NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gymnázium Brno, Slovanské náměstí

Gymnázium Brno, Slovanské náměstí je gymnázium v Brně. Nachází se v Králově Poli. Zřizovatelem je Jihomoravský kraj. Škola nabízí čtyřleté a šestileté studium. V roce 2020 si škola připomněla 100. výročí svého založení. V průzkumu pro přílohu Víkend Hospodářských novin dne 15. 4. 2011 byla škola zařazena do skupiny elitních středních škol v Česku. Budova gymnázia byla postavena v letech 1927–1929 stavitelem Kristianem Dejmkem a otevřena v květnu 1930. Jedná se o dvoukřídlý třípatrový objekt s půdorysem do písmene L. K lehce zalomenému křídlu se přimyká ze dvora ještě přízemní trakt s tělocvičnou. Vestibuly před schodištěm ve všech poschodích prosvětlují okna, zdobená vitrážemi z čirého skla vytvořené podle návrhu prof. Šebora. Hlavní křídlo má chodbu do ulice a učebny do dvora, zatímco u bočního je tomu naopak. Seznam ředitelů gymnázia Karel Frič (1920–1921) Jan Petráček (1920–1925) Rudolf Fridrich (1925–1937) Arnošt Macků (1937–1938) Josef Krejčí (1938–1942) Dr. Josef Konečný (1942–1945) Jaroslav Horníček (1945–1948) Josef Nechuta (1948–1962) Hermína Brejchová (1962–1970) RNDr. Ladislav Wohlgemuth (1970–1972) PhDr. Leopold Liškář (1972–1975) Josef Hofer (1975–1988) Alena Hlavová (1988–1990) PhDr. Josef Filouš (1990–2012) Mgr. Ilona Kopecká (2012–2018) Mgr. Dalibor Kott (od roku 2018) Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Gymnázium, Brno, Slovanské náměstí 7 na Wikimedia Commons Oficiální stránky gymnázia
Kostel svatého Jiří (Luková)

Kostel svatého Jiří v Lukové u Manětína na severním Plzeňsku byl vybudován v polovině 14. století. Ačkoli je chráněn jako kulturní památka České republiky, nachází se v havarijním stavu. Jeho záchraně má napomoci výstava soch, které jsou od roku 2012 instalovány v interiéru kostela. Historie Kostel byl postaven v roce 1352. V roce 1796 zasáhl tehdy barokní kostel ničivý požár. Ohni nepodlehla pouze klenba presbytáře a sakristie. Zvony a varhany byly poškozeny, kostel dostal zvonek ze špitálu v Manětíně. V roce 1800 byl při přestavbě regotizován. Poslední obnovy se dočkal v roce 1858. Popis Z mobiliáře kostela, který byl mnohokrát vyloupen, se kromě lavic nic nezachovalo. V interiéru bývaly původně tři oltáře. Hlavní oltář se dvěma pozlacenými sochami sv. Petra a Pavla v životní velikosti nesl obraz sv. Jiří. Boční oltáře byly zdobeny obrazy Spasitele světa a Immaculaty. V kostele se nacházela také renesanční křtitelnice, tesaná z pískovce, a liturgické vybavení. O zvony kostel přišel kvůli požárům a také první světové válce, kdy byly zrekvírovány dva věžní zvony i zvon na sanktusníku. Výstava soch Má mysl V roce 2012 využil kostel pro realizaci své bakalářské práce na Fakultě designu a umění ZČU v Plzni student Jakub Hadrava. V kostele instaloval 32 stojících nebo sedících sádrových soch. Výstava přitahuje návštěvníky z celého světa a na dobrovolném vstupném se díky ní vybralo již asi 100 tisíc korun. Budou věnovány na opravu kostela, do kterého poničenou střechou zatéká. „Kostel jakožto místo, kde se člověk setkává s bohem, se svým morálním učitelem, je místo, které je podle mého názoru primárně určeno k pěstování dobra v lidech. Fakt, že tyto stavby nyní zejí prázdnotou a chátrají, se promítá i do stavu dnešních lidí, kteří rovněž duševně chátrají a následně se rozpadají. Chtěl jsem na tuto problematiku upozornit a přimět náhodného pozorovatele zamyslet se nad tím, na jak významném místě právě stojí,“ uvedl autor výstavy Jakub Hadrava. Galerie Reference Literatura PODLAHA, Antonín. Posvátná místa království českého : Dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvát. soch, klášterů i jiných pomníků katol. víry a nábožnosti v království Českém. Řada první : Arcidieceze pražská. Svazek 3. Vikariáty Kralovický, Vlašimský a Zbraslavský. Praha: Dědictví Svatojanské, 1909. 363 s. (Posvátná místa Království českého). Dostupné online. Kapitola Luková (Lukov), fara, s. 39 – 41. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jiří na Wikimedia Commons
St.-Georgs-Kirche (Luková)

Die St.-Georgs-Kirche (tschechisch kostel svatého Jiří, auch Kirche der verlorenen Seelen ) ist ein römisch-katholisches Kirchengebäude in Luková im westlichen Böhmen. Im Innern finden sich Skulpturen. Geschichte Von 1352 ist die älteste Erwähnung eines Pfarrers im deutschsprachigen Luk erhalten, zu dieser Zeit muss eine Kirche bestanden haben. 1797 brannte das Gebäude aus und wurde ab 1800 im neugotischen und neuromanischen Stil wieder aufgebaut. 1968 stürzte das Dach ein. Seit dieser Zeit fanden keine Messen mehr in der Kirche statt, das Gebäude verfiel langsam. 2012 begann der damalige Design-Student Jakub Hadrava mit einer Installation von sitzenden und stehenden Gestalten, die er als Gipsabdrücke von Mitstudenten anfertigte. Diese sollten an die ehemaligen deutschen Bewohner des Ortes bis 1945 erinnern. Von den Spenden, die durch zahlreiche nationale und internationale Besucher erbracht wurden, konnten inzwischen Dach und Decke erneuert werden, was den morbiden Charme des Gebäudes etwas schmälerte. Die an Geister erinnernden 32 Skulpturen sind mittlerweile ein beliebtes Touristenziel im westlichen Böhmen. Die Figuren stehen in gewisser Weise in der Tradition der Kunst-Installation in der Kirche "Zur Unbefleckten Empfängnis der Jungfrau Maria" in Hojsova Stráž, die von Viktor König von 2001 bis 2003 geschaffen wurde. Weblinks St.-Georgs-Kirche Travel Book (2017) Die Kirche der Geister Far far away Church of the Ghosts youtube Einzelnachweise
Petrinum

Petrinum je někdejší církevní chlapecký seminář, od roku 1992 domov mládeže v Brně-Veveří. Průčelí Petrina je od roku 1988 chráněno jako kulturní památka České republiky. Historie Iniciátorem vzniku chlapeckého semináře v byl brněnský biskup Antonín Arnošt Schaffgotsche, který inicioval veřejnou sbírku pro účel zřízení domova. Jeho snahy svým breve z 28. listopadu 1851 podpořil tehdejší papež Pius IX. V červenci roku 1853 bylo vybráno 31 043 florinů. První seminář pro 18 studentů byl zřízen ve starém kněžském semináři v Dominikánské ulici. Ten však po několika letech přestal dostačovat a byla zahájena sbírka nová na výstavbu vlastní budovy. V roce 1856 byly pro účel výstavby zakoupeny dva domy v tehdejší předměstské čtvrti Malá Nová Ulice, dnešní ulici Veveří. Budova Petrina byla dokončena v roce 1859 a od té doby až do roku 1940 zde sídlil brněnský chlapecký seminář. Prvním ředitelem semináře byl kanovník Ferdinand Panschab. V době nacistické okupace bylo brněnské Cyrilometodějské gymnázium vystěhováno ze svého areálu a sestry sv. Cyrila a Metoděje byly dočasně umístěny v Petrinu. Po skončení války zde ještě krátce byl seminář, který se ovšem přestěhoval do nové budovy v Barvičově ulici. Po komunistickém puči v Československu v únoru 1948 byl objekt církvi zabaven a byla zde umístěna škola pro nevidomé. V roce 1991 byla v restituci budova navrácena brněnskému biskupství (v mezidobí v ní krátce sídlilo Biskupské gymnázium Brno). V letech 1992–1996 byly provedeny postupné rekonstrukční práce celé budovy a diecéze zde provozuje domov mládeže. V současné době Petrinum slouží pro ubytování chlapců studujících na kterékoliv brněnské střední nebo vyšší odborné škole. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Petrinum na Wikimedia Commons Církevní domov mládeže Petrinum Církevní domov mládeže Petrinum v Brně slaví 20 let Profil budovy na Encyklopedii dějin Brna
Střední zdravotnická škola a Vyšší odborná škola zdravotnická Ostrava

Střední zdravotnická škola je střední škola se sídlem v Ostravě-Mariánských Horách a v Ostravě-Vítkovicích. V současné době je škola rozdělena na dvě části (střední škola, vyšší odborná škola). Střední škola disponuje celkem sedmi obory a vyšší odborná škola také pěti. Ředitelkou školy je Zuzana Vargová. Obory Střední škola Praktická sestra – 53-41-M/03 Zdravotnické lyceum – 78-42-M/04 Nutriční asistent – 53-41-M/02 Asistent zubního technika – 53-44-M/03 Laboratorní asistent – 53-43-M/01 Masér ve zdravotnictví – 53-41-M/04 Ošetřovatel – 53-41-H/01 Vyšší odborná škola Diplomovaná dentální hygienistka – 53-41-N/31 Diplomovaný farmaceutický asistent – 53-43-N/11 Diplomovaný nutriční terapeut – 53-41-N/41 Diplomovaná všeobecná sestra – 53-41-N/11 Diplomovaný zubní technik – 53-44-N/11 Diplomovaná dětská sestra – 53-41-N/51 Galerie
Kostel svatého Františka z Assisi (Kněžmost)

Kostel svatého Františka z Assisi, zvaný též kostel svatého Františka Serafinského v Kněžmostě je empírová bloková sakrální stavba. Unikátnost stavby spočívá ve slohové empírové čistotě. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Kostel byl postaven v letech 1838–1841. Jeho věž byla dokončena 19. května 1841. Duchovní správci kostela jsou uvedeni na stránce: Římskokatolická farnost Kněžmost. Architektura Exteriér Budova je obdélná, sálová bez vyznačeného presbytáře s hranolovitou věží nad vstupním průčelím, které je členěno dvěma páry pilastrů nesoucí hranolový štít. Mezi pilastry se nachází portál vyznačený kladím na volutových konzolách. Boční stěny v omítce jsou bosovány a prolomeny třemi vysokými okny s půlkruhovými záklenky. Také věž je opatřena nárožními pilastry. Interiér Vnitřní prostor je rozdělen na loď a oproti lodi užší presbytář. Mezi presbytář a líc zevní stěny budovy kostela jsou vtěsnány z jedné strany sakristie a z druhé oratoř. Stěny interiéru jsou rozčleněny pilastry, na nichž je položen rovný strop. Kruchta je zděná a rovná; spočívající na dvou toskánských sloupech. Zařízení Vnitřní vybavení je empírové, tedy soudobé z dobou výstavy kostela. Hlavní oltář pochází od řezbáře P. Buška ze Sychrova z roku 1843. Je ve tvaru pilířové arkády s obrazem Smrti sv. Františka od Antonína Lhoty. Dva boční oltáře jsou typově shodné; oltář Panny Marie pochází z roku 1876 a oltář sv. Jana Nepomuckého s obrazem světce od Josefa Vojtěcha Hellicha z roku 1875. K unikátům patřily barokní varhany z roku 1672, opravené roku 1707 františkány z Turnova. Tyto třívěžové varhany byly zdobeny boltcovou ornamentikou. Nyní jsou na kůru instalovány do nové varhanní skříně repasované varhany z Německa. Odkazy Reference Literatura Noc kostelů 23.05.14. Litoměřice: Biskupství litoměřické, 2014. 82 s. S. 26–27. POCHE, Emanuel. Umělecké památky Čech K/O, sv. II.. Praha: Academia, 1978. 580 s. S. 74–75. Související články Římskokatolická farnost Kněžmost Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Františka z Assisi na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve farním kostele sv. Františka z Assisi, Kněžmost (katalog biskupství litoměřického) Bohoslužby ve farním kostele sv. Františka z Assisi, Kněžmost na webu církev.cz/bohoslužby Program NOCI KOSTELŮ – Kněžmost, kostel sv. Františka Serafinského Kostel sv. Františka Serafinského v Kněžmosti na Hrady.cz
Kostel Nanebevzetí Panny Marie a svatého Václava (Kralupy nad Vltavou)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie a svatého Václava v Kralupech nad Vltavou je jednolodní pseudogotická cihlová stavba z let 1894–1895, orientovaná presbytářem k severu. Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Kralupy nad Vltavou původně patřily k farností do Minic. Výstavba kostela byla podmínkou pro povýšení Kralup na město, ale přesahovala finanční možnosti tehdejší obce. Jeho stavbu umožnil až dar pražského probošta Dr. Eduarda Tersche, který uhradil zhruba 2/3 nákladů, dále věnoval do kostela některé vybavení, jako např. varhany (mají 2 manuály a 16 rejstříků, autor Em. Š. Petr, Praha). Dr. Tersch při vysvěcení kostela 27. října 1895 podle svého přání sám kázal a v hrobce před hlavním oltářem byl také o tři roky později pohřben. Kostel byl postaven podle plánů J. Kaury přepracovaných A. Živným. Popis Kostel je vystavěn na obdélném půdorysu, s obdélným pětiboce ukončeným presbytářem s obdélnými přístavky po stranách a hranolovou věží v západním průčelí. Věž kostela je vysoká 63 metrů. Vnitřek je sklenut křížovou žebrovou klenbou. Vnitřní vybavení kostela je rovněž novogotické z konce 19. století. Na věži jsou od roku 1991 již třetí zvony (zakoupeny podnikem Kaučuk), předchozí zvony byly zabaveny za první a druhé světové války. Kralupský kostel a zvony se objevují v některých básních Jaroslava Seiferta. V exteriéru na kostele jsou umístěny dvě pamětní desky. Jedna je věnovaná obětem náletu v roce 1945, druhá ukazuje výšku vody při povodni roce 2002. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Nanebevzetí Panny Marie a svatého Václava na Wikimedia Commons Kralupy nad Vltavou, portál pro turisty a návštěvníky
Masarykův most (Kralupy nad Vltavou)

Masarykův most v Kralupech nad Vltavou spojuje oba břehy řeky Vltavy. Byl postaven po dlouholetém úsilí města v letech 1926-1928. Tříobloukový železobetonový most překlenuje Vltavu s dvěma přilehlými nábřežími. Jedná se o unikátní stavbu s rozpětím středového oblouku 80 metrů (pilíře nesměly být umístěny do řeky). Projekt vypracovali Jarolím Farský a Jiří Kroha. Za první republiky se za přechod mostu vybíralo mýtné. Výnos mýta měl sloužit na údržbu mostu. Domek výběrčího mýta zůstal dochován na kralupské straně mostu, jen dveře i okno jsou zazděny. Na obou stranách mostu jsou žulové pamětní desky, jedna s popisem stavby mostu a reliéfním znakem města, druhá s reliéfem T. G. Masaryka, po kterém je most pojmenován. Most je chráněn jako kulturní památka České republiky. Odkazy Reference Literatura DVOŘÁKOVÁ, Eva. JIROUŠKOVÁ, Šárka. PEŠTA, Jan. FRIČ, Pavel. 100 technických a industriálních staveb Středočeského kraje. Praha: Titanic, 2008. 221 s. ISBN 978-80-86652-37-5. S. 82-83. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Masarykův most na Wikimedia Commons
Kostel Narození svatého Jana Křtitele (Zeměchy)

Kostel Narození svatého Jana Křtitele se nachází ve vsi Zeměchy, části města Kralupy nad Vltavou v okrese Mělník. Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Původní kostel stával v obci v místech dnešní autobusové zastávky, jeho existence je doložena již v roce 1352. Tyto stavby byly zničeny během husitských válek a následně v třicetileté válce. Současný barokní kostel s vedle stojící samostatnou zvonicí byl postaven v roce 1723 na mírném návrší nad návsí. Jeho autorem je pravděpodobně pražský architekt a stavitel Václav Špaček. Popis Zvonice má cibulovou báň. Loď kostela má šindelovou střechu se sanktusníkem. Kolem kostela je hřbitov. V kostele byl umístěn téměř 150 let dřevěný polychromovaný reliéf Poslední večeře Páně, pocházející původně z Betlémské kaple v Praze. Od roku 1918 je reliéf v Národním muzeu v Praze. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Narození svatého Jana Křtitele na Wikimedia Commons Kralupy nad Vltavou, portál pro turisty a návštěvníky
Kostel svatého Jakuba Staršího (Minice)

Kostel svatého Jakuba Většího v Minicích je nejstarší památkou v Kralupech nad Vltavou. Původně gotický kostel byl založen v době vlády císaře Karla IV. v polovině 14. století. Jedná se o jednoduchý jednolodní kostel s hranolovou věží, kostel byl několikrát přestavován, jeho nynější podoba je novorenesanční. Zajímavostí je, že zde měli svatbu Antonín Seifert a Marie Borutová, rodiče básníka Jaroslava Seiferta – to proto, že v té době ještě neexistoval kostel Nanebevzetí Panny Marie a sv. Václava v centru Kralup.[zdroj?] Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jakuba Většího na Wikimedia Commons Kralupy nad Vltavou, portál pro turisty a návštěvníky
Kostel svatého Jiljí (Uhlířské Janovice)

Kostel svatého Jiljí je románsko-gotická stavba nalézající se v centru města Uhlířské Janovice ve Středočeském kraji. Kostel pochází ze 13. století a je postaven z místního červeného pískovce. Kostelu předcházela kaple se stejným zasvěcením, tedy svatému Jiljí. Dnešní vzhled pochází z pera puristického architekta Ludvíka Láblera, který kostel přestavěl po jeho vyhoření v roce 1904. V kostele se nacházejí původní restaurované fresky. Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jiljí na Wikimedia Commons
Novo Plaza

Novo Plaza je obchodní centrum, které se nachází v městské části Praha 4 v Braníku v ulici Novodvorská. Novo Plaza byla otevřena 22. března 2006. Uvnitř několikapatrového objektu o rozloze 36 700 m² se nachází hypermarket Tesco a přibližně 80 dalších obchodů, restaurací, kaváren a služeb. Dříve zde fungoval bowling, kulečníková herna, diskotéka i casino a první tři roky po otevření (mezi lety 2006 až 2008) také pětisálové multikino Cinema City, které zavřelo kvůli nízké návštěvnosti. Historie Obchodní centrum otevřelo 22. března 2006 pod názvem Novodvorská Plaza. V roce 2019 byl dokončen prodej centra a současným majitelem je Bluehouse Capital. V roce 2020 prošlo obchodní centrum 1. fází rozsáhlé rekonstrukce a modernizace. Došlo také ke změně názvu obchodního centra na OC Novo Plaza. V druhé polovině ledna se rozjela 2. fáze prací a úprav na centru. Úpravy byly dokončené v roce 2021. Služby Seznam služeb v obchodním centru platný k roku 2020. Doprava MHD: zastávky Sídliště Novodvorská, Jílovská Parkování: podzemní garáže, venkovní parkoviště s vyznačenými místy pro motocykly Vyhrazená parkovací místa pro rodiny s dětmi a osoby s omezením pohybu Bezbariérový přístup Dobíjecí stanice elektromobilů ČEZ Služby pro návštěvníky Přes 80 obchodů, restaurací, kaváren a služeb Hypermarket Tesco Lékárna Pobočky bank, pojišťoven, cestovních kanceláří i mobilních operátorů Opravy obuvi a výroba klíčů Opravna oděvů Čistírna Automyčka Express Dětská herna Fitness Zdraví Defibrilátor Lékárnička první pomoci a ošetřovna (u ostrahy centra) Moje Ambulance Lékárna Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Novo Plaza na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Novodvorská Plaza

Novodvorská Plaza est un centre commercial de Prague, en République tchèque. Le centre ouvre en 2006 et demeure la propriété de la société Klépierre pendant douze ans avant d'être acquis, en janvier 2019, par la société d’investissement privée Bluehouse. Ce centre d'environ 26 000 m2 compte plus de 70 magasins. Références Liens externes (cs) Site officiel. (fr) « Novodvorská Plaza » sur le site Internet de Klépierre. Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du commerce Portail de Prague
Zu den Rittern

Das Gebäude Zu den Rittern (tschechisch U Rytířů) in Litomyšl (deutsch Leitomischl), einer Stadt im Bezirk Svitavy in der ostböhmischen Region Pardubice, wurde in den 1540er Jahren errichtet. Das Haus mit der Nr. 110 am Marktplatz ist ein geschütztes Kulturdenkmal. Der plastische Fassadenschmuck des Wohnhauses mit bewaffneten Männern und Tier- und Pflanzenmotiven wird dem Steinmetz Blažek zugeschrieben, der auch beim Umbau des Schlosses in Pardubice mitarbeitete. Literatur Milan Skřivánek, Pavel Vopálka: Litomyšl. Eine altehrwürdige Stadt. Paseka, Prag 1997, ISBN 80-7185-123-X, S. 23–26. Weblinks Einzelnachweise
Kirche der Kreuzauffindung (Liberec)

Die Kirche der Kreuzauffindung, kurz: (Heilig-)Kreuzkirche in Liberec (deutsch Reichenberg), wurde auf Veranlassung Franz Ferdinand von Gallas’ nach Plänen von Marcantonio Canevalle errichtet. Der Bau der zunächst „kleine[n] Kirche“ erfolgte in den Jahren 1695–1698. Der Reichenberger Baumeister Johann Josef Kunze erneuerte die Kirche von 1753 bis 1756 im spätbarocken Stil. 1761 wurde die Inneneinrichtung vollendet und die Kirche auf das Hochfest Kreuzauffindung geweiht. Der Eingang der nach Osten ausgerichteten Kirche befindet sich im Westen, auf dem nördlichen Platz neben der Kirche sind das Heilige Grab, der Kreuzweg und die Mariensäule. Ursprünglich befand sich auf dem heutigen Kirchenareal ein im Jahr 1680 angelegter Pestfriedhof. Das von Franz Xaver Palko gemalte Altarbild zeigt die Kaiserin Helena, wie sie das „neu aufgefundene Heilige Kreuz“ verehrt. Der Hochaltar „mit Tabernakel und einem Pelikan als Symbol des Erlösers“ stammt aus dem Jahr 1760. Über dem Altar befindet sich eine Vitrine mit der schmerzhaften Maria Mutter Gottes von Anfang des 16. Jahrhunderts. Seitlich stehen lebensgroße Statuen von Moses und Aaron. Kreuzweg Der Kreuzweg nördlich der Kirche hinter der Mariensäule stammt aus dem Jahr 1760 und wurde in der zweiten Hälfte des 19. Jahrhunderts erneuert. Literatur Milan Svoboda: Kirche der Kreuzauffindung. Technische Universität Liberec. (PDF) Anton Hoffmann: Geschichte der Kreuzkirche in Reichenberg. Reichenberg 1864. (Online) Weblinks
Kościół św. Krzyża w Libercu

Kościół św. Krzyża w Libercu (czeski: Kostel Nalezení svatého Kříže) – barokowy kościół w Libercu, w Czechach. Znajduje się w dzielnicy Nowe Miasto. Jest chroniony jako zabytek kultury Republiki Czeskiej. Przypisy Linki zewnętrzne Historia kościoła Opis kościoła - Hrady.cz
Kostel svaté Anny (Olešná)

Kostel (kaple) svaté Anny v Olešné na Tachovsku je dílem pražského architekta Antonína Barvitia. Nachází se v dezolátním stavu a hrozí mu zřícení, nicméně od roku 2010 je chráněn jako kulturní památka České republiky. Kostel je ve vlastnictví soukromého majitele. Historie Jednolodní novorománská stavba vznikla na náklady knížete Lövensteina na místě kaple zaniklého zámku v letech 1884–1886. Architekt Antonín Barvitius, který je mimo jiné autorem kostela svatého Václava na Smíchově, pro ni restauroval oltáře z původní kaple. Dnes jsou však zničené. Poslední mše se v kostele konala 28. července 1946. V roce 2008 jej zastupitelstvo městyse Stráž odmítlo převzít do svého majetku. Získal jej tak soukromý majitel. V roce 2022 byl před kostelem na schodišti instalován poesiomat. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svaté Anny na Wikimedia Commons Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Kostel svaté Anny (Olešná) kostel sv. Anny v databázi Poškozené a zničené kostely, kaple a synagogy v České republice
Kostel svaté Hedviky Slezské (Český Těšín)

Kostel svaté Hedviky je jednoduchý jednolodní filiální kostel ve Svibici, městské čtvrti Českého Těšína, vystavěný na konci 19. století. Historie Na místě dnešního kostela v centru staré části Svibice stála od roku 1855 kaple. Místní starosta Tomanek přesvědčil spoluobčany o nutnosti stavby většího svatostánku a 6. srpna 1892 byl vysvěcen základní kámen, poté 20. září proběhlo svěcení kříže pro kostelní věž. Následujícího roku byly v květnu vysvěceny dva zvony, které věnoval majitel místní továrny na ohýbaný nábytek Josef Javorek a vyrobilo zvonařství Karl Schwabe. Firma těšínského stavitele Friedricha Fuldy, který vypracoval také stavební projekt, v létě dokončila stavbu a 24. září 1893 byl nový kostel vysvěcen. Stavba si vyžádala náklady 15 000 zlatých. Popis Exteriér Jednolodní kostel s polygonálním uzávěrem je postaven v historizujícím novorománském slohu ve směru sever – jih. Na severní straně je předsazená kostelní věž se strmou jehlancovou střechou, v přízemí věže je předsíň s hlavním vstupem do kostela. V západním rohu věže a kostelní lodě je samostatné schodiště na kruchtu, ke zvonům a ke věžním hodinám. Loď kostela je na východní i západní straně opatřena třemi okny. Jednoduchá stanová střecha lodě má na severní straně štítovou zeď, na jižní straně je valba, na kterou navazuje zastřešení polygonálního uzávěru kněžiště užšího než je loď. Na západní straně je šikmo přistavěná zákristie umožňující přístup do prostoru kněžiště s oltářem. Loď má dřevěný strop, kněžiště je zaklenuto cihelnou klenbou. Na fasádě se kombinuje hladká omítka se spárovaným zdivem z červených cihel. Interiér Tmavě hnědé stropní trámy jsou podpírány ozdobnými dřevěnými příložkami, posazenými na bílých kamenných konzolkách. Ze dřeva je také kruchta, kterou podpírají dva dřevěné profilované sloupky. Prostor kněžiště na jižní straně je otevřen vysokým kruhovým obloukem. Stěny jsou hladké, na podlaze jsou barevné dlaždice. Vnitřní vybavení je prosté. V kostele není oltářní nástavec, jediným zdobným prvkem jsou barevné vitráže bočních oken. Bohoslužby Mše v českém a polském jazyce zajišťuje v kostele římskokatolická farnost Český Těšín. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Hedviky Slezské na Wikimedia Commons Fotografie ze Svibice (od r. 1890) (polsky) [4][nedostupný zdroj] Stránky římskokatolické farnosti Český Těšín [5]