NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Jemnice

Jemnice (tyska: Jamnitz) är en stad i Tjeckien. Den ligger i distriktet Třebíč och regionen Vysočina, i den centrala delen av landet, 150 km sydost om huvudstaden Prag. Jemnice ligger 484 meter över havet och antalet invånare är 4 077 (2016). Terrängen runt Jemnice är platt. Runt Jemnice är det glesbefolkat, med 16 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Moravské Budějovice, 17,8 km öster om Jemnice. Trakten runt Jemnice består till största delen av jordbruksmark. Trakten ingår i den hemiboreala klimatzonen. Årsmedeltemperaturen i trakten är 8 °C. Den varmaste månaden är augusti, då medeltemperaturen är 20 °C, och den kallaste är januari, med −7 °C. Genomsnittlig årsnederbörd är 913 millimeter. Den regnigaste månaden är maj, med i genomsnitt 139 mm nederbörd, och den torraste är mars, med 24 mm nederbörd. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Jemnice.
Ємниці

Ємниці (чеськ. Jemnice, нім. Jamnitz) — місто на півдні Чехії, в краї Височина. Господарський та культурний центр Ємниці знаходиться на височині, над річкою Желетавка. Місто складається з трьох районів: Лоука, Ємниці та Паненська. Історія Засноване у 1227 році за указом короля Пршемисла Отакара I, як замок. Будівництво замку Ємниці було закінчено лише у XIV столітті. 4 лютого 1327 року Ємниці отримує від чеського короля Яна Люксембурзького торгівельні привілеї і відтоді стає королівським вільним містом. У ХІХ столітті місто двічі спустошувала епідемія чуми. У 1832 тут вирувала сильна пожежа, яка значно пошкодила центр міста. Визначні пам'ятки Єврейський квартал та цвинтар Міська фортеця Музей Паллавічіні в долині Желетівки поблизу Лоуки, на північ від міста Костел Святого Станіслава Замок Ємниці Населення Міста-поратими Рабс-ан-дер-Тая, Австрія Решель, Польща Примітки
Kostel svatého Františka z Assisi (Chodov)

Kostel svatého Františka z Assisi na Chodově je římskokatolický farní kostel farnosti na pražském Chodově v ulici Na Sádce. Historie Budova kostela dokončeného roku 1938 byla zpočátku zamýšlena jako provizorní – vznikl dostavěním věže, nové střechy a sakristie k původní budově jatek. Mobiliář je částečně dílem místního rodáka J. Konvičky. Kostel nejprve dostal darem starý obecní zvon, v roce 1942 mu však byl odebrán pro válečné účely. V roce 1948 získal kostel nové dva zvony, které jsou dílem R. Manouška z České u Brna. Jeho čelní stěnu zdobí freska akademického malíře Karla Solaříka. Při stavbě sídliště Jižní Město (koncem 60. let 20. století) měl být kostel zbořen a nahrazen novou stavbou u stanice metra Opatov. Věřícím se jej ale podařilo před likvidací uchránit. V 90. letech byly kostelu z kapacitních důvodů přistavěny nové zákristie, dvě klubovny a předsíň se zpovědnicí. Moderní přístavba je při pohledu od východu jasně patrná. Kostel náleží spolu s Komunitním centrem Matky Terezy do farnosti Chodov. Fotogalerie Odkazy Reference Související články Římskokatolická farnost Praha-Chodov Komunitní centrum Matky Terezy Arcidiecéze pražská Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Františka z Assisi v Praze-Chodově na Wikimedia Commons
Kostel svatého Vavřince (Pištín)

Římskokatolický kostel svatého Vavřince je dominantou obce Pištín na Českobudějovicku. Jedná se o jednolodní stavbu, která byla postavena v pozdně románském slohu a v první polovině 14. století byla goticky přestavěna. Roku 1752 byl kostel poškozen požárem. Při barokní obnově byly zachovány zbytky románského zdiva a části gotických kleneb. Kostel je obklopen hřbitovem. Od roku 1958 je chráněn jako kulturní památka České republiky. Na 36 metrů vysoké kostelní věži jsou umístěny hodiny, které se musejí denně ručně natahovat. Čas ukazují dodnes, ač je kostel získal darem od schwarzenberského revírníka Vojtěcha Makovičky již roku 1846. Věž je osazena dvěma zvony. Původně byly čtyři, za první světové války byly ale dva zrekvírovány. Pět let po válce byly vysvěceny nové dva zvony. Za druhé světové války kostel ale opět o dva zvony přišel a nahrazeny novými již nebyly. K farnosti v historii patřilo asi dvanáct okolních obcí, včetně blízké Zlivi. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Vavřince na Wikimedia Commons
Kostel svatého Michaela archanděla (Vrbno pod Pradědem)

Římskokatolický kostel svatého Michaela archanděla ve Vrbně pod Pradědem je jednolodní stavba chráněná jako kulturní památka České republiky. Historie a výstavba Na začátku 17. století se na vrbenském náměstí nacházela kaple svatého Michala. V letech 1621–1624 byl v jejím sousedství habsburským arcivévodou Karlem, velmistrem řádu německých rytířů, postavený dřevěný kostel, obě stavby však byly těžce poškozeny protestanty v roce 1626. Na příkaz místodržícího Georga Wilhema von Elkerhausena byl na místě dřevěného kostela v letech 1635–1637 vybudován kamenný jednolodní chrám. Kostel byl podélný, jednolodní s čtyřbokou věží v ose hlavního průčelí a sakristií, připojenou k epištolní straně. Hlavní vchod byl v přízemí věže a další vchody byly proraženy v bočních průčelích. Kvůli nedostatečné kapacitě byl v roce 1837 zbořen. Téhož roku byl za přítomnosti velmistra řádu německých rytířů, arcivévody Maxmiliána Josefa Rakouského-Este položen základní kámen nového farního kostela podle projektu bruntálského architekta Maxmiliána Wilsche. Stavbu provedl krnovský podnikatel Karl Latzel, stavebním dohled vykonával polír Josef Gruner a jako tesař je uváděn Johann Peschel z Ryžoviště. Původně se počítalo se stavbou dvou věží, ale kvůli problémům s podložím byl projekt změněn a začalo se se stavbou pouze jedné věže a to na východní straně (typicky jsou kostelní věže situovány na straně západní). Stavba stojící do současnosti, byla dokončena roku 1841. Roku 1843 navštívil Vrbno pod Pradědem arcivévoda Maxmilián, ale místo hotové novostavby nalezl ruinu. Nekvalitně provedení stavebních prací zapříčinilo při budování nejvyššího patra věže odtrhnutí věže od lodi kostela a celé stavbě hrozilo zřícení. To jej rozlítilo natolik, že chtěl nechat ruinu rozmetat střelbou z děl. Nakonec byla na jeho příkaz stavba stažena železnými obručemi a trhliny ve zdivu a klenbě opraveny. Současnost Interiér Hlavní oltář, tvarem podobný antickému chrámu, má po stranách klečící cheruby. V rozích presbytáře stojí sochy svatého Petra a Pavla. Mezi skulpturami světců nacházíme sochu archanděla Michaela s mečem, váhami a přemoženým Satanem. Po stranách kostela jsou dva boční oltáře – Panny Marie a protější sv. Josefa. Boční oltáře doplňují dvojice soch – vlevo sv. Jáchyma a sv. Anny, vpravo sv. Zachariáše a sv. Alžběty. Klenba lodi je vyzdobena čtyřmi nástropními malbami: Obětování Izáka Zvěstování Panně Marii Ježíš jako přítel dětí sv. Alžběta Na stropě kněžiště jsou v rozích malířské medailony se čtyřmi evangelisty a na západní straně presbytáře je zobrazena sv. Trojice. Exteriér Před kostelem je empírová kašna a kříž z r. 1825. Galérie Reference Související články Vrbno pod Pradědem Seznam kostelů v okrese Bruntál Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Michala na Wikimedia Commons Římskokatolická farnost Vrbno pod Pradědem
Kościół św. Piotra z Alkantary w Karwinie

Kościół św. Piotra z Alkantary w Karwinie (cz. Kostel sv. Petra z Alkantary) – rzymskokatolicki zabytkowy kościół w Karwinie, w dzielnicy Kopalnie, w kraju morawsko-śląskim w Czechach (w historycznym regionie Śląska Cieszyńskiego). Jest kościołem parafialnym parafii św. Piotra w Karwinie-Dołach. Kościół wybudowali Larischowie w 1736 w stylu barokowym, na miejscu drewnianego kościoła pw. św. Marcina (wzmianka z 1447). W 1756 konsekrowany przez biskupa wrocławskiego Filipa Gotharda Schaffgotscha. We wnętrzu gotycka kamienna chrzcielnica z XV wieku. Od 1854 intensywnie prowadzona eksploatacja górnicza (27 pokładów o łącznej miąższości 46,82 m) doprowadziła do nachylenia się budowli o 6,8° od pionu w kierunku południowym oraz obniżenia otaczającego ją terenu o prawie 34 metry. W latach 90. XX wieku budowli groziło zawalenie. Dopiero w latach 1994–1995 przeprowadzono generalny remont i zabezpieczono obiekt przed zniszczeniem. Obecnie kościół jest chroniony jako zabytek kultury Republiki Czeskiej. Kościół św. Piotra znalazł się w tytule trylogii czeskiej pisarki Karin Lednickiej pt. Šikmý kostel, której akcja rozgrywa się w okolicy. Przypisy Bibliografia Římskokatolická farnost Karviná - Doly: Kostel. farnostdoly.cz. [dostęp 2016-01-06]. (cz.).
Nečtiny (zámek)

Zámek Nečtiny stojí ve vsi Hrad Nečtiny, části obce Nečtiny, v okrese Plzeň-sever. Od roku 1964 je chráněn jako kulturní památka. Historie Poté, co po porážce stavovského povstání v roce 1547 nechal Ferdinand I. vypálit hrad Preitenstein a jeho majitel Kašpar Pluh z Rabštejna musel utéct, stali se právě Habsburkové majiteli nečtinského panství. Už o dva roky později získal panství Florián Gryspek z Gryspachu, jenž nechal pod hradem postavit renesanční zámek a založit rybník (dnešní Nevěstin rybník) a na protější straně rybníka pak osadu Nové Městečko. V polovině 17. století se dostal do majetku Adama Václava Kokořovce z Kokořova, jenž k zámku nechal přistavět barokní budovu. Od roku 1839[zdroj?] byl v majetku rodu Mensdorff-Pouilly, kteří jej vlastnili do roku 1945, a v letech 1855–1858 prošel přestavbou ve stylu tudorovské gotiky. Po roce 1945 a konfiskaci zámku v něm sídlilo zemědělské odborné učiliště a v zámku fungovala jak škola, tak i internát pro žáky. V roce 1964 zámek zpustošil požár, který se vyhnul pouze věži a kapli. Po požáru byl zrekonstruován a dnes slouží jako Školicí a ubytovací zařízení Západočeské univerzity v Plzni. Galerie Odkazy Reference Související články Seznam zámků v Plzeňském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Nečtiny na Wikimedia Commons Nečtiny, hrady.cz Zámek Nečtiny[nedostupný zdroj], nectiny.cz Nečtiny, zameknectiny.cz
Bezourek

Bezourek je přírodní památka katastrálním území Syrovic v okrese Brno-venkov. Vyhlášena byla usnesením Rady Jihomoravského kraje s účinností od 1. ledna 2014. Předmětem ochrany jsou poslední zachovalé zbytky kvalitních subpanonských stepních trávníků s řadou zvláště chráněných a vzácných druhů rostlin a živočichů. Území je od 1. prosince 2007 též vyhlášeno jako evropsky významná lokalita. Cílem ochrany je stabilizace a udržení podmínek pro existenci a rozvoj stepních trávníků. Zajímavostí je také to, že tato lokalita nemá ochranné pásmo. Nebylo vyhlášeno ani 50metrové ochranné pásmo stanovené zákonem o ochraně přírody a krajiny. Dovodem je zjištění, že se v okolí nenachází žádné rušivé vlivy, ani ty potenciální. Chráněné území je součástí honitby 6221110005 Syrovice, je tedy využíváno při výkonu práva myslivosti. Lokalita Chráněné území se nachází severně od zastavěného území obce Syrovice v okrese Brno-venkov. Přírodní poměry Geologie Geologickým podkladem území jsou vápnité jíly až pestré jíly a písky spodního torionu, který je z části překrytý sprašemi převážně vápnitých jílů a písků. Z návrhu na vyhlášení chráněného území vyplývá, že v letech 2008 a 2009 došlo k nelegálnímu odtěžení části písčitého sedimentu. Těžba materiálu nikdy nebyla oficiálně povolena a zdroje sedimentu nejsou významné. Flora Území je významné z botanického hlediska, protože se na něm nachází zbytky kvalitních suchých stepních trávníků, které jsou zde současně předmětem ochrany. Z návrhu vyhlášení pak vyplývá, že při botanické inventarizaci prováděné v roce 2009 bylo nalezeno přibližně 129 druhů vyšších rostlin, z nichž 5 druhů patří k druhům zvláště chráněným. Dalších 29 taxonů je pak zařazeno do Černého a červeného seznamu cévnatých rostlin ČR. Z informační tabule umístěné v chráněném území vyplývá, že se v území nachází kriticky ohrožený len chlupatý (Linum hirsutum), ohrožený len tenkolistý (Linum tenuifolium), kozinec vičencovitý (Astragalus onobrychis) a hvězdnice chlumní (Aster amellus). Dalšími bylinami, které lze v území spatřit, jsou vičenec písečný (Onobrychis arenaria), třešeň křovitá (Prunus fruticosa) nebo čistec roční (Stachys annua), který běžně roste na polích, avšak v současné době patří k ohroženým druhům české květeny. Fauna Informační tabule uvádí, že zde byly spatřeny druhy hmyzu kudlanka nábožná (Mantis religiosa), pačmelák skalní (Bombus rupestris), čmelák úhorový (Bombus ruderarius), z motýlů pak otakárek ovocný (Iphiclides podalirius), z ptáků vlha pestrá a z plazů ještěrka obecná (Lacerta agilis). Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bezourek na Wikimedia Commons
Bělá nad Radbuzou (zámek)

Zámek Bělá nad Radbuzou stojí v centru stejnojmenného města v okrese Domažlice v Plzeňském kraji. Od roku 1995 je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie První písemná zmínka o Bělé sice pochází z roku 1121, ale až do poloviny 16. století spadala pod Přimdu, takže zde žádné panské sídlo zřejmě nestálo. V polovině 16. století ji spolu s Újezdem Svatého Kříže odkoupili Lamingerové z Albenreuthu. V roce 1600 ji sice Rudolf II. odprodal Jeronýmovi Puchfelderovi z Presoti, ale už nedlouho poté se vrátila zpět do vlastnictví Lamingerů. Zřejmě roce 1614, patrně za Volfa Josefa Lamingera (poprvé jako majitel Bělé uváděn o rok později), byl ve městě vystavěn renesanční zámek s pivovarem. Ten ovšem v roce 1623 na základě konfiskace o majetek přišel a do majetku ho získal jeho bratr Volf Vilém Laminger. Ve stejné době došlo ke spojení se svatokřížským statkem a zámek posléze do 19. století sloužil jako sídlo panských úřadů. V průběhu své existence prošel řadou drobných úprav. V letech 1686–1796 byl v majetku Cukrů z Tamfeldu, jak dokládá erb nad vchodem do zámecké budovy. Rekonstrukci historie zámku ztěžuje nedostatek písemných pramenů. 21. století Od požáru v roce 2014 zámek nebyl udržovaný a postupně chátral. Od majitele, který se o ruinu nestaral, v roce 2018 zchátralý objekt i s pozemky koupilo město. Po několika letech příprav byla zahájena oprava, která má být dokončena v roce 2024. V opraveném zámečku mají sídlit různé sociální služby a klub seniorů. Historickou stodolu, která sousedí s renesančním zámečkem, nechalo město rovněž zrekonstruovat a od ledna 2024 uvnitř budovy zřídilo kluziště s umělým ledem. Kluziště využívá místní škola, určité hodiny jsou vyhrazeny i pro veřejnost. Mimo zimní období objekt slouží k pořádání kulturních a společenských akcí. Do budoucna se počítá ještě s rekonstrukcí chlévů v hospodářském dvoře zámku, kde by podle projektu měl být zřízen pivovar a pohostinství. Galerie Odkazy Reference Související články Seznam zámků v Plzeňském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Bělá nad Radbuzou na Wikimedia Commons Bělá nad Radbuzou na webu hrady.cz
Dům U Barborky (Rokycany)

Původně renesanční Dům U Barborky (Malé náměstí 105) pochází ze 16. století, byl však několikrát přestavován. Na domě se zachoval jediný renesanční prvek, kousek sgrafita na fasádě. V domě je lékárna a zeměměřičská kancelář. Ve výkladní skříni lékárny je lékárnické vybavení z bývalé lékárny, která fungovala v domě U Čápa. Rekonstrukce domu proběhla roku 2003, tento rok je vyznačen na klenáku vchodových dveří do lékárny. Poloha Malé náměstí 105, Rokycany PSČ : 337 01 Okres Rokycany Plzeňský kraj Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu dům U Barborky na Wikimedia Commons
Dům U Čápa (Rokycany)

Barokní dům U Čápa stojí na Malém náměstí v Rokycanech. Původně renesanční dům byl přestavěn v 18. století na barokní sloh. Od 18. století fungovala v domě lékárna. Původní lékárenské vybavení je vystaveno ve výložní skříni renesančního domu u Barborky. Dnes se v domě provozuje restaurace. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu dům U Čápa na Wikimedia Commons
Kaple svatého Petra a Pavla (Biskoupky)

Kaple svatého Petra a Pavla je římskokatolická kaple v obci Biskoupky v okrese Brno-venkov. Historie Kaple byla postavena v roce 1840 na návsi v obci Biskoupky. Jde o kapli ve farnosti Řeznovice, bohoslužby se zde slouží jednou měsíčně (poslední sobotu v měsíci). Po roce 2010 prošla rekonstrukcí. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svatého Petra a Pavla na Wikimedia Commons
Kateřinské náměstí

Kateřinské náměstí je náměstí v Praze, v obvodu a městské části Újezd u Průhonic a ve čtvrti Kateřinky. Náměstí je po obvodu tvořeno obytnými domy a silnicí vedoucí do Průhonic. Uprostřed náměstí je malinký parčík se stromky a lavičkami. Na náměstí je Městský úřad pro Prahu-Újezd. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kateřinské náměstí na Wikimedia Commons
Kostel svatého Václava (Mikulov)

Kostel svatého Václava v Mikulově je římskokatolický farní a kolegiátní kostel v jihomoravském městě Mikulov v okrese Břeclav. Původně románský chrám byl postupně stavebně upravován do dnešní klasicistní podoby s výraznou renesanční věží, která je dominantou nedalekého Náměstí i celého města. Kostel je chráněn jako kulturní památka. Ve společném dvoře naproti vstupu do kostela se nachází budova proboštství. Historie Kostel byl postaven na místě původního dřívějšího románského kostela, který zde stál zřejmě už ve 12. století, jehož podoba však není známa a písemně je doložen až roku 1276. Jde tak o nejstarší kostel v původní vsi tvořící jádro dnešního města. Jádro nynější stavby pochází z 15. století. Stavba však nebyla dokončena kvůli vpádu husitských vojsk do města v roce 1426, která kostel vydrancovala a vypálila. Kostel byl provizorně opraven, avšak roku 1584 opět vyhořel. Následně byl dostavěn díky iniciativě Ditrichštejnů, tehdejších majitelů panství, během 16. století a v první polovině 17. století. K dokončení stavby došlo až kolem roku 1640 novým zaklenutím trojlodí s novou štukovou výzdobou. Přistavěna byla sakristie s hudební kruchtou v patře a upravena byla do dnešní podoby gotická okna. Program záchrany architektonického dědictví V rámci Programu záchrany architektonického dědictví bylo v letech 1995-2014 na opravu památky čerpáno 8 725 000 Kč. Popis Jde o síňové trojlodní budovu s protáhlým pětibokým presbytářem. Při jižní straně kostela stojí vysoká renesanční věž zakončená bání s arkádovým ochozem, která je přístupná pro veřejnost a skýtá výhled na centrum města se zámkem i široké okolí. K severní straně kněžiště byla přistavěna patrová oratoř a sakristie. Kostel je krytou chodbou spojen s cestou k zámku. Pod kostelem je umístěna kostnice v Lobkovické kryptě. Na vnější zdi kostela je umístěna řada náhrobků z druhé poloviny 16. a první poloviny 17. století. Je farním kostelem farnosti u kostela svatého Václava. Od roku 1625 je z iniciativy kardinála Františka z Ditrichštejna kostel sídlem Význačné kolegiátní kapituly, která je aktivní dodnes. Interiér Mobiliář kostela pochází z poloviny 40. let. 18. století a poté významně doplněn v letech 1762–1775, stejně jako varhany Jana Výmoly. Podílela se na něm dílna Ignáce Lengelachera (oltáře ve výklenkových kaplích) a později Ondřeje Schweigla (ostatní oltáře, kazatelna a protějškové Ukřižování). Hlavní oltář zdobí malba vídeňského malíře Františka Adolfa z Freenthalu s výjevem Zavraždění svatého Václava, od něhož jsou i obrazy na oltářích sv. Barbory a Poslední večeře. V interiéru kostela je rovněž umístěna dřevěná socha mikulovské Černé Madony s Dítětem, která dříve stávala v loretánském kostele sv. Anny. Křtitelnice má na spodní straně víka malbu Křtu Krista od Josefa Winterhaldera ml. V kněžišti byly po roce 1784 umístěny mramorové epitafy Václava Viléma Popela z Lobkovic († 1626) a jeho manželky Markéty Františky, rozené z Ditrichštejna († 1617) z nadace založené jejich synem Františkem Josefem z Lobkovic. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Václava v Mikulově na Wikimedia Commons
Letiště Bubovice

Letiště Bubovice leží jihozápadně od Prahy a nedaleko od města Beroun, jeden kilometr od centra obce Bubovice. V okolí letiště se nachází několik přírodních a kulturních památek (lom Čeřinka, vápencové lomy Amerika, hrad Karlštejn, skanzen Solvayovy lomy a další). Na letišti se nachází velký letoun Avia 14RT (Iljušin Il-14 vyráběný v Československu), který byl v roce 1959 zařazen do výsadkového pluku. Po přestavbě byl letoun přeřazen do letky radiotechnickému průzkumu "Netopýr". V říjnu 1986 byl letoun vyřazen z provozu a na letišti Bubovice krátce sloužil jako restaurace. Odkazy Související články Seznam letišť v Česku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Letiště Bubovice na Wikimedia Commons Aeroklub Bubovice – provozovatel letiště OKAir - Letecká škola a vyhlídkové lety – působnost na letišti Bubovice do března 2018, poté na letišti Příbram
Roudnička (rybník)

Roudnička je rybník nacházející se na území stejnojmenné místní části na jižním okraji Hradce Králové. Jedná se o poslední rybník z kaskády rybníků Biřička–Cikán–Datlík–Roudnička, která leží na toku potoka Biřička. Celková katastrální plocha rybníka je 5,63 ha, avšak na jeho východní straně se nacházejí rozsáhlé rákosiny, a tak je využitelná plocha jen 2,73 ha – plocha litorálu je tedy 2,9 ha. Průměrná hloubka je 0,84 m. Po hrázi na západní straně rybníka vede silnice, která spojuje Roudničku se zbytkem Hradce Králové. Nedaleko také leží golfové hřiště Park Golf Club Hradec Králové. Území mezi Roudničkou a Datlíkem tvoří přírodní památku (PP) Roudnička a Datlík. Historie Rybník byl stejně jako Datlík založen roku 1469, kdy byl vybudován na pozemcích z pozůstalosti bývalého opatovického kláštera, které městu daroval Jiří z Poděbrad. V roce 1824 byl v souvislosti s úpadkem rybníkářství zrušen, aby byl s opětovným vzrůstem ceny ryb v roce 1897 obnoven. Na podzimu roku 2005 došlo z důvodů vysoké míry zazemnění a eutrofizace rybníka k jeho odbahnění. V listopadu již byl rybník opět napuštěn. Současnost V současnosti je rybník Roudnička stejně jako mnohé ostatní vodní plochy ležící v okolí Hradce Králové spravován podnikem Městské lesy Hradec Králové a. s. Probíhá na něm polointenzivní chov tržních ryb zaměřený na kapra. Chov býložravých ryb a polodivokých kachen zde není přípustný. Litorální pásmo rybníka je významné pro rozmnožování obojživelníků. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Roudnička na Wikimedia Commons