NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Obchodní dům Lindt

Obchodní dům Lindt (Praha 1 – Nové Město, čp. 773, Václavské náměstí 4) je obchodní a administrativní palác, který nechal v polovině 20. let 20. století postavit podnikatel August Lindt. Architektem byl Ludvík Kysela, jenž zpracoval projekt ve funkcionalistickém stylu. Dům je kulturní památkou České republiky. Historie Dům nechal na Václavském náměstí postavit August Lindt (Löwy, 1867 – po roce 1937), majitel firmy na výrobu umělých květin a ozdobných per. Ve své době se jednalo o první dům na Václavském náměstí, který měl prosklené průčelí. V období nacistické okupace (Protektorát Čechy a Morava) bylo nepřípustné, aby dům měl židovské jméno. Byl proto přejmenován na obchodní dům Astra. V roce 1970 bylo původní skleněné průčelí nahrazeno novou závěsnou stěnou. V roce 1998 proběhla další rekonstrukce, která vrátila domu původní vzhled. Dům knihy V letech 1998 až 2011 zde fungoval obchodní dům s knižním sortimentem Dům knihy. Provozovala jej společnost Kanzelsberger. Šlo o první velké knihkupectví západního stylu, svého času největší v Praze. Obchodní dům měl pět podlaží s prodejní plochou přes 2 000 m² a s literární kavárnou. Společnost záměr uzavřít obchod avizovala už v roce 2009, po propuknutí ekonomické recese. Uváděla tehdy, že prostory nejsou vhodné pro obchod, navíc je vzhledem k památkové ochraně nebylo možné upravovat. Několik posledních let před uzavřením byl obchod ztrátový. Byl uzavřen 26. února 2011 se záměrem provozovatele nahradit jej menším obchodním domem v Ehlenově domě na Jungmannově náměstí. Odkazy Poznámky Reference Literatura KOHOUT, Michal; TEMPL, Stephan; ŠLAPETA, Vladimír. Obchodní dům Lindt. In: Praha : Architektura XX. století. Praha: Zlatý řez, 1998 (2. vydání). ISBN 80-901562-3-1. S. 30. POCHE, Emanuel. Prahou krok za krokem ; Uměleckohistorický průvodce městem. 2. přepracované a rozšířené. vyd. Praha: Panorama, 1985. 469 s. Kapitola Václavské náměstí, s. 38. ŠVÁCHA, Rostislav. Od moderny k funkcionalismu: Proměny pražské architektury 1. poloviny 20. století. Praha: Victoria Publishing, 1994 (2. vydání). ISBN 80-85605-84-8. S. 282–283, 287–290. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Lindtův dům na Wikimedia Commons
Peterkův dům

Peterkův dům je secesní čtyřpatrová budova na adrese Praha – Nové Město, Václavské náměstí 12. Historie Na místě měšťanského domu U Černého orla stojí od roku 1899 Peterkův dům. Je to významný objekt z počátku novodobé české architektury. Autorem raně secesního průčelí a vestibulu je Jan Kotěra, architekt a profesor na Uměleckoprůmyslové škole v Praze, budova je jeho první pražskou stavbou. Dispoziční řešení je dílem architekta Viléma Thierhiera, na výzdobě fasády se podíleli sochaři Jan Pekárek a Stanislav Sucharda. Jan Pekárek na štukové výzdobě, Stanislav Sucharda na sochařské výzdobě. Dům byl v době svého vzniku jedním z prvních ukázek secesní architektury a stal se předmětem ostré kritiky. Už v roce 1900 měla v budově sídlo Lidová banka a další společnosti. V době přestavby jeden z bytů obýval bankéř Peterka, od jeho jména je odvozen název domu. Reprezentační prostory jeho bytu zůstaly zachovány, jsou pozoruhodné stejně jako ostatní prostory předního traktu. Pro vnitřní výzdobu také vznikl triptych malíře Jana Preislera s názvem Jaro. Madona nad vstupem do domu je dílem Stanislava Suchardy. Popis Dům je řadový tříosý, objekt je postaven na rozlehlé parcele, která se zadní stranou blíží k pozemku, který patří ke kostelu Panny Marie Sněžné. Na hlavní budovu navazuje po levé straně třípatrové dvorní křídlo. Dvorní průčelí je secesní, je jednotně členěno, pásování spodní části přechází i na ohradní zeď dvora. Hlavní budova je tříosá, střední osa je vyklenutá a ve čtvrtém patře vrcholí balkonem. Budova je rozvržena na dvoupodlažní prostor obchodního přízemí a tři patra, kde jsou byty. V přízemí na straně do náměstí je umístěna široká oválná zasklená arkáda, jejíž šíře byla v době jejího vzniku naprosto nezvyklá a dvě užší postranní oválné arkády také zasklené. V interiérech budovy je řada hodnotných architektonických detailů. Budova je zařazena do seznamu kulturních památek. Detaily výzdoby Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Peterkův dům na Wikimedia Commons
Desfourský palác

Jako Desfourský palác je označován neoklasicistní obytný dům palácového typu, který stojí v Praze na Novém Městě čp. 1023/21 v ulici Na Florenci. Dům vyniká zejména výzdobou v interiéru. Od roku 1980 je kulturní památkou. Historie Trojpatrový řadový nárožní dům s dvěma patry klenutých sklepů byl postaven na pozemku dřívější zahrady Václava Teisingera (1758–1831) v letech 1845–1847, architektem byl Josef Kranner. Ještě jako rozestavěný ho od podnikatele Alberta Kleina von Wiesenberg v roce 1847 koupil šlechtic Franz Desfours-Walderode a výsledkem jeho zásahu do projektu byla zejména bohatá vnitřní výzdoba v některých částech domu. Na vnitřní výzdobě se podíleli malíř Karel Nacovský a sochař a štukatér Ferdinand Pischelt. Část domu sloužila jako sídlo majitele při jeho pobytu v Praze, část sloužila jako nájemní dům. V zahradě u domu byl postaven novorenesanční skleník s kupolí. Marie Anna, vdova po Franzovi Desfours-Walderodovi, dům v roce 1878 prodala. V roce 1951 byl zbourán skleník v zahradě, v roce 1983 bylo zbořeno západní křídlo paláce kvůli výstavbě tiskárny Rudého práva. Od 90. let 20. století je objekt prázdný a v zanedbaném stavu. V roce 1983 se dokonce uvažovalo o demolici celého objektu v souvislosti s plánovanou výstavbou magistrály. V roce 1995 byl palác převeden do vlastnictví hlavního města Prahy, správa města však pro něj nenašla využití. Podle studie z roku 2016 by dům mohl být využit pro potřeby nedalekého Muzea hl. m. Prahy. O převodu objektu pod muzeum rozhodli pražští radní v červenci 2020. Interiér Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Desfourský palác na Wikimedia Commons
Hotel Ambassador (Praha)

Hotel Ambassador je budova v dolní části Václavského náměstí v Praze. Hotel vznikl v roce 1922 ve stylu pozdní secese až art deco. Jeho budova původně sloužila jako obchodní dům, ten byl vystavěn v letech 1912 až 1913 podle architekta Františka Setra. V roce 1922 byl dům přestavěn na hotel. V roce 1924 byl k němu připojen hotel Zlatá Husa (č. p. 839/7). Na místě současného hotelu Ambassador stál dříve barokní dům U zlatého beránka, postavený v roce 1780, který byl v roce 1911 zbořen. Od roku 1958 je budova kulturní památkou České republiky. V hotelu se natáčely scény italského hotelového pokoje ve filmové komedii režiséra Zdeňka Trošky Slunce, seno, erotika. Každoročně z místního sálu vysílá Česká televize přímý přenos pořadu a předávání cen Atlet roku. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hotel Ambassador na Wikimedia Commons Oficiální stránky[nedostupný zdroj]
Hotel Ambassador

L'Hotel Ambassador est un bâtiment situé sur la place Venceslas à Prague. L'hôtel a été construit en 1922 dans le style finissant de l'Art nouveau et de l'Art déco. Son bâtiment était à l'origine utilisé comme grand magasin, construit entre 1912 et 1913 par l'architecte František Setr, puis reconverti en 1922 en hôtel. En 1924, l'hôtel Zlatá Husa fut relié à celui-ci. Sur le site de l'actuel hôtel Ambassador se trouvait l'ancienne maison baroque U zlatého paříka, construite en 1780 et démolie en 1911. Depuis 1958, il est un monument culturel de la République tchèque. Chaque année, la télévision tchèque diffuse en direct le programme et les prix de l’athlète de l’année depuis la salle locale. Notes et références Liens externes Site officiel Portail de Prague Portail de l’Art nouveau Portail de l’hôtellerie
Fara u svatého Apolináře v Praze

Fara u sv. Apolináře v Praze 2 na Novém Městě stojí v ulici Apolinářská východně od kostela svatého Apolináře. Je chráněna jako nemovitá kulturní památka České republiky. Historie Fara pro vikáře byla postavena v letech 1733–1734. Do té doby byl využíván kapitulní dům, který stavebně navazoval na kostel na jeho západní straně. Popis Patrová dvoukřídlá stavba na půdorysu písmene „L“ má sedlovou střechu s pálenou taškovou krytinou. K severu obrácené hlavní průčelí je členěno třemi okenními osami. Obdélná okna jsou lemována šambránami s hlavním klenákem v ose. Průčelí je zakončeno profilovanou korunní římsou. Sklep má opukové zdivo a je valeně klenutý; zdivo klenby je cihelné. Na severní straně má fara čtvercový přístavek vstupu a na něm terasu, na jižní straně je zahrada. Interiér fary je novodobě upraven. Dochovalo se kamenné schodiště s litinovým zábradlím a klenební pas v místnosti přízemí. Odkazy Reference Literatura RUTH, František. Kronika královské Prahy a obcí sousedních. Díl I. Anenská-Karlov. Praha: Pavel Körber, 1903-1904. 1246 s. Dostupné online. Kapitola Apolinářská, s. 24. Související články Kostel svatého Apolináře (Praha) Římskokatolická farnost u kostela sv. Apolináře Praha-Nové Město Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu fara u sv. Apolináře na Wikimedia Commons
Dům U Černého kříže (Nové Město, Praha)

Dům U Černého kříže na Novém Městě v Praze stojí na západním konci ulice Kateřinská pod návrším, za rohovým domem stojícím v řadě původních úzkých domů. Je chráněn jako nemovitá kulturní památka České republiky. Historie Původní barokní dům na okraji zahrady bývalého kláštera svaté Kateřiny byl ve druhé čtvrtině 19. století nahrazen novým obytným domem s klasicistní fasádou. Celkovou rekonstrukcí prošel v letech 1969–1973. Popis Zděný omítaný dům má dvě jednopatrová křídla a jedno dvoupatrové dvorní křídlo. Střecha je sedlová, krytá pálenou taškou. Fasádu hlavní budovy člení sedm os obdélných oken, lemovaných šambránami. Do hlavní jednopatrové budovy umístěné do ulice je vstup průjezdem se segmentovou valenou klenbou a kamenným schodištěm po pravé straně. Pod pravým křídlem je valeně klenutý sklep ze smíšeného, omítaného zdiva. Prostory přízemí jsou mají klenbu valenou stlačenou, stropy v patře jsou ploché. Na dvorní fasádě se dochovaly arkády pavlačí. Zahrada za domem je ohrazená cihlovou zdí. Odkazy Reference Literatura RUTH, František. Kronika královské Prahy a obcí sousedních. Díl II. Karlova třída - U Půjčovny. Praha: Pavel Körber, 1903-1904. 1246 s. Dostupné online. Kapitola Kateřinská, s. 574. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dům U Černého kříže na Wikimedia Commons
Fara u svatého Štěpána v Praze

Fara u sv. Štěpána v Praze 2 na Novém Městě stojí na rohu ulic Štěpánská a Žitná severně od kostela. Je chráněna jako nemovitá kulturní památka České republiky. Historie Fara kostela svatého Štěpána, původně gotická, prošla kolem roku 1750 vrcholně barokní přestavbou. Z doby její výstavby se dochovala část gotického sklepa. Popis Volně stojící budova na obdélném půdorysu se zahradou má mansardovou střechu s vikýři s oválnými okénky. Fasáda je členěna pilastry s římsovými hlavicemi a je na všech stranách až na detaily shodně řešena (lisenové rámy, nárožní bosáž, stuhové šambrány s uchy a kapkami nebo přímé parapetní římsy). Hlavní fasáda do Štěpánské ulice je sedmiosá, severní a jižní boční průčelí pětiosé a zahradní průčelí devítiosé. Hlavní fasáda má zvýrazněný střední trojosý rizalit zakončený trojúhelným štítem a v přízemí na střední ose vstupní portál, druhý vstupní portál je v zahradním průčelí. Interiéry jsou převážně klenuté. Fara má reprezentační trojramenné schodiště, v místnostech kachlová kamna a nástěnné malby; v salonu v 1. patře je malba od Karla Nácovského z roku 1879. Na budovu navazuje na jihovýchodně straně rozsáhlá zahrada. Jedna její původní část (parcela č. 2126) je upravena jako park při rotundě svatého Longina, další část (parc. č. 2122, 2125/4) slouží jako sportoviště sousední školy a část (parc. č. 2123) představuje dvorek. Zahrada (parc. č. 2125/1) při Žitné ulici je ohraničena kamennou zdí; také západní strana dvorku je ohraničena zdí s pilířky a se vstupními vraty. Odkazy Reference Literatura EKERT, František. Posvátná místa král. hl. města Prahy: dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvátných soch, klášterů i jiných pomníků katolické víry a nábožnosti v hlavním městě Království českého. V Praze: Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1884. Svazek II. Posvátná místa na Novém měste, na Vyšehradě a na Pražských předměstích. Kapitola Farní osada sv. Štěpána. S. 105-119. Dostupné online. Související články Kostel svatého Štěpána (Praha) Římskokatolická farnost u kostela sv. Štěpána Praha-Nové Město Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Fara u sv. Štěpána na Wikimedia Commons
Presbytère Saint-Étienne de Prague

Le presbytère de l'église paroissiale Saint-Étienne à Prague 2, dans la Nouvelle Ville, se situe au nord de l'église. Il est protégé en tant que monument culturel immobilier de la République tchèque. Histoire Le presbytère de l'église Saint-Étienne, à l'origine gothique, a été reconstruit en style baroque vers 1750. Une partie de la cave gothique de l'époque de sa construction a été conservée. Description La façade principale donnant sur la rue Štěpánská est à sept axes, les façades latérales nord et sud à cinq axes et la façade côté jardin à neuf axes. La façade principale est surmontée d'un pignon triangulaire. Au rez-de-chaussée, sur l'axe central, se trouve un portail d'entrée, le second portail d'entrée donnant sur la façade côté jardin. L'intérieur est en grande partie voûté. Le presbytère possède un escalier à trois volées remarquable, des poêles en faïence et des peintures murales. Un grand jardin jouxte le bâtiment côté sud-est. Une de ses parties d'origine est aménagé en parc à proximité de la rotonde Saint Longin. Source de traduction Références Liens externes Ressource relative à l'architecture : MonumNet Église Saint-Étienne (Prague) Littérature EKERT, František. Lieux sacrés de Prague, capitale royale : histoire et description des églises, chapelles, statues sacrées, monastères et autres monuments de la foi et de la piété catholiques dans la capitale du royaume de Bohême. À Prague : Patrimoine de saint Jean Népomucène, 1884. Tome II. Lieux sacrés de la Nouvelle Ville, de Vyšehrad et des faubourgs de Prague. Chapitre : Établissement paroissial de Saint-Étienne. Pages 105-119. Disponible en ligne. Portail de Prague Portail du baroque Portail de l’architecture chrétienne
Restaurace Vltava

Dřevěná budova Restaurace Vltava, která byla v roce 1945 otevřena jako podnik rodiny Soukupových, měla původní název U přístaviště parníků. Později byla přejmenována na restauraci Paroplavba. Stylová budova restaurace oživuje vltavskou náplavku v místě Rašínova nábřeží na Novém Městě. V roce 1995 byla prohlášena kulturní památkou. Historie a stavební vývoj Dřevěná stavba připomíná dobový kolorit vltavské náplavky z období 30. let 20. století. Byla postavena rodinou Soukupových podle návrhu architekta Jiřího Pěničky ze Zbraslavi. Původní charakter stavby poněkud zastírá přistavená terasa, která byla později zasklena velkými francouzskými okny, jaké měla původní restaurace. V roce 1950 byl restaurační objekt znárodněn a až do roku 1990 fungoval pod názvem Paroplavba. V tomtéž roce byl objekt v restitucích vrácen původním majitelům. Po nezbytných úpravách byla restaurace slavnostně znovuotevřena 11. února 1991. Stavba byla poškozena při povodních v roce 2002 i v roce 2013. Restaurace může poskytnout služby pro více než osmdesát návštěvníků. Zavítali sem i Václav Havel a Jan Werich. Jde o jednoduchou přízemní stavbu, částečně podsklepenou. Zatímco suterén je z cihlového zdiva, zbývající část budovy, včetně terasy, má stěny i celou střešní konstrukci ze dřeva. Také podlahy jsou z prken, přičemž podlaha vlastní restaurace je o dva stupně výše než podlaha terasy. Interiér objektu tak připomíná vnitřní vybavení lodi. Prostor je částečně rozdělen do pěti částí, tři nalevo a dvě napravo od vchodu. Vyvýšený prostor vlastní restaurace má vlevo výčepní pult, za kterým se nachází prostor pro přípravu jídel. Původní charakter restaurace je sice pozměněn architektonickými úpravami, ale ta si přesto zachovává podobu objektů, které dotvářely charakter vltavských nábřeží. Odkazy Reference Literatura HEROUT Jaroslav. Slabikář návštěvníků památek. Vydalo Středisko památkové péče a ochrany přírody Středočeského kraje, 1978. 275 stran. KUČA Karel. Města a městečka v Čechách, na Moravě a ve Slezsku (III. díl). Vydalo nakladatelství Libri, Praha, 1998. 952 stran. ISBN 80-85983-15-X BAŤKOVÁ Růžena a kolektiv. Umělecké památky Prahy (Nové Město, Vyšehrah a Vinohrady). Vydalo nakladatelství Academia, Praha, 1998. 839 stran. ISBN 80-200-0538-2 (soubor) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Restaurace Vltava na Wikimedia Commons restauracevltava.cz https://encyklopedie.praha2.cz/stavba/500-restaurace-vltava-cp-2084-ii https://www.bkovarikova.cz/zapisnik/2014/v-restauraci-vltava-je-dobra-nalada/
Fara u Nejsvětější Trojice v Praze ve Vyšehradské

Fara u Nejsvětější Trojice v Praze 2 na Novém Městě stojí na rohu ulic Vyšehradská a Trojická nedaleko kostela. Je chráněna jako nemovitá kulturní památka České republiky. Historie Fara pochází z let 1863–1867. Byla postavena ve stylu pozdního klasicismu při obnově starší farní budovy v místě někdejší zahrady. Popis Jednopatrový nárožní dům stojí na půdorysu písmene „L“. Fasáda v přízemí je členěna pásovou bosáží, šambrány jsou ploché s nadokenními římsami. Chodba v přízemí je zaklenuta dvěma poli plackové klenby, místnosti v přízemí mají klenbu zrcadlovou, klenba ve sklepě je cihlová valená. Trojramenné schodiště je opatřeno litinovým zábradlím. V domě se dochovaly původní dveře a parketové podlahy z doby výstavby. Na úrovni původního terénu přiléhají k faře na dvorní straně zahrada a bývalý hřbitov, které od sebe odděluje ohradní zeď. Na úroveň hřbitova se sestupuje po jednoramenných schodištích. Hroby nejsou zachovány, jen jeden náhrobek je zazděn v jižní stěně kaple a část jiného je přizděna k ohradní zdi vedle márnice. Drobná přízemní márnice přiléhá na jižní straně k ohradní zdi a je kryta sedlovou střechou s prejzy. Uprostřed čelní fasády obrácené k severu je mělký zvýšený rizalit, v něm vstup a nad ním kruhové okénko. Boční fasády mají po jednom okně. Uvnitř stavby jsou tři malé plochostropé místnosti. Odkazy Reference Literatura EKERT, František. Posvátná místa král. hl. města Prahy: dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvátných soch, klášterů i jiných pomníků katolické víry a nábožnosti v hlavním městě Království českého. V Praze: Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1884. Svazek II. Posvátná místa na Novém městě, na Vyšehradě a na Pražských předměstích. Kapitola VIII. Farní osada nejsv. Trojice v Podskalí, s. 184–187. Dostupné online. Související články Kostel Nejsvětější Trojice (Praha, Trojická ulice) Římskokatolická farnost u kostela Nejsvětější Trojice v Podskalí Praha-Nové Město Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu fara u kostela Nejsvětější Trojice, Praha, Trojická na Wikimedia Commons
Fara u svatého Jana Nepomuckého na Skalce

Fara u sv. Jana Nepomuckého na Skalce je bývalá fara v Praze 2 na Novém Městě, která stojí v ulici Vyšehradská jižně od kostela. Je chráněna jako nemovitá kulturní památka České republiky. Do areálu patří hlavní budova, zahradní pavilon, zahrada se zbytky sochařské výzdoby, terasa, vstupní schodiště a ohradní zeď. Historie Fara kostela sv. Jana Nepomuckého se až do konce 19. století nacházela v zadním křídle Faustova domu. Novobarokní budova byla postavena v letech 1902–1904 podle plánů architekta Antonína Wiehla. Popis Budova postavená na obdélném půdorysu se hlavním průčelím obrací ke kostelu. Je kryta sedlovou střechou, nad rizalitem má střechu mansardovou. Průčelí fary je řešeno asymetricky – po levé straně je dvouosé křídlo, po pravé jednoosé, silně ustupující. Před ním v přízemí se nachází loggie o třech arkádách, v patře nad loggií je terasa s balustrovým zábradlím. Interiéry jsou klenuté klenbami valenou s výsečemi, segmentovou a zrcadlovou. Z vestibulu vede do patra rozlehlé trojramenné schodiště. Na uliční průčelí navazuje ohradní zeď se schodištěm a vstupním portálem. Zeď je spojená s ohradní zdí sousedního kostela a přejímá její podobu. Nad vstupem je umístěn reliéf sv. Jana Nepomuckého. Severně a východně od budovy se rozprostírá zahrada s terasou se sochařskou výzdobou, například pozdně barokní podstavec s nápisem s chronogramem a mladší sochou svaté Anny s Pannou Marií z 19. století, kamenná busta (poškozená) a další relikty. Na terasovitě vyvýšené části zahrady východně od hlavní budovy stojí barokní pavilon, který je novodobě upraven. Další informace Na schodišti hlavní budovy se měla nacházet socha sv. Jana Nepomuckého, pravděpodobně dřevěná, od Ignáce Platzera z roku 1760, která sem byla přenesena z kostela (odstraněna). Areál byl přestavěn na hotel. Odkazy Reference Literatura EKERT, František. Posvátná místa král. hl. města Prahy: dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvátných soch, klášterů i jiných pomníků katolické víry a nábožnosti v hlavním městě Království českého. V Praze: Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1884. Svazek II. Posvátná místa na Novém měste, na Vyšehradě a na Pražských předměstích. Kapitola Kostel sv. Jana Nep. na Skalce, s. 238–241. Dostupné online. Související články Kostel svatého Jana Nepomuckého na Skalce Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu fara na Wikimedia Commons
Kremlovský dům

Kremlovský dům čp. 315 v ulici Jánská 2 na Malé Straně v Praze 1 je barokní stavba z konce 17. století, která byla rozšířena v klasicismu a výrazně upravena v roce 1878. Uliční fasáda domu je zdobena novorenesančním chiaroscurem s groteskními motivy. Od roku 1958 je budova kulturní památkou a je součástí Pražské památkové rezervace, která je pod názvem Historické centrum Prahy (Historic Centre of Prague) zapsána v Seznamu světového kulturního dědictví UNESCO. Historie Řadový měšťanský dům byl vystavěn v barokním slohu na konci 17. století. V průběhu 19. století byl rozšířen a v roce 1878 vznikla na fasádě domu výrazná novorenesanční výzdoba. Nejedná se o sgrafito (proškrabávání světlejší vrstvy omítky na spodní tmavou), ale byla použita technika malby na omítku chiaroscuro (šerosvit). Popis Dvoukřídlý patrový řadový dům s podkrovím se nachází na nepravidelné stoupající parcele v Jánské ulici. Sedlovou střechu překrývá po levé straně dvouosý štít s trojúhelným tympanonem. Uliční fasádu pokrývají od prvního patra novorenesanční chiaroscura s groteskními motivy. Dům má pravý podélný a levý hloubkový trakt a ve dvoře navazuje jednotraktové křídlo. Pod vstupní síní se nachází malý kamenný sklípek. Sklepní i hlavní přízemní prostory mají půlelipticky valené klenby. Schodiště v křížení traktů je pravoúhle zalomené a nesené vřetenovou zdí. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Jánská 2 na Wikimedia Commons