NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Парковий комплекс Ледниці-Вальтиці

Парковий комплекс Ледниці-Вальтиці або Культурний ландшафт Ледниці-Вальтиці (чеськ. Lednicko-valtický areál) — природно-культурний комплекс, площею 283,09 км², розташований у Південноморавському краї Чехії поруч з містами Бржецлав та Мікулов. Входить до списку об'єктів Світової спадщини ЮНЕСКО. Історія Територія, на якій розташований комплекс, була заселена ще з епохи палеоліту й відігравала важливу роль в історичних подіях як до, так і після епохи Середньовіччя. Під час неоліту і бронзової доби тут проходив важливий Бурштиновий шлях від Балтійського до Середземного моря. На цих теренах проходив кордон Римської імперії, тому є кілька фортів у безпосередній близькості до паркового комплексу. У VIII-му столітті з'явились перші слов'янські племена, утворивши Велику Моравію, яка згодом стала частиною Богемії. Сім'я Ліхтенштейн спочатку оселилась у Ледницях у середині 13 століття, а до кінця 14 століття вони придбали землі біля Вальтиць. Ці території повинні були стати ядром великого володіння сім'ї, коли Карл І фон Ліхтенштейн отримав титул герцога на початку 17 століття. Основним місцем його проживання були Вальтиці, Ледниці використовували як літню резиденцію. Обидві маєтності пізніше приєднали до території міста Бржецлава і сформували єдине ціле, що служило доказом впливовості та заможності родини Ліхтенштейнів. Реалізація цього грандіозного проєкту почалася в 17 столітті з будівництва шляху з Вальтиць до інших частин маєтності. Спорудження комплексу тривало протягом усього 18-го століття і полягало в будівництві шляхів та парку в стилі Ренесанс із залученням художників та архітекторів. На початку 19-го століття з приходом до влади Яна Йозефа І для роботи над спорудженням паркового комплексу запрошують відомого англійського ландшафтного архітектора Брауна Ланселота (так званого «умілого Брауна» (Capability Brown)). Величезні проєкти озеленення реалізували під керівництвом керуючого маєтком Бернгарда Петрі, а саме: підвищення рівня Ледницького парку і риття нового каналу річки Диє. Численні романські елементи ввели в пейзаж завдяки роботі архітекторів Джозефа Гардсмута, Джозефа Корнгусела та Франца Енгеля. Менші парки в англійському стилі, так звані «Englische Anlagen», створили біля Млинського, Простреднього та Гловецького ставків. Опис Парковий комплекс сконцентрований навколо двох палаців, розташованих у Ледницях та Вальтицях. Галерея Примітки
Vodní elektrárna Slapy

Vodní elektrárna Slapy je umístěna na vodní nádrži Slapy na Vltavě, asi 25 km jižně od Prahy. Patří mezi první elektrárny budované po II. světové válce. Byla budována od roku 1949 a spuštěna do provozu v roce 1956. Technická data Elektrárna využívá gravitační hráze, tj. hráze stojící a udržované na daném místě vlastní vahou. Hráz je posazena na místě zvaném Svatojánské proudy do skalních stěn v úzké soutěsce. Na hrázi jsou dobře patrná čtyři přelivová pole s uzávěry 15x8 m, která slouží k odtoku vody v čase povodní. Kromě toho má hráz dvě základové výpusti Johnson pro prvotní fázi odtoku vody v případě zvýšení hladiny vody v horní nádrži v období silných dešťů. V elektrárně jsou instalované tři Kaplanovy turbíny pro spád 56 metrů o celkovém výkonu 3 x 48 MW. Voda je přiváděna k turbínám třemi ocelovými přivaděči o průměru 5 m uzavíratelnými na vtoku ocelovými rychlouzávěry s hmotností 32 tun. Každý turbogenerátor má vlastní řídící systém a po přifázování do sítě jsou pomocná zařízení turbogenerátoru napájena z pomocného generátoru. Elektrická energie z generátorů o napětí 10,5 kV je vyváděna přes transformátory do rozvoden 22 a 110 kV. Tyto rozvodny se na rozdíl od jiných elektráren nacházejí přímo v hrázi elektrárny. Rozvodna 110 kV je ve venkovním provedení. Výkon z rozvoden je vyveden kabelovým kanálem na portály na kopci. Elektrárna pokrývá především špičkové výkony a je dálkově regulována z centrálního dispečinku ve Štěchovicích. V případě havarijních stavů je však možné ovládat elektrárnu místně. Plného výkonu je elektrárna schopna dosáhnout za 136 s. Související články Seznam vodních elektráren v Česku Vodní dílo Vodní elektrárna Externí odkazy Stránky elektrárny na webu ČEZu
ГЕС Слапі

ГЕС Слапі (Slapy) – гідроелектростанція у Чехії на південь від Праги. Входить до каскаду ГЕС на річці Влтава, знаходячись між ГЕС Камік (вище по течії) та ГЕС Штеховіце. Під час спорудження станції, яке тривало з 1949 по 1956 роки, річку перекрили бетонною гравітаційною греблею висотою 65 метрів та довжиною 260 метрів. Вона утворила водосховище із об’ємом 270 млн м3, яке має площу поверхні 14 км2 та створює підпір, що відчувається на ділянці Влтави довжиною 44 км аж до греблі Камік. Машинний зал включений в конструкцію греблі та знаходиться під водозливними шлюзами. Він обладнаний трьома турбінами типу Каплан потужністю по 48 МВт, що працюють при напорі у 56 метрів. ГЕС може вийти на повну потужність за 136 секунд та керується дистанційно із Штеховіце. Видача продукції відбувається по ЛЕП, що працює під напругою 110 кВ. Примітки
Volenice

Volenice (deutsch Wolenitz) ist ein Dorf und eine Gemeinde im Bezirk Strakonice und liegt in Südböhmen. Die erste Erwähnung geht auf das Jahr 1227 zurück. Der Ort mit 554 Einwohnern hat eine Fläche von 15,95 km² und liegt etwa 12 Kilometer westlich von der Stadt Strakonice. Es besteht aus den fünf Ortsteilen Ohrazenice, Tažovice, Tažovická Lhota, Vojnice und Volenice. Zu den Gewerben des Ortes gehört ein Einkaufsladen, ein Feuerwehrhaus und das Bauunternehmen Košán. Auf dem Platz im Dorfkern befinden sich ein Brunnen aus dem Jahr 2000, eine Handpumpe, ein Stein zum Gedenken an die Verbrennung von Jan Hus im Jahre 1415 (errichtet 1915, restauriert 2015) und ein Soldatendenkmal für die Opfer des Ersten Weltkrieges. Weblinks Einzelnachweise
Volenice (Strakonice District)

Volenice is a municipality and village in Strakonice District in the South Bohemian Region of the Czech Republic. It has about 600 inhabitants. Volenice lies approximately 12 kilometres (7 mi) west of Strakonice, 62 km (39 mi) north-west of České Budějovice, and 106 km (66 mi) south-west of Prague. Administrative division Volenice consists of five municipal parts (in brackets population according to the 2021 census): Vojnice forms an exclave of the municipal territory. Demographics References External links Official website
Volenice

Volenice es una localidad situada en el distrito de Strakonice en la región de Bohemia Meridional, República Checa. Tiene una población estimada, a principios del año 2022, de 559 habitantes.​ Está ubicada al noroeste de la región, cerca de la orilla del río Moldava —el principal afluente del río Elba— y de la frontera con las regiones de Pilsen y Bohemia Central. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Volenice.
Volenice (district de Strakonice)

Volenice est une commune du district de Strakonice, dans la région de Bohême-du-Sud, en République tchèque. Sa population s'élevait à 550 habitants en 2020. Géographie Volenice se trouve à 12 km à l'ouest de Strakonice, à 62 km au nord-ouest de České Budějovice et à 105 km au sud-sud-ouest de Prague. La commune est limitée par Kalenice au nord, par Štěchovice à l'est, par Kraselov au sud-est, par Hoslovice, Zvotoky et Strašice au sud, et par Krejnice et Frymburk à l'ouest. Le quartier de Vojnice, qui est séparé du reste de la commune par Krejnice, est limité par Krejnice au nord, par Strašice à l'est et par Soběšice au sud et à l'ouest. Histoire La première mention écrite du village date de 1227. Administration La commune se compose de quatre quartiers : Ohrazenice Tažovice (comprend le hameau de Tažovická Lhota) Vojnice Volenice Notes et références Portail de la Tchéquie
Volenice (Strakonicei járás)

Volenice falu és önkormányzat (obec) Csehország Dél-csehországi kerületének Strakonicei járásában. Területe 15,95 km², lakosainak száma 545 (2008. 12. 31). A falu Strakonicétől mintegy 12 km-re nyugatra, České Budějovicétől 62 km-re északnyugatra, és Prágától 106 km-re délnyugatra fekszik. A település első írásos említése 1227-ből származik. Az önkormányzathoz tartozó települések Volenice Ohrazenice Tažovice Tažovická Lhota Vojnice Nevezetességek A román stílusban 1230 – 1240 között épült Szent Péter-Pál templom . Plébánia Népesség A település népessége az elmúlt években az alábbi módon változott: Jegyzetek Források A Cseh Statisztikai Hivatal adatlapja További információk A település honlapja Archiválva 2007. október 30-i dátummal a Wayback Machine-ben
Волењице (Стракоњице)

Волењице (чеш. Volenice) је насељено мјесто са административним статусом сеоске општине (чеш. obec) у округу Стракоњице, у Јужночешком крају, Чешка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2014. године насеље је имало 534 становника. Референце Спољашње везе
Volenice (ort i Tjeckien, Södra Böhmen)

Volenice är en ort i Tjeckien. Den ligger i regionen Södra Böhmen, i den sydvästra delen av landet, 100 km sydväst om huvudstaden Prag. Volenice ligger 469 meter över havet och antalet invånare är 549. Terrängen runt Volenice är platt norrut, men söderut är den kuperad. Runt Volenice är det ganska glesbefolkat, med 28 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Strakonice, 11,2 km öster om Volenice. Omgivningarna runt Volenice är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet. Kommentarer Källor
SK Aritma Praha

SK Aritma Praha je český fotbalový klub sídlící v Praze–Vokovicích. Klub hraje v ČFL. Byl založen v roce 1908. Domácím stadionem je areál v ulici Nad Lávkou, má kapacitu 2000 diváků. Umístění v jednotlivých sezonách Stručný přehled 2004–2005: Pražský přebor 2005–2006: Pražská I. A třída sk. B 2006–2012: Pražský přebor 2012–2013: Divize A 2013–2014: Divize B 2014–2019: Divize A 2019–2022: Divize B 2022–2025: Divize A 2025–: Česká fotbalová liga – sk. A Jednotlivé ročníky Legenda: Z – zápasy, V – výhry, R – remízy, P – porážky, VG – vstřelené góly, OG – obdržené góly, +/- – rozdíl skóre, B – body, červené podbarvení – sestup, zelené podbarvení – postup, fialové podbarvení – reorganizace, změna skupiny či soutěže Poznámky: 2019/20: Sezona nedohrána kvůli kvůli pandemii COVID-19. 2020/21: Sezona nedohrána kvůli kvůli pandemii COVID-19. Externí odkazy Oficiální stránky SK Aritma Praha na Facebooku SK Aritma Praha na Instagramu Oficiální Youtube profil Profil na Soccerway
SK Aritma Prague

SK Aritma Prague is a Czech football club located in Prague-Vokovice. It currently plays in the Bohemian Football League. It has several youth academy teams. Stadium SK Aritma Praha plays its home matches at Stadion SK Aritma, located in the Vokovice district of Prague. The stadium has a capacity of approximately 2,000 spectators. References External links Official website (in Czech) SK Aritma Prague at the website of the Prague Football Association (in Czech) Profile at soccerway.com
Kostel svatého Vavřince (Malá Strana, Petřínské sady)

Kostel svatého Vavřince je barokní kostel v zahradě U rozhledny na pražském Petříně. Od roku 1995 jej využívá Starokatolická církev jako svůj katedrální chrám. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Původně se jednalo o románský kostel, nejstarší zpráva o něm pochází z roku 1135. Podle kostela také vznikl starý německý název Petřína Laurenziberg. Románská stavba spadala pod svatovítskou kapitulu, která se však v jeho správě až do Bílé Hory střídala s kapitulou vyšehradskou. Ve 30. letech 18. století v souvislosti s výstavbou výklenkových poutních kaplí křížové cesty přestala původní románská stavba postačovat. Proto asi v letech 1740–1742 došlo k přestavbě ve stylu pozdního dynamického baroka architektem Ignácem Palliardim starším, snad dle upravených plánů Kiliána Ignáce Dientzenhofera, od něhož se dochovaly účty za provedené práce. Někdy se uvádí, že stavbu dokončil známější Ignác Palliardi mladší kolem roku 1770. O kostel se zavázalo pečovat Bratrstvo pražských kuchařů. V roce 1784 byl kostel zrušen, zařízení rozprodáno a hlavní oltář byl přenesen do kostela v Bříství. Pro potřeby bohoslužeb byl chátrající objekt opraven opět v letech 1830–1840. K novému vysvěcení kostela došlo roku 1842, sochař František Dvořáček vytvořil sochu sv. Vojtěcha se signaturou Dworzaček, dosud osazenou na průčelí mezi věžemi kostela, kterou roku 1842 daroval František Šusta, majitel vinice na Nebozízku. Fresky tehdy obnovil Václav Markovský, který byl také autorem obrazu svatého Františka Saleského na levém bočním oltáři. Poslední obnovu interiéru pro starokatolickou církev v roce 1994 provedl ak. arch. Jiří Pelcl, který je také autorem krucifixu. Společně s vedlejší kaplí Kalvárie, Božím hrobem a křížovou cestou tvoří katedrální chrám sv. Vavřince sakrální komplex staveb na vrchu Petřín a jeho duchovní správu zajišťuje Starokatolická církev. Duchovní správa Od roku 1995, kdy se kostel sv. Vavřince stal katedrálním chrámem Starokatolické církve, byl spravován jako součást pražské farní obce, nyní zde existuje samostatná farnost. Administrátorem je od roku 2025[zdroj?] David Čechovský. Odkazy Reference Literatura ŠKODA, Eduard: Pražské svatyně: kostely, kaple, synagogy, církevní sbory a modlitebny od úsvitu křesťanství na práh 21. století, [ilustr. Jaroslav Drahokoupil]. – 1. vyd. – Praha : Libri, 2002. – 287 s.; 21 cm, ISBN 80-7277-098-5, s. 253 Související články Křížová cesta (Petřín) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Vavřince na Petříně na Wikimedia Commons Kostel sv. Vavřince na stránkách Starokatolické církve
St. Laurentius (Prag)

Die St.-Laurentius-Kirche auf dem Laurenziberg (Kostel sv. Vavřince na Petříně) ist die Kathedralkirche des Bischofs der Altkatholischen Kirche in Tschechien. Die dem heiligen Laurentius geweihte Kirche liegt auf dem Petřín in Prag. Mit weiteren bedeutenden Bauwerken gehört sie zu den Sehenswürdigkeiten der Prager Kleinseite. Die deutsche Bezeichnung Laurenziberg für den Petřín wird von dieser Kirche abgeleitet. Geschichte Die erste Erwähnung findet sich im Jahr 1135. Es wird vermutet, dass diese Kapelle 991 vom heiligen Adalbert an Stelle einer heidnischen Kultstelle errichtet wurde, wie es die Statue von 1824 und das Deckenfresko in der Sakristei von 1735 zeigen. Unter Karl IV. wurde die Kirche in die Ummauerung miteinbezogen. Architektur Reste der romanischen Kirche sind im Chor und im Südteil der 1735–1770 von dem Prager Baumeister Johann Ignaz Palliardi errichteten Barockkirche erhalten. Ihre gebrochen konvexe Nordfassade erinnert an einen zerklüfteten Felsvorsprung. Darüber erheben sich drei Statuen, in der Mitte eine Allegorie der Frömmigkeit, links den hl. Johannes Nepomuk und rechts wahrscheinlich Maria Magdalena darstellend. In einer Wandnische befindet sich die Statue des hl. Adalbert. Ausstattung Im Innenraum findet sich auf dem rechten Seitenaltar ein Bild vom Martyrium des hl. Laurentius des aus dem Burgund stammenden Malers Jean Claude Monnot. Die heutige Ausstattung des Chorraumes wurde von dem Architekten Jiří Pelcl entworfen. In der Sakristei befindet sich eine Deckenmalerei, welche die Legende von der Gründung der Kirche durch Adalbert von Prag darstellt. Umgebung Neben der Kirche steht eine Kalvarienberg-Kapelle von 1735, die mit einem Sgraffito verziert ist, welches die Auferstehung Jesu darstellt. Unterhalb der Kirche wurde 1836 ein Kreuzweg angelegt, dessen letzte Station, die Heilig-Grab-Kapelle aus dem Jahr 1738, nach dem Vorbild der Jerusalemer Grabeskirche gebaut wurde. Nutzung Seit 1994 nutzt den gesamten Gebäudekomplex die altkatholische Kirche. St. Laurentius ist seit November 1995 die altkatholische Kathedralkirche für Tschechien. Weblinks Katedrální chrám sv. Vavřince. Abgerufen am 7. Oktober 2015 (tschechisch).
Cathedral of St Lawrence, Prague

The Church of Saint Lawrence (Czech: Kostel svatého Vavřince) in Prague is a church of the Old Catholic Church of the Czech Republic. It is located on Petřín hill, next to Petřín Lookout Tower and the Hunger Wall. It was originally a Romanesque church, later rebuilt in the Baroque style by Kilian Ignaz Dientzenhofer. External links "Cathedral of Saint Lawrence About". "Tourist Information Hours and Location of Church of St. Lawrence".
Église Saint-Laurent de Prague

L'église Saint-Laurent (en tchèque : Kostel svatého Vavřince) est une église baroque de Prague, en République tchèque. Elle est située sur la colline de Petřín, à côté de la Tour métallique de Petřín et du Mur de la Faim. Il s'agissait à l'origine d'une église romane, reconstruite ensuite en style Baroque par Kilian Ignaz Dientzenhofer. Liens externes Site officiel Ressource relative à l'architecture : MonumNet Eglise Saint-Laurent sur Wheretostay.Conseils - description de l'église Portail de l’architecture chrétienne Portail du baroque Portail du catholicisme Portail de Prague Portail de la protection du patrimoine
Cattedrale di San Lorenzo (Praga)

La cattedrale di San Lorenzo sul Petřin (in ceco Kostel svatého Vavřince na Petříně) è la cattedrale della Chiesa vetero-cattolica della Repubblica ceca, situata sul colle Petřín a Praga. Storia La prima citazione è dell'anno 1135. Si ritiene che sia stata costruita nel 991 da sant'Adalberto al posto di un centro di culto pagano, come indicano la statua del 1824 e l'affresco nella sagrestia del 1735. Il nome tedesco Laurenziberg per il monte Petřin deriva da questa chiesa. Sotto Carlo IV di Lussemburgo, la chiesa è stata coinvolta nella Ummauerung. È cattedrale vetero-cattolica dal 1995, anno della traslazione della sede episcopale ceca da Varnsdorf a Praga. Architettura Resti della chiesa romanica si trovano nel coro e nella parte meridionale della nuova chiesa barocca del 1735-1770. Sotto la chiesa fu costruita una Via Crucis, la cui ultima stazione, la cappella del santo Sepolcro del 1732, fu costruita sul modello della basilica del Santo Sepolcro di Gerusalemme. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sulla cattedrale di San Lorenzo Collegamenti esterni Galleria fotografica, su starokatolicke.fotky.info. URL consultato il 17 giugno 2009 (archiviato dall'url originale il 5 marzo 2016). Foto del portale, su cestovatel.cz. URL consultato il 17 giugno 2009 (archiviato dall'url originale il 5 febbraio 2008).
Katedra św. Wawrzyńca w Pradze

Katedra św. Wawrzyńca w Pradze – główna świątynia Kościoła Starokatolickiego w Republice Czeskiej, znajdująca się na wzgórzu Petřín w Pradze. Pierwsza wzmianka o świątyni pojawia się w XII wieku, choć legenda głosi że powstała ona już w 991 roku z fundacji św. Wojciecha, w miejscu będącym wcześniej centrum pogańskiego kultu. Świątynia została przekazana Kościołowi Starokatolickiemu w Republice Czeskiej w 1995 roku, wcześniej była kościołem rzymskokatolickim. Katedra łączy w sobie kilka stylów architektonicznych, na poziomie chóru widać elementy romańskiego kościoła, zaś w południowej części znajdują się barokowe wykończenia. Katedra należy do parafii pod tym samym wezwaniem, której proboszczem jest bp Dušan Hejbal, w obowiązkach parafialnych wspomagają go: ks. Marek Růžička, ks. prof. David Holeton oraz ks. Petr Tvrdek. Msze św. odbywają się (w katedrze) w piątek o 17:00 (w okresie letnim). Parafia dysponuje na terenie Pragi jeszcze kaplicami: Kaplica św. Krzyża (ul. K. Světlé) Kaplica Świętej Marii Magdaleny (Holeszowice) Kaplica Świętej Rodziny (ul. Pod Nuselskými schody) Kaplica w Kurii Biskupiej (ul. Na Bateriích 93/27) Przypisy
Karlův most (Karlovy Vary)

Karlův most v Karlových Varech, též někdy nazýván most Karla IV., je silniční most, který v roce 1913 nahradil původní most z roku 1801. Ulice Slovenská po něm překonává řeku Teplou na jihozápadním okraji města. Historie Most vznikl na místě někdejšího brodu přes řeku Teplou v rámci stavby silnice do Březové. Byl otevřen 4. července 1801, čímž nahradil mostek z 18. století. Původní název Erzherzog-Karls-Brücke, česky most Arcivévody Karla, později zjednodušeně Karlsbrücke, se vztahoval k arcivévodovi Karlu Ludwigu Johannu Josefovi Laurentiovi, vévodovi těšínskému, který byl třetím synem císaře Leopolda II. a mladším bratrem císaře Františka II. K důvodu, proč byl pojmenován po arcivévodovi, který nikdy Karlovy Vary nenavštívil, se váže následující historka: 4. července 1801 přejížděla přes tento právě dokončený most jako vůbec první osoba Její Královská Výsost vévodkyně saská Marie Terezie spolu se svým manželem Antonínem, králem Saským. Vévodkyně byla sestrou zmíněného arcivévody Karla. Když most přejela, vyjádřila přání, aby byl pojmenován právě po jejím bratrovi. Taková prosba se nedala odmítnout. V roce 1880 mělo dojít k rekonstrukci, ta se však nakonec neuskutečnila, neboť na ni měla být druhotně použita železná konstrukce z mostu Sv. Jana, avšak dodatečnými výpočty se došlo k závěru, že by konstrukce požadované zatížení neunesla. Most byl následně rekonstruován jako jednoobloukový železobetonový až v letech 1911–1912 a otevřen byl v roce 1913. K další rekonstrukci došlo až v roce 2001. V prosinci 1920 byl most na základě povinného odstranění názvů upomínajících rakouskou monarchii a vládnoucí rod Habsburků přejmenován na most Prof. Seegena (něm. Prof. Seegenbrücke) po lékaři Josefu Seegenovi, tento název se však nikdy neujal. Z německého názvu „Karlsbrücke“ vycházel i český překlad „Karlův most“. Českým obyvatelstvem bylo jméno Karel, pravděpodobně bez znalosti předchozích souvislostí, setrvačně vztaženo k zakladateli města císaři Karlu IV., často je používán název „most Karla IV.“. V konkordantní tabulce názvů ulic a dalších pomístních jmen v archivních inventářích městského archivu je název „most Karla IV.“ uveden jako aktuální název mostu, jehož dřívějšími názvy jsou „Karlův most“ a „most arcivévody Karla“. Název „most Karla IV.“ používají také například Mapy.cz a do června 2013 i státní mapová díla (např. Státní mapa 1 : 5 000), fyzicky je však most označen na sloupku zábradlí nápisem Karlův most 2001. Popis Silniční železobetonový jednoobloukový most je dlouhý 18 metrů a široký 11 metrů. Překonává řeku Teplou ve Slovenské ulici na okraji lázeňského centra poblíž galerie umění a hotelu Richmond. Odkazy Reference Literatura JOSEF, Dušan. Encyklopedie mostů v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. Praha: Nakladatelství Libri, 1999. 471 s. ISBN 80-85983-74-5. S. 158. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Karlův most na Wikimedia Commons Karlovy Vary – město mostů a lávek – informace na internetové stránce KARLOVARKY.CZ – Zpravodajství z Karlovarského kraje – Most Karla IV., 2018-08-04 [cit. 2019-10-28]
Columna de la Santíssima Trinitat d'Olomouc

La columna de la Santa Trinitat d'Olomouc a la Regió d'Olomouc, a Moràvia a la (República Txeca) és una columna barroca construïda el 1740 al final d'una epidèmia de pesta. Obra de l'escultor Ondrej Zahner, va ser inclosa a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 2000. Referències