NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
St. Wenzel (Loket)

Die Pfarrkirche St. Wenzel (tschechisch Kostel svatého Václava) in Loket (deutsch Elbogen) ist ein geschütztes Baudenkmal. Der heutige Barockbau wurde von 1701 bis 1734 errichtet. Geschichte Bereits im 13. Jahrhundert ließ der Orden der Kreuzherren mit dem Roten Stern im Stadtzentrum unterhalb der Burg Elbogen eine Kirche erbauen. Das Kirchenpatronat wurde vom Kreuzherrenorden vom böhmischen König Wenzel I. verliehen. 1248 bestätigte Papst Innozenz IV. diese Schenkung. 1473 brannte das Kirchengeäuude nieder. Nikolaus Schlick ließ sie 1490 im gotischen Stil wiederaufbauen und eine Familiengruft einrichten. 1521 hielt, durch die Grafen Schlick gefördert, die Reformation in Elbogen Einzug. Die Kirche blieb zunächst römisch-katholisch. Bis 1550 wurde die Heilige Messe abwechselnd in Tschechisch und Deutsch abgehalten. 1565 erhob der Prager Erzbischof Anton Brus von Müglitz, der zugleich General-Großmeister des Kreuzherrenordens war, die Pfarrkirche zur Dechanteikirche. Zur Pfarrei gehörten außer Elbogen selbst, die Dörfer Grünlas, Neusattl, Horn, Zech, Höfen, Nallesgrün und Dreihäuser. Seit 1594 wurde die Kirche von den Protestanten genutzt und nach der Schlacht am Weißen Berg rekatholisiert. Da die alte zu klein gewordene Kirche nicht mehr den Anforderungen entsprach, begann 1701 ein umfassender Umbau. Die Bauarbeiten wurden während eines Stadtbrandes von 1725 unterbrochen, wobei der Vorgängerbau vollständig niederbrannte. Der Neubau im Barockstil wurde von dem Baumeister Wolfgang Braunbock begonnen und erst unter seinem Sohn Johann Andreas Braunbock 1734 beendet. Von 1903 bis 1905 erfolgte ein Umbau, bei dem der Turm der ursprünglich eine barocke Zwiebelhaube besaß, einen Spitzhelm erhielt. 1930 zählte die Pfarrei 10.712 Katholiken. Seit 3. Mai 1958 steht das Gebäude in der staatlichen Liste der Kulturdenkmäler. In den 1990er Jahren wurde die Außenfassade restauriert. Laut einer Inschrift liegt am alten Kirchtor Georg Popel von Lobkowicz begraben. Ausstattung Der barocke Hochaltar von 1759 stellt das Gemälde „Ermordung des heiligen Wenzels“ vom Maler Peter Johann Brandl dar. Das gemalte Antependium „Heilige Dreifaltigkeit“ von 1744 schuf der Künstler Elias Dollhopf. Die reich verzierten Seitenaltäre zeigen im Zentrum ein Kruzifix und ein Marienbildnis. Bestattungen Folgende Personen wurden in den Kirchengrüften bestattet: Mathäus Schlick († 1487) Georg Popel von Lobkowitz († 1607) Weblinks Einzelnachweise
Kostel svatého Václava (Lanškroun)

Kostel svatého Václava v Lanškrouně je poprvé zmiňován v polovině 14. století. Od roku 1377 byl součástí augustiniánského kláštera, který sem byl přemístěn ze záplavového území za městskými hradbami. Kostel je chráněn jako kulturní památka. Historie První zmínka o kostele pochází z roku 1350. O 22 let později byl svěřen augustiniánům kanovníkům, kteří k němu ze záplavového území přenesli v roce 1393 svůj klášter. Ten stával za městskými hradbami v místech, kde se dnes nachází kostel sv. Maří Magdalény. V roce 1645 kostel vyhořel. Ve 2. polovině 18. století nechal farář A. Felzmann vystavět na západní straně kostela novou věž. V 80. letech 19. století prošel interiér výraznou novogotickou úpravou. V letech 1996-97 proběhla rozsáhlá rekonstrukce kostela. Popis Autorem hlavního pseudogotického oltáře je Jan Kastner, oltářní obraz svatého Václava pochází od J. Dallingera (roku 1781 byl věnován lichtenštejnskou galerií ve Vídni). V kostel se dále nachází dva vedlejší oltáře, kazatelna a varhany, vše rokokové z poloviny 18. století. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Václava na Wikimedia Commons
Chvalský rybník

Chvalský rybník (také rybník Chvaly) je vodní plocha nacházejícíc se v pražských Chvalech (Horní Počernice) na potoce Chvalka. Je přibližně čtvercového charakteru. Voda do něj přitéká potokem ze severu a odtéká stavidlem a přepadem na jih, kde se nachází bývalý Chvalský mlýn. Po jeho hrázi vede ulice Slatiňanská. Rybník vznikl před rokem 1869. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Chvalský rybník na Wikimedia Commons
Bažný rybník

Bažný rybník je název vodní plochy, která se nachází na jihozápadním okraji jihočeských Purkartic, nedaleko průmyslové zóny Písek. Rybník má oválný charakter, který jde od severovýchodu po jihozápad. Je napájen nepravidelnou stružkou z jihozápadu, tekoucí z průmyslové zóny a odtéká stavidlem do bezejmenného levostranného přítoku Jiheru. Jeho okolí je podmáčené až na jihovýchodní břeh, kde prochází cesta spojující ulici U Statku v Purkarticích s ulicí Čížovská vedoucí přes průmyslovou zónu. Rybník vznikl po roce 1869. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bažný rybník na Wikimedia Commons
Nádvorný rybník

Nádvorný rybník je vodní plocha nacházející se na bezejmenném levostranném přítoku Jiheru, severně od Purkratic, nedaleko města Písku. Má nepravidelný tvar se zhruba severojižní orientací a dlouhou hrází na jihu. Od severu je napájen potokem z rybníka Prostřední, od západu z jednoho bezejmenného a voda odtéká stavidlem do dalšího bezejmenného rybníka. Na břehu rybníka vede cesta spojující hráz s ulicí Pod Nádvorným. Rybník vznikl před rokem 1896. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Nádvorný rybník na Wikimedia Commons
Formánkovský rybník

Formánkovský rybník je název vodní plochy, nacházející se jižně od jihočeského Topělce v katastru obce Čížová. Má ledvinovitý podlouhlý charakter s východozápadní orientací. Je napájen bezejmenným levostranným přítokem Jiheru, který pramení nedaleko v lese východně od něj. Voda odtéká tím samým potokem do rybníka Topěleckého. Hráz rybíyka je orientována na západ a jde po ní cest do Topělce. Rybník vznikl před rokem 1869. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Formánkovský rybník na Wikimedia Commons
Barbora (rybník, Horní Počernice)

Barbora je název rybníka, který se nachází na Svépravickém potoce (přítok říčky Rokytka) mezi rybníky Obora a Eliška v pražských Horních Počernicích. Má podlouhlý tvar. Je orientován východo-západním směrem. Hráz je na západ a vede po ní cesta. Rybník je napájen z východu Svépravickým potokem, který pokračuje dále na západ do nedaleké Elišky. Břehy rybníka tvoří na severu a východě louka, na jihu les – přírodní památka Xaverovský háj. Sám rybník je součástí Přírodního parku Klánovice-Čihadla. Rybník vznikl po roce 1869. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Barbora na Wikimedia Commons
Eliška (rybník)

Eliška (též Koupaliště) je název rybníka v pražských Horních Počernicích, který leží na Svépravickém potoce. Eliška má podlouhlý tvar. Je orientována západo-východním směrem. Z východu je napájena potokem, který dále pokračuje stavidlem na západ do Xaverovského rybníka I. Hráz je orientována na západ. Břehy na západě a hlavně na jihu jsou zalesněny a hraničí s přírodní památkou Xaverovský háj; severní břeh je zatravněn a v létě slouží odpočinku. Jedná se o chovný rybník, ve kterém je též možnost koupání. Rybník Eliška je součástí Přírodního parku Klánovice-Čihadla. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Eliška na Wikimedia Commons
Obora (rybník, Xaverov)

Obora je název malého rybníka nacházejícího se v lese východně od pražského Xaverova. Vznikl po roce 1869 a má trojúhelníkovitý charakter. Je orientován ze severovýchodu na jihozápad. Voda z něj přitéká potokem, je napájena čistírnou odpadních vod, která se nad ním nachází. Pokračuje stavidlem na jihozápad a po několika metrech se vlévá do Svépravického potoka jako jeho první levostranný přítok. Na jeho severní straně prochází lesní cesta. Galerie Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Obora na Wikimedia Commons Reference
Biologický rybník

Biologický rybník (dříve Xaverovský rybník II příp. Biologický rybník II) se nachází v Praze Horních Počernicích na Svépravickém potoce. Má číslo II protože nad ním se nachází ještě rybník stejného jména s číslovkou I, Xaverovský rybník I. Rybník má trojúhelníkovitý charakter, je orientován východo-západním směrem s hrází na západ. Voda přitéká od východu, odtéká stavidlem na západ. Jeho břehy jsou porostlé stromy a za nimi na severní straně prochází asfaltová cesta s cyklotrasou A257. Rybník je součástí Přírodního parku Klánovice-Čihadla. Rybník pochází z 19. století, kdy byl založen pro chov kaprů. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Biologický rybník na Wikimedia Commons
Xaverovský rybník

Xaverovský rybník (dříve Xaverovský rybník I příp. Biologický rybník I) je jedním ze dvou rybníků nalézajících se jižně od Horních Počernic v Praze na Svépravickém potoce. Je podlouhlého trojúhelníkovitého charakteru. Je orientován východo-západním směrem s hrází na západ. Od východu je napájen Svépravickým potokem, který dále pokračuje na západ do Xaverovského rybníka II. Na jižním břehu rybníka je betonová cesta a za ní dálnice D11. Na severní straně je zeleň a za ní asfaltová cesta po které vede cyklotrasa A258. Rybník je součástí Přírodního parku Klánovice-Čihadla. Rybník vznikl v 19. století. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Xaverovský rybník na Wikimedia Commons
Starý rybník (Praha)

Starý rybník (též Starák) je vodní plocha nacházející se v Horních Počernicích v Praze u ulic Harcovská a Rašínská. Má podlouhlý tvar se severojížní orientací. Rybník vznikl před rokem 1869. Má betonový břeh. Galerie Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Starý rybník na Wikimedia Commons Reference
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Jevíčko)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie je farní kostel v Jevíčku v okrese Svitavy. Spadá pod Římskokatolickou farnost Jevíčko a konají se v něm pravidelné bohoslužby. Nachází se v jevíčské městské památkové zóně v areálu bývalého augustiniánského kláštera. Kostel je od roku 1964 památkově chráněný. Historie Ve 2. polovině 14. století založil nedaleko městských hradeb markrabě Jan Jindřich klášter augustiniánů, ke kterému přiléhal gotický kostel Nanebevzetí Panny Marie. Ve druhé polovině 16. století kostel několikrát vyhořel. Při požáru v roce 1587 se zřítila část klenby a byla plnohodnotně obnovena až v roce 1626. Do té doby sloužil pouze dočasný deskový strop. Dnešní pozdně barokní stavba vznikla v letech 1762–1766 jako náhrada původního kostela, který byl stržen. Nechal jej vystavět Matouš Pertscher, opat kláštera sv. Tomáše v Brně. Plány zpracoval architekt Pavel Merta z Boskovic. V roce 1778 Karel Vincenc z Neuburgu nechal při severní straně kostela vystavět kapli Bolestné Matky Páně s rodinnou hrobkou. Tuto kapli později využívali i Herbersteinové. V současné době se v ní konají adventní akce pro veřejnost. Až do roku 1785 sloužil kostel jako klášterní, pak byl augustiniánský klášter zrušen císařem Josefem II. a kostel se stal kostelem farním. Od roku 1898 sídlí v budově kláštera městské muzeum. V roce 1869 byl kostel výrazně poškozen požárem. Následná nákladná rekonstrukce se obešla bez zásahů do barokního charakteru kostela. Roku 2023 byla kaple Bolestné Matky Páně oceněna v soutěži Památka roku, a to v 1. soutěžní kategorii (rekonstrukce do 2 milionů korun). Popis Stavba Kostel leží na Kostelní ulici při okraji historického centra Jevíčka poblíž bývalého středověkého městského opevnění. Do kostela se vstupuje z jihu, nedaleko jeho vstupu stojí kovaný rokokový kříž s obrazem Panny Marie. Interiér Interiér kostela zdobí bohatá barokní a rokoková výzdoba od brněnských sochařů Jakuba Scherze a Tomáše Schweigla (hlavní oltář) a také řada obrazů. Mezi nimi například obraz zobrazující Horské kázání od rakouského malíře Eduarda Kasparidese. Za pozornost stojí dřevěná gotická madona, která je umístěna na oltáři. Byla dovezena z Brna v roce 1617 a původně se nacházela v kapli nad hrobkou pánů Žalkovských ze Žalkovic, která byla v roce 1674 vybudována na jižní straně kostela. Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek v Jevíčku Externí odkazy Informace o bohoslužbách Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Nanebevzetí Panny Marie v Jevíčku na Wikimedia Commons
Kostel svatého Michala (Polička)

Kostel svatého Michala (respektive svatého Michaela archanděla) v Poličce je římskokatolický chrám postavený v 16. století v renesančním slohu původně jako evangelický. Hřbitovní areál doplněný později stavbami zvonice (1600–1603) a kostnice (1770–1774) spolu s hrobem Bohuslava Martinů poblíž kostela tvoří významný umělecký celek. Kostel je od roku 1958 zapsán na seznamu kulturních památek. Historie a popis Kostel byl postaven v letech 1572–1576 jako hřbitovní mimo vnitřní město, původně jako evangelický. Jeho autorem byl Ambrož Vlach, pravděpodobně Ital usazený v Čechách. U vchodu na hřbitov byla v letech 1600–1603 přistavěna zvonice, kostel byl poprvé opravován v roce 1658. Rokokové vnitřní vybavení kostela pochází z 18. století a tehdy také vznikla kostnice (1770–1774). V roce 1845 byla původní prejzová střecha nahrazena šindelovou, ve druhé polovině 19. století pak došlo k zásadním úpravám interiérů včetně vnitřní vestavby Božího hrobu (1890). Kostel je trojlodní orientovaná stavba na čtvercovém půdorysu zakončená na východě trojbokým presbytářem. Vnější pojetí kostela nese ještě známky doznívající gotiky, v interiéru je ale čistě renesanční. Kostel je opatřen strmou sedlovou střechou, která má nad centrální částí výšku 12 metrů. Střecha byla původně prejzová, později šindelová, plechová a od roku 1995 je z eternitu. Nad lodí se tyčí 11 metrů vysoká oplechovaná věž, na jejímž vrcholu je umístěna pozlacená smrtka s napřeženou kuší. Lidová tradice praví, že kterým směrem se smrtka natočí, tam někdo zemře. Vnitřní vybavení kostela je barokní a rokokové. Sochařská výzdoba z doby kolem roku 1730 je dílem Jiřího Pacáka. Hlavní oltář pochází z roku 1770 a oltářní obraz Pád pyšných andělů vymaloval brněnský malíř František Korompay. Rokoková kazatelna s reliéfy Mojžíše a desek s Desaterem vznikla v roce 1777. Varhany pocházejí z dílny kutnohorského varhanáře F. P. Horáka přibližně z roku 1800. Roku 2021 provedl restaurátorské práce mistr varhanář Marek Vorlíček a uvedl nástroj do původního stavu a při slavnostní mši 14. 7. 2021 byly slavnostně požehnány. V 19. století byly nahrazeny postranní oltáře sv. Jana Nepomuckého a Neposkvrněného Početí Panny Marie. Nové oltáře v novorenesančním stylu opatřil malbami akademický malíř Jan Umlauf. Zvon pochází z roku 1868 a byl odlit v Moravské Třebové ve zvonařské dílně rodiny Wagnerů. Kostel svatého Michaela archanděla je dnes ve správě farnosti Polička a konají se zde pravidelné bohoslužby. Literatura KONEČNÝ, Stanislav; RŮŽIČKA, Jindřich. Polička. Věnné město českých královen. Litomyšl: Ve Státním okresním archivu Svitavy se sídlem v Litomyšli vydal Stanislav Konečný, 2010. ISBN 978-80-254-8663-4. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Michaela archanděla na Wikimedia Commons Kostel na webu Národního památkového ústavu Kostel na webu farnosti Polička Archivováno 26. 1. 2019 na Wayback Machine.
Chotýšany (zámek)

Chotýšany jsou zámek v Chotýšanech v okrese Benešov ve Středočeském kraji. Pochází z 1. poloviny 18. století. Je chráněn jako kulturní památka. Zámek v havarijním stavu je v soukromém vlastnictví. Historie V obci stála již od 13. století tvrz rytíře Mrákoty z Chotýšan. Zámek byl vystavěn roce 1743 vedle staré tvrze za Arnošta Františka I., hraběte z Vrtby. Z tvrze se stal zámecký pivovar. Dalším majitelem zámku byl František Josef Vratislav z Mitrovic. Rod vlastnil panství do roku 1872, kdy ho jeho poslední mužský potomek prodal. Poté se majitelé rychle střídali, aniž by se o zámek starali. Posledními soukromými majiteli byli před nástupem komunistického režimu Langhammerové z Bíliny, kteří o něj přišli v roce 1948. Po znárodnění byl zámek přebudován na byty a začala v něm fungovat místní knihovna. Po roce 1989 byl v restituci vrácen potomku rodiny Langhammerů, který jej včetně pozemků o rozloze 80 hektarů prodal italské firmě Farm Chotýšany. Místní zastupitelé firmě uvěřili, že pole rozprodá na pozemky na stavbu rodinných domků a za utržený zisk zámek opraví. Firma s vysokým ziskem pozemky prodala za 50 milionů korun, do zámku ale neinvestovala. Památkáři jí udělili pokutu 80 tisíc korun. V prosinci 2016 byl na prodej za 10 milionů korun, ale prodej se neuskutečnil. V roce 2019 byl areál zabezpečen a zámek dostal novou střechu. V následujících letech v areálu proběhly drobné udržovací práce. Stavební podoba Z tvrze se dochovalo přízemí věžovité stavby s nejspíše dodatečně vestavěnou valenou klenbou z cihel. Na sever od ní stojí také část hradby, ke které byla přistavěna renesanční budova s valeně zaklenutými místnostmi v přízemí. Zámek z první poloviny osmnáctého století tvořila jediná budova s obdélným půdorysem nárožími zdůrazněnými bosovanými lizénami. V jižním průčelí se nachází vstupní portál, za kterým je hala se čtveřicemi pokojů po stranách. Ke staré budově bylo roku 1830 přistavěno severní novogotické křídlo se sedmi místnostmi přístupnými z arkádové chodby. V areálu zámku roste památný platan javorolistý (Platanus hispanica). Odkazy Reference Literatura ÚLOVEC, Jiří. Ohrožené hrady, zámky a tvrze Čech. A–M. Svazek 1. Praha: Libri, 2003. 504 s. ISBN 80-7277-099-3. Kapitola Chotýšany, s. 255–260. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Chotýšany na Wikimedia Commons Zámek Chotýšany na webu Hrady.cz Archivováno 5. 4. 2015 na Wayback Machine. Zámek Chotýšany na stránce projektu Prázdné domy
Židovský hřbitov v Přerově

Nový židovský hřbitov v Přerově je situován situován v jižní části města Přerov v Olomouckém kraji. Státem je chráněn jako nemovitá kulturní památka. Historie a popis Pohřebiště bylo zřízeno v roce 1882 po zaplnění plochy staršího hřbitova na Wurmově ulici. Ten byl v letech 1945–56 postupně zrušen, přičemž menší část náhrobků byla převezena a umístěna na novém hřbitově 1,2 km na jihovýchod od centra města při ulici Lančíkových. Na přibližně obdélné rovinné ploše 3732 m² ohrazené kamenocihelnou zdí se nachází 384 novodobých náhrobků,[zdroj?] v roce 2017 byl uváděn počet cca 360 náhrobků. Hřbitov představuje názorný příklad poemancipačního vývoje židovských náhrobků. Znovupostavení povalených náhrobků se uskutečnilo v letech 1995–7.[zdroj?] Hřbitov je obehnán kamennou zdí. Přístupný je na vyžádání v ulici Lančíkových, domě čp. 10. V severním zkráceném sektoru stávala od roku 1903 obřadní síň eklektického výrazu, jež byla násilně zbořena v 70. letech 20. století.[zdroj?] Hřbitov vlastní Federace židovských obcí v ČR, údržbu zajišťuje organizace Matana a.s.[zdroj?] Galerie Odkazy Reference Literatura Klenovský, Jaroslav: Encyklopedie židovských památek Moravy a Slezska, Grada Praha 2018, 384 stran, ISBN 978-80-271-0642-4 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov v Přerově na Wikimedia Commons Dokumentace náhrobků na webu zob.cz Zboření obřadní síně na židovském hřbitově v Přerově Související články Přerov Seznam židovských památek v Olomouckém kraji
Jüdischer Friedhof (Přerov)

Der Jüdische Friedhof Přerov ist ein Friedhof in Přerov (deutsch Prerau) im Okres Přerov in der Region Olomoucký kraj in Ost-Tschechien. Der jüdische Friedhof liegt am südöstlichen Stadtrand, südlich anschließend an den städtischen Friedhof. Über die Anzahl der Grabsteine liegen keine Angaben vor. Geschichte Der Friedhof wurde im Jahr 1882 angelegt. Im Jahr 1956 wurden Grabsteine von einem älteren Friedhof hierher versetzt. Dieser wurde im gleichen Jahr zu einem kleinen Park umgestaltet. Siehe auch Liste jüdischer Friedhöfe in Tschechien Weblinks Jüdischer Friedhof Přerov auf czecot.de Prerau (Mähren) auf jüdische-gemeinden.de
Kostel svatého Petra a Pavla (Biskupice)

Kostel svatého Petra a Pavla je barokní orientovaný římskokatolický chrám v obci Biskupice v okrese Svitavy. Je farním kostelem farnosti Biskupice. Historie Kostel stojí na místě původního gotického kostela. Některé jeho zdi byly ale zřejmě zachovány v novém kostele. Původně se u kostela, v místě „na spálenisku“, nacházela i fara. Ta byla zničena za třicetileté války. V roce 1770 byl starý kostel v dezolátním stavu. Vdova po majiteli biskupického panství, Marie Antonie z rodu Blümegen, nechala stavbu strhnout a na jejím místě vybudovat nový kostel. Částečně chtěla odčinit svůj hřích, kterým bylo bezdětné manželství s vlastním strýcem. Stavba byla dokončena v roce 1776. V témže roce, v září, byl kostel vysvěcen olomouckým biskupem Maxmiliánem z Hamiltonu. V Biskupicích byla roku 1782 obnovena duchovní správa jako lokální kaplanka. Kaplani bydleli na zámku, hned naproti sakristii. Později byla na návsi vybudována nová fara. U kostela se nacházel až do roku 1822 hřbitov. U kostela zůstal jen tzv. Panský hřbitov s náhrobky Thurn-Taxisů, kteří jako poslední vlastnili biskupické panství mezi lety 1874–1945. Na hřbitově se měla nacházet i kaple zasvěcená Svaté Trojici. Kostel měl čtyři zvony. Ty byly zrekvírovány a roztaveny za světových válek. Popis stavby Kostel je orientovaný. Loď je zakončená pětibokým presbytářem. K severní straně přiléhá sakristie zaklenutá plackou. Nad ní se nachází panská oratoř. Na opačné straně se nachází pětiboká kaple zaklenutá valenou klenbou s výsečemi. V západním průčelí se nachází čtyřboká věž. Nad portálem bočního vchodu na severní straně se nachází letopočet 1770, pod kruchtou 1775. Velké okno do lodi je umístěno nad severním vstupem. Po obvodu jsou umístěna menší půlkruhová okna. Chrám je omítnut žlutě okrovým nátěrem. Do sakristie vede pískovcový portál. V něm jsou umístěna původní kovaná vrata. Ve vlysu na věži je vložen ciferník věžních hodin. Nad ním se ve střeše nacházejí půlkruhové vikýře. Loď kostela má sedlovou střechu, kaple a sakristie valbovou, a věž stanovou. U schodů do kostela je umístěna barokní socha svatého Floriana od neznámého autora. Vybavení kostela Kostel má čtyři oltáře s relikviemi světců. Pod kazatelnou je umístěna dřevořezba, která znázorňuje křest Ježíše v Jordánu. Na protější straně je nika se sochou Panny Marie. V roce 1918 byly do kostela umístěny sochy svatého Josefa a svatého Aloise. Nad hlavním oltářem je umístěn obraz světců svatého Petra a svatého Pavla, kterým je chrám zasvěcen. Zhotovit jej nechala v roce 1862 šlechtična Johanna Paccassi. Bohoslužby V kostele se bohoslužby konají týden po první neděli v měsíci v 16.00. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Petra a Pavla na Wikimedia Commons
Evangelický kostel (Moravská Chrastová)

Evangelický kostel v Moravské Chrastové z 19. století je kostelem ve správě a užívání Farního sboru Českobratrské církve evangelické ve Vanovicích, který má v Moravské Chrastové kazatelskou stanici. Kostel byl postaven roku 1889 německými evangelíky. Iniciátorem stavby byl ředitel místní továrny na hedvábné zboží a kurátor místní filiální evangelické obce Gottfried Staub (původem ze Švýcarska). Od roku 2016 je památkově chráněn. Kostel je jednolodní bezvěžová neorientovaná stavba. Bohoslužby se v kostele konají pravidelně vždy 4. neděli v měsíci od 14:30 hod. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu evangelický kostel v Moravské Chrastové na Wikimedia Commons