NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Vyhlídková věž (brněnské výstaviště)

Vyhlídková věž na brněnském výstavišti je funkcionalistická železobetonová stavba o výšce 45 metrů vybudovaná v období výstavby výstaviště v letech 1926–1928. Projekt věže vytvořil architekt Bohumír Čermák jakožto součást pavilonu G. Při rekonstrukci v letech 1957–1958 byl původní výtah nahrazen novým, vysokorychlostním, který však způsoboval závažná poškození nosné konstrukce, která začala deformovat celou stavbu, díky čemuž musela být stavba uzavřena pro veřejnost. Poté byl obvodový plášť oddělen od vnitřní konstrukce. Původní stav věže se navrátil až při rekonstrukci v roce 1996. Věž není pro návštěvníky přístupná. Společně s celým areálem výstaviště je chráněna jako kulturní památka. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vyhlídková věž (brněnské výstaviště) na Wikimedia Commons Obchodně živnostenský pavilon G – skleněná věž Archivováno 13. 5. 2018 na Wayback Machine. na webu Veletrhů Brno Obchodně živnostenský pavilon (s věží) v Brněnském architektonickém manuálu
Vysoký kámen u Smrčné

Vysoký kámen u Smrčné je přírodní památka poblíž města Jihlava v okrese Jihlava v nadmořské výšce 630–650 metrů. Geomorfologicky spadá do území Křemešnické vrchoviny. Oblast spravuje Krajský úřad Kraje Vysočina. Na území přírodní památky se nachází EVL CZ0610003 Vysoký kámen u Smrčné. Důvodem ochrany jsou květnaté bučiny svazu Fagion a suťové lesy svazu Tilio-Acerion s výskytem vzácných druhů rostlin a živočichů. Historie V lokalitě lze najít pozůstatky po středověké těžbě rud: území bylo součástí jihlavského hornického revíru, těžba zde probíhala především ve třináctém a čtrnáctém století. Na vrcholu skály stávala dřevěna rozhledna, dochovány jsou z ní stále trosky základů. Územní ochrana lokality se datuje od 8. 7. 1982, kdy jí ONV Jihlava vyhlásilo jako chráněný přírodní výtvor, v roce 1992 byla ochrana překlasifikována na přírodní památku.Chráněnou přírodní památkou se oblast stala 22. 12. 2004. Kromě chráněné přírodní památky je okolí vyhlášeno jako evropsky významná lokalita Natura 2000. Popis Jedná se o přírodní lokalitu na svahu kopce Vysoký kámen (661 m n. m.), pozoruhodná je zachovanými původními či původnímu stavu blízkými bučinami. Bohatě je zastoupeno bylinné patro a na něj vázaná společenství živočichů. V okolí hřebenu s mrazovými sruby se významně rozvinula společenstva suťových lesů s výskytem měsíčnice vytrvalé, lýkovce jedovatého a dalších. Geologicky je lokalita tvořena metamorfovanými horninami moldanubika, které jsou minerálně bohatší než okolní žuly a ruly, což je důvodem bohatosti zdejších porostů. Lokalita i její okolí jsou významné velkým výskytem pramenů a zastřešených studánek. V blízkosti vede dálnice D1 (kilometry 108 – 110) jejíž hluk návštěvu lokality především na jaře výrazně znepříjemňuje. Rostliny Samorostlík klasnatý (Actaea spicata), plicník tmavý (Pulmonaria obscura), violka lesní (Viola reichenbachiana), česnek medvědí (Allium ursinum), sasanka pryskyřníkovitá (Anemone ranunculoides), kyčelnice devítilistá (Dentaria enneaphyllos), lýkovec jedovatý (Daphne mezereum), měsíčnice vytrvalá (Lunaria rediviva), hlístník hnízdák (Neottia nidus-avis), vemeník dvoulistý (Platanthera bifolia), kozlík dvoudomý (Valeriana dioica), řeřišnice trojlistá (Cardamine trifolia). Živočichové Svižník polní (Cicindela campestris), martináč bukový (Aglia tau), ještěrka obecná (Lacerta agilis), slepýš křehký (Anguis fragilis), holub doupňák (Columba oenas), krkavec velký (Corvus corax), strakapoud prostřední (Dendrocopos medius), datel černý (Dryocopus martius), srpokřídlec bukový (Watsonalla cultraria), netopýr černý (Barbastella barbastellus). Přístup K lokalitě se lze dostat z blízkého Pávova (zelená značka) nebo ze Zborné (modrá značka). Možná je též cesta z Antonínova Dolu údolím podél Pstružného potoka. K Vysokému kameni stačí podejít dálníci a vydat se po modré značce, na kterou se lze napojit zhruba 2,5 km od Antonínova Dolu. Galerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Jihlava Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vysoký kámen u Smrčné na Wikimedia Commons
Vysoký kámen

Vysoký kámen (German: Hoher Stein) is a hill and a nature monument in the territory of Kraslice in the Karlovy Vary Region of the Czech Republic. It lies in the Elster Mountains (part of the Fichtel Mountains), 1 km from the Czech-German border. The ridge of rocks at the summit resemble a ruined castle. It is the western rocks that are used by climbers. They are ideal for beginners, with some low difficulty routes. It is also in the west that one finds the highest point, which rises to 780 m. It can be reached by means of a bridge and steel steps- forming a popular panorama point. The ridge continues in a wall like formation, terminating at the eastern end with the Felsturm Zobák (Schnabel) and the monumental Felsen Vêtrná skála (Windfelsen). Near these precipitous formations is a Felsenmeer, a sea of free standing boulders that are in parts united with clay. The rocks are Quartz on a bed of slate. Vysoký kámen is protected as a nature monument since 1907. Even so, since then it has been threatened by quarrying four times. At the end of World War II, countless fleeing German soldiers used Vysoký kámen as their exit route from German Sudetenland, which was reclassified as Czechoslovakia, back into Saxony. They passed through the thick forest from Eubabrunn and Erlbach over the border, avoiding the borderposts of the US Army of Occupation, and thus avoiding imprisonment. The former restaurant Wirtshaus am Hohen Stein, a well loved daytrip destination was destroyed in 1945 but the 8 m deep well that is hidden in the woods still remains. Vysoký kámen can be reached from Eubabrunn on the Czech side,(using the parking at the Freilichtmuseum). It is about an hour's walk from there. On the German side the path is made up and well signed. Notes This article is based on its German Wikipedia equivalent. External links Natura 2000, Vysoký kámen photos, map and description (in Czech)
Vysoký Kámen (berg i Tjeckien, Karlovy Vary)

Vysoký Kámen är ett berg i Tjeckien. Det ligger i regionen Karlovy Vary, i den västra delen av landet, 140 km väster om huvudstaden Prag. Toppen på Vysoký Kámen är 773 meter över havet. Terrängen runt Vysoký Kámen är kuperad åt nordost, men åt sydväst är den platt.Runt Vysoký Kámen är det ganska glesbefolkat, med 30 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Kraslice, 8,2 km öster om Vysoký Kámen. I omgivningarna runt Vysoký Kámen växer i huvudsak blandskog. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Vysoký Kámen.﻿
Vysoký kámen (přírodní rezervace)

Vysoký kámen je přírodní rezervace v okrese Český Krumlov. Nachází se v Novohradském podhůří, na vrcholu a svazích Vysokého kamene (869 m), nazývaného též Slepice, jeden kilometr jihozápadně od Klení. Je součástí přírodního parku Soběnovská vrchovina. Předmět ochrany Předmětem ochrany je přirozený smíšený les (květnatá bučina) na suťovém svahu (periglaciální modelace) s charakteristickým druhovým složením, hnízdiště výra velkého. Ve vrcholové části se nacházejí četné periglaciální skalní útvary (mrazové sruby, izolované skály a skalní hradby, soliflukcí rozvlečená kamenná suť) ze středně zrnité porfyrické biotitická žuly moldanubického plutonu weinsberského typu. Ve stromovém patře květnatých bučin (věk 120–140 let) celkově převládá buk lesní (Fagus sylvatica), hojně je přimíšen smrk ztepilý (Picea abies) a vtroušena je jedle bělokorá (Abies alba), v keřovém podrostu je místy bez červený (Sambucus racemosa). V bylinném patře převažují druhy suťových lesů – zejména bažanka vytrvalá (Mercurialis perennis), pižmovka mošusová (Adoxa moschatellina), kapraď rozložená (Dryopteris dilatata), dále zde rostou druhy bučin – kyčelnice devítilistá (Dentaria enneaphyllos), kostřava (Festuca), bukovník kapraďovitý (Gymnocarpium dryopteris), pšeníčko rozkladité (Milium effusum), vraní oko čtyřlisté (Paris quadrifolia), samorostlík klasnatý (Actaea spicata), ptačinec hajní (Stellaria nemorum), věsenka nachová (Prenanthes purpurea), svízel vonný (Galium odoratum), na zastíněných stěnách vrcholových skal je hojný osladič obecný (Polypodium vulgare). Z území rezervace je uváděno přes 160 druhů motýlů – pro bučiny jsou charakterističtí hřbetozubec tmavoúhlý (Drymonia obliterata) a píďalka (Fagivorina arenaria), na horské jedliny je vázána píďalka černobílá (Thera britannica). Žije zde horský druh plže – závornatka křížatá (Clausilia cruciata). Rezervace je tradičním hnízdištěm výra velkého. Odkazy Reference Literatura ALBRECHT, Josef, a kol. Českobudějovicko. Redakce Peter Mackovčin, Josef Albrecht. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. (Chráněná území České republiky; sv. VIII. Českobudějovicko). ISBN 80-86064-65-4. S. 201. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vysoký kámen na Wikimedia Commons
Vysílač Cukrák

Vysílač Cukrák stojí na kopci Kopanina (411 m n. m.), někdy nazývaném též Cukrák, v severní části Brdské vrchoviny, v katastrálním území Jíloviště, nedaleko jižní hranice Prahy. Jeho kóta se nachází v nadmořské výšce 399 m n. m. Stavba začala v roce 1959. Do provozu byl uveden 26. listopadu 1961, v letech 1974–1975 proběhla rekonstrukce vysílače. Digitální pozemní vysílání provozuje na stejných frekvencích jako Žižkovská televizní věž, v rámci SFN (single-frequency network). Na rozdíl od toho žižkovského používá vysílač Cukrák horizontální polarizaci. Technické údaje Výška: 195 m Průměr základny: 16 m Hloubka základu: 12 m Hmotnost konstrukce: 2000 t Tloušťka ocelového plechu: 6 mm Náhradní zdroj energie: 2 dieselagregáty (po 360 kW) Ve výšce 142 m je umístěno 2,5tunové závaží, které redukuje kmitání konstrukce, druhé závaží o hmotnosti asi 1,3 tuny je umístěno v laminátové špičce věže. Vysílané stanice Televize Přehled televizních multiplexů vysílaných z Cukráku: Rozhlas Přehled rozhlasových stanic vysílaných z Cukráku: Ukončené vysílání Analogová televize Přechod z analogového vysílání na digitální probíhal od 30. září 2008 do 31. října 2009. Digitální televize DVB-T Vypínání původních DVB-T multiplexů probíhalo od 27. listopadu 2019 do 15. ledna 2020, postupně bylo nahrazeno DVB-T2 multiplexy. Nejbližší vysílače Nejbližší významné vysílače a vzdálenost k nim: Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vysílač Cukrák na Wikimedia Commons Cukrák Archivováno 10. 4. 2017 na Wayback Machine. Vysílač Cukrák – kompletní info s fotografiemi
Vysílač Hošťálkovice

Vysílač Hošťálkovice je rozhlasový a televizní vysílač, který se nachází v ostravském městském obvodu Hošťálkovice. Současná vysílací věž, vysoká 184,5 m, byla postavena v letech 1975–1980 a nahradila původní příhradovou věž, vysokou 123 m, z roku 1955. Navrhl ho Václav Aulický. Vysílané stanice Televize Z Hošťálkovic jsou šířeny následující multiplexy: Rozhlas Přehled rozhlasových stanic vysílaných z Hošťálkovic: Z Hošťálkovic vysílá i digitální rozhlas DAB+: Odkazy Reference Související články Seznam nejvyšších staveb v Ostravě Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vysílač Hošťálkovice na Wikimedia Commons
Vysílač Velká Javořina

Vysílač Velká Javořina je rádiový a televizní vysílač na Slovensku. Nachází se na vrcholu stejnojmenného vrchu v pohoří Bílé Karpaty, nad obcí Bzince pod Javorinou u Staré Turé. Historie Za vznikem vysílače stáli amatérští nadšenci ze Staré Turé, kteří toužili sledovat vysílání ČST. Signál televize byl tenkrát jen v okolí Bratislavy, a jak zjistili, i na Velké Javořině. Rozšíření tak bylo jednoduché. Stačilo vybudovat vysílač, který pokryje signálem okolí. Přípojka elektrické energie byla vybudována v Holubyho chatě, čímž se výrazně zjednodušila výstavba provozní budovy i vysílače. Historicky první vysílač na Velké Javořině šířil 1. program televize z 15metrového stožáru od konce března 1958. Už za 2 roky byla vybudována železobetonová věž Radiokomunikací, ze které začalo vysílání 1. ledna 1961. O významu kóty svědčí i výstavba nové provozní budovy, která 18. května 1979 spustila vysílání 2. programu. V létě 1990 začalo vysílání v pásmu FM a na stožárech přibyly antény rozhlasových stanic. Zvýšené nároky na příjem televizních i rozhlasových signálů vedly k vybudování nové věže, která začala vysílat v roce 1994. Původní válcovitá retranslační radioreléová věž byla v roce 2004 zbourána. Nový stožár má výšku 131 m a DVB-T signál začal šířit v prosinci 2009. Poloha Výhodná poloha vysílače, i jeho nadmořská výška, dělají z vysílače velmi efektivní zdroj signálu. Pahorkatiny ve východním, jižním i západním směru umožňují dálkový příjem signálu. Prioritní oblastí pokrytí jsou regiony Myjavské pahorkatiny, Dolní Pováží a Záhorie. Přesahy umožňují přijímat signál i na Horním Pováží, Horní Nitře a ve velké části Podunajské nížiny. Velké přesahy jsou i na Moravu, do Rakouska i Maďarska. Vysílané stanice Televize Přehled televizních multiplexů vysílaných z Velké Javořiny: Rozhlas Přehled rozhlasových stanic vysílaných z Velké Javořiny: Přístup Na vrchol vede zpevněná asfaltová cesta z Lubiny. Po žluté turistické značce ze Staré Turé Po červené turistické značce z Myjavy; z české strany z lokality Hrabina na silnici I/54 mezi obcemi Slavkov a Strání Po modré turistické značce z Lubiny přes osadu Cetuna (Bzince pod Javorinou) Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vysílač Velká Javořina na Wikimedia Commons Podrobná historie vysílače Stránky poskytovatele DVB-T signálu Stránka o vysílači Stránka o historii vysílače + dobové fotografie
Vyškov (zámek)

Vyškovský zámek je původně gotický hrad ve Vyškově přestavěný na renesanční zámek olomouckých biskupů. Historie Impulsem ke vzniku hradu bylo pravděpodobně zničení biskupského hradu Melice husity po roce 1423. Roku 1449 se již ve Vyškově připomíná nová tvrz. Při obsazení města vojskem krále Jiřího byl hrad poškozen a následně po roce 1470 obnoven olomouckým biskupem Protasiem Černohorským z Boskovic. Z této doby pochází tři erbovní desky na věži zámku. Další stavební úpravy zadal biskup Stanislav I. Thurzo. Do dnešní podoby byl zámek přebudován za biskupa Karla II. z Liechtenštejna-Kastelkornu dle projektu architekta Giovanniho Pietra Tencally. Přestavba probíhala ve dvou etapách, dvoupatrový trakt zámku byl upravován v letech 1665 až 1675, nový trakt vznikl v letech 1680 až 1682. V zámku tehdy byla obrazárna a divadelní sál. Slavné období ukončil požár v roce 1753. V roce 1774 zde byla vojenská nemocnice. V roce 1928 byl zámek prodán zemi Moravskoslezské a byla zde zřízena Zemská hospodyňská škola. V roce 1948 byla v zadní budově otevřena obrazárna a od roku 1954 tu jsou muzejní expozice. Galerie Literatura NEKUDA, Vladimír. Vlastivěda moravská Vyškovsko. Brno: Muzejní spolek Brno, 1965. 495 s. Vyškov Dějiny města. Vyškov: Město Vyškov, 2016. ISBN 978-80-906656-0-6. S. 944. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zámek Vyškov na Wikimedia Commons Seznam prací v Bibliografii dějin českých zemí (Historický ústav AV ČR)
Restaurace Diana

Restaurace Diana, známa též jako zahradní restaurace Diana, se nachází v lázeňských lesích Karlových Varů na vrcholu Výšiny přátelství. Byla postavena v roce 1914. I po více než sto letech (2023) je restaurace stále v provozu. Historie Karlovarská městská rada schválila výstavbu výletního objektu na Výšině přátelství na podzim roku 2012. Projekt tehdy vypracoval architekt Anton Breinl, pracovník městského stavebního úřadu. Při zpracování zakázky spolupracoval s místním architektem a stavitelem Heinrichem Johannem Viethem a společně navrhli postavit, nákladem 110 000 rakouských korun, loveckou chatu s jedním hlavním a dvěma vedlejšími sály, všechny s kapacitou 250 osob. Ze současnosti V roce 2014 byla zahradní restaurace Diana uvedena v Programu regenerace Městské památkové zóny Karlovy Vary 2014–2024 v části II. (tabulková část 1–5 Přehledy) v Seznam navrhovaných objektů k zápisu do Ústředního seznamu nemovitých kulturních památek na území MPZ Karlovy Vary a jejich aktuální stav s vyjádřením vyhovující. V současnosti (červen 2023) je budova evidována jako objekt občanské vybavenosti v majetku společnosti Dopravní podnik Karlovy Vary, a.s. Popis Restaurace byla postavena ve výšce 556 m n. m. na samém vrchu Výšiny přátelství v karlovarských lázeňských lesích. Dostupná je pěšky z několika směrů lesními cestami, mj. zde prochází i Evropská dálková trasa E3, nebo lze využít pozemní lanové dráhy s nástupní stanicí Staré louka (389 m n. m.) v lázeňském centru města, event. mezistanicí Jelení skok (473 m n. m.). Architektonické řešení restaurace vycházelo z tzv. Heimatstilu, tedy hnutí, které programově čerpalo z místní lidové architektury. V interiéru restaurace je dosud dochován malovaný dřevěný strop i galerie v lokálu. Před chatou na terase se původně rozkládala velká zahradní část (viz foto vlevo). I po více než sto letech (2023) plní restaurace Diana stále svoji původní funkci. Odkazy Reference Literatura ZEMAN, Lubomír. Průvodce architekturou Karlových Varů. 1. vyd. Praha: Národní památkový ústav, ústřední pracoviště, 2012. 511 s. ISBN 978-80-87104-63-7. Kapitola Zahradní restaurace Diana, s. 235. Související články Seznam objektů karlovarských lázeňských lesů a parků Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu restaurace Diana na Wikimedia Commons
Wasserkraftwerk Dalešice

Das Wasserkraftwerk Dalešice ist ein Pumpspeicherkraftwerk am Fluss Jihlava südöstlich von Třebíč. Es wurde zusammen mit dem tiefer gelegenen Stausee des Kraftwerks Mohelno zwischen 1970 und 1978 errichtet. Der Rückstau von 22 km erstreckt sich bis zum Dorf Vladislav. Mit einem Fassungsvermögen von 127,3 Millionen m³ bei einer maximalen Tiefe von 85,5 Metern gehört der Speicher zu den größten in Mähren und ist der tiefste in der Tschechischen Republik. Staudamm Der Damm liegt am Flusskilometer 66 der Jihlava. Er ist 384 m lang und 8 m breit sowie 100 m hoch und damit der höchste Tschechiens. Der Staudamm besteht aus einer Steinschüttung mit einem Kern aus Lehm. Im Oktober 2016 wurde der Staudamm einer Generalsanierung unterzogen. Baugeschichte Im Staubereich der Jihlava wurden mehrere alte Mühlen überflutet, darunter die erstmals 1366 nachgewiesene Cermak-Mühle bei Číměř, etwas flussabwärts die Jirkasův-Mühle mit einer Säge, bei Třebenice die Mühlen Pyrochtův und Cermak und die ab 1568 bekannte Herrenmühle bei Koněšín. Teile von zwei Mühlen wurden ins Museum der Wassermühle Slup gerettet. Der Bau begann 1970 und dauerte acht Jahre. Die Fundamente und der gekrümmte Sockel wurden in der Annahme aus Beton gefertigt, dass die Staumauer ebenso betoniert werden würde. Erst als genauere geologische Untersuchungen ergaben, dass das lokale Material dazu geeignet ist, wurde der Damm aus Stein mit einem Kern aus Lehm ausgeführt. Der verwendete Ton wurde zur Bestimmung des Feuchtigkeitsgehalts mehrmals gewogen, zu nasser Ton hätte zu einem instabilen Damm geführt. In der Bauphase drehte 1974 der Regisseur Jiří Menzel auf der Baustelle den Film Wer den goldenen Boden sucht (Original: Kdo hledá zlaté dno). Verwendung Das Wasserkraftwerk Dalešice wurde in Kombination mit dem Kernkraftwerk Dukovany geplant, für das es zwingend benötigtes Prozesswasser bereitstellt. Als reines Laufwasserkraftwerk würde die geringe Wassermenge des Flusses Jihlava nur zur Gewinnung einer relativ kleinen Energiemenge ausreichen. Seinen großen Wert gewinnt das Kraftwerk erst als Pumpspeicherkraftwerk zur Erzeugung von Spitzenlast, wobei mit nicht benötigter (und billiger) Energie des nahen AKW Dukovany Wasser vom tiefer gelegenen Stausee des Kraftwerks Mohelno wieder zurück hoch gepumpt wird, während kurzfristig benötigte Energiespitzen von den 4×150-MW-Generatoren des Kraftwerks Dalešice erzeugt werden. Das Speichervermögen hat auch seine Auswirkungen auf den Unterlauf der Jihlava, saisonale Schwankungen in der Wasserführung werden ausbalanciert, Flutspitzen bei starken Regenfällen sowie die Sedimentation verringert. Die Ufer des Stausees gewannen auch für die Freizeitnutzung an Bedeutung, viele private Ferienhäuser und mehrere Campingplätze entstanden. Saisonal wird Personenschifffahrt betrieben. Im Stausee findet sich ein reicher Fischbestand (Fischgrund Jihlava 7 und 8) mit Krebsen und Forellen. Siehe auch Liste von Kraftwerken in Tschechien Weblinks Webseite des Betreibers (englisch) Schifffahrt am Stausee Einzelnachweise
Dalešice Hydro Power Plant

Dalešice Hydro Power Plant (Czech: Přečerpávací vodní elektrárna Dalešice) is a power plant on the Jihlava River in the Czech Republic. It has four Francis turbines with a nominal capacity of 120 megawatts (160,000 hp) each and a total capacity of 480 megawatts (640,000 hp). The old turbines before the 1999–2007 reconstruction had a capacity of 112.5 megawatts (150,900 hp) each. The plant includes the lower Dalešice-Mohelno Reservoir of the Dalešice-Mohelno pump-dam complex. Dalešice Reservoir Dalešice Reservoir lies in Třebíč District in the Czech Republic and is named after the market town of Dalešice. It was built between 1970 and 1978 together with the Mohelno Reservoir as a water source for the nearby Dukovany Nuclear Power Station. As it has the fastest-starting turbines of all dams in the Czech Republic (less than 1 minute to full power) it also acts as emergency source in case some of the reactors in Dukovany shut down (for that reason it was also initially equipped with total capacity of 450 MW to back-up one of the four 440MWe VVER440 reactors). Thanks to the turbine capability to act as pumps, it also plays significant balancing role for distributing network when it pumps water back to the higher reservoir during the night and uses it again to produce electricity during the daily consumption peaks. The gravity dam is 100 metres (330 ft) high (the highest in the Czech Republic, second-highest rockfill dam in Europe), so the reservoir is also the deepest in the Czech Republic 85.5 metres (281 ft). The reservoir has a capacity of 127.3 million cubic metres (4.50×10^9 cu ft). Mohelno Reservoir The Mohelno Reservoir is through-flow dam, acting as the lower reservoir of the Dalešice-Mohelno pump-dam complex. The gravity concrete dam is 185 metres (607 ft) long, 7.75/32 m wide and 38.65 m tall. It creates 7-km-long lake and has total capacity of 17.1 million cubic metres (600×10^6 cu ft). It includes single Kaplan turbine (1.2 MW) and single Francis turbine (0.6 MW). In case of total blackout, the Mohelno turbines can jumpstart the Dalešice Francis turbines and together start the Dukovany NPP. Thanks to this, the whole Dalešice-Dukovany complex is certified for fully autonomous operation independent of the external distribution network. References External links Official website
ГЕС-ГАЕС Далешиці

ГЕС-ГАЕС Далешиці (Dalešice) — одна з гідроакумулюючих електростанцій Чехії, споруджена на південному сході країни в регіоні Моравія. Будівництво ГАЕС розпочалось у 1970-му, а введення в експлуатацію припало на 1978-й. Обидва резервуари ГАЕС створені за допомогою гребель на річці Їглава (ліва притока Диє, що через Мораву відноситься до басейну Дунаю), тому частина виробітку електроенергії відбувається за рахунок природного притоку. Верхній резервуар площею поверхні 4,8 км2 та об'ємом 127 млн м3 утримує гребля Далешице. Це гравітаційна кам'яно-накидна споруда з глиняним ядром висотою 100 метрів та шириною 300 метрів. Нижній резервуар значно менший — 17 млн м3 — та утримується бетонною гравітаційною греблею Mohelno висотою 49 метрів. Машинний зал станції розташовано внизу під греблею Далешице та обладнано чотирма оборотними турбінами типу Френсіс потужністю по 112,5 МВт, які працюють при напорі від 60,5 до 90,7 метра. ГЕС може вийти на повну потужність за 60 секунд та керується дистанційно із Праги. Зв'язок з енергосистемою здійснюється через ЛЕП, що працює під напругою 420 кВ. Водосховище греблі Mohelno використовується для водозабору атомною електростанцією Дуковани, для якої ГАЕС виконує важливу балансуючу роль. Примітки