NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel Nejsvětější Trojice (Stranná)

Kostel Nejsvětější Trojice ve Stranné je empírovou sakrální stavbou postavenou na místě staršího kostela. Historie Kostel ve Stranné je poprvé zmiňovaný v roce 1361. Poté, co v roce 1820 Strannou těžce poškodil sesuv půdy, musel být v roce 1842 starý kostel nahrazen novým. Po roce 1945 byl opuštěn a k jeho obnově došlo až na počátku 21. století. Do 31. prosince 2012 byl farním kostelem farnosti Stranná, od 3. ledna 2013 se stal z důvodu slučování farností v litoměřické diecézi filiálním kostelem farnosti-děkanství Chomutov. Architektura Jedná se o neorientovanou, jednolodní stavbu s trojboce zakončeným presbytářem. Má obdélnou sakristii po straně a hranolovou věž nad hlavním průčelím. Uvnitř má kostel plochý strop. Uvnitř se nacházejí zbytky barokního zařízení a varhany z roku 1859. Krucifix v interiéru pochází z roku 1820. V kostele bývaly tři zvony. Největší se jménem Linharta ze Štampachu byl roku 1590 odlit Hansem Wieldtem v Jáchymově. Prostřední zvon pocházel také z Jáchymova a odlit byl v roce 1614. Nejmenší zvon pocházel z roku 1544. Po opuštění kostela byla dva zvony přestěhovány do Chomutova. Jeden z nich byl umístěn na městskou věž u kostela Nanebevzetí Panny Marie. Puklý renesanční zvon z roku 1614 koupila v roce 1930 chomutovská městská rada pro městské muzeum. Podle nápisů na zvonu jej odlil jáchymovský zvonař Hans Zinck. Donátory, uvedenými na zvonu nápisem a svými erby, byli manželé Jan Jindřich ze Štampachu a Eleonora Barbora z Fictumu. Okolí kostela Na návsi poblíž kostela se nachází torzo Kalvárie z roku 1873. Na okraji obce pak socha Panny Marie z roku 1858. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nejsvětější Trojice na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kostele Nejsvětější Trojice, Březno (katalog biskupství litoměřického)
Kaple Navštívení Panny Marie (Hoření Starý Dub)

Kaple Navštívení Panny Marie v Hořením Starém Dubu barokní sakrální stavbou stojící při silnici do Osečné. Je chráněna jako kulturní památka České republiky. Historie a architektura Kaple byla postavena v roce 1760. Kaple je okrouhlá. V klenbě má českou placku. Její střecha je vyvršena lucernou. Zařízení pochází z konce 18. století. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple Navštívení Panny Marie na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kapli Navštívení Panny Marie, Český Dub (katalog biskupství litoměřického)
Kostel svatého Víta (Osečná)

Kostel svatého Víta v Osečné je římskokatolický farní kostel. Pozdně gotická a renesanční sakrální stavba je z roku 1568. Kostel je chráněn jako kulturní památka. Historie Kostel byl postaven v letech 1565–1568 zřejmě od B. Serviho v pozdně gotickém a renesančním slohu. Věž pochází z roku 1619 a v roce 1870 byla regotizována. Opravena byla v roce 1901. Architektura Kostel je trojlodní, síňový o třech osách. Má polygonální presbytář (s opěráky a čtyřmi hrotitými okny s kružbami) a čtvercovou sakristií. Západní věž je hranolová. Nahoře je věž oktogonální, s hrotitým profilovaným portálem, ve kterém jsou barokní dveře pocházející z konce 17. století řezané do akantů. Trojlodí je sklenuto 3x3 kříži s hřebíkovými hranami. V severní lodi je zděná tribuna, která je podklenuta valeně; dále dřevěná dvojramenná kruchta a presbytář, který je sklenut valenou klenbou se sítí žeber. Sakristie má valenou klenbu. Zařízení kostela je pseudogotické a pochází z období kolem roku 1904. Titulární oltářní obraz namaloval jiřetínský malíř Johann Birnbaum (1793–1872). Boční oltář sv. Jana Nepomuckého (na pravé straně) je klasicistní panelový z konce 18. století. V kostele se nachází cenná renesanční kazatelna, na jónském pilíři z doby výstavby kostela. Kamenná křtitelnice je kalichová, má tesané festony s andílky a pochází z roku 1612. Renesanční figurální náhrobník umístěný v kostele je již otřelý. Na tribuně býval hlavní oltářní obraz sv. Víta (po roce 1825). V závěru kostela (zevně) je kamenný náhrobník s poškozeným reliéfem Piety z 1. poloviny 17. století. Náhrobník má pozoruhodnou roztřesenou modelaci drapérie. Okolí kostela Nedaleko stojící fara je empírová z roku 1830. Jedná se o volnou, jednopatrovou, hladkou stavbu. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Víta v Osečné na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve farním kostele sv. Víta, Osečná (katalog biskupství litoměřického) Bohoslužby ve farním kostele sv. Víta, Osečná na webu církev.cz/bohoslužby Program NOCI KOSTELŮ – Osečná, kostel sv. Víta
Bahnhof Taubenheim (Spree)

Der Bahnhof Taubenheim (Spree) ist eine heute zum Haltepunkt reduzierte Betriebsstelle der Bahnstrecke Oberoderwitz–Wilthen auf dem Gebiet von Taubenheim/Spree in Sachsen. Von 1892 bis 1945 begann in Taubenheim (Spree) die Schmalspurbahn Taubenheim–Dürrhennersdorf, von der noch einige Relikte erhalten sind. Im Jahr 1978 wurde der Bahnhof zum Haltepunkt abgestuft. Geschichte Der Bahnhof entstand um 1875 mit der Eröffnung der Bahnstrecke Oberoderwitz–Wilthen als Bahnhof mit drei Gleisen, wovon ein Ladegleis, ein Mittelgleis und das Bahnhofsgleis am Hausbahnsteig vorhanden war. 1892 kam die Schmalspurbahn Taubenheim–Dürrhennersdorf dazu. Zur Schmalspurstrecke gehörten vier Gleise im Bahnhofsbereich. Außerdem besaß der Bahnhof noch einen zweigleisigen Lokschuppen, einen Güterschuppen und eine Rollbockgrube, später eine Rampe für den Rollwagenverkehr und einen Güterschuppen auf der Schmalspurseite sowie zwei Laderampen auf der Normalspurseite. Am 17. September 1945 wurde der Betrieb auf der Schmalspurbahn nach Dürrhennersdorf eingestellt. Die Gleise wurden kurz darauf abgebaut und zusammen mit den Fahrzeugen als Reparationsleistung in die Sowjetunion verbracht. Die Hochbauten der Schmalspurbahn blieben vorerst für einen etwaigen Wiederaufbau erhalten. Am 1. Dezember 1978 wurde der Bahnhof zum Haltepunkt abgestuft. Damit einher ging der Ausbau der Weichen im durchgehenden Streckengleis und der spätere Abbau der Nebengleise. Am 1. Dezember 1978 wurde auch die Fahrkartenausgabe geschlossen. Das Heizhaus der Schmalspurbahn wurde 2002 abgerissen, 2007 folgten alle anderen Nebengebäude wie der Güterschuppen. Im Jahr 2016 wurde das Aussehen des ungenutzten Empfangsgebäudes durch einen örtlichen Verein mit einem neuen Anstrich aufgewertet. Im Jahresfahrplan 2026 halten in Taubenheim (Spree) zweistündlich Personenzüge der Linie RB61 Dresden Hbf–Zittau. Weblinks Historie der Bahnlinie Oderwitz–Wilthen auf www.sachsenschiene.net Historie des Bahnhofes Taubenheim auf www.sachsenschiene.net Einzelnachweise
Domousnice

Domousnice jsou obec v okrese Mladá Boleslav ve Středočeském kraji. Rozkládá se asi patnáct kilometrů východně od Mladé Boleslavi. Žije zde 303 obyvatel. Historie První písemná zmínka o obci pochází z roku 1290. Ve vsi Domousnice s 478 obyvateli v roce 1932 byly evidovány tyto úřady, živnosti a obchody: poštovní úřad, telegrafní úřad, četnická stanice, výroba cementového zboží, družstvo pro rozvod elektrické energie, holič, 3 hostince, kolář, kovář, 3 krejčí, 3 obuvníci, 2 řezníci, 2 obchody se smíšeným zbožím, 3 trafiky, 2 truhláři, velkostatek, zámečník. Obyvatelstvo Obecní správa Části obce Domousnice Skyšice V letech 1850–1930 a od 1. ledna 1974 do 23. listopadu 1990 k obci patřil i Rabakov, od 1. ledna 1974 do 23. listopadu 1990 Veselice a od 1. ledna 1980 do 23. listopadu 1990 také Řitonice (Řitonice se, již bez Skyšic, opět osamostatnily k 24. listopadu 1990). Územněsprávní začlenění Dějiny územněsprávního začleňování zahrnují období od roku 1850 do současnosti. V chronologickém přehledu je uvedena územně administrativní příslušnost obce v roce, kdy ke změně došlo: 1850 země česká, kraj Jičín, politický okres Jičín, soudní okres Sobotka 1855 země česká, kraj Mladá Boleslav, soudní okres Sobotka 1868 země česká, politický okres Jičín, soudní okres Sobotka 1939 země česká, Oberlandrat Jičín, politický okres Jičín, soudní okres Sobotka 1942 země česká, Oberlandrat Hradec Králové, politický okres Jičín, soudní okres Sobotka 1945 země česká, správní okres Jičín, soudní okres Sobotka 1949 Liberecký kraj, okres Mnichovo Hradiště 1960 Středočeský kraj, okres Mladá Boleslav Doprava Silniční doprava Obcí procházejí silnice II/279 Svijany – Dolní Bousov – Domousnice – Mcely a II/280 Židněves – Domousnice – Dětenice – Kopidlno. Železniční doprava Obcí prochází železniční trať Bakov nad Jizerou – Kopidlno. Je to jednokolejná regionální trať, doprava byla zahájena roku 1883. V obci se nachází zastávka Domousnice, ale je zde jen sezonní turistická osobní doprava. Autobusová doprava V obci zastavovaly v květnu 2011 autobusové linky do těchto cílů: Dětenice, Dolní Bousov, Kopidlno, Libáň, Mladá Boleslav, Rožďalovice Pamětihodnosti Zámek Domousnice vznikl roku 1730 přestavbou staršího sídla. Dnes je v soukromých rukou. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Domousnice na Wikimedia Commons Oficiální stránky Domousnice v Registru územní identifikace, adres a nemovitostí (RÚIAN)
Domousnice

Domousnice is a municipality and village in Mladá Boleslav District in the Central Bohemian Region of the Czech Republic. It has about 300 inhabitants. Administrative division Domousnice consists of two municipal parts (in brackets population according to the 2021 census): Domousnice (234) Skyšice (54) Skyšice forms an exclave of the municipal territory. Etymology The initial name of the village was Domahostice and was derived from the personal name Domahost, meaning "the village of Domahost's people". Gradually, the name was distorted into its current form. Geography Domousnice is located about 13 kilometres (8 mi) east of Mladá Boleslav and 52 km (32 mi) northeast of Prague. It lies in the Jičín Uplands. The highest point is at 375 m (1,230 ft) above sea level. The stream Hasinský potok flows through the municipality and supplies a fishpond in the centre of Domousnice. History The first written mention of Domousnice is from 1290. It was a small estate owned by various less important noble families. Demographics Transport There are no major roads passing through the municipality. The railway that runs through the municipality is unused. Sights The main landmark of Domousnice is the Domousnice Castle. It was built in the Baroque style in the mid-18th century and modified in the 20th century. It is surrounded by a park. References External links Official website
Domousnice

Domousnice es una localidad del distrito de Mladá Boleslav en la región de Bohemia Central, República Checa, con una población estimada a principio del año 2018 de 248 habitantes. Se encuentra ubicada al noreste de la región y de Praga, cerca del río Jizera —un afluente derecho del curso alto del río Elba— y de la frontera con la región de Liberec.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Domousnice.
Domousnice

Domousnice (en allemand : Welisch) est une commune du district de Mladá Boleslav, dans la région de Bohême-Centrale, en République tchèque. Sa population s'élevait à 266 habitants en 2020. Géographie Domousnice se trouve à 5 km au sud-sud-ouest de Dolní Bousov, à 14,5 km à l'est de Mladá Boleslav et à 59 km au nord-est de Prague. La commune se compose de deux sections séparées par la commune de Řitonice. La section principale est limitée par Řitonice au nord, par Dolní Bousov et Veselice à l'est, par Rokytňany, Rabakov et Ujkovice au sud, par Lhotky à l'ouest et par Petkovy au nord-ouest. La seconde section est limitée par Dolní Bousov au nord-ouest, par Rohatsko au nord, par Dolní Bousov à l’est, par Řitonice au sud et par Petkovy à l’ouest. Histoire La première mention écrite de la localité date de 1290. Administration La commune se compose de deux quartiers : Domousnice Skyšice Transports Par la route, Domousnice se trouve à 7 km de Dolní Bousov, à 15,5 km de Mladá Boleslav et à 72 km du centre de Prague. Notes et références Portail de la Tchéquie
Domousnice

Domousnice település Csehországban, a Mladá Boleslav-i járásban. Domousnice Rokytňany, Dolní Bousov, Lhotky, Petkovy, Veselice, Řitonice, Rohatsko, Rabakov és Ujkovice településekkel határos. Lakosainak száma 303 fő (2025. január 1.). Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Домоуснице

Домоуснице (чеш. Domousnice) — община в Среднечешском крае Чехии. Административно относится к району Млада-Болеслав. Площадь общины составляет 9,3 км². Центр общины располагается на высоте 270 м над уровнем моря. По данным национальной переписи населения 2006 года, в общине проживает 245 человек. На территории общины располагается крепость Домоуснице, построенная в 1730 году. Община Домоуснице состоит из двух деревень: Домоуснице Скишице — 30 человек История Первое письменное упоминание об общине датируется 1290 годом. Население Примечания Ссылки Официальный сайт общины
Домоусњице

Домоусњице (чеш. Domousnice) је насељено мјесто са административним статусом сеоске општине (чеш. obec) у округу Млада Болеслав, у Средњочешком крају, Чешка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2014. године насеље је имало 256 становника. Референце Спољашње везе
Domousnice

Domousnice är en ort i Tjeckien. Den ligger i regionen Mellersta Böhmen, i den centrala delen av landet, 60 km nordost om huvudstaden Prag. Domousnice ligger 270 meter över havet och antalet invånare är 233. Terrängen runt Domousnice är platt. Runt Domousnice är det ganska glesbefolkat, med 38 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Mladá Boleslav, 14,2 km väster om Domousnice. Trakten runt Domousnice består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Domousnice.
Kostel svatého Aloise Gonzagy (Uhlířské Janovice)

Kostel svatého Aloise Gonzagy je farní kostel barokního slohu v centru města Uhlířské Janovice. Kostel byl založen v roce 1767, dostavěn pak v roce 1795. Vysvěcen byl 6. září 1795. Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky. Kostel nechal vystavět kníže Alois z Lichtenštejna. Jedná se o jednolodní neorientovanou stavbu se vstupním portálem obráceným na severozápad. Oltáře kostela zdobí plastiky ve stylu Josefa Kramolína s původními obrazy sv. Aloise, sv. Jana Nepomuckého a sv. Josefa. Jeden z oltářů kostela zdobí vyobrazení sv. Františka z Assisi, tento oltář je v rokokovém stylu. Kromě toho se v kostele nachází cínová křtitelnice ve stylu pozdně renezančním z roku 1616. Reference Literatura PODLAHA, Antonín. Posvátná místa království českého: Dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvátných soch, klášterů i jiných pomníků katol. víry a nábožnosti v království Českém : Řada první: Arcidiecese pražská. Díl I. Vikariát Českobrodský, Černokostelecký, Mnichovický a Prosecký. Praha: Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1907. (Posvátná místa Království českého). Dostupné online. Kapitola Janovice Uhlířské, fara, s. 81 – 86. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Aloise Gonzagy na Wikimedia Commons
Kostel svatého Jakuba apoštola (Čížkovice)

Kostel svatého Jakuba apoštola v Čížkovicích je barokní sakrální stavba nacházející se na návsi, nedaleko od čížkovického zámku. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Kostel je v místě poprvé zmiňován v roce 1360. Jednalo se patrně o gotickou stavbu. Na místě starého kostela byl pak v letech 1672–1675 (1707?) zbudován kostel sv. Jakuba. Stavitelem byl patrně Giulio Broggiem. Duchovní správci kostela jsou uvedeni na stránce: Římskokatolická farnost Čížkovice. Architektura Exteriér Kostel je jednolodní, obdélný s pětibokým presbytářem se sakristií a kaplí po stranách. Boční fasády jsou s lizénovými rámci, vpadlými poli a segmentově ukončenými okny. V jižní stěně je obdélný portálek s uchy. Presbytář je stejně vysoký jako loď. Má nárožní pilastry. Okna presbytáře jsou segmentově zakončená. Hlavní průčelí má tři osy a je patrové s pilastry v přízemí i v patře a s trojúhelníkovým štítem. Portál je s kartuší, ve které se nachází alianční znak Varrensbachů a Šliků, vpadlé pole, slepé segmentem zakončené okno a malý segmentový štít. Boční osy průčelí jsou s nikam v přízemí a obdélnými vpadlými poli v patře. Nad presbytářem se nachází sanktusník. Interiér Presbytář s koutovými pilastry a kladím je sklenut valenou klenbou se stýkajícími se lunetami. V závěru má tříbokou klášterní klenbu s lunetami. Loď má tři pole valené klenby s lunetami a pásy, které se sbíhají na mohutné kladí. Pilastry jsou s plastickými volutovými hlavicemi s ovocnými festony. Kruchta je zděná, podklenutá pásem valené klenby. Sakristie a kaple mají valenou klenbu se stýkajícími se lunetami. Vybavení Hlavní oltář je raně barokní, portálový, sloupový s boltcovým ornamentem a s obrazy sv. Jakuba a sv. Rozálie, které jsou datované do období výstavby kostela. Tabernákl je rokokovým doplňkem. Po stranách oltáře jsou sochy znázorňující Zvěstování Panny Marie. Boční oltář Panny Marie pochází z počátku 18. století, barokní oltář zasvěcený Svaté rodině je rokokový z poloviny 18. století. Raně barokní kazatelna pochází ze 2. poloviny 17. století. Jsou na ní obrazy evangelistů a církevních Otců. Zpovědnice je z 1. čtvrtiny 18. století. Raně barokní lavice pocházejí ze 17. století. Obraz sv. Jakuba žehnajícího donátorům s modelem kostela pochází z konce 17. století. Křtitelnice je barokní, kamenná s dřevěným víkem. Okolí kostela U kostela se nachází barokní, hranolová, kamenná barokní zvonice s lizénovými rámci a také sochy sv. Václava, sv. Antonína Paduánského, sv. Jana Nepomuckého a sv. Judy Tadeáše z 18. století. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jakuba apoštola na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kostele sv. Jakuba apoštola, Čížkovice (katalog biskupství litoměřického) Kostel sv. Jakuba, Čížkovice na webu Hrady.cz
Hrejkovický rybník

Hrejkovický rybník (nazývaný také jako Hrejkovák) je rybník, který se nachází na severním okraji obce Hrejkovice v okrese Písek v Jihočeském kraji. Vodní režim Rybník je napájen Hrejkovickým potokem, který přitéká od severu a plyne dále jižním směrem přes obec Hrejkovice k obci Velká. Využití Hrejkovický rybník je využíván k chovu ryb a v letních měsících je oblíbeným místem pro koupání.
Kostel svatého Antonína Paduánského (Melč)

Kostel svatého Antonína v Melči je římskokatolický jednolodní kostel postavený v letech 1889–1890. Kostel byl postaven podle projektu opavského stavitele Augusta Bartela za spoluúčasti jeho zaměstnance Josefa Maria Olbricha. Slavnostní konsekraci (posvěcení) vykonal 21. září 1890 pomocný biskup olomoucký Gustav hrabě Belrupt-Tissac za velké účasti kněží i lidu. Historie Kostel byl vybudován v letech 1889–1890, kdy nahradil starší kostel stejného zasvěcení. Odkazy Literatura SAMEK, Bohumil. Umělecké památky Moravy a Slezska 2. J—N. Praha: Academia, 1999. 780 s. ISBN 80-200-0695-8. TESAŘ, Petr. Farní kostel s. Antonína Paduánského v Melči. Melč: Římskokatolická farnost Melč, 2015. 20 s. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Antonína Paduánského na Wikimedia Commons
Kostel svatého Bartoloměje (Chodovice)

Kostel svatého Bartoloměje je římskokatolický filiální, dříve farní kostel v Chodovicích, části obce Holovousy. Patří do farnosti Hořice v Podkrkonoší. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Kostel byl farní již roku 1384, ale lze usuzovat vznik již v 11. nebo 12. století. Později byl opuštěn. Roku 1787 byla zřízena lokálie, znovu farním se stal v roce 1860. Architektura Orientovaný, jednolodní kostel o čtyřech polích s jednopatrovou věží přiléhající k lodi na jižní straně. Na východní straně přiléhá k lodi presbytář se sakristií a oratoří po stranách. Hlavní vchod je v západním průčelí, boční pod věží. Okna jsou kasulová, překlenutá segmentovým obloukem. Loď má délku 19 metrů, šířku 8,10 metrů a výšku 7 metrů. Kruchta na západní straně spočívá na dvou kamenných pilířích. Kněžiště je zaklenuto klášterní klenbou s lunetami. Na věži jsou zazděny dvě náhrobní desky rodu Karlíků z Nežetic, kteří si jej jako majitelé panství v 16. století vybrali za svůj patronátní kostel. Interiér Na hlavním oltáři je obraz umučení sv. Bartoloměje. Revitalizace interiéru Významnou proměnou prošel interiér kostela sv. Bartoloměje v roce 2006, kdy jej navrhlo architektonicko-designérské studio Qubus (Jakub Berdych Karpelis, Maxim Velčovský). Tvůrci zvolili přístup ponechávající část historických vrstev viditelnou – původní omítky a povrchy byly zachovány v „nedokončeném“ stavu, čímž prostor získal syrový charakter. Namísto tradičních lavic bylo instalováno 48 bílých židlí Panton Chair od firmy Vitra. Každá z nich byla upravena vyfrézovaným motivem kříže v opěrce, takže se staly zároveň mobiliářem i symbolickým prvkem. Židle jsou rozmístěny na perských kobercích a celek doplňují křišťálové lustry Empress, které navrhl Jakub Berdych Karpelis pro značku Lasvit. Tyto svítidla propojují minimalistickou čistotu s odkazem na historické křišťálové lustry a posilují kontrast mezi současným designem a sakrální architekturou. Interiér je často uváděn jako příklad inovativní práce s památkově chráněným sakrálním prostorem a je citován v mezinárodních designových médiích (např. Dezeen, Wallpaper, Yanko Design). Projekt je rovněž zahrnut v publikaci Project Vitra, která mapuje výjimečné realizace spojené s designem značky Vitra. Bohoslužby Pravidelné bohoslužby se v kostele nekonají. Poutní mše svatá se koná v neděli okolo 24. srpna v 10.00, dále se koná vánoční půlnoční mše. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Bartoloměje na Wikimedia Commons Kostel sv.Bartoloměje v Chodovicích Archivováno 8. 8. 2016 na Wayback Machine. Turistika.cz Královéhradecká diecéze Archivováno 20. 6. 2017 na Wayback Machine. depositum.cz Archivováno 25. 8. 2016 na Wayback Machine. Kostel sv.Bartoloměje v Chodovicích Varhany v kostele
V Tower

Der V Tower ist ein Hochhaus im Prager Stadtteil Nusle in unmittelbarer Nähe weiterer Hochbauten der Pankrác-Höhe. Es handelt sich um das höchste Wohnhaus in Tschechien. Bau Nachdem das vom Architekten Radan Hubička entworfene Projekt schon längere Zeit geplant war, wechselte der Investor und die Luxemburger Aceur-Gruppe begann nach der Baubewilligung 2015 mit der Errichtung des Hochhauses. Im Februar 2018 war der Bau abgeschlossen. Der Name leitet sich von der Form des Gebäudes ab, der Buchstabe V steht für Victoria und soll Offenheit und Freiheit symbolisieren. Auszeichnungen Der V Tower wurde bei den International Property Awards 2015–2016 in der Kategorie High Rise Architecture ausgezeichnet. Für umweltbewusste Bauweise, Energieeffizienz und intelligente Heiz- und Kühlsysteme erhielt er außerdem als erste Wohnanlage in Europa die Zertifizierung LEED Platinum. Weblinks Website Einzelnachweise
Aeropuerto de Pardubice

El aeropuerto de Pardubice (en checo: Letiště Pardubice) (IATA: PED, OACI: LKPD), está ubicado en la ciudad de Pardubice, en República Checa. En sus orígenes era un aeropuerto militar, pero desde 1995 el Ministerio de Defensa de la República Checa autorizó el uso del aeropuerto con fines comerciales.​ Aerolíneas y destinos Las siguientes aerolíneas operan vuelos regulares al Aeropuerto de Pardubice:​ Historia La utilización del aeropuerto con fines civiles, para el transporte de pasajeros y cargas, se remonta al año 1993, cuando un grupo de particulares funda la compañía privada East Bohemian Airport a.s.. Hasta ese año, el aeropuerto se utilizó exclusivamente con fines militares. De esta forma, se realizaron vuelos esporádicos para el transporte de pasajeros, con el aeropuerto bajo administración militar, hasta 1995, cuando el gobierno de la República Checa, quita al aeropuerto de la órbita del Ministerio de Defensa, y lo entrega en concesión. En 2002, el Gobierno municipal de Pardubice adquirió las acciones de la empresa concesionaria, la East Bohemian Airport a.s y asumió la gestión del aeropuerto.​ Servicios A los vuelos regulares de pasajeros y cargas se agregan numerosos vuelos especiales desde y hacia Rusia, durante la temporada turística.​ Referencias