzendorf family and historic scenes from the Ottoman Court. The large formal garden was landscaped in the English style in the 19th century and contains today a rich collection of rare trees, among them a 19th-century female Ginkgo tree. The castle, its park and outbuildings are among the last remaining examples of 18th century Bohemian country houses embedded in its original landscape without visible changes in the wake of industrialisation or subsequent destruction during the communist rule and belong to the most valuable historic estates in Central Europe. Today the castle is privately owned and gradually reconstructed. References
Sequensova vila

Sequensova vila je rodinný dům vystavěný v letech 1912–1913 ve stylu tzv. racionální moderny. Vila se nachází v Praze 2-Vyšehradě na adrese Vnislavova 48/4 poblíž vltavského nábřeží. Historie Rodinnou vilu si nechal postavit učitel František Sequens manželkou Zdenou. Autorem architektonického návrhu byl Otakar Novotný. Ten navrhl stavbu ve stylu racionální moderny, která je charakteristická jednoduchostí až strohostí. Hlavní důraz je kladen především na funkčnost. Tomu odpovídá i vnější vzhled domu, který je vytvořen z režného zdiva ze světlých cihel. Dům s mansardovou střechou je postaven na půdorysu nepravidelného pětiúhelníku. Tvoří nároží mezi ulicemi Vnislavova (hlavní vstup) a Libušina se zadním vstupem (čp. 48/5) a zahrada. V nízkém bočním křídle bylo svého času rehabilitační centrum a dětské jesle. Manželé Sequensovi dům v roce 1916 prodali rodině Hanušových, jejichž potomkům vila patří dodnes. Stavby v okolí Kubistická Kovařovicova vila a stylová zahrada Kubistická Vila Na Libušince Vyšehradská sokolovna (sídlo basketbalového klubu TJ Sokol Vyšehrad) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Sequensova vila na Wikimedia Commons Sequensova vila, Praha [online]. Praha: SlavneVily.cz [cit. 2019-02-08]. Dostupné online. Sequensova vila (Vnislavova ulice) [online]. Praha: Atlas Česka s.r.o, 2009-02-24 [cit. 2019-02-08]. Dostupné online.