Kosmonosy

Kosmonosy (německy Kosmanos) jsou město v okrese Mladá Boleslav ve Středočeském kraji. Leží zhruba padesát kilometrů severovýchodně od Prahy a těsně sousedící s městem Mladá Boleslav. Dominantními památkami města jsou renesanční zámek ze 16. století, Loreta, kostel Povýšení svatého Kříže ze 17. století s raně barokní zvonicí a barokní fara. V budovách bývalého piaristického kláštera (koleje) sídlí druhá nejstarší psychiatrická nemocnice v České republice. Žije zde přibližně 5 200 obyvatel. Historie Podle archeologických nálezů se odhaduje první osídlení oblasti kolem Kosmonos na dobu před 7 000 lety. Název Kosmonosy je odvozen od slova kosma, tedy mnoho vlasů. Přímo o Kosmonosích se poprvé píše v darovací listině správy Pražského hradu, kterou byla osada v roce 1186 darována řádu svatého Jana Jeruzalémského. Kosmonosy změnily mnohokrát majitele, v 15. století patřily ke zvířetickému panství. Roku 1650 stal pánem Heřman Černín z Chudenic z rodu Černínů, za jejichž vlády poznalo město značný rozvoj. Humprecht Jan Černín zde založil Svobodnou obec řemeslnickou. V té době byl také postaven kostel svatého Kříže, Campanilla – věž Lorety, byla založena obora a mnohé další stavby. Mnohem známější stavbou hraběte je samozřejmě Černínský palác v Praze. Hrabě měl údajně při hledání místa pro stavbu paláce podmínku, že z oken musí být za jasného počasí vidět kosmonoský zámek. Heřman Jakub Černín založil v Kosmonosích piaristickou kolej s gymnáziem, jež se stalo střediskem vzdělanosti celého Mladoboleslavska. Kolej byla po reformách Josefa II. zrušena a gymnázium přesunuto do Mladé Boleslavi. V roce 1738 prodali Černínové Kosmonosy Hrzánům z Harasova, kteří jej vlastnili 20 let. Dalším majitelem se stal hrabě Josef de Bolzo, který zde v roce 1764 založil textilní manufakturu, bělidlo a barvírnu u Jizery, kde později vyrostla továrna na potiskování látek TIBA. Továrnu později koupila rodina Leitenbergerů, která zde po roce 1800 vlastnila téměř všechny nemovitosti. V 18. století se majiteli stali Mirbachové, posledním urozeným držitelem panství byl baron Klinger. Městys Kosmonosy byl povýšen dne 26. října 1913 Františkem Josefem I. na město. Dalšího rozkvětu se město dočkalo v období mezi první a druhou světovou válkou. Václav Svoboda postavil továrnu na traktory Svoboda, která proslavila město po celém Československu. Za protektorátu byla v Kosmonosích německá vojenská posádka o síle 60 mužů. Celkem 68 občanů města bylo internováno v koncentračních táborech – 11 z nich bylo popraveno nebo umučeno. Ve městě Kosmonosy s 4 210 obyvateli v roce 1932 byly evidovány tyto úřady, živnosti a obchody: Instituce a průmysl: poštovní úřad, telegrafní úřad, telefonní úřad, četnická stanice, 2 katolické kostely, Zemský ústav pro choromyslné, sbor dobrovolných hasičů, výroba cementového zboží, 2 cihelny, elektrické podniky, továrna na elektromotory, ovocnářské a zelinářské družstvo, pila, 2 stáčírny lahvového piva, spořitelna, spořitelní a záložní spolek, okresní hospodářská záložna, 2 stavební družstva, 2 stavitelé, továrna na svíčky, 2 velkostatky. Služby: 7 lékařů, 2 autodrožky, bednář, biograf Edison, cukrář, obchod s dobytkem, drogerie, elektrotechnické potřeby, fotoateliér, 6 holičů, 8 hostinců, kamnář, 2 kapelníci, 2 klempíři, kolář, kominík, konsum Včela, konsum Bratrství, 2 kováři, 8 krejčích, lékárna, 2 malíři, 3 modistky, 6 obuvníků, 8 obchodů s ovocem, 3 pekaři, pohodný, pohřební ústav, 2 pokrývači, 2 porodní asistentky, povozník, prádelna, realitní kancelář, 5 řezníků, 2 sedláři, 15 obchodů se smíšeným zbožím, 3 obchody se střižním zbožím, 4 švadleny, 2 tesařští mistři, 4 trafiky, 3 truhláři, 4 obchody s uhlím, obchod s velocipedy, vinárna, voňavkářství, 7 zahradnictví, zámečník, zednický mistr. Ve vsi Horní Stakory s 300 obyvateli (v roce 1932 samostatné vsi, ale která se později stala součástí) byly evidovány tyto živnosti a obchody: 2 hostince, lom, sadař, 2 obchody se smíšeným zbožím, trafika, velkostatek. Po válce se Kosmonosy spojily s Mladou Boleslaví, což ale nepřineslo očekávaný efekt, a tak v roce 1954 došlo opětovnému osamostatnění. Další administrativní přičlenění k Mladé Boleslavi přišlo v době normalizace 1. ledna 1974. Po změně režimu v Československu se nakonec na přání občanů 24. listopadu 1990 obec obnovila samostatnost, a byl jí navrácen status města. V květnu 1994 městské zastupitelstvo schválilo žádost občanů obce Horní Stakory o připojení ke Kosmonosům. Obyvatelstvo Městská správa Části města Horní Stakory Kosmonosy Územněsprávní začlenění Dějiny územněsprávního začleňování zahrnují období od roku 1850 do současnosti. V chronologickém přehledu je uvedena územně administrativní příslušnost obce v roce, kdy ke změně došlo: 1850 země česká, kraj Jičín, politický i soudní okres Mladá Boleslav 1855 země česká, kraj Mladá Boleslav, soudní okres Mladá Boleslav 1868 země česká, politický i soudní okres Mladá Boleslav 1939 země česká, Oberlandrat Jičín, politický i soudní okres Mladá Boleslav 1942 země česká, Oberlandrat Praha, politický i soudní okres Mladá Boleslav 1945 země česká, správní i soudní okres Mladá Boleslav 1949 Pražský kraj, okres Mladá Boleslav 1960 Středočeský kraj, okres Mladá Boleslav k 1. lednu 1974 Středočeský kraj, okres Mladá Boleslav, město Mladá Boleslav k 24. listopadu 1990 Středočeský kraj, okres Mladá Boleslav Městské symboly Vlajka byla městu udělena rozhodnutím předsedy Poslanecké sněmovny Parlamentu České republiky dne 11. května 2001. Doprava Silniční doprava Městem prochází silnice II/610 Praha – Mladá Boleslav – Kosmonosy – Mnichovo Hradiště – Turnov. Okrajem města prochází silnice I/38 Nymburk – Mladá Boleslav – Doksy – Jestřebí a okolo města vede dálnice D10 Praha – Mladá Boleslav – Turnov s exitem 46. Železniční doprava Železniční trať ani stanice na území města nejsou. Nejblíže městu je železniční stanice Mladá Boleslav-Debř ve vzdálenosti tři kilometry ležící na trati 070 z Prahy do Turnova. Autobusová doprava Městem Kosmonosy vedlo v květnu 2011 mnoho příměstských autobusových linek z Mladé Boleslavi přes Kosmonosy do okolních obcí, do Kosmonos vede i množství linek Městské autobusové dopravy Mladá Boleslav. V městě zastavovaly autobusové linky do vzdálenějších cílů, jako Bakov nad Jizerou, Česká Lípa, Dobrovice, Doksy, Kněžmost, Lázně Kundratice, Liberec, Mladá Boleslav, Mnichovo Hradiště, Nový Bor, Praha, Sobotka Pamětihodnosti Zámek v Kosmonosích byl založen ve druhé polovině 16. století. Dochovaná podoba je výsledkem barokní černínské přestavby z let 1689–1709 a dostavby jižního křídla v empírovém slohu v první polovině 19. století. Budova a nádvoří prošly rekonstrukcí a slouží dnes jako základní škola. Loreta a Campanilla – volná barokní kaple vzniklá podle návrhu G. B. Alliprandiho v letech 1704–1712 se sochařskou výzdobou z dílny Josefa Jelínka z Kosmonos. K Loretě patří také mimo uzavřený areál samostatná barokní zvonice z roku 1673. V roce 1831 byla Loreta poprvé opravována po zásahu bleskem. V roce 1908 byla opravena poškozená severní stěna. Nákladné opravy se Loreta dočkala od roku 1948, kdy byly opravovány trhliny v západní stěně pod ambitem. Záchranu areálu přinesla však až celková rekonstrukce v devadesátých letech 20. století. Kostel Povýšení svatého Kříže Piaristický klášter – od roku 1869 psychiatrická léčebna Fara Štift Zájezdní hostinec Biotop Osobnosti Alois Bubák (22. 8. 1824 Kosmonosy – 6. 3. 1870 Praha), přední malíř-krajinář období pozdního romantismu, autor krajinářských motivů především z Mladoboleslavska, Českého ráje a Šumavy. Karel Domalíp (24. 6. 1846 Kosmonosy – 19. 11. 1909 Praha), profesor elektrotechniky na technice v Praze, zakladatel elektrotechnické laboratoře, propagátor bezdrátového rádiového vysílání a rentgenova přístroje, autor mnoha odborných publikací. Jiří Formáček (* 9. 3. 1932 Horní Stakory), virtuos na fagot, sólista České filharmonie, člen komorních souborů, profesor pražské konzervatoře. František Hauser (1822 Kosmonosy – 1892 Praha), učitel, hudební skladatel, dramatik, majitel soukromé školy v Praze Josef Jiří Jelínek (leden 1697 Kosmonosy – 23. 1. 1776 Kosmonosy), nejvýznamnější představitel rodinné sochařské a řezbářské dílny z Kosmonos, ve svém vrcholném období ve třicátých až padesátých letech 18. století tvůrce plastik ve stylu radikálního baroka, autor sochařské výzdoby v mnoha kostelích Mladoboleslavska, severovýchodních i středních Čech. Eduard Knobloch (* 7. 12. 1907 Horní Stakory), vědecký pracovník Výzkumného ústavu pro farmacii a biochemii, člen vědeckých sdružení a komisí, autor několika desítek článků v našich i zahraničních odborných časopisech a několika monografií, zejména z výzkumu vitamínů. Václav Kopecký (27. 8. 1897 Kosmonosy – 5. 8. 1961 Praha), český komunistický novinář a politik Karel Kruis (13. 5. 1851 Kosmonosy – 27. 12. 1917 Praha), profesor kvasné chemie a fotografie na České vysoké škole technické v Praze, spoluzakladatel chemického ústavu, reorganizátor lihovarnictví, průkopník mikrofotografie, autor mnoha vědeckých publikací. Ferdinand Marjánko (31. 5. 1845 Kosmonosy – 13. 5. 1903 Praha), novinář, překladatel, organizátor hospodářských výstav. Josef Matějů (9. 2. 1891 Kosmonosy – 9. 6. 1967 Praha), sochař, autor řady samostatných plastik i soch na veřejných budovách na Mladoboleslavsku i v jiných oblastech Čech (Matka s dítětem u Masarykova ústavu sociální péče v Mladé Boleslavi), hojně využíval také keramiky. Václav Nedoma (1778 Kosmonosy – 1838 Praha), český kamenosochař období klasicismu. Čeněk Novotný (24. 3. 1903 Mlčení u Kokořína – 4. 9. 1972 Kosmonosy), učitel měšťanských škol a později ředitel zvláštní školy v Mladé Boleslavi, autor článků s pedagogickou tematikou, ale také regionální historik a významný botanik, průkopník ochrany přírody. Antonín Pařík (1879–1948), rodák z Kosmonos, podnikatel, továrník a velkoobchodník s prádlem, spoluzakladatel Trioly Gustav Adolf Procházka (11. 3. 1872 Kosmonosy – 9. 2. 1942 Praha), původně katolický duchovní, od mládí zapojen do hnutí, usilujícího o reformu církve, po roce 1918 spoluzakladatel Církve československé husitské, od roku 1925 její biskup a od roku 1931 patriarcha, člen mezinárodních ekumenických a mírových organizací. Antonín Stecker (15. 1. 1855 Kosmonosy – 15. 4. 1888 Praha), zoolog, cestovatel, prozkoumal pro Evropany tehdy neznámé oblasti v Libyi a Etiopii, ze svých cest uveřejňoval příspěvky v řadě našich i německých časopisů. Karel Stecker (2. 2. 1861 Kosmonosy – 13. 3. 1918 Praha), profesor varhanní hry, skladby a hudebních dějin na pražské konzervatoři, autor řady příspěvků a publikací z oblasti hudební teorie a dějin hudby, skladatel církevní hudby, písní a drobných skladeb pro sólové nástroje. Zdeněk Ullrych (21. března 1901 Kosmonosy – 1955 Alexandria, Egypt), sociolog, vědecký pracovník Sociologického ústavu v Praze, od roku 1948 v emigraci v Egyptě, profesor univerzity v Alexandrii, autor řady sociologických spisů a studií. Partnerská města Seeheim-Jugenheim, Německo Odkazy Reference Literatura Zemské ústavy pro choromyslné v Čechách. Příprava vydání František S. Frabša, Antonín Heveroch. Praha: Zemský správní výbor v Čechách, 1926. Dostupné online. Kapitola Zemský ústav pro choromyslné v Kosmonosích, s. 115–128. Související články Městská autobusová doprava v Mladé Boleslavi Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kosmonosy na Wikimedia Commons Encyklopedické heslo Chaloupky v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích Oficiální stránky Kosmonosy na Facebooku Informační a diskuzní web města Kosmonosy Kosmonosy v Registru územní identifikace, adres a nemovitostí (RÚIAN)