Károly híd

A Károly híd (Karlův most) Európa egyik legrégibb hídja. A Moldván átvezető híd Prága egyik szimbóluma. A folyásirányban kilencedik híd áthalad a Kampa sziget északi részén. Elnevezése Nagyon sokáig Kőhídnak (Kamenný most) vagy Prágai hídnak (Pražský most) hívták, és csak 1870-ben nevezték át építtetőjének tiszteletére Károly híddá. Története Ez a Moldva első állandó hídja, amit a folyó egyik gázlója fölé emeltek. A helyén először egy fahíd állt, majd a Judit hídnak nevezett kőhíd, amely az építtetőjéről, Türingiai Juditról (Judith von Thüringen, 1135–1174), I. Ulászló cseh király (II. Ulászló fejedelem) második feleségéről kapta a nevét. Judit királyné ezzel a híddal szeretett volna kedveskedni a prágaiaknak, akik kimondottan nem szerették királyuk német származású feleségét. Miután ezt a hidat 1342 tavaszán elvitte a jeges ár, annak pilléreit felhasználva 1357-ben kezdték építeni az új hidat. A terveit az a Peter Parler német építész készítette, akinek munkássága döntően határozta meg Prága gótikus arculatát. Az alapkövet maga IV. Károly német-római császár helyezte el, miután kikérte az asztrológusok és a zsidó kabbala tudósainak véleményét arról, hogy mi a kezdés legcélszerűbb időpontja. A csillagok az Oroszlán jegyét és az 135797531 számsort jelölték meg. Ez a 9 csúcsponttal szimmetrikusan emelkedő, majd csökkenő számsor a cseh dátumírás szerint az 1357. év 7. hónapjának 9. napjára utal, így ezen a napon 5 óra 31 perckor rakták le a híd alapkövét. Hogy még biztosabbá tegyék szerencséjüket, az építtetők tojást és tejet is kevertek a köveket összetartó cementbe (a korabeli építészek szerint ez jót tett neki). Ezeket az anyagokat a király a környező falvakból gyűjtette be — néhány, az architektúrában kevésbé jártas falu azonban főtt tojásokat küldött, és ezzel hátráltatta a munkát. Minden kedvező előjel dacára az új híd csak 1402-ben, tehát 45 év múlva készült el. Sokáig ez volt az egyetlen kőhíd Prágában, ez kötötte össze az Óvárost és a Kisoldalt. A Károly hídról vetették a Moldvába 1393-ban (amikor tehát még nem volt kész a híd) Nepomuki Jánost, a prágai érsek általános helynököt, mivel az érsek és a király hatásköri vitájában tevőleg az érsek mellé állt. Mintegy fél évszázaddal később bukkant fel és terjedt el rohamosan az a legenda, hogy valójában azért végezték ki, mert nem adta ki a királynak felesége, Zsófia gyónási titkát. A legendának semmilyen igazolható tényalapja nincs, de igen hasznosnak bizonyult a husziták elleni ideológiai harcban. Jánost XIII. Benedek pápa 1729-ben avatta szentté, és a legenda hatására mindmáig a gyónási titok mártírjaként tartják számon. Felépülte után a-híd hamarosan a társadalmi élet központjává vált. Bírák, kereskedők működtek itt, és lovagi tornákat is rendeztek. Az híd első díszét, egy gótikus fakeresztet már 1361-ben felállították. Ez volt a felépítmény egyetlen dísze 1419-ig, amikor is a husziták lerombolták. Az elpusztított kereszt helyett csak 1436-ban állítottak újat, kétoldalt egy-egy ólomszoborral. Ezt a keresztet a harmincéves háborúban (1632-ben?) a svédek semmisítették meg, amikor ágyúval lőtték a Óvárosi hídtornyot. Az ólomszobrokat 1861-ben váltották fel a jelenlegi homokkő szobrokkal. Ahol most Szent Kristóf szobra áll, valaha egy őrbódé volt, de azt 1784-ben őröstül elvitte az árvíz úgy, hogy az öt őrből csak egyet sikerült kimenteni. Több szobor az 1848. júniusi forradalmi harcokban sérült meg, amikor Alfred Windisch-Grätz herceg csapatai a Kisoldal felől ágyúzták az Óvárost. 1884-ben építették meg a Kampa szigetre levezető lépcsőt. 1890. szeptember 4-én reggel fél hatkor a Moldva hirtelen árvize több szobrot elsodort, összetört. Darabjaikat idővel kiemelték és megpróbálták rekonstruálni. Amelyeket sikerült, azokról másolatot készítettek, de néhány helyett teljesen újat kellett faragni. Leírása Az 516 méter hosszú és majdnem 10 méter széles hidat Peter Parler homokkőből építette. Két végét gótikus tornyok zárják le; a híd közepét a XVII. század óta aranyozott fakereszt ékesíti. A hídon 30 szobor, illetve szoborcsoport látható; többük talapzatát a főalakokhoz kapcsolódó, jellemzően bronz domborművek díszítik. A világ egyetlen más hídján sem állítottak fel ilyen sok szobrot. Az eredeti szobrok a szobrászat az 1400 körül kibontakozó, úgynevezett „lágy stílusához” vezettek át. A mai szobrok legtöbbje barokk stílusú, és 1700 körül, egyenként helyezték el őket. Először Nepomuki Szent János, Csehország védőszentjének szobrát állították fel, még az 1400-as években, a legtöbbet pedig 1683–1714 között. Azóta csak cserélgetik őket – a legkorábban felállítottakat azért kellett eltávolítani, mert a homokkőből faragott szobrok nem bírták az időjárás viszontagságait (elmállottak). A turisták rongálása is sok kárt okozott és okoz ma is. Nepomuki Szent János szobra kivétel: ezt bronzból öntötték, mivel az eredeti, több mint 300 éves szobor az 1600-as évek végére igencsak elhasználódott. Ekkor Jan Brokoffot bízták meg pótlásával, és ő új kompozíciót alkotott. A leendő mű makettjét fából faragta ki, és a szobrot ennek alapján öntötték ki. Az ezután felállított szobrokat a korábbi gyakorlathoz visszatérve homokkőből faragták, és azok idővel ugyancsak elhasználódtak. Utoljára Cirill és Metód szobrát helyezték el 1928-ban, miután az 1890-es árvíz több szobrot széttört. Xavéri Szent Ferenc Ferdinand Maximilián Brokoff alkotta szobrának darabjait 1892 és 1904 között kiemelték; ezek most a Nemzeti Múzeum kőtárában láthatók. Ma a hídon a szobor másolata áll, amit 1913-ban készített el Jan Vosmik. Szent Ferenc szobrával szemben állt Loyolai Szent Ignácé, amit 1711-ben ugyancsak Brokoff faragott, és ezt is elvitte az ár. Ennek kiemelt részei is a Lapidáriumban tekintethetők meg, és ezt helyettesítették Karel Dvořák: Szent Cirill és Metódot ábrázoló szoborcsoportjával. A híd korlátján egy kisebb, öt csillaggal ellátott sárgaréz keresztet helyeztek el Keresztelő Szent János szobra és a Szent Norbert–Vencel–Zsigmond szoborcsoport közé ott, ahonnan Nepomuki Jánost a vízbe taszították. A legenda szerint annak, aki úgy érinti meg a keresztet, hogy minden ujja egy-egy csillagot érintsen, teljesül egy titkos kívánsága. Gyakran a Nepomuki Szent János szobrán található domborművet is megérintik, hogy szerencsét hozzon. A műemlék átkelőt 1965 óta csak a gyalogosforgalom használhatja. Gyakran tartanak rajta rendezvényeket; ez a prágai szabadtéri kulturális élet egyik központja, ahol szinte mindig találhatunk vásárokat, kiállításokat. Jó időben tömegesen települnek ki az emléktárgyárusok és az utcazenészek. Jegyzetek Források ↑ Csehszlovákia: Szombathy Viktor: Csehszlovákia (Panoráma útikönyvek, Athenaeum Nyomda, Bp. 1981.) ISBN 963-243-185-5 ↑ PragueGuide: : PragueGuide.fm: Károly híd ↑ Köztérkép: Köztérkép: Prágai Károly-híd szobrai ↑ Hetedhétország: Hetedhétország.hu:Peter Parler művészetének nyomában További információk A Károly hídról az Irány Prágán (magyarul) Prága részletesen 100 tornyú Prága Bikfalvi Géza: A 650 esztendős prágai Károly híd jezsuita emlékei Animációs film a Károly-híd építéséről – YouTube-videó