NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Velká Kuš

Velká Kuš je přírodní rezervace poblíž obce Kadov v okrese Strakonice. Oblast spravuje Krajský úřad Jihočeského kraje. Flóra Důvodem ochrany je komplex balvanitých pastvin a přilehlých mokřadních luk, který je reprezentativní ukázkou typické krajiny Blatenska. Na lokalitě roste např. ostřice blešní (Carex pulicaris), kociánek dvoudomý (Antennaria dioica), mochna bahenní (Potentilla palustris), suchopýr úzkolistý (Eriophorum angustifolium), tolije bahenní (Parnassia palustris), prstnatec májový (Dactylorhiza majalis), ptačinec bahenní (Stellaria palustris), čertkus luční (Succisa pratensis), kozlík dvoudomý (Valeriana dioica) a mnohé další. Odkazy Reference Literatura ALBRECHT, Josef, a kol. Českobudějovicko. Redakce Peter Mackovčin, Josef Albrecht. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. (Chráněná území České republiky; sv. VIII. Českobudějovicko). ISBN 80-86064-65-4. S. 409–410. Související články Seznam chráněných území v okrese Strakonice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Velká Kuš na Wikimedia Commons
Milčanský rybník

Milčanský rybník (německy: Milschnerteich) či také nazýván Velká Nohavice je jedním z velkých rybníků z soustavy Holanských rybníků v jižní části okresu Česká Lípa. Je využíván jak k rybolovu, tak k rekreaci. Umístění a parametry Celá soustava středověkých původně 23 Holanských rybníků je napájena hlavně od západu tekoucího Bobřího potoka, který později napájí Novozámecký rybník. V soustavě Holanských rybníků je zhruba uprostřed na katastru č. 640 735 městyse Holany. Blízko něj jsou velké rybníky Dolanský, Holanský a Malá Nohavice. Soustava je geomorfologickou součásti Dokeské pahorkatiny (a ta částí Ralské pahorkatiny). Milčanský rybník vznikl roku 1864 a byl dříve menší. V roce 1984 byl uváděn se zavodněnou plochou 29 ha. Má nepravidelný, zhruba oválný tvar se třemi velkými zátokami. Břehy jsou porostlé stromy a zčásti upraveny rekreanty. Je rybníkem průtočným a jako chovný je určen k chovu ryb. Jeho uživatelem je Rybářství Doksy, vlastníkem Pozemkový fond ČR. Břehy na SZ straně jsou zarostlé rákosím. Cestovní ruch Kolem rybníka je rozsáhlý pás plný kempů, rekreačních zařízení a chatových osad. Od Holan k němu vedou místní komunikace, využívané i jako cyklotrasy. Po severní straně vede cyklotrasa 3086, po jižní 211. Poblíž jižních břehů je vedena červeně značená, dálková turistická trasa od Holan na Stvolínky, která je vedena přes celou soustavu Holanských rybníků. Nedaleko jižního břehu je dobře dostupná zřícenina hradu Milčany, u severní strany je ostrůvek se zříceninou hradu u Hostíkovic. Také on se původně nazýval Milčany a rybník je po něm pojmenován. Veřejné tábořiště zde bylo provozované v roce 1989 MNV Holany. Rozloha byla 4400 m² pro 40 stanů, v areálu bylo postaveno 6 chatiček s 20 lůžky. V roce 1989 zde byly suché záchody, pitná voda bez sprch, k dispozici restaurace v Holanech.Nyní má městys Holany kemp Milčany u jižní strany rybníka s 10 chatami, objektem sociálního zázemí a venkovním občarstením. Blízko rybníků již na území CHKO (rybníky jsou mimo) jsou výrazné kopce Vlhošť a Ronov s přírodní rezervací. Do Holan vzdálených 2 km zajíždí meziměstská autobusová doprava ČSAD Česká Lípa. Nejbližší zastávka vlaku na trati 087 z České Lípy do Lovosic je v 4 km vzdálených Stvolínkách, či stejně daleko v Zahrádkách. Fotogalerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Milčanský rybník na Wikimedia Commons Web Holany Web Českolipsko Archivováno 3. 1. 2009 na Wayback Machine. Liberecký kraj
Velká Volavka

Velká Volavka je přírodní památka rozkládající se zhruba 0,5 km jihovýchodně od obce Volevčice v okrese Most v Ústeckém kraji. Přírodní památka leží v nadmořské výšce 262–274 metrů na severozápadním úpatí vrchu Velká Volavka (344 m), po kterém nese jméno, a který je součástí Ranského středohoří. Přírodní památka byla vyhlášena nařízením Okresního úřadu v Mostě č. 1/2000 s účinností od 30. března 2000 na ochranu halofilních rostlin. Velká Volavka je jedinou lokalitou s výskytem kriticky ohroženého jitrocele přímořského (Plantago maritima) na území okresu Most. Z dalších chráněných druhů zde byly zaznamenány ostřice žitná (Carex secalina), sítina Gerardova (Juncus gerardii), zeměžluč spanilá (Centaurium pulchellum), bahnička jednoplevá (Eleocharis uniglumis), komonice zubatá (Melilotus dentatus), skřípinec dvoublizný (Scirpus tabernaemantani), štírovník tenkolistý (Lotus tenuis) nebo ledenec přímořský (Lotus maritimus). Reference Literatura SLÁDEK, Jaromír. Současný stav slanobytné vegetace na Mostecku. In: Sborník Okresního muzea Most, řada přírodovědná, 10. Most: Oblastní muzeum v Mostě, 1988. S. 43–58. Související články Seznam chráněných území v okrese Most Seznam památných stromů v okrese Most Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Velká Volavka na Wikimedia Commons
Velká a Malá olšina

Velká a Malá olšina je přírodní rezervace vyhlášená roku 1982. Nachází se jihozápadně od Chlumu u Zbýšova. Důvodem ochrany jsou přírodě blízké jasanovo-olšové lužní lesy svazu Alnion incanae a bohatá populace bledule jarní (Leucojum vernum). Nařízením Kraje Vysočina ze 7. března 2017 byla rezervace znovu vyhlášena, protože původní vyhláška již neodpovídala právnímu stavu a nezahrnovala všechny přírodní fenomény. Opětovně byla rezervace vyhlášena Nařízením Kraje Vysočina ze dne 4. září 2018. Popis oblasti Kromě bledule jarní lze z významných druhů rostlin v chráněné lokalitě jmenovat blatouch bahenní (Caltha palustris), škardu bahenní (Crepis paludosa), řeřišnici hořkou (Cardamine amara), bažanku vytrvalou (Mercurialis perennis), kapraď osténkatou (Dryopteris carthusiana) či skřípinu lesní (Scirpus sylvaticus). V Chlumském potoce žije ohrožená střevle potoční. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Velká a Malá olšina na Wikimedia Commons Informace na AOPK ČR
Uplaz (přírodní rezervace)

Uplaz je přírodní rezervace poblíž obce Dolní Lomná v okrese Frýdek-Místek. Oblast spravuje AOPK ČR Správa CHKO Beskydy. Předmět ochrany Důvodem ochrany jsou přírodě blízké bučiny s javorem klenem (Acer pseudoplatanus), smrkem ztepilým (Picea abies) a jedlí bělokorou (Abies alba) jako území tvořící ekologicky významný funkční celek s navazující NPR Mionší a ochrana přirozených procesů v lesních ekosystémech. Flóra Z běžnějších lesních druhů zde roste netýkavka nedůtklivá (Impatiens noli-tangere), pstroček dvoulistý (Maianthemum bifolium) a rostliny typické pro karpatskou oblast – šalvěj lepkavá (Salvia glutinosa) a kyčelnice žláznatá (Dentaria glandulosa). Dále se zde vyskytuje kamzičník rakouský (Doronicum austriacum), mléčivec horský (Cicerbita Alpina), oměj pestrý (Aconitum variegatum), kýchavice bílá (Veratrum album) a hořec tolitovitý (Gentiana asclepiadea). Houby Přírodní rezervace je významnou mykologickou lokalitou. Bylo zde nalezeno šest ohrožených druhů hub, uvedených v tzv. Červeném seznamu České republiky. Na tlejících kmenech padlých stromů roste ohňovec ohraničený (Phellinus nigrolimitatus), žilnatka bledá (Phlebia centrifuga) a štítovka žlutozelenavá (Pluteus hrysophaeus). Dále se zde vyskytuje helmovka širokolupenná (Xeromphalina picta), liška Friesova (Cantharellus friesii) a ryzec řídkolupenný (Lactarius ruginosus). Fauna Při entomologickém průzkumu bylo na území rezervace zaznamenáno 123 druhů brouků, náležejících do 29 čelení. Byly zde nalezeny i evropsky významné a silně ohrožené druhy, jako je střevlík hrbolatý a horský ekotyp lesáka rumělkového. Vyskytl se zde též kriticky ohrožený roháček jedlový. Jen v údolí Menšího potoka bylo nalezeno 47 druhů měkkýšů, mezi nimiž byla i kriticky ohrožená vřetenatka hrubá a jehlovka malinká, jež patří k typickým karpatským druhům. V přírodní rezervaci žije též kriticky ohrožená řasnatka žebernatá. Pokud jde o ptáky, v jižní části přírodní rezervace je domovem tetřev hlušec. Hnízdí zde též jeřábek lesní, lejsek malý, strakapoud bělohřbetý, datel černý a datlík tříprstý. V lesním komplexu, tvořeném rezervacemi Uplaz, Velký Polom a prales Mionší, se lze setkat i s velkými šelmami, jako je rys ostrovid, vlk obecný a medvěd hnědý. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Frýdek-Místek Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Uplaz na Wikimedia Commons
Upolínová louka pod Křížky

Upolínová louka pod Křížky je národní přírodní památka, byla vyhlášena v roce 1990 a nachází se u obce Prameny v okrese Cheb v Karlovarském kraji. Důvodem ochrany je mokřadní louka s bohatou květenou. Péčí o území je pověřena správa CHKO Slavkovský les. Popis oblasti Lokalita se nachází u vnějšího okraje skalní plošiny, která se mírně svažuje od skalního výchozu vrchu U Tří křížů (817 m n. m.) směrem k Dlouhé stoce. V těsné blízkosti je další národní přírodní památka Křížky. Flóra a fauna Mezi některé vzácné a ohrožené druhy rostlin v oblasti patří zejména drobná vrba borůvkovitá (Salix myrtilloides) a upolín evropský (Trollius europaeus). Dále zde roste např. vachta trojlistá (Menyanthes trifoliata) a mochna bahenní (Comarum palustre), kosatec sibiřský (Iris sibirica), ostřice stinná (Carex umbrosa), drobná vrba rozmarýnolistá (Salix rosmarinifolia) nebo orchideje prstnatec Fuchsův (Dactylorhiza fuchsii) a prstnatec májový (Dactylorhiza majalis). V lokalitě hnízdí zde několik párů chřástala polního (Crex crex). Z plazů se lze setkat se zmijí obecnou (Vipera berus), obojživelníky zastupuje skokan krátkonohý (Pelophylax lessonae) a skokan hnědý (Rana temporaria). V literatuře se zde uváděl i výskyt vzácného tetřívka obecného (Tetrao tetrix), ten však již ze Slavkovského lesa téměř vymizel a na lokalitě nebyl nově potvrzen. Z motýlů byl pozorován žluťásek borůvkový (Colias palaeno). Galerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Cheb Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Upolínová louka pod Křížky na Wikimedia Commons
Upolíny u Kamenice

Upolíny u Kamenice jsou přírodní památka východně od městyse Trhová Kamenice v okrese Chrudim. Spravuje ji Agentura ochrany přírody a krajiny ČR – RP Východní Čechy. Předmětem ochrany jsou slatinné a vlhké pcháčové louky s výskytem mnoha ohrožených rostlinných druhů, zvláště vrby borůvkovité (Salix myrtilloides), jejíž výskyt je doložen jen na třech dalších místech v Česku (NPP Upolínová louka pod Křížky, NPP Na požárech, PP Vltavský luh) Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Upolíny u Kamenice na Wikimedia Commons Související články Seznam chráněných území v okrese Chrudim
Velké Opatovice (zámek)

Zámek Velké Opatovice je zámecký komplex pocházející z poloviny 18. století, nachází se ve Velkých Opatovicích v okrese Blansko nedaleko zdejšího kostela svatého Jiří. Historie Na místě, kde stávala původní malá tvrz, dal roku 1699 postavit Jiří Markvart z Vězník skromný barokní zámek s pěti obytnými místnostmi. Na okolních pozemcích, které byly odvodněny, vznikl zámecký park. Roku 1757 nechal hrabě Karel Otto ze Salm-Neuburgu na místě původního zámku postavit nový pozdně barokní stavbu. Při přestavbě byla zbořena i původní tzv. horní tvrz. V polovině 19. století a v letech 1908–1911 a 1914–1917 prošel zámek stavebními úpravami, při kterých byl nahrazeny původní střechy novými mansardovými s podkrovními místnostmi, postavena zahradní lodžie a při vjezdu do zámku vznikla nová vrátnice. Za první světové války byl v zámku umístěn lazaret. V roce 1924 zámek koupil spolek Svobodné učení selské za účelem provozování vzdělávacího ústavu pro mládež (hlavní kurs měl trvat nejméně 5 měsíců, internát byl v zámku). Od roku 1934 zámek vlastní obec, která do něj nastěhovala obecní úřad a obecní školu, pro kterou zde byla přistavěna tělocvična. Roku 1973 vyhořela jižní část zámku, ve kterém byla umístěna škola a salla terenna. V 80. letech bylo v zámeckém parku zbudováno letní kino. Vyhořelá část zámku byla stržena a místo ní bylo podle projektu Ing. arch. Zdeňka Fránka zahájeno budování nového sálu. V zámku sídlí městský úřad, banka a několik soukromých podnikatelů. Zámek je chráněn jako kulturní památka České republiky. Stavba nové části budovy trvala až do roku 2007. Po dokončení zde vzniklo Moravské kartografické centrum, vystavující zde stálou expozici z vlastních sbírek i ze sbírek Národního technického muzea. Stavba arch. Fránka kombinuje hrubě opracovaný pohledový beton ve výstavních prostorách a dřevěné obložení střechy. Atypický strop hlavního sálu připomíná chrámovou loď. Součástí zámeckého areálu je přízemní budova zimní zahrady, která původně navazovala na část zámku, vyhořelou v roce 1973. Budova od té doby nebyla sanována, dlouhodobě vykazuje poruchy statiky a je zařazena na seznamu ohrožených kulturních památek. Fotogalerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Velké Opatovice na Wikimedia Commons Velkoopatovický zámek na hrady.cz
Velké kino

Velké kino se nachází v centru Zlína. Spolu s ostatními funkcionalistickými budovami (tržnice, obchodní dům, hotel Zlín a 21. budova) tvoří dominantu náměstí Práce a je jednou z charakteristických tváří centra moderního Zlína. Budova je od roku 2001 chráněna jako kulturní památka, od 1. března 2016 je kino kvůli havarijnímu stavu uzavřeno. Historie Funkcionalistickou stavbu architekta Františka Lydie Gahury nechala v roce 1932 postavit firma Baťa, původně jako provizorium. I díky tomu při stavbě byla použita unikátní svařovaná ocelová konstrukce, v takovém rozsahu vůbec poprvé na území tehdejšího Československa. Od roku 1961 se v něm každoročně koná Mezinárodní festival filmů pro děti a mládež. Původní kapacita sálu kina převyšovala 2 500 míst, jednalo se o první objekt kulturní vybavenosti ve Zlíně určený pro masovější návštěvy. Svou ohromnou kapacitou se stalo největším předválečným kinem v Československu. I současný počet míst (1 010) řadí toto kino k největším kinosálům v republice. Podle údajů Unie filmových distributorů se Velké kino umisťuje v celkové roční návštěvnosti mezi prvními pěti z celkového počtu 154 kin v Česku. Vybavení Kino je vybaveno dvěma promítacími přístroji Meo 5 umožňujícími promítání 35 mm filmů a dvěma provozuschopnými staršími promítacími přístroji UM 70/35, které umožňují promítání 70 mm filmů. Ačkoli toto kino dlouhá léta nemohlo promítat 70 mm filmy celé, neboť jeden z projektorů byl vystaven ve vestibulu, zatímco druhý fungoval jako záložní při případné poruše modernějších promítacích strojů, v roce 2012 při příležitosti filmového festivalu a následné přehlídky 70 mm filmů k výročí 80 let provozu kina, byl vystavený projektor trvale přemístěn zpět do promítací kabiny a oba stroje jsou připraveny k akci. Kino bylo také digitalizováno a je tak vybaveno i digitálním promítacím přístrojem. Kromě toho byl při poslední rekonstrukci začátkem 21. století instalován velmi kvalitní zvukový systém Dolby Digital Sorround Ex. Program kina V minulosti se v kině mimo projekce filmů konaly přímé přenosy z Metropolitní opery v New Yorku, ale také koncerty, festivaly outdoorových filmů, přehlídky krátkých filmů a podobně. Před Velkým kinem od roku 2006 nalezneme Zlínský chodník slávy, jenž se každoročně, během filmového festivalu, rozšiřuje. Hvězdu zde mají osobnosti spojené s filmem pro děti a mládež. Uzavření kina V roce 2016 byl vypracován posudek, podle kterého má kino narušenou statiku střechy, stěn a nosných konstrukcí, kino je tak od 1. 3. 2016 uzavřeno. Akce, které se obvykle pořádají ve Velkém kině byly dočasně přesunuty zejména do zlínského multikina Golden Apple Cinema v obchodním centru Zlaté jablko na náměstí Míru. Pro další provoz je potřebná komplikovaná rekonstrukce budovy, s níž však město Zlín, které kino vlastní, počítá. V roce 2024 se začala připravovat, ve spolupráci s památkáři, rekonstrukce, po jejímž ukončení bude kino nadále sloužit svému účelu. V prosinci 2025 bylo získáno stavební povolení. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Velké kino na Wikimedia Commons Stránky Velkého kina Historie zlínských kin
Velký Borovanský rybník

Velký Borovanský rybník je rybník v obci Borovany v okrese Písek v České republice. Vodní režim Rybníkem protéká Bilinský potok, u jehož ústí se nacházel později vysušený rybník Hrádek. V roce 2002 při povodni se protrhla hráz, po které vede silnice a až do její opravy byla obec Borovany rozdělena na dvě části. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Velký Borovanský rybník na Wikimedia Commons stránky obce Borovany
Velký Kuntínov

Velký Kuntínov je přírodní rezervace jihovýchodně od obce Boleradice v okrese Břeclav. Důvodem ochrany je uchování lesostepních strání s výskytem vzácného včelníku rakouského (Dracocephalum austriacum). Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Břeclav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Velký Kuntínov na Wikimedia Commons
Velký a Malý Bezděz

Velký a Malý Bezděz je národní přírodní rezervace zahrnující kopce Bezděz a Malý Bezděz v okrese Česká Lípa. Svahy Malého Bezdězu jsou chráněným územím od roku 1949. Na vrcholu Bezdězu stojí stejnojmenný hrad. Historie Chráněné území na Malém Bezdězu vyhlásilo Ministerstvo školství, věd a umění 12. listopadu 1949. Státní přírodní rezervace Malý Bezděz byla vyhlášena dne 29. listopadu 1988. Přírodní rezervaci zahrnující oba vrchy vyhlásil Okresní úřad Česká Lípa dne 1. ledna 1994 s rozlohou 28,21 hektaru. Ke změně statutu ochrany došlo 1. října 2009, kdy Ministerstvo životního prostředí chráněné území zařadilo do kategorie národní přírodních památek. Lokalita Velký a Malý Bezděz s rozlohou 73,69 ha je zapsána do soupisu Evropsky významných lokalit Natura 2000 pod číslem CZ0514243. Předmětem ochrany je jeskyně nepřístupná veřejnosti a tesařík alpský. Přírodní poměry Oba znělcové vrcholy, Bezděz (606 metrů) se středověkým královským hradem na svém vrcholu i Malý Bezděz (577 metrů) jsou výraznou dominantou Českolipska. Jižně od nich stojí vesnice Bezděz, v jejímž katastrálním území se oba kopce nachází. Na jejich svazích se vyskytují sutě s listnatým porostem dubu letního, břízy bělokoré, smrku ztepilého. V severním svahu Bezdězu je pseudokrasová puklinová paledová jeskyně (nazývána běžně Ledovou jeskyní). Je hluboká 15 metrů a led v ní v létě zcela či částečně roztává. Bezděz a Malý Bezděz patří do geomorfologického celku Ralská pahorkatina, podcelku Dokeská pahorkatina, okrsku Bezdězská vrchovina a podokrsku Slatinská pahorkatina, konkrétně do její Bezdězské části. Tato část zahrnuje právě jen Bezděz a Malý Bezděz. Flora a fauna Z chráněných a vzácných rostlin se zde vyskytuje hvozdík sivý (Dianthus gratianopolitanus), česnek tuhý (Allium strictum), kavyl Ivanův (Stipa pennata), strdivka sedmihradská (Melica transsilvanica) a netřeskovec výběžkatý (Jovibarba globifera). Mimo běžných druhů lesní zvěře např. daněk evropský (Dama dama), sokol stěhovavý (Falco peregrinus) zde žije mimo jiné vzácný tesařík alpský (Rosalia alpina). V letech 2005–2008 byl proveden průzkum v Ledové jeskyni, při němž byl doložen výskyt běžných i ohrožených bezobratlých živočichů, zejména brouků (např. drabčíci). Unikátním byl nález práchnivce druhu Choleva lederiana. Při průzkumu v červenci 2005 byl pod vrstvou listí v jeskyni nalezen podlahový a stěnový led. Přístup Bezděz se svým hradem je přístupný po odbočce z červené turistické trasy (evropská dálková trasa E10), do obce na úpatí vede také zelená a modrá trasa a cyklostezky 0060 a 3045. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Velký a Malý Bezděz na Wikimedia Commons
Bösige

Die Bösige (tschechisch: Bezdězy) sind eine markante Doppelformation aus den Bergen Bezděz (Bösig) und Malý Bezděz (Neuberg) im Norden Tschechiens und stellen ein Wahrzeichen Nordböhmens dar. Siehe Hauptartikel: Malý Bezděz (Velký) Bezděz (mit der Burg Bezděz am Gipfel) Weblinks
Polom (přírodní rezervace)

Polom je přírodní rezervace v lesním komplexu jihovýchodně od Horního Bradla v okrese Chrudim. Oblast spravuje Agentura ochrany přírody a krajiny ČR – RP Východní Čechy. Chráněné území se skládá ze dvou oddělených částí – Malý a Velký Polom, někdy též nazývanými Prales Polom. Rezervace leží v nadmořské výšce 545–625 metrů a její rozloha je 18,33 hektarů. Vyhlášena byla v roce 1933 na ochranu posledního zachovalého fragmentu jedlobukového pralesa na hřebeni Železných hor a v roce 1955 bylo chráněné území bylo rozšířeno. Předmětem ochrany jsou fragmenty jedlobukového pralesa, prameništních jasanin a lužních olšin s výskytem vzácných rostlinných a živočišných druhů. Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Chrudim Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Polom na Wikimedia Commons
Velký netřebský rybník

Velký netřebský rybník je rozsáhlá vodní plocha, která sousedí ze západu s vesnicí Netřeby, která je dnes součástí Českých Heřmanic. Leží v okrese Ústí nad Orlicí, ovšem těsně za hranicí s okresem Svitavy. Jeho rozloha činí přibližně 32 ha, měřeno v základní mapě 1:10000, udáváno je 31 ha. Rybník je součástí soustavy rybníků, po toku potoka Labuťka (povodí říčky Loučná), na kterém je soustava vybudována, následuje rybník Heřmánek a Šváb. Rybníky jsou také napájeny kanálem od Končinského potoka. Potok Labuťka vlastně vzniká také jako kanál odbočující z Končinského potoka nad vesnicí Netřeby a pod soustavou rybníků pak ústí do Sloupnického potoka ve vesnici Tisová. Ve vesnici Netřeby pak nad Velkým Netřebským rybníkem leží ještě drobný Malý netřebský rybník. Rybníky byly budovány v této oblasti už v 15. století a Velký netřebský rybník patří k těm nejstarším. V některých mapách se můžeme setkat se jménem Netřebský rybník, který označuje ten velký, ještě v 19. století se mu říkalo Velký horecký rybník podle nedaleké vesnice Horky. Rybník je domovem některých vodních ptáků a bahňáků nebo jim slouží v době tahu. Zaznamenán byl např. polák velký (Aythya ferina), čáp černý (Ciconia nigra) a čejka chocholatá (Vanellus vanellus). Také se zde vyskytují běžné vodní rostliny, alespoň v minulosti byl zaznamenán např. Rdestík hřebenitý (Potamogeon pectinatus). Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Velký netřebský rybník na Wikimedia Commons
Velký Potočný

Velký Potočný je přírodní památka severozápadně od Kestřan v okrese Písek. Vyhlášena byla k ochraně Velkého potočného rybníka, který je významný výskytem chráněných druhů rostlin a živočichů. Nachází se v katastrálním území Staré Kestřany asi jeden kilometr od vesnice. Chráněné území spravuje Krajský úřad Jihočeského kraje. Přírodní poměry Rozloha přírodní památky je 38,95 hektarů a nachází se v nadmořské výšce 378–380 metrů. Vyhlášené ochranné pásmo měří 2,91 hektarů. Důvodem ochrany je výskyt chráněných druhů rostlin a živočichů. Velký Potočný leží na rozhraní geomorfologických celků Českobudějovická pánev a Táborská pahorkatina. V Českobudějovické pánvi spadá do podcelku Putimská pánev a okrsku Kestřanská pánev. Severní cíp rybníka patří do Táborské pahorkatiny, ve které patří do podcelku Písecká pahorkatina a okrsku Zvíkovská pahorkatina. Rybníkem protéká Brložský potok, která je levým přítokem Otavy. Flora Na obnažených březích rybníka je možné ze vzácných rostlinných druhů spatřit např. šáchor hnědý (Cyperus fuscus), bezosetku štětinovitou (Isolepis setacea), ostřici šáchorovitou (Carex bohemica) a jiné. Fauna Z živočichů se zde vyskytuje převážně ptáci jako chřástal vodní (Rallus aquaticus), rákosník velký (Acrocephalus arundinaceus), husa velká (Anser anser), potápka roháč (Podiceps cristatus), potápka černokrká (Podiceps nigricollis), potápka malá (Tachybaptus ruficollis), moták pochop (Circus aeruginosus), žluva hajní (Oriolus oriolus), ťuhýk obecný (Lanius collurio) či výr velký (Bubo bubo). Lokalita je významnou migrační zastávkou ptáků. Vyjma ptáků se zde objevují také obojživelníci jako např. skokan zelený (Pelophylax esculentus). Odkazy Reference Literatura ALBRECHT, Josef, a kol. Českobudějovicko. Redakce Peter Mackovčin, Josef Albrecht. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. (Chráněná území České republiky; sv. VIII. Českobudějovicko). ISBN 80-86064-65-4. S. 296. ŠTEFÁNEK, Stanislav. Encyklopedie vodních ploch Čech, Moravy a Slezska. 1. vyd. Praha: Libri, 2010. 367 s. ISBN 978-80-7277-440-1. Kapitola Velký potočný rybník, s. 304. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Velký Potočný na Wikimedia Commons