NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Nechanice (tvrz)

Pozůstatky tvrze v Nechanicích se nalézají v lukách u říčky Bystřice asi 250 m severně od kostela Nanebevzetí Panny Marie v městečku Nechanice v okrese Hradec Králové. Tvrziště je přístupné po neznačené polní cestě, na kterou se napojíme ihned za mostem přes říčku Bystřici ve směru od Nechanic na Staré Nechanice. Areál tvrziště je chráněn jako kulturní památka ČR. Národní památkový ústav areál tvrziště uvádí v katalogu památek pod rejstříkovým číslem ÚSKP 37419/6-659. Historie První zmínka o Nechanicích je už z roku 1228. V roce 1235 zde sídlil královský podkomoří Záviš, předek pánů z Krumlova a děd slavného Záviš z Falkenštejna. Páni z Rožmberka vyměnili tvrz, městečko a ves s králem Janem Lucemburským za jiné statky. Tvrz musela do roku 1521 zpustnout, protože při prodeji panství v tomto roce již není zmiňována. Popis Do dnešní doby se dochovaly pouze části kruhových valů z velkého tvrziště se třemi příkopy a třemi valy ze 13. století. Akropole vnitřního tvrziště má v průměru 40 metrů. Vnější průměr tvrziště je kolem 140 metrů. První a druhý příkop tvrze se dochovaly po celém obvodu, Vnější třetí příkop se dochoval pouze z poloviny. Z měření, které byli na tvrzi prováděny, vyplývá že první val byl z vnější části pravděpodobně u paty zpevněn dřevěnou konstrukcí (asi do země zatlučenými dřevěnými pilotami). Z tohoto měření také vyplývá, že na jižní straně, směrem k městu, se nacházela stavba, možná branská věž nebo nějaká z budov obvodové zástavby. Z nálezů starých cihel i jejich fragmentů na okraji akropole se dá odhadovat že spodní část hradby, nebo celá hradba byla (pravděpodobně až v pozdější stavební fázi) cihlová nebo cihlovodřevěná. Tvrziště leží na bažinaté louce a je zhruba v polovině protnuto meliorační strouhou. V roce 1833 bylo tvrziště prodáno v dražbě a byly rozebrány zbytky zdí. Při rozkopání tvrziště byly nalezeny architektonické články (ostění okna), železná dýka se zbytkem dřevěného jílce, kamenné koule a železný fragment palné zbraně. Nálezy Na místě tvrziště se našlo velké množství střepů ale samotný výzum zde nikdy nebyl. Keramika která se zde našla pochází ze 14. a 15. století, našli se zde také fragmenty kachlů nejspíše z krbu a fragment dlaždice. Zajímavý nález je nález fragmentů nádoby z kameniny, která je dovoz pravděpodobně až z Saska nebo Lužice. Galerie Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Tvrz - tvrziště Na valech na Wikimedia Commons tvrziště na památkovém katalogu tvrz Nechanice na hrady.cz
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Nechanice)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie v Nechanicích je římskokatolický farní kostel náležející do nechanické farnosti. Původně gotický kostel se nachází v centru města Nechanic na Husově náměstí, jehož je dominantou. Je chráněn jako kulturní památka. Historie Původně gotická stavba, která existovala pravděpodobně již v první polovině 13. století, byla barokně přestavěna v letech 1680 až 1692. Po požáru v roce 1827 byl kostel v roce 1833 rozšířen a přestavěn v empírovém slohu. Popis Kostel je trojlodní, boční lodě však mají šířku pouze 1,85 metrů. Hlavní loď má délku 35,8 metrů, šířku 8,6 metrů a výšku 12,4 metrů a od bočních lodí je oddělena mohutnými pilíři čtvercového půdorysu. K polygonálnímu kněžišti na východní straně je přistavěna malá sakristie v podélné ose stavby, na západní straně je kostel zakončen hranolovou věží, jejímž přízemím prochází hlavní vchod do kostela. Věž má až k římse výšku 25,6 metrů. Pod kostelem se nachází krypta, v níž je pohřbeno devět členů hraběcí rodiny Schaffgotschů. Galerie Duchovní správcové Současným farářem je Mgr. Marián Benko, narozený 24. července 1968 v Bojnicích, na kněze vysvěcený 19. června 1999 v Martině (od roku 1999 byl farním vikářem v Brezně, od roku 2000 farním vikářem v Náchodě); v Nechanicích působil nejprve jako administrátor a od 1. února 2008 jako farář. Citace z Archivu města Miličína: R. 1358 4. října Hynek nazývaný Krušina z Miličína, patron chrámu v Nechanicích (L. C. 1,68). Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons Římskokatolická farnost Nechanice
Kaple svatého Vojtěcha (Neratovice)

Kaple svatého Vojtěcha v Neratovicích se nachází přibližně uprostřed Vojtěšské ulice na hranici Neratovic a Libiše, kde se historicky říkávalo „V Hájku“. Jedná se o raně barokní kapli z 2. poloviny 17. století, později upravovanou, spjatou s vojtěšskou legendou. Je chráněna jako kulturní památka. Kaple je využívána římskokatolickou farností Neratovice, otevřena bývá pouze příležitostně k církevním účelům nebo např. během Noci kostelů. Historie V roce 1666 zde byla hrabětem Ferdinandem Vilémem Slavatou na podnět Bohuslava Balbína vystavěna poutní kaple sv. Vojtěcha. Dle tradice byl na tomto místě sv. Vojtěch cestou ze Staré Boleslavi okraden pohanskými převozníky, když jim nezaplatil za převezení přes Labe a pouze jim požehnal. Převozníci ho pronásledovali a na tomto místě zbili a obrali o boty. Dle této legendy se pak Neratovickým hanlivě přezdívalo „zouváci“. V podlaze před oltářem se pod okrasnou mříží nachází kámen, v němž je zachován údajný otisk Vojtěchovy berly či stopy. Architektura Kaple je zděná obdélná stavba s půlkruhovým závěrem a s dekorativní fasádou. Z valbové střechy v prostoru nad oltářem vystupuje šestiboká vížka, tzv. sanktusník. Interiér Neobvyklý dřevěný barokní oltář představuje dub obepínající oválný obraz sv. Vojtěcha. V jeho okolních větvích jsou pak další oválné obrazy s českými světci. Kaple je vybavená malovanými barokními lavicemi. Novodobá výzdoba oken tematicky připomíná život a působení sv. Vojtěcha. Galerie Odkazy Poznámky Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svatého Vojtěcha na Wikimedia Commons
Reálné gymnázium Charlotty G. Masarykové

Reálné gymnázium Charlotty G. Masarykové je zrušená dívčí střední škola v Praze. Sídlila v budově v Dušní ulici spolu se Základní školou. Historie Soukromé dívčí gymnázium spolku Minerva v Praze neslo ve dvacátých letech název "Městské reálné gymnasium dívčí „Krásnohorská“ v Praze". Roku 1923 došlo k jeho rozdělení, část vyučujících a žáků se oddělila a dala vzniknout nové škole s názvem "Druhé české dívčí reálné městské gymnasium" s novým sídlem na Starém Městě v Dušní ulici čp. 19. Později škola připojila ke svému názvu jméno manželky Tomáše Garrigue Masaryka Charlotty. Gymnázium bylo zrušeno roku 1949. Názvy školy Reálné gymnasium Ch. Masarykové, Praha I. Dušní 19 dříve II. české městské dívčí reálné gymnasium v Praze I. Učitelé a absolventi Učitelé Klára Červenková – 1924–1934 Absolventi Věra Šťovíčková-Heroldová Odkazy Reference Související články Minerva (dívčí gymnázium) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Reálné gymnázium Charlotty G. Masarykové na Wikimedia Commons Katalog Pedagogické knihovny J. A. Komenského
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Netolice)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie v Netolicích je kulturní památka České republiky a farní kostel římskokatolické farnosti Netolice. Historie Kostel Nanebevzetí Panny Marie v Netolicích je raně gotický kostel, byl vysvěcen v roce 1284. Začátkem třicetileté války (v roce 1619) byl pobořen. V roce 1625 byl opraven. Poté (v 2. polovině 17. století) byl barokně přestavěn. V roce 1760 byly v kapli svaté Barbory provedeny štukatury a ve štukových rámcích byla namalovány výjevy ze života této světice. V roce 1770 proběhla další oprava kostela. V letech 1845 až 1846 byla zrušena ohradní hřbitovní zeď. Opěráky a schodiště na kruchtu pochází z roku 1893. Zařízení kostela Zařízení kostela pochází ze 3. čtvrtiny 18. století. Oltářní obraz na hlavním oltáři namaloval v roce 1776 František Jakub Prokyš. Kazatelnu a boční oltáře vytvořil sochař Jindřich Weber Kostel má tři zvony – největší (od zvonaře Silvia Kreuze z Lince) pochází z roku 1717, další zvon (od zvonaře Jana Vojtěcha Pernera) pochází z roku 1833, nejmenší zvon (od zvonaře Manouška) pochází z roku 1968. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons
Kostel svatého Jana Křtitele (Noutonice)

Kostel svatého Jana Křtitele (Kostel Narození svatého Jana Křtitele) v Noutonicích v Lichocevsi je římskokatolický filiální kostel, který stojí na vyvýšenině východně od obce na hřbitově. Je chráněn jako nemovitá kulturní památka České republiky; předmětem ochrany je kostel, náhrobek A. Poláčka, ohradní zeď s branami a pozemky vymezeného areálu. Historie Kostel, původně gotický, byl v roce 1682 přestavěn. Roku 1774 byla zvýšena věž a v roce 1895 proběhla jeho oprava a přistavěna sakristie. Do 31. prosince 2008 byl farním kostelem. Popis Jednolodní kostel na obdélném půdorysu má hranolovou věž s helmicí a obdélníkový presbytář se sakristií. Střechu kostela kryjí prejzy. Loď je plochostropá, presbytář je sklenut valenou klenbou s lunetami. Dvě okna, která na jižní straně kostel osvětlují, jsou segmentovitě zaklenuta. Na hlavním oltáři je umístěn barokní obraz křtu Kristova z 18. století a sochy svatého Vojtěcha a svatého Prokopa. V lodi je umístěna socha Panny Marie Lurdské a naproti ní socha svatého Jana Nepomuckého. Dvě segmentovitě zaklenutá okna na jižní straně zdobí sklomalby z roku 1895 s medailonem „Svatý Václav a svatá Ludmila“. Odkazy Poznámky Reference Literatura HANSL, František, ed. a FIALA, Oskar, ed. Smíchovsko a Zbraslavsko. Na Smíchově: F. Hansl, 1899. 658 s., [1] složený l. obr. příl. S. 311-312. Dostupné online. PODLAHA, Antonín. Posvátná místa království českého: Dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvátných soch, klášterů i jiných pomníků katol. víry a nábožnosti v království Českém : Díl V., Vikariát Libocký. Praha: Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1911. 172 s. (Posvátná místa Království českého). Dostupné online. Kapitola 6. Noutonice, s. 58 – 63. WIRTH, Zdeněk, ed. et al. Umělecké památky Čech. 1. vyd. Praha: Nakladatelství Československé akademie věd, 1957. 938 s. Umělecké památky republiky Československé; sv. 1., s. 522. Dostupné online (po registraci) Související články Římskokatolická farnost Roztoky u Prahy Hrobka Dlauhoweských (Noutonice) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jana Křtitele na Wikimedia Commons Oficiální web
Železniční viadukt (Novina)

Železniční viadukt v Novině, části obce Kryštofovo Údolí v okrese Liberec, je jako významná technická památka zapsán v Ústředním seznamu nemovitých kulturních památek České republiky pod číslem 33902/5-4364. Most je součástí železniční tratě Liberec – Česká Lípa, která byla jako poslední úsek někdejší Ústecko-teplické dráhy uvedena do provozu v roce 1900. Historie Kamenný viadukt přes údolí Rokytky v Novině byl vybudován jako součást stavby úseku Ústecko-teplické dráhy (ATE) mezi kilometrem 100,538 v Mimoni (měřeno z Řetenic u Teplic) až po Liberec. Takzvanou Severočeskou transverzálku v trase Řetenice – Lovosice – Česká Lípa – Liberec se rozhodla společnost ATE vybudovat za účelem rychlejší přepravy uhlí z oblasti podkrušnohorských dolů k odběratelům na Liberecku, přičemž do tohoto projektu zahrnula i trať Česká Lípa – Mimoň, která byla provozována státem již od roku 1883. Stavba posledního úseku transverzálky Mimoň – Horní Růžodol byla zahájena 29. prosince 1898 a dokončena byla 11. září 1900. Trať musela přitom překonat Ještědský hřeben, dosahující nadmořské výšky 700 metrů. Tento úkol byl vyřešen v úseku mezi Křižany a Novinou vybudováním 802 metrů dlouhého Ještědského tunelu a na něj navazujícího zhruba 200 metrů dlouhého viaduktu (Poznámka: různé zdroje uvádějí rozdílnou délku mostu – od 198,5 m, přes 202 m a 209 m až po 210 m). Autorem stavby trati byl Herrmann Rosche, generální ředitel společnosti Ústecko-teplické dráhy pro hospodárné zásobování severních Čech z krušnohorské pánevní oblasti. Trať včetně viaduktu u Noviny vybudovala stavební firma bratři Redlichové a Berger (Brüder Redlich & Berger) z Vídně. První vlak od České Lípy projel po kamenném mostě u Noviny 16. září 1900, dojel ovšem jen do Horního Růžodolu, protože liberecké nádraží bylo v té době v rekonstrukci. Kolaudace Severočeské transverzálky proběhla až 23. listopadu 1903. Popis Viadukt spolu s Ještědským tunelem tvoří podstatnou část dvoukilometrového úseku na libereckém záhlaví stanice Křižany (500 m n. m.) směrem k zastávce Novina (480 m n. m.). Viadukt má čtrnáct půlkruhově zaklenutých oblouků o rozpětí 12 metrů a jeho výška dosahuje 29,5 metrů. Uprostřed každého z těchto oblouků je otvor pro odtok vody. Nahoře je most opatřen kovovým zábradlím a lávkami, které umožňují se vyhnout projíždějícímu vlaku. Viadukt je postaven do oblouku s poloměrem 235 metrů, který se otevírá do údolí směrem na severozápad. Jako materiál na stavbu mostu posloužil lomový kámen, konkrétně diorit, který byl vytěžen při ražbě Ještědského tunelu mezi Křižany a Novinou. Na obklady a parapety mostu byla použita liberecká žula. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu železniční viadukt v Novině na Wikimedia Commons
Kostel svatého Mikuláše (Nová Paka)

Kostel svatého Mikuláše je farní kostel v Nové Pace. Historie První písemná zmínka o farním kostele svatého Mikuláše je z roku 1357. Byl dřevěný a bez věže, přičemž samostatná dřevěná zvonice stála nedaleko od budovy fary. Roku 1564 byl ve městě velký požár, při kterém shořel i kostel svatého Mikuláše. Byl vystavěn nový, kamenný, avšak stále bez věže a presbytáře. Město se však během 17. století rozvíjelo a začala růst touha po obnově chátrajícího kostela. Obnova však nastala až roku 1783, kdy začal být gotický kostel přestavován do barokní podoby. Přestavba trvala od roku 1783 do roku 1787. Při této přestavbě došlo k jeho zvětšení, byla přistavěna věž a nová sakristie. Roku 1799 byly do kostela pořízeny varhany od Jana Nováka, pražského varhanáře. V této době bylo také ukončeno pohřbívání na přilehlém hřbitově. V roce 1827 při dalším požáru města kostel vyhořel. Byl několikrát opravován, až roku 1872 byl přestavěn do své současné, novogotické podoby. Další oprava proběhla v roce 1895. Počátkem 20. století byl na místo hlavního oltáře umístěn nový, pískovcový oltář zhotovený Stanislavem Suchardou. Stěny kněžiště byly po obvodu vyzdobeny vlysy andělů. Během první a druhé světové války bylo zrekvírováno všech pět zvonů včetně umíráčku. Poslední opravy se uskutečnily na přelomu 20. a 21. století, kdy byla opravena střecha, elektroinstalace a proběhly další úpravy interiéru. Popis Kostel svatého Mikuláše je jednolodní stavbou s půlkruhově uzavřeným presbytářem. Sakristie je umístěna na severní straně chrámové lodě. Stavbě dominuje hranolovitá věž a v průčelí kostela jsou umístěny kamenné sochy. Vedle kostela se také nachází pískovcová socha svatého Jana Nepomuckého z roku 1729, umístěná na své současné místo v roce 1864 od bývalého chudobince. Interiér je vybaven věcmi z konce 18. století a z 19. století. Nejstarší věcí v kostele je nejspíše cínová křtitelnice z roku 1662. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Mikuláše na Wikimedia Commons Seznam bohoslužeb
Nemocnice Na Pleši

Odborný léčebný ústav tuberkulózy a respiračních nemocí Na Pleši, nyní soukromé zdravotnické zařízení s moderními pracovišti a vybavením, byl postaven v letech 1912–1916 podle projektu architekta Rudolfa Kříženeckého jako první lůžkové sanatorium pro léčbu tuberkulózy a plicních chorob v Čechách. Leží v katastru obce Nová Ves pod Pleší, na jižním svahu vrchu Pleš (490 m n. m.), obklopen novobarokní zahradou přecházející v hluboké lesy. Odkazy Reference Externí odkazy Oficiální stránky
Budova Všeobecného penzijního ústavu

Budova Všeobecného penzijního ústavu se nachází v Praze na Rašínově nábřeží. Čtyřpatrová modernistická budova z počátku 20. století vznikla podle návrhu architektů Jana Kotěry a Josefa Zasche. V současné době zde sídlí Úřad pro zastupování státu ve věcech majetkových. Objekt zabírá jihozápadní část bloku domů ohraničeného ulicemi Rašínovo nábřeží a Plavecká. Historie V roce 1910 získal Všeobecný penzijní ústav k dispozici pozemek na Novém městě po původně zbourané osadě Podskalí. Konstrukci objektu podle vítězného návrhu realizoval Josef Zasche, fasádu potom český architekt Jan Kotěra. Budova patří mezi významné Kotěrovy objekty z druhé dekády 20. století. Fasáda, která byla rozčleněna do tří celků s nápadným průčelím, má řadu kubistických prvků. Dokončena byla v roce 1914. Od roku 1958 je stavba památkově chráněna. Odkazy Reference Literatura HERMANOVÁ, Hana. Všeobecný penzijní ústav. In: PLATOVSKÁ, Marie. Slavné stavby Prahy 2. Praha: Foibos Books, 2011. ISBN 978-80-87073-35-3. S. 197–199. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Budova Všeobecného penzijního ústavu na Wikimedia Commons
Olympic (budova)

Obchodní a nájemní dům Olympic je funkcionalistická budova ve Spálené ulici č. 16/75 na Novém Městě v Praze 1. Budova dokončená v roce 1928, jejíž součástí byla také pasáž a kino, byla navržena českým architektem Jaromírem Krejcarem. Objekt je chráněn jako kulturní památka. Historie Tato funkcionalistická stavba byla vybudována v letech 1926–1927 podle projektu architekta Jaromíra Krejcara. Stavba vznikla v místě staršího dvoupatrového klasicistního domu, ve kterém žil a zemřel Josef Mánes. Původní gotická zástavba na jeho místě však má původ již v roce 1488 či snad dříve. Budova postavená na železobetonové skeletové konstrukci je trojkřídlá a podsklepená po celém půdorysu dvoupodlažními suterény. V horních patrech má odstupňované terasy s trubkovým zábradlím a je zakryt plochou střechou. Původní Krejcarův návrh počítal s rozsáhlejší realizací, i tak se však jedná se hodnotnou, architektonicky zdařilou a originální funkcionalistickou stavbu české avantgardy. Dům byl opatřen výraznými reklamními nápisy. Po dokončení samotné budovy v roce 1929 byl realizováno následné dokončení některých interiérů, především projekt kinosálu v suterénu, vinárny v přízemí, úprava průčelí, ad. Autorem těchto úprav byl berlínský architekt art deco Paul Sydow. V tehdejším kinosále má dnes svou stálou scénu Studio Ypsilon. V budově dnes kromě divadla Ypsilon sídlí také Vysoká škola obchodní a další subjekty. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Obchodní dům Olympic na Wikimedia Commons
Kostel svatého Jana Nepomuckého (Nové Mitrovice)

Kostel svatého Jana Nepomuckého je barokní římskokatolický kostel v centru Nových Mitrovic. Od roku 1958 je kostel spolu s barokní márnicí a ohradní zdí hřbitova chráněn jako kulturní památka. Historie Obec Nové Mitrovice je poprvé zmiňována jako osada jménem Hutě v roce 1626. V té době ji tvořilo pouze 8 chýší horníků a hutníků a byla součástí nedalekého Železného Újezdu. Na místě probíhala od začátku 17. století těžba železné rudy a krátce, kolem konce 17. století, i těžba stříbra. Oblast v té době spravoval ze svého sídla ve Spáleném Poříčí rod Vratislavů z Mitrovic. Po Mitrovických získala v roce 1715 spálenopoříčské panství hraběnka Anna Polyxena z Clary a Aldringen, rozená des Fours. A právě z její iniciativy došlo, pravděpodobně v roce 1722, k založení nového chrámu. Ten byl ve stylu vrcholného baroka vystavěn zřejmě letech 1722 až 1726 plzeňským architektem Jakubem Augustonem. V roce 1749 prodala hraběnka Anna celé spálenopoříčské panství Metropolitní kapitole u sv. Víta v Praze, jež kostel vlastnila a spravovala až do doby církevní reformy v roce 1850. Z dostaveb a rekonstrukcí z 19. století pochází kruchta, zvonová stolice a klenba sakristie. Stavební podoba Centrální část kostela tvoří kněžiště vystavěné na osmibokém půdorysu, možná tedy původní kaple. Kněžiště je zaklenuto výraznou osmibokou kopulí s lucernou. Na západě ke kněžišti přiléhá obdélníková loď. Nad ní se na západní straně vypíná hranolová věž s bání. Fasáda na západní straně je vyzdobena sochami světců a kamenným portálem s aliančním znakem Vratislavů z Mitrovic nad hlavním vstupem. Na východě ke kněžišti přiléhá sakristie. Kostel stojí východní části obce, obklopený ze všech stran hřbitovem. Hřbitov je od obce oddělen barokní ohradní zdí. Přistup je zajištěný vstupními branami na jihu a západu. Severovýchodně od presbytáře kostela se nachází samostatně stojící márnice. Interiér kostela Dominantou interiéru je barokní obraz svatého Jana Nepomuckého na hlavním oltáři, kam byl znovu instalovaný po restaurování v roce 2017. Galerie Exteriér Výzdoba fasády a interiér Odkazy Poznámky Reference Literatura PODLAHA, Antonín. Posvátná místa království českého: Dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvátných soch, klášterů i jiných pomníků katol. víry a nábožnosti v království Českém : Řada první: Arcidiecese pražská. Svazek IV. Vikariát Kolínský a Rokycanský; část XII. Vikariát Rokycanský. Praha: Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1910. 319 s. (Posvátná místa Království českého). Dostupné online. Kapitola 7. Nové Mitrovice, fara, s. 188 – 193. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jana Nepomuckého na Wikimedia Commons
Kostel Nejsvětější Trojice (Nový Bydžov)

Kostel Nejsvětější Trojice se nalézá v parku severovýchodně od centra města Nový Bydžov v okrese Hradec Králové. Barokní kostel Nejsvětější Trojice je od 15. prosince 2009 chráněn jako kulturní památka ČR. Národní památkový ústav tento kostel uvádí v katalogu památek pod rejstříkovým číslem ÚSKP 103808. Historie Původně hřbitovní luteránský kostel z let 1601–1620 byl barokně přestavěn v letech 1717–1718 dle plánů mladoboleslavského architekta Mikuláše Rossiho. Hřbitov byl později zrušen. V současnosti je kostel Nejsvětější Trojice filiálním kostelem Římskokatolické farnosti Nový Bydžov. Popis Kostel je jednolodní obdélná stavba s polygonálně uzavřeným presbytářem, v západním průčelí je mírně předsunutý rizalit vrcholící štítem, dvě barokní věže s cibulovými báněmi a hlavní vstup do kostela. Fasáda je členěna lizénami. Presbytář je zaklenut křížově, loď kostela je plochostropá. Kostelní mobiliář je převážně barokní z 18. století: portálový hlavní oltář (čtvrtina 18. století) s obrazem Nanebevzetí Panny Marie a sochami českých patronů, boční oltáře jsou rokokové z poloviny 18. století, barokní obrazy z 18. století. Uvnitř kostela a v jeho vnějších zdech jsou náhrobní kameny novobydžovských měšťanů z počátku 19. století. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nejsvětější Trojice na Wikimedia Commons Římskokatolická farnost - děkanství Nový Bydžov kostel na památkovém katalogu kostel na hrady.cz
Mariánský sloup (Nový Bydžov)

Mariánský sloup se nalézá uprostřed Masarykova náměstí v centru města Nový Bydžov v okrese Hradec Králové. Barokní pískovcový sloup z roku 1706 tvoří významnou architektonickou dominantu náměstí od významných sochařů Pacáků je chráněna jako kulturní památka ČR. Národní památkový ústav tento sloup uvádí v katalogu památek pod rejstříkovým číslem ÚSKP 33269/6-674. Historie Sloup byl založen už 3. května 1697, kdy byly položeny základy pro sloup a přidána socha Panny Marie Neposkvrněného početí. Samotné sousoší v základní podobě vzniklo až roku 1716, poté co se městem prohnala morová epidemie, která Nový Bydžov zasáhla o rok dříve, v roce 1715. Kolem sloupu bývala kamenná balustráda, která byla odstraněna roku 1891. Popis Sloup s centrální sochou Panny Marie Neposkvrněného početí stojí na čtyřbokém členitém podstavci se čtyřmi nakoso postavenými nárožními pilíři, na kterých stojí sochy světců, a konvexně vykrojenými stranami s nikami, ve kterých jsou umístěny sochy světců. Sochy ve výklencích: svatý Roch (na východní straně), svatý Josef s Ježíškem (na jižní straně, přidán roku 1941, původně zde byla svatá Rozálie a po ní svatá Ludmila), svatý Šebestián (na západní straně) a svatý František Xaverský (na severní straně). Sochy na pilířích: svatý Jan Nepomucký (na jihovýchodní straně), svatý Vavřinec (na jihozápadní straně), svatý Václav (na severozápadní straně) a svatý Florián (na severovýchodní straně). Galerie Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mariánský sloup (Nový Bydžov) na Wikimedia Commons sloup na památkovém katalogu socha na stránkách města Nový Bydžov