NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Rudolfov

Rudolfov é uma cidade checa localizada na região da Boêmia do Sul, distrito de České Budějovice. Partes administrativas El pueblo de Hlinsko es una parte administrativa de Rudolfov. Forma un exclave del territorio municipal. Etimología El nombre deriva del nombre personal Rudolf, que significa «(pueblo) de Rudolf». Geografía Rudolfov se encuentra a unos 4 kilómetros al este de České Budějovice. Se encuentra en la cuenca del Třeboň. El punto más alto se encuentra a 555 m sobre el nivel del mar.==Referências== ==Referências==
Рудолфов

Рудолфов (чеш. Rudolfov) град је у Чешкој Републици. Град се налази у управној јединици Јужночешки крај, у оквиру којег припада округу Чешке Будјејовице. Становништво Према подацима о броју становника из 2014. године град је имао 2.502 становника. Референце Спољашње везе
Rudolfov

Rudolfov är en stad i Tjeckien. Den ligger i regionen Södra Böhmen, i den centrala delen av landet, 120 km söder om huvudstaden Prag. Rudolfov ligger 480 meter över havet och antalet invånare är 2 384. Terrängen runt Rudolfov är lite kuperad, och sluttar västerut. Runt Rudolfov är det tätbefolkat, med 343 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är České Budějovice, 5,3 km väster om Rudolfov. Omgivningarna runt Rudolfov är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Rudolfov.
Kostel svatého Pavla (Ústí nad Labem)

Kostel apoštola Pavla (také chrám apoštola Pavla či lidově Červený kostel) je evangelický kostel v Ústí nad Labem, nacházející se při křižovatce ulic Horova, Bratislavská a Churchillova, nese jméno svatého apoštola Pavla. O kostel, v němž probíhají pravidelné bohoslužby, se společně starají Českobratrská církev evangelická a Církev československá husitská. V roce 1998 byl Ministerstvem kultury prohlášen kulturní památkou. Historie a popis Základní kámen byl položen 28. září 1904 a samotná výstavba probíhala do roku 1906, kdy byl kostel dokončen. Postaven byl v tehdy nejluxusnější ústecké ulici (dnes Churchillova) dle plánů lipského architekta Julia Zeissiga v novorománském slohu se secesními prvky. Stavbu financovaly rodiny místních podnikatelů, které se do Ústí v 19. století přestěhovaly z protestantských oblastí Německa (Fam. Wolfrum, Ludwig, Bornemann, Siegfried). Stavby se zhostila ústecká společnost Alwin Köhler & Co. (mezi její další realizace patřila například ústecká synagoga), a byla při ní použita progresivní technologie v podobě částečně předpjatých železobetonových příhradových nosníků systému Visintini (dle vynálezce vídeňského architekta Franze Visintiho), které zaklenuly 12,4 m širokou loď. Tyto nosníky se již v té době používaly pro stavbu železničních mostů, ale zde byly vůbec poprvé použity pro nosník klenby. Kostel je jednoduchou stavbou polokruhovou apsidou, půlkruhově zaklenutými okny a s věží vysokou čtyřicet metrů. Nad portálem je fronton a nad ním novorománské okno. Nad vchodem a bočních stěnách je dřevěná kruchta, na níž se nachází varhany z dílny Hermanna Euleho z Bautzenu (Budyšína). Oltář je z bílého mramoru. Interiéru vévodí socha žehnajícího Krista z karského mramoru (kopie sochy od Bertela Thorvaldsena z hlavního kodaňského chrámu). Stavba vyniká cihlově červenou fasádou, kvůli níž se kostelu apoštola Pavla začalo lidově říkat "Červený kostel". Navzdory všeobecně rozšířené domněnce však budova není z cihel, ale z betonu, na zdech jsou pouze nalepené červené kachlíky imitují cihly. Ke sklonku druhé světové války byl kostel lehce poškozen spojeneckým bombardováním města a v důsledku výbuchu bomby přišel 17. dubna 1945 o všechna původní okna, jež zdobily výjevy ze života Ježíše Krista a apoštolů Petra a Pavla. Po válce byly všechny německé nápisy zabroušeny či zabíleny. Kostel od té doby spoluvlastní a spravují Českobratrská církev evangelická a Církev československá husitská. Mimo zimní měsíce, kdy se bohoslužby konají ve farních modlitebnách, v něm obě církve konají pravidelné nedělní bohoslužby (ČCE 9:30 a ČCsH v 15:00). Galerie Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek v Ústí nad Labem Farní sbor Českobratrské církve evangelické v Ústí nad Labem Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Pavla v Ústí nad Labem na Wikimedia Commons KRSEK, Martin. Červený kostel skrývá unikátní klenbu [online]. Mladá fronta DNES, 2009-12-08 [cit. 2014-05-24]. Dostupné online. facebooková stránka Tomáš Okurka – Sto let chrámu apoštola Pavla v Ústí nad Labem; Město Ústí nad Labem; 2006; ISBN 80-86646-16-5
Apostel-Paulus-Kirche (Ústí nad Labem)

Die Apostel-Paulus-Kirche (Kostel apoštola svatého Pavla), auch Rote Kirche, ist die evangelische Pfarrkirche von Ústí nad Labem (deutsch Aussig) in Nordböhmen in Tschechien. Bis 1918 gehörte sie der Evangelischen Superintendentur A. B. Böhmen, danach der Deutschen Evangelischen Kirche in Böhmen, Mähren und Schlesien an. Nach 1945 kam die Gemeinde zur Evangelischen Kirche der Böhmischen Brüder. Die Kirche steht unter Denkmalschutz. Geschichte Zu Beginn des 16. Jahrhunderts erfolgte in Aussig die Einführung des Luthertums durch Hans von Saalhausen, doch kam die Bewegung ab 1609 unter dem Bürgermeister Johannes Ernst Schosser im Zuge der Gegenreformation zum Erliegen. Erst mit der wirtschaftlichen Entwicklung des Ortes im ausgehenden 19. Jahrhundert, und dann im Zuge der Los-von-Rom-Bewegung, die auf die Etablierung evangelischer Kirchengemeinden in den dominant katholischen Landesteilen des Habsburgerreichs zielte, kam es wieder zur Gründung einer evangelischen Gemeinde. 1873 als Filialgemeinde von Teplitz gegründet, wurde sie 1878 zur selbständigen Pfarre erhoben. 1902 wurde seitens des Presbyteriums ein Architekturwettbewerb für den Bau einer Kirche ausgeschrieben, den der Leipziger Architekt Julius Zeißig gewann. Mit finanzieller Unterstützung durch den Gustav-Adolf-Verein entstand dann ab 1905 nach seinen Entwürfen, und ausgeführt durch den örtlichen Baumeister Alwin Köhler, der heutige Kirchenbau. Architektur Auf der Grundlage des von ihm im Auftrag des Gustav-Adolf-Verein herausgegebenen Tafelwerks Muster für kleine Kirchenbauten entwarf Julius Zeißig eine Backsteinkirche in Formen der Neoromanik mit asymmetrisch gesetztem Turm und mittigem Portalvorbau, Chorjoch und Apsis. Der ungeteilte, durch ein Tonnengewölbe im Sinne der Neorenaissance geschlossene Innenraum vertritt demgegenüber sehr viel deutlicher in Übereinstimmung mit den Forderungen des Wiesbadener Programms von 1891 die Ideale des protestantischen Kirchenbaus. Die technisch neuartige Gewölbekonstruktion von 11,80 m Spannweite wurde durch ein von dem Bauingenieur Franz Visintini entwickeltes und erstmals hier angewandtes Eisenbetonfachwerkträgersystem ermöglicht. Ausstattung Den Altar der Kirche bekrönt die Kopie der Statue des Segnenden Christus von Bertel Thorvaldsen. Weblinks Einzelnachweise
Kościół św. Pawła w Uściu nad Łabą

Kościół św. Pawła (cz. Kostel svatého Pavla), znany również jako Czerwony Kościół (cz. Červený kostel) – świątynia protestancka znajdująca się w czeskim mieście Uście nad Łabą. Współużytkowana przez Czechosłowacki Kościół Husycki i Ewangelicki Kościół Czeskobraterski. Historia Zbiórkę pieniędzy na budowę pierwszej świątyni ewangelickiej w Uściu rozpoczęto w 1863 roku. Projekt sporządził Adolf Kögler. W 1865 roku proboszcz parafii w Cieplicach poświęcił kościół przy dzisiejszej ulicy Brněnskiej. W 1878 roku wspólnota uzyskała własnego proboszcza. W 1902 roku ogłoszono konkurs architektoniczny na budowę nowego kościoła, który wygrał Julius Zeißig. Kamień węgielny wmurowano 28 września 1904, a 30 stycznia 1906 konsekrowano ukończoną świątynię. Kościół został uszkodzony podczas nalotu alianckiego w 1945 roku. Następnie świątynia została przejęta przez Czechosłowacki Kościół Husycki i Ewangelicki Kościół Czeskobraterski, które zdecydowały o jego współużytkowaniu. Remont generalny ukończono w 1984 roku. 8 września 1998 budynek wpisano na listę zabytków. Architektura i wyposażenie Świątynia neoromańska, jednonawowa, wzniesiona z czerwonej cegły. Do prezbiterium z absydą dostawione są dwie zakrystie. Na północno-wschodnim narożniku wznosi się 40-metrowa wieża. Pojemność świątyni zwiększają empory. Ołtarz główny zdobi marmurowa figura Chrystusa wykonującego akt błogosławieństwa. Organy wykonało przedsiębiorstwo Hermann Eule Orgelbau Bautzen. Na wieży kościoła zawieszony jest jeden dzwon, z podobizną Marcina Lutra. Galeria Przypisy
Kaple svaté Anny (Pustiměř)

Kaple svaté Anny je církevní stavba v obci Pustiměř, která byla postavena ve 14. století, pravděpodobně biskupem Janem Volkem. Kaple je od roku 1687 spjata s „bratrstvem svaté Anny“ od té doby je poutním místem. Je chráněna jako kulturní památka České republiky. Historie Kaple v roce 1635 vyhořela a obnovena byla ještě za kardinála Františka z Ditrichštejna. Kaple je postavena na základech starší stavby na půdorysu řeckého kříže. V roce 1694 měla společnou sakristii s rotundou. Dnešní podobu má kaple z roku 1820. Na přelomu 19. a 20. století kaple sloužila po 6 let jako farní kostel. Kaple je poutním místem a kulturní památkou. Fotogalerie Odkazy Reference Literatura NEKUDA, Vladimír. Vlastivěda moravská Vyškovsko. Brno: Muzejní spolek Brno, 1965. 495 s. PROCHÁZKOVÁ, Eva. Pustiměř od úsvitu dějin po současnost. Pustiměř: Obecní úřad Pustiměř, 1995. 36 s. HROZOVÁ, Anna. Atlas Pustiměře. Pustiměř: Obecní úřad Pustiměř, 2013. KOLEKTIV AUTORŮ. Pustiměř v proměnách času 2011. Pustiměř: Obecní úřad Pustiměř, 2011. 120 s. ISBN 978-80-87332-27-6. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svaté Anny na Wikimedia Commons Oficiální stránky obce Pustiměř [online]. Pustiměř: Obec Pustiměř [cit. 2014-05-03]. Dostupné online. SCHRÖTTEROVÁ, Lenka. Oficiální stránky Farnosti Pustiměř [online]. Pustiměř: Římskokatolická farnost Pustiměř [cit. 2014-05-03]. Dostupné online.
Rozhledna Ládví

Rozhledna Ládví u Kamenice stojí na úpatí vrchu Vlková, asi 300 m od rozcestníku modré turistické značky ve vsi Ládeves a 100 m od vesnice Ládví. Je tvořena ocelovým tubusem se spirálovým schodištěm s vyhlídkovou plošinou ve 25 m. Výhled západním směrem je omezen zalesněným vrcholem Vlkové patřící geomorfologicky k Benešovské pahorkatině. Výhled Z rozhledny je výhled především severním, východním a jižním směrem; pohled k západu brání vrchol Vlkové. Od severu je vidět Křížkový Újezdec (Praha je až za horizontem), na východě kostel sv. Klimenta nad obcí Lštění, na jihovýchodě jsou patrné kopce okolo Benešova. Přístup Rozhledna je přístupná pěšky i autem ze vsi Ládví po silnici směrem na Ládeves. Od zastávky autobusů PID „Kamenice, Ládví“ je vzdálena 1 km. Je otevřena denně za příznivého počasí. Vstup na ni je zdarma. Celková výška kovové věže je 45 metrů. Vyhlídková plošina se nachází ve výšce 25 metrů a vede k ní 150 schodů po vnějším točitém schodišti. U paty věže je vodárna. Historie rozhledny Rozhledna je součástí vysílače mobilního operátora, původně bez vyhlídkové plošiny. Obec Kamenice si však při schvalování projektu vymínila, aby věž sloužila i jako rozhledna. Stožár věže byl dokončen v roce 2009; rozhledna byla zpřístupněna o 2 roky později. Další fotografie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rozhledna Ládví na Wikimedia Commons Ládví-Vlková na webu Rozhledny Rozhledna na hrady.cz Rozhledna na rozhledny.cz Rozhledna Ládví u Kamenice
Kaple Panny Marie Hlohové (Hořice)

Kaple Panny Marie Hlohové v Hořicích, někdy nazývaná též Janderova kaplička, je empírová sakrální stavba, kterou nechal roku 1826 postavit hořický rodák Josef Ladislav Jandera. Nachází se na samotném hřbetu Chlumu vzdálena asi 300 metrů západně od Masarykovy věže samostatnosti. Od 22. prosince 2016 je kaple chráněna jako kulturní památka České republiky. Historie Původně v lokalitě stála před rokem 1767 socha Panny Marie zvaná „U hlohu“. Odtud se objevil název Panna Maria Hlohová. Hořický rodák, římskokatolický kněz, člen řádu premonstrátů a profesor Karlovy univerzity Josef Ladislav Jandera se svým strýcem Janem Josefem Kučerou ji nechali vybudovat v Hořicích v roce 1826 na poděkování, že se městu Hořice vyhnula epidemie cholery. Architektura Jedná se o menší sakrální stavbu čtvercového půdorysu. Ve štítu kaple se nachází nápis zmiňující její věnování a obraz Božího oka. Interiér zahrnuje jednoduchý oltář se sochou Panny Marie. Dveře tvoří kovová mříž. Okolí kaple doplňují dvě statné lípy a kamenná sedátka. I na počátku 21. století zde roste hloh, který dal místu i kapli přídomek již před staletími. V roce 2010 byla kaple znovu nabílena. Odkazy Reference Související články Josef Ladislav Jandera Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple Panny Marie Hlohové na Wikimedia Commons Město Hořice – Hlohová kaple Kaple Panny Marie Hlohové na Hrady.cz Hořice – kaple Panny Marie Hlohové Vandalové se podepsali na kapličce Panny Marie Hlohové !
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Zlaté Hory)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie ve Zlatých Horách je trojlodní farní kostel upravený do barokního slohu. Je chráněn jako kulturní památka. Historie a architektura Kostel byl založen ve 13. století. Další nepřímé zmínky máme z roku 1339 a 1377. Ve 2. polovině 15. století byl kostel opevněn hradbami, měla se z něj stát náhrada za zničený hrad Edelštejn, jenž původně Zlaté Hory chránil. Kostel byl 17. července 1699 zasažen zničujícím požárem, kterému podlehla střecha, 5 oltářů, varhany, zvon a 400 let starý krucifix. Během působení vratislavského biskupa Františka Ludvíka Neuburga byl z původní gotické podoby přestavěn do barokního slohu. Hrubá stavba proběhla pod dohledem faráře Balthasara Chrisostoma Hauschilda. Dokončení a svěcení se kostel dočkal až za jeho nástupce Johanna Antona Hoppeho v roce 1708. Původní sloh je dnes patrný ve staré sakristii, středověké věži představené před presbyteriem a také v půdoryse kostela. Roku 1740 byla J. I. Töpperem z Prudníku na severní straně presbytáře vystavěna nová sakristie s oratoří. V roce 1780 byla postavena v boční lodi kaple sv. Josefa. V roce 1900 byl kostel vyzdoben nástěnnými malbami Franze Templera a Emila Brendela ze Zlatých Hor. Autorstvím Emila Brendela je i obraz sv. Rocha umístěný v kapli sv. Josefa. Generální oprava kostela byla provedena v letech 1974 – 76 za faráře Josefa Holka. Současnost Po provedení stavebně historického průzkumu v listopadu roku 1999 začala v roce 2001 postupná celková oprava , např. byla vyměněna kompletní báň východní věže a na ní usazena nová zlacená makovice. Odkazy Reference Související články Kostel Panny Marie Pomocné (Zlaté Hory) – nedaleký, významný poutní kostel Zlaté Hory Děkanát Jeseník Římskokatolická farnost Zlaté Hory Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons http://www.farnost-zlatehory.cz/clanky/farni-kostel-panny-marie Archivováno 17. 5. 2014 na Wayback Machine.
Peklo (rybník v Polné)

Peklo je rybník v Polné v okrese Jihlava. Nachází se na soutoku Šlapanky a Zhořského potoka. Má rozlohu 16 ha a je dlouhý skoro jeden kilometr. Nachází se zde sportovně rekreační areál. Název pravděpodobně získal podle tehdy nevzhledného a ponurého mokřinatého místa, ve kterém se stékaly oba vodní toky s Ochozským potokem. Slované tato místa považovali za posvátná, údajně zde zpopelňovali své zemřelé, obřadní prostor nazývali „peklem“. Největší vodní plocha na Polensku vznikla v letech 1479–1482 na soutoku Jamenského a Zhořského potoka. Založen byl rozkazem Viktorina z Kunštátu, sloužil i jako obrana města, neboť ze dvou stran obklopoval hrad a městské hradby. Po jeho hrázi vedla tzv. Uherská obchodní cesta. V současnosti se používá jako součást rekreačního a sportovního areálu. K rybníku se váže několik pověstí, nejznámější z nich „O direktoru Khautzovi“ se stala součástí seriálu Putování za českými čerty z roku 2004. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Peklo na Wikimedia Commons
Kaple svatého Jana Nepomuckého (Havlovice)

Kaple svatého Jana Nepomuckého je římskokatolická kaple v Havlovicích. Je ve vlastnictví úpické farnosti. Svatý Jan Nepomucký je i patronem obce Havlovice. Historie Kaple byla postavena v roce 1934 na pozemku Jakuba Kábrta z čp. 5. Nahradila jednoduchou dřevěnou zvoničku z roku 1923, která stála na pozemku Josefa Krále z čp. 13 v lokalitě Na Vřese (zvané také Na Zvonečku). V roce 1994 byla kaple opravena a byl do ní zavěšen nový zvon o váze 53 kg ze zvonařské dílny v Brodku u Přerova. Interiér Oltář sv. Jana Nepomuckého byl přivezen v roce 1934, prý z neznámého kostela, pak by mohl být i ze 2. poloviny 19. století, avšak je pravděpodobnější, že byl vyroben pro tuto kapli v době její stavby. Obraz sv. Jana Nepomuckého na oltář daroval pan děkan Vojtěch z Úpice. Na evangelijní straně oltáře je socha sv. Josefa. Na epištolní straně stojí dřevořezba karmelitky svaté Terezie od Dítěte Ježíše. Obě sochy patrně vyrobila firma Břetislav Kafka v Červeném Kostelci v 30. létech 20. století, jsou darem pana katechety Janíčka a příspěvkem Josefa a Terezie Švábových. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svatého Jana Nepomuckého na Wikimedia Commons Vikariát Trutnov Královéhradecká diecéze Archivováno 30. 10. 2017 na Wayback Machine.
Židovský hřbitov v Libochovicích

Židovský hřbitov v Libochovicích se nachází v severozápadní části Libochovic, asi 800 metrů severozápadně od náměstí. Založen byl v roce 1583 a v roce 1846 došlo k jeho rozšíření do současné podoby, kdy jeho celková plocha čítá 3190 m2. Do dnešní doby se dochovalo 550 náhrobků, přičemž nejstarší dochovaný pochází z roku 1588. Dle provedení se zde nachází barokní, renesanční i novodobé náhrobní kameny. Při jižní zdi jsou umístěna torza náhrobků. V roce 1947 hřbitov těžce poničili vandalové. Opětovně byl vandaly poškozen v 80. a 90. letech. Od roku 2002 probíhala rekonstrukce hřbitova, která již byla zdárně ukončena. Hřbitov je volně přístupný. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Odkazy Reference Literatura FIEDLER, Jiří. Židovské památky v Čechách a na Moravě. Praha: Sefer, 1992. 200 s. ISBN 80-900895-1-8. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov v Libochovicích na Wikimedia Commons
Jüdischer Friedhof (Libochovice)

Der Jüdische Friedhof Libochovice befindet sich in der nordböhmischen Stadt Libochovice (deutsch: Libochowitz) in Tschechien. Der Friedhof wurde im Jahr 1583 neu angelegt und 1846 zu seiner heutigen Größe von 3.190 m² erweitert. Es sind 550 Grabsteine erhalten; der älteste stammt aus dem Jahr 1588. Es sind Grabsteine aus der Zeit des Barock, der Renaissance und moderne Grabsteine vorhanden. Weblinks Libochowitz (Libochovice) - jüdischer Friedhof
Židovský hřbitov v Lomnici

Židovský hřbitov v Lomnici je kulturní památka České republiky. Nachází se na severu městyse Lomnice. Jde o svahový hřbitov ve tvaru lichoběžníku založený asi v 1. čtvrtině 18. století, který má v současnosti rozlohu 3 550 m², a je obehnán zdí z lomového kamenne. Kamenné náhrobky, jichž je tu asi 1000, jsou rozmístěny na celé ploše a směřují k východu. Starší jsou z bílého mramoru a pískovce, novější z černé a světlé žuly. Podle Jiřího Fiedlera pochází nejstarší čitelný náhrobek z roku 1716. Nicméně Jan Heřman uvádí, že "nejstarší zachovalé náhrobky jsou datovány od roku 1686". O nich Fiedler tvrdí, že byly zdokumentovány před válkou a že jsou dnes již "pravděpodobně neidentifikovatelné". Mohly prý být "převezeny z předpokládaného, ale nedoloženého staršího hřb. v Lysicích". Na hřbitově se pohřbívalo do 2. světové války. Zdejší židovská komunita přestala existovat v roce 1940. Odkazy Reference Literatura KONEČNÝ, M., CENKOVÁ, P. Lomnice: příroda, historie, osobnosti, památky. 1. vyd. Tišnov : Sursum, 2006. 279 s. ISBN 80-7323-140-9 Související články Židovská čtvrť (Lomnice) Synagoga v Lomnici Seznam židovských hřbitovů v Česku Seznam židovských památek v Jihomoravském kraji Židovský způsob pohřbívání Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu židovský hřbitov v Lomnici na Wikimedia Commons Lomnice na www.holocaust.cz Lomnice na jewishgen.org (anglicky) Židovský hřbitov v Lomnici v dokumentaci náhrobků na webu Židovské obce Brno
Jüdischer Friedhof (Lomnice u Tišnova)

Der Jüdische Friedhof Lomnice u Tišnova ist ein jüdischer Friedhof in der tschechischen Stadt Lomnice u Tišnova in der Region Jihomoravský kraj im Okres Brno-venkov. Der Friedhof liegt nördlich der Stadt. Auf dem Friedhof mit 3521 m² befinden sich etwa 1000 Grabsteine aus dem 18. bis 20. Jahrhundert. Der älteste Grabsteine stammt aus dem Jahr 1716, die letzten Begräbnisse fanden Ende der 1930er Jahre statt. Das Taharahaus ist erhalten. Literatur Klaus-Dieter Alicke: Lexikon der jüdischen Gemeinden im deutschen Sprachraum. Band 2: Großbock – Ochtendung. Gütersloher Verlagshaus, Gütersloh 2008, ISBN 978-3-579-08078-9 (Online-Ausgabe). Weblinks Jüdische Gemeinde in Lomnice (abgerufen am 3. Februar 2015) Einzelnachweise
Cmentarz żydowski w Lomnicy

Cmentarz żydowski w Lomnicy – cmentarz żydowski wpisany do czeskiego rejestru zabytków, znajdujący się w północnej części Lomnicy. Cmentarz rozkłada się na zboczu, zajmuje powierzchnię 3500 m² o kształcie trapezu. Prawdopodobnie został założony na początku XVIII wieku . Okala go kamienny mur. Zachowało się około 1000 skierowanych na wschód nagrobków w barokowym, klasycystycznym i historyzującym stylu. Starsze wykonano z białego marmuru i piaskowca, a późniejsze z czarnego i jasnego granitu. Według Jiřiego Fiedlera oraz czeskiego rejestru zabytków, najstarszy zachowany nagrobek pochodzi z 1716 roku , choć Jan Heřman podaje, iż najstarsza macewa pochodzi z 1686 roku . Fiedler wspomina, iż płyty zostały skatalogowane przed II wojną światową i podaje, że zostały także prawdopodobnie przewiezione z innego, starszego cmentarza, który przypuszczalnie znajdował się w miejscowości Lysice . Nekropolia była czynna do II wojny światowej. Lokalna gmina żydowska przestała istnieć w 1940 roku . Przypisy Bibliografia Jiří Fiedler: Židovské památky v Čechách a na Moravě. Praga: Sefer, 1992. ISBN 80-900895-1-8. Jan Heřman: Jewish Cemeteries in Bohemia and Moravia. Praga: Rada židovských obcí ČSR. Linki zewnętrzne plan i rejestr cmentarza
Židovský hřbitov v Luži

Židovský hřbitov se nalézá asi jeden kilometr východně od města Luže v okrese Chrudim v Pardubickém kraji. Historie a popis Hřbitov, kde se pohřby konaly až do druhé světové války, byl pravděpodobně založen v první polovině 17. století. Nejstarší náhrobky z celkově dochovaných 600 pocházejí z tohoto období. Kromě východočeských asymetrických stél, takzvaných „beraních rohů“, jsou zvláště cenné barokní a secesní náhrobky. Nápisy na náhrobcích jsou psány v hebrejštině a kombinacích hebrejštiny a češtiny, hebrejštiny a němčiny a také češtiny a němčiny. Z márnice se dochovaly pouze zbytky obvodových zdí. Po roce 1992 začala rekonstrukce areálu, která pokračovala do roku 1995. Od té doby je areál průběžně udržován a je přístupný veřejnosti. Nedaleko náměstí stála synagoga, která byla k bohoslužbám využívána do roku 1940. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Jüdischer Friedhof (Luže) na německé Wikipedii. Související články Seznam židovských památek v Pardubickém kraji Židovský způsob pohřbívání Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov v Luži na Wikimedia Commons
Jüdischer Friedhof (Luže)

Der Jüdische Friedhof Luže ist ein jüdischer Friedhof in der tschechischen Kleinstadt Luže (deutsch Lusche) im Okres Chrudim. Der östlich der Stadt gelegene Friedhof, auf dem bis zum Zweiten Weltkrieg Bestattungen vorgenommen wurden, wurde wahrscheinlich in der ersten Hälfte des 17. Jahrhunderts angelegt. Aus dieser Zeit stammen die ältesten Grabsteine. Neben den ostböhmischen asymmetrischen Stelen gelten die Barock- und Jugendstilgrabsteine als besonders wertvoll. Die Inschriften sind in hebräischer, hebräisch-tschechischer, hebräisch-deutscher und tschechisch-deutscher Sprache verfasst. Weblinks Luže - Jüdischer Friedhof (darin: 6 Fotos)