Lobkovická hrobka (Roudnice nad Labem)

Lobkovická hrobka, také Lobkowiczká hrobka je pohřebiště šlechtického rodu Lobkowiczů v kryptě pod kostelem sv. Václava při kapucínském klášteře v Roudnici nad Labem v okrese Litoměřice. Klášter včetně rodové hrobky založila Polyxena, rozená z Pernštejna a její druhý manžel Zdeněk Vojtěch Popel z Lobkowicz v roce 1615. Od roku 1628 do poloviny 20. století byli do hrobky ukládáni příslušníci chlumecké knížecí linie a po rozvětvení rodu členové roudnické a dolnobeřkovické linie roudnické primogenitury. Komplex kláštera a kostela vlastní roudničtí Lobkowiczové a je památkově chráněný jako součást areálu roudnického zámku. Historie a popis Roudnici nad Labem zdědila po svém prvním manželovi Vilému z Rožmberka (1535–1592) Polyxena z Pernštejna (1566–1642), která se v roce 1603 podruhé provdala za Zdeňka Vojtěcha Popela z Lobkowicz (1568–1628), a tím se roudnické panství dostalo na několik staletí do vlastnictví Lobkowiczů. V roce 1615 manželé společně založili na místě židovské čtvrti kapucínský klášter, který byl třetím nejstarším v Čechách. Součástí kláštera byl kostel sv. Václava, který byl vysvěcen 2. srpna 1628. Jednolodní kostel má rozměry 16,7 x 9 metrů a jeho kněžiště 5,20 x 5,20 metrů. Pod kostelem bylo zbudováno rodové mauzoleum. Vcházelo se do něho schodištěm z mariánské kaple, která se nacházela vpravo od vstupu do kostela. Jako první byli v hrobce pohřbeni zakladatelé kláštera Zdeněk Vojtěch a Polyxena. Do roku 1734 bylo v kryptě pochováno dvanáct příslušníků rodu, do roku 1799 sedmnáct. Do roku 1887, kdy se konal poslední pohřeb, bylo ve staré hrobce uloženo 31 rakví. Po přibližně 250 letech od výstavby kostela bylo nutné hrobku rozšířit. Kníže Mořic Alois z Lobkowicz (1831–1903) zadal stavbu architektovi Friedrichu Fleischingerovi (1859–1907), žáku Josefa Zítka. Nová hrobka vznikla jižně od kostela, scházelo se do ní po polokruhovém schodišti. Původní vchod byl zazděn a naopak mezi starou a novou hrobkou byly navrženy spojovací dveře. Nová hrobka byla slavnostně vysvěcena v roce 1897 nebo spíše v roce 1887. Jako první byla v hrobce pohřbena Julie, roz. z Redwitz-Wildenrothu (1840–1895) v červnu 1895. Kapacita nové hrobky byla 56 rakví (4 oddělení po 10 rakvích a jedno boční pro 16 rakví). Ve 20. a 30. letech 20. století musely být některé rakve opatřeny vnějšími rakvemi, protože se těla začala rozkládat. Ve 30. letech se hrobka upravovala, vznikl např. vchod zvenku. V roce 1947 byla v jedné komoře nové hrobky zazděna rakev Marie Zdenky (1858–1937). V roce 1949 sem byla přemístěna i rakev Václava Eusebia (1893–1915). V únoru 1950 bylo v jednom oddílu provizorně zazděno i ostatních 13 rakví. Kapucínský klášter s kostelem byl zrušen 30. června 1950. Klášter téhož roku zabrala armáda, o rok později i kostel. Armáda využívala areál až do roku 2008. V kostelní kryptě bylo samozřejmě i oddělení pro pohřbívání kapucínů. Seznam pohřbených V hrobce byli pohřbíváni příslušníci chlumecké knížecí linie, později příslušníci roudnické (I.) a dolnobeřkovické (III.) linie roudnické primogenitury. Pohřebiště křimické (II.) linie se nachází v kryptě kostela Narození Panny Marie na Horničce v Křimicích. Velkomeziříčská (IV.) linie roudnické primogenitury nalezla poslední spočinutí v Lobkowiczké hrobce v Netíně. Mladší knížecí mělnicko-hořínská sekundogenitura si zbudovala hrobku v Hoříně. Chronologicky podle data úmrtí (výběr) Seznam vychází z údajů na stránkách Royalty (Travel) Guide, z publikace Lobkowiczové dolnobeřkovští a Lobkowiczové. Dějiny a genealogie rodu. V tabulce jsou uvedeny základní informace o pohřbených. Fialově jsou vyznačeni příslušníci rodu Lobkowiczů, žlutě jsou vyznačeny manželky z jiných rodů, pokud zde byly pohřbeny. Modře jsou vyznačeni příslušníci dolnobeřkovické linie (včetně manželek). Červeně jsou zvýrazněna knížata. Generace jsou počítány od Mareše z Újezdu. U manželek z jiných rodů je generace v závorce a týká se generace chotě. Děti jsou vypsány v poznámce u matky, avšak pokud byla matka pohřbena jinde, jsou děti uvedeny v poznámce u otce. Seznam nemusí být kompletní. Pohřbení na jiných místech Někteří Lobkowiczové z roudnické (I.) linie primogenitury byli pohřbeni na jiných místech. Osoby mají speciální číslování a jsou zeleně zvýrazněny ve dvou sloupcích. Seznam nemusí být kompletní. Odkazy Poznámky Reference Literatura TICHÝ, Karel. Lobkowiczové dolnobeřkovští. Politický, kulturní a hospodářský význam české šlechty a její soužití s občanskou společností na příkladu panství Dolní Beřkovice. Dolní Beřkovice: Karel Tichý, 2022. 928 s. ISBN 978-80-908607-0-4. Související články Lobkovická hrobka (Hořín) Lobkovická hrobka (Netín) Kostel Narození Panny Marie (Křimice) Lobkowiczká hrobka (Cítov)