NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Jüdischer Friedhof (Velké Meziříčí)

Der Jüdische Friedhof in Velké Meziříčí (deutsch Groß Meseritsch), einer Stadt im Okres Žďár nad Sázavou in Tschechien, wurde um 1650 errichtet. Der jüdische Friedhof an einem Hang oberhalb des Flüsschens Oslava ist seit 1988 ein geschütztes Kulturdenkmal. Die ältesten Grabsteine des jüdischen Friedhofs, die barocke Formen aufweisen, stammen aus der Zeit um 1670. Trauerhalle Siehe: Jüdische Trauerhalle (Velké Meziříčí) Literatur Klaus-Dieter Alicke: Lexikon der jüdischen Gemeinden im deutschen Sprachraum. Band 1: Aach – Groß-Bieberau. Gütersloher Verlagshaus, Gütersloh 2008, ISBN 978-3-579-08077-2 (Online-Ausgabe). Weblinks Stadt Velké Meziříčí (abgerufen am 24. Februar 2015) Einzelnachweise
Židovský hřbitov ve Velkém Pěčíně

Židovský hřbitov ve Velkém Pěčíně se nachází v lese napravo od staré silnice na Myslůvku při žlutě značené turistické stezce. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Jeho zřízení bylo povoleno v 17. století ve spojení se známým židovským osídlením v Telči, od níž je vzdálen přibližně 6 km na jih. Dodnes se zde dochovalo kolem 150 náhrobních kamenů, z nichž nejstarší pochází z roku 1655, a zrekonstruovaná průchozí kamenná márnice. Pohřby se zde konaly do roku 1879. Poškozen byl nejen nacisty za okupace v době 2. světové války, (zdroj) ale také utrpěl vandalismem na počátku 21. století. Je volně přístupný. (zdroj) Související články Seznam židovských památek v Jihočeském kraji Velký Pěčín Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov ve Velkém Pěčíně na Wikimedia Commons Reference
Židovský hřbitov ve Velkých Karlovicích

Židovský hřbitov ve Velkých Karlovicích se nachází nedaleko obce v údolí Jezerné. Na hřbitově, založeném v roce 1887, se dochovalo několik desítek náhrobků. Byli zde pohřbívání židé místní, ale také pocházející z okolí, např. i z 20 km vzdálené obce Hovězí. Posledním pohřbeným byl v roce 1938 Alois Weis. Na hřbitově stávala márnice, kterou za 2. světové války podpálili fašisté. V roce 2000 začala hřbitov opravovat Židovská obec z Ostravy. Bylo sem převezeno i několik pomníků z rušeného židovského hřbitova v Rožnově pod Radhoštěm. Odkazy Reference Související články Synagoga ve Velkých Karlovicích Seznam židovských hřbitovů v Česku Seznam židovských památek ve Zlínském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov ve Velkých Karlovicích na Wikimedia Commons Židovský hřbitov ve Velkých Karlovicích v dokumentaci náhrobků na webu Židovské obce Brno
Židovský hřbitov ve Veselí nad Moravou

Židovský hřbitov ve Veselí nad Moravou byl založen v roce 1784. Nachází se vedle základní školy na Masarykově ulici, asi 500 m jižně od veselského zámku. Na ploše 1536 m2 se dochovalo kolem dvou set náhrobních kamenů (macev), nejstarší z nich pocházejí z konce 18. století. Na hřbitov se vstupuje průchozí márnicí. Nachází se zde i památník obětem holokaustu. Veselská židovská komunita přestala existovat podle zákona z roku 1890. Do německé okupace v březnu 1939 se o hřbitov starala židovská obec v Uherském Ostrohu. Galerie Odkazy Reference Související články Veselí nad Moravou Synagoga ve Veselí nad Moravou Seznam židovských památek v Jihomoravském kraji Seznam židovských hřbitovů v Česku Židovský způsob pohřbívání Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov ve Veselí nad Moravou na Wikimedia Commons Židovský hřbitov ve Veselí nad Moravou v dokumentaci náhrobků na webu Židovské obce Brno
Jüdischer Friedhof (Veselí nad Moravou)

Der Jüdische Friedhof in Veselí nad Moravou (deutsch Wessely an der March), einer Stadt im Okres Hodonín der Südmährischen Region in Tschechien, wurde 1784 angelegt. Auf dem 1536 Quadratmeter großen jüdischen Friedhof sind noch viele Grabsteine erhalten. Literatur Klaus-Dieter Alicke: Lexikon der jüdischen Gemeinden im deutschen Sprachraum. Band 3: Ochtrup – Zwittau. Gütersloher Verlagshaus, Gütersloh 2008, ISBN 978-3-579-08079-6 (Online-Ausgabe). Weblinks
Židovský hřbitov ve Vlachově Březí

Židovský hřbitov ve Vlachově Březí se nachází na severním okraji města Vlachovo Březí, okres Prachatice. Přístupný je malou cestičkou z ohybu Komenského ulice před základní školou nebo po ulici a později polní cestě odbočující doleva kolem knihovny z Pražské silnice na Újezdec. Hřbitov, který má rozlohu 1378 m2, byl založen před rokem 1692 a poslední pohřeb se zde konal roku 1932. V roce 1963 byl hřbitov, na němž se zachovalo asi 170 náhrobků (nejstarší čitelný je z roku 1729), vyhlášen kulturní památkou. Na kamenné bráně stojí nápis: Mene, tekel... volá čas, zde se sejdem všichni zas. K poli mrtvých, kde je klid, s úctou vzhlížej všechen lid. Na pozemku hřbitova rostou dva památné stromy (jasan ztepilý a javor mléč), společně chráněné od roku 1990. Od 21. února 2017 je ochrana zrušena z důvodu poškození v důsledku vichřice a napadení chorobami. Samostatná židovská obec přestala existovat k 30. červnu 1893 po reorganizaci židovských náboženských obcí na základě zákona 57/1890 ř. z. Do okupace se o hřbitov starala židovská obec ve Volyni. Galerie Reference Související články Synagoga ve Vlachově Březí Seznam židovských hřbitovů v Česku Seznam židovských památek Jihočeského kraje Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov ve Vlachově Březí na Wikimedia Commons
Jüdischer Friedhof (Vlachovo Březí)

Der Jüdische Friedhof in Vlachovo Březí, einer Gemeinde im tschechischen Okres Prachatice im Jihočeský kraj (Südböhmische Region), wurde 1692 angelegt. Der 1378 m² große Jüdische Friedhof ist seit 1988 ein geschütztes Kulturdenkmal. Weblinks Region Prachatice Einzelnachweise
Židovský hřbitov ve Voticích

Židovský hřbitov ve Voticích se nachází zhruba 500 metrů východně od centra města Votice v okrese Benešov. Historie a popis Doba založení není známá, existence hřbitova je však doložena již od první poloviny 16. století. Roku 1867 zakoupila židovská obec sousedící domek čp. 42, ve kterém bydlel hrobník a nájemník, od roku 1885 je součástí hřbitova obřadní síň a márnice. V té době byl na čas vstup přesunut do Vápenné uličky. Hřbitov se rozkládá na ploše 2 340 m² a do dnešní doby se dochovalo 360 náhrobků, z nichž nejstarší dochovaný pochází z roku 1705. Nápisy na náhrobních kamenech jsou ve třech jazycích – herbrejsky, německy a na nejnovějších také česky. Existují svědectví, že na hřbitově bývaly poškozené náhrobní kameny z doby renesance i pozdní gotiky, byly však použity ke dláždění či výstavbě hřbitovní zdi, a to nápisem dovnitř. Na náhrobcích je dosud vidět množství typických symbolů, např. Davidova hvězda, žehnající ruce, věnce či palmové listy. Pohřbívalo se zde do roku 1962. Od roku 1958 je hřbitov státem veden jako památka. Uvnitř bývalé obřadní síně je umístěna expozice věnovaná historii židů a židovským památkám v okolí. Ve městě se zachovala budova bývalé židovské školy, kde v současnosti sídlí základní škola umělecká, v jejímž druhém patře je dochováno původní trámoví. V židovské čtvrti stávala také synagoga zbořená roku 1949. Hřbitov je uzamčen a klíče lze vypůjčit v informačním centru města. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu židovský hřbitov ve Voticích na Wikimedia Commons
Jüdischer Friedhof (Votice)

Der Jüdische Friedhof in Votice (deutsch Wotitz), einer Stadt im tschechischen Okres Benešov in der Mittelböhmischen Region, wurde 1538 angelegt. Der jüdische Friedhof ist seit 1988 ein geschütztes Kulturdenkmal. Der älteste Grabstein stammt aus dem Jahr 1716. Das Taharahaus ist noch erhalten. Literatur Klaus-Dieter Alicke: Lexikon der jüdischen Gemeinden im deutschen Sprachraum. Band 3: Ochtrup – Zwittau. Gütersloher Verlagshaus, Gütersloh 2008, ISBN 978-3-579-08079-6 (Online-Ausgabe). Weblinks Jüdische Geschichte in Votice (tschechisch, abgerufen am 29. Januar 2015) Einzelnachweise
Židovský hřbitov ve Větrném Jeníkově

Židovský hřbitov ve Větrném Jeníkově založený zřejmě v 1. polovině 17. století se nachází asi 1,5 km jižně od městysu, mezi poli v remízku u Jiřinského potoka, asi 400 m za Mlýnským rybníkem. Na ploše 943 m2 se do dnešních dní dochovalo asi 250 náhrobků, nejstarší z nich pochází z roku 1652. Využíván byl i židovskými obyvateli z okolí městysu. Uprostřed ohradní zdi na západě areálu se nacházejí zbytky průchozí márnice. Hřbitov je volně přístupný i přes pobořenou zeď. Zdejší židovská komunita vznikla kolem poloviny 15. století z vyhnaných jihlavských židů a přestala existovat již ve třicátých letech 20. století. Podle místní kroniky býval hrobníkem vždy mlynář z Dolního mlýnu, který leží v sousedství. Reference Související články Větrný Jeníkov Seznam židovských památek v Kraji Vysočina Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov ve Větrném Jeníkově na Wikimedia Commons
Jüdischer Friedhof (Větrný Jeníkov)

Der Jüdische Friedhof in Větrný Jeníkov (deutsch Windig Jenikau), einer Minderstadt im Okres Jihlava in der Kraj Vysočina (Tschechien), ist ein geschütztes Kulturdenkmal. Das Alter des jüdischen Friedhofs ist nicht bekannt. Der älteste Grabstein stammt aus dem Jahr 1700. Siehe auch Jüdische Gemeinde Větrný Jeníkov Literatur Klaus-Dieter Alicke: Lexikon der jüdischen Gemeinden im deutschen Sprachraum. Band 2: Großbock – Ochtendung. Gütersloher Verlagshaus, Gütersloh 2008, ISBN 978-3-579-08078-9 (Online-Ausgabe). Weblinks Beschreibung (abgerufen am 20. Februar 2015)
Židovský hřbitov ve Všerubech

Židovský hřbitov ve Všerubech se nachází na hranici katastru obce Všeruby v úzkém pruhu lesa vedoucí od vsi mezi poli na sever. Nejstarší dochované náhrobky pocházejí z 18. století. Naposledy se zde roku 1945 konal pohřeb ženy, jež zahynula během pochodu smrti. Místní synagoga pocházející z 19. století byla stržena v roce 1989. Reference Související články Seznam židovských hřbitovů v Česku Seznam židovských památek v Plzeňském kraji Všeruby (okres Plzeň-sever) Židovský způsob pohřbívání Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov ve Všerubech na Wikimedia Commons
Žižkova skalka

Žižkova skalka je přírodní památka ve městě Prachatice v Jihočeském kraji. Nachází se v severním sousedství historického jádra města, jen asi 100 metrů od Malého náměstí. Oblast spravuje Agentura ochrany přírody a krajiny ČR. Důvodem ochrany je selektivní denudací vypreparovaný, strmý, silně rozpukaný křemenný val, součást křemenné žíly. Historie Dle historických dokumentů byl vždy používán pouze název Skalka. V roce 1905 došlo k přejmenování na Schiller–Felsen (Schillerova skála), na skálu byla umístěna Schillerova pamětní deska, která byla odstraněna v roce 1918 a znovu se sem vrátila v letech 1938–1945. Současný název začali místní Češi používat již od roku 1918. Protože jde o nejvyšší bod bezprostředního okolí Prachatic, byla skála v minulosti využita při útocích na město. V listopadu roku 1420 odtud pravděpodobně velel dobývání města Jan Žižka z Trocnova. V září 1620 odtud řídil obléhání Prachatic císařský generál, hrabě Karel Bonaventura Buquoy. Dokládá to obraz vlámského malíře Pietera Snayerse, který podchytil tento výjev z třicetileté války (obraz je uložen ve Vídni – jde o jedno z nejstarších vyobrazení Prachatic a okolí). U Žižkovy skalky začíná 15 km dlouhá okružní Vyhlídková stezka kolem Prachatic a Svatopetrská naučná stezka, která je totožná s Křížovou cestou svatého Petra a Pavla. Galerie Odkazy Reference Literatura ALBRECHT, Josef, a kol. Českobudějovicko. Redakce Peter Mackovčin, Josef Albrecht. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. (Chráněná území České republiky; sv. VIII. Českobudějovicko). ISBN 80-86064-65-4. S. 358. Související články Seznam chráněných území v okrese Prachatice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Žižkova skalka na Wikimedia Commons
Skalka (Prachatice)

Die Gesteinsformation Skalka (auch Žižkova skalka) ist ein Naturdenkmal als auch geschichtlicher Ort in der Stadt Prachatice in Tschechien. Die Skalka befindet sich 150 Meter nördlich der Altstadt bzw. des Piseker Tors von Prachatice. Die Felsennase ist der südlichste Ausläufer einer 3,8 Kilometer langen Quarzader in Richtung Těšovice u Prachatic. Geschichte Der Felsen spielte mehrmals eine Rolle in der Geschichte der Stadt Prachatice. Laut Überlieferung sollen sowohl Jan Žižka im Jahr 1420 als auch Charles Bonaventure de Longueval, besser bekannt als Karl Bonaventura Buquoy, am 27. September 1620 die Eroberung von Prachatice von dort aus kommandiert haben, nachdem ihr Heer auf dem Flachfeld nördlich des Felsens das Lager aufgeschlagen hatte. Beide Belagerungen hatten verheerende Folgen für die Stadt und ihre Bewohner. Hunderte von Bürgern und Verteidigern wurden jeweils ermordet, und die Stadt brauchte Jahrzehnte für den vollständigen Wiederaufbau. Die Szene von 1620 hielt Pieter Snayers in einem seiner Schlachtengemälde fest. Bezeichnung Die älteste bekannte Bezeichnung lautete Skalka. Später kam der Name Hus-Felsen auf, weil der Kirchenreformator Jan Hus auf seinem Schulweg von Husinec nach Prachatice täglich dort vorbeigegangen sein soll. 1905 wurde die offizielle Bezeichnung Schiller-Felsen eingeführt, als zum 100. Todestag von Friedrich Schiller eine Gedenktafel zu Ehren des Dichters angebracht wurde, die 1918 nach der Entstehung der Tschechoslowakei wieder beseitigt wurde. Die ab 1918 eingeführte Bezeichnung Žižkova skalka assoziiert tschechische Nationalgefühle. Freizeit Von der Skalka aus hat man eine gute Aussicht auf die Altstadt von Prachatice. Der Gehweg svatopetrská cesta führt von der Skalka zur uralten Pfarrkirche und nunmehrigen Friedhofskirche Peter und Paul in Alt-Prachatice. Der Wanderweg Vyhlídková Stezka kolem Prachatic rund um Prachatice führt ebenfalls an der Skalka vorbei. Weblinks Einzelnachweise
Žraločí zuby

Přírodní památka Žraločí zuby se nachází ve Vrapickém lese ve východní části statutárního města Kladna ve Středočeském kraji. Zaujímá prostor drobného opuštěného buližníkového lomu na mírném návrší nad pravým břehem Dřetovického potoka, zhruba tři čtvrtě kilometru jihozápadně od kostela svatého Mikuláše ve Vrapicích. Přírodní památku má v péči Krajský úřad Středočeského kraje. Předmět ochrany Chráněné území bylo vyhlášeno v roce 1995 a později poněkud rozšířeno; nejnovější vymezení tak pochází z roku 2008. Předmětem ochrany celé přírodní památky jsou paleontologické nálezy zkamenělých zbytků organismů z geologické éry druhohor – křídy. Z geologického hlediska se jedná o sedimenty spodnoturonského moře usazené na starší povrch tvořený abradovanými proterozoickými horninami. V lokalitě byly zjištěny pozůstatky (zuby, obratle a koprolity) nejméně 12 druhů žraloků, dále dírkonošců, mlžů, hvězdic a mořských hub. Lokalita je situována uprostřed lesního porostu, přístup k ní vede pouze po neznačených pěšinách (místem sice prochází naučná stezka Po lesních cestách do historie dolování uhlí na Kladensku Vrapice – Čabárna. Reference Související články Žákova skála Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Žraločí zuby na Wikimedia Commons Významné geologické lokality: Žraločí zuby – buližníkový lůmek u Vrapic
Žádlovice (zámek)

Zámek Žádlovice je barokní zámek z doby kolem roku 1760, park založen kolem roku 1810. Nachází se v Žádlovicích, 3 km jižně od Mohelnice. Historie Původně tvrz, která vznikla po r. 1565 přestavbou jednoho z domů ve vsi. V držení Žádlovic se od poloviny 16. století vystřídala řada šlechtických rodů jako Podstatští z Prusinovic, Drahanovští z Pěnčína nebo Pavlovští z Pavlovic. Tvrz byla za třicetileté války (tehdy v majetku Jana Felixe Podstatského z Prusinovic) pobořena a v r. 1643 se uvádí jako pustá. Dalším majitelem byl od r. 1679 Albrecht Bukůvka z Bukůvky, který koupil spojený statek Žádlovice a Líšnice. Albrecht pak vystavěl v Žádlovicích v letech 1679–1705 na místě někdejší tvrze barokní zámek. Od Bukůvků koupil statek v r. 1764 hrabě Jan Křtitel Mitrovský, který dal v r. 1772 zámek přestavět v pozdně barokním stylu. V této podobě se udržel v podstatě do dnešní doby. Hrabě Mitrovský také založil při zámku rozsáhlou botanickou zahradu a zámeckou knihovnu obohatil sbírkou přírodovědné literatury. Zámecká zahrada byla postupně kolem r. 1800 přeměněna v botanicky a esteticky velmi pozoruhodný přírodně krajinářský park, který patří k nejcennějším na severní Moravě. V roce 1891 zámek koupil Viktor Dubský z Třebomyslic. V roce 1945 byl na základě Benešových dekretů konfiskován Adolfu Dubskému a zámek se tak stal majetkem státu. Až do roku 2012 zde sídlilo Střední zemědělské učiliště Loštice. Aktuálně[kdy?] je zámek majetkem Olomouckého kraje a právo hospododařit s ním má Střední škola technická Mohelnice. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Žádlovice na Wikimedia Commons Mapa Park
Rybník Žák (Újezd nad Lesy)

Rybník Žák je zaniklý rybník v Praze v katastrálním území Újezd nad Lesy na Horoušanském potoce poblíž zaniklé vsi Hol ve východní části Klánovického lesa. Historie Název zaniklé vesnice Hol se udržel v názvu rybníka Hol, známého ze zápisu z roku 1586. K němu později přibyl druhý rybník jménem Žák; ten překryl zbytky staveb zaniklé vsi. Oba rybníky byly roce 1842 vypuštěny při výstavbě Severní státní dráhy z Prahy do Olomouce a Vídně a pozůstatky zaniklé vesnice se tak odhalily. Další informace Místem vede značena červená turistická trasa 0008 z Úval k železniční zastávce Praha-Klánovice. Odkazy Reference Literatura BOHÁČOVÁ, Ivana et al. Průvodce pražskou archeologií: památky známé, neznámé i skryté. Vydání první. Praha: Archeologický ústav Akademie věd České republiky, Praha, v.v.i., 2017. 335 stran. ISBN 978-80-87365-97-7. Kapitola 75 Zaniklá ves Hol, s. 306-307 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Žák na Wikimedia Commons
Žďár u Chodského Újezda

Žďár u Chodského Újezda je přírodní památka ev. č. 2011 západně od obce Chodský Újezd v okrese Tachov. Oblast spravuje Krajský úřad Plzeňského kraje. Předmět ochrany Důvodem ochrany je lesní přirozený mokřad s ostřicovým společenstvem, bohatý výskyt ohroženého prstnatce májového (Dactylorhiza majalis). Z dalších druhů rostlin je na lokalitě významný výskyt kosatce sibiřského (Iris sibirica), prhy arniky (Arnica montana), tolije bahenní (Parnassia palustris), ocúnu jesenního (Colchicum autumnale), vemeníku dvoulistého (Platanthera bifolia), řebříčku obecného (Achillea millefolium) a blatouchu bahenního (Caltha palustris). Ze živočichů je významný výskyt ještěrky živorodé a skokana hnědého. V nejbližším okolí rezervace hnízdí krkavec velký, sýkora parukářka, ořešník kropenatý a datel černý. Dostupnost Lokalita je přístupná ze silnice Chodský Újezd – Halže. Na okraji plochy se nachází informační panel. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Tachov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Žďár u Chodského Újezda na Wikimedia Commons
Kostel svatého Jiljí (Zbraslav)

Kostel svatého Jiljí je římskokatolický chrám v obci Zbraslav v okrese Brno-venkov. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Je farním kostelem zbraslavské farnosti. Historie Jádro zbraslavského kostela je gotické z 13.–15. století. Jedná se o jednolodní stavbu s hranolovou věží v západním průčelí, v presbytáři a sakristii se nachází zbytky křížové klenby. V průběhu 20. století byl kostel rozsáhle upraven. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Jiljí na Wikimedia Commons
Šach (Volfířov)

Šach (německy Schach) je vesnice, část obce Volfířov v okrese Jindřichův Hradec v Jihočeském kraji. Leží zhruba 2,5 kilometru severozápadně od Volfířova v západní části Dačické sníženiny. V roce 2011 zde trvale žilo 22 obyvatel. Název Název obce pochází ze středohornoněmeckého schache – tj. les či křovina, a značí osadu ležící při kraji takového porostu. Ladislav Hosák uvažoval, že na vesnici bylo přeneseno osobní jméno Šach, které bylo buď totožné s obecným šach – „šachový král“, nebo to byla domácká zkratka některého jména začínajícího na Ša- (např. Šavel, Šalamún), a název označil za jeden ze vzácných případů pojmenování osady jménem osoby bez jakéhokoli odvození a úpravy (z Moravy lze jmenovat ještě Myslík, Štípu, Moravec a Šišmu). Historie První písemná zmínka o vesnici pochází z roku 1385. Po husitských válkách se ves dostala k telčskému panství, jehož součástí zůstala až do roku 1849. V roce 1843 podle záznamů ve vceňovacím operátu žilo v Šachu 188 obyvatel ve 28 domech a 44 domácnostech. Desátky byly odváděny faře ve Volfířově a na panství Telč. Je zde také uváděn 1 mlynář, což svědčí o existenci mlýna. Elektrifikace se obec dočkala až v roce 1943, když byla připojena na síť ZME Brno. Na okraji katastru vsi bývala atypická stavba tzv. majestátního kostelíka svatého Ducha, který byl postaven po Rudolfovu majestátu (z roku 1609) místními evangelíky spolu s evangelíky z okolních obcí. Pozemek pro stavbu poskytl sedlák a mlynář Martin Lahodný z hospodářství v čp. 12 v Šachu. Po roce 1620 byl kostelík konfiskován římskokatolickou církví a přejmenován na kostel svaté Trojice. Katolíky byl užíván jen jednou ročně o Svatodušních svátcích. Po vydání tolerančního patentu byla žádost šachovských „bludařů“ o vrácení neudržovaného a rozpadajícího se kostelíka římskokatolickou církví zamítnuta. Nově ustanovený toleranční sbor si proto postavil v roce 1783 novou společnou modlitebnu v sousední Velké Lhotě. Pozůstatky kostelíka svatého Ducha jsou zakryty vegetací a zřetelně je možné identifikovat část západní zdi. Tajní evangelíci z obcí Šach, Radlice, Velká Lhota a Brandlín mají zajímavou historii. Obyvatelstvo Obecní správa Při sčítání lidu v letech 1850–1959 Šach byl samostatnou obcí v okrese Dačice. Od roku 1960 je částí obce Volfířov v okrese Jindřichův Hradec. Škola Ve vesnici byla zřízena školní expozitura v letech 1903–1908. Přiškolena byla do Velké Lhoty. V současné době žáci chodí do školy v Dačicích, na první stupeň pak do Velké Lhoty. Další fotografie Odkazy Reference Literatura NEKUDA, Vladimír. Vlastivěda moravská Dačicko Slavonicko Telčsko. Brno: Muzejní spolek Brno, 2005. ISBN 80-7275-059-3. S. 680–682. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Šach na Wikimedia Commons Šach v Registru územní identifikace, adres a nemovitostí (RÚIAN) O šachovském kostelíku svatého Ducha
Kovárské stráně

Přírodní památka Kovárské stráně byla vyhlášena v roce 1987 a nachází se poblíž obce Zákolany v okrese Kladno. Důvodem ochrany je lokalita teplomilných rostlin Popis oblasti Chráněné území leží v jižně až jihozápadně orientovaném svahu po pravé straně údolí Zákolanského potoka, naproti vyústění potoka Dřetovického, na hranici přírodního parku Okolí Okoře. Vlastní přírodní památka je dostupná po neznačených polních cestách; dnem údolí pod stráněmi prochází červeně značená turistická trasa, spojující blízké hradiště Budeč a zříceninu hradu Okoř, Z nejzajímavějších druhů rostlin v oblasti lze jmenovat hlaváček jarní (Adonis vernalis), prvosenku (Primula veris) a kozinec rakouský (Astragalus austriacus). Mezi další zajímavé druhy patří válečka prapořitá (Brachypodium pinnatum), sveřep vzpřímený (Bromus erectus), šalvěj luční (Salvia pratensis), divizna knotovkovitá (Verbascum lychnitis), krvavec menší (Sanguisorba minor), hvozdík kartouzek (Dianthus carthusianorum), chrpa latnatá (Centaurea stoebe), máčka ladní (Eryngium campestre) a další. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kovárské stráně na Wikimedia Commons Informace na AOPK ČR