NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Klášter kapucínů v Roudnici nad Labem

Klášter kapucínů v Roudnici nad Labem je i s přidruženým kostelem sv. Václava chátrající barokní stavba z let 1615–1628 v areálu lobkovického zámku v Roudnici nad Labem v okrese Litoměřice v Ústeckém kraji. Historie Kapucínský konvent v Roudnici byl založen v letech 1614–1615 jako druhý v Českém království a financován Polyxenou z Pernštejna a Zdenkem Vojtěchem Popelem z Lobkovic. Kvůli výstavbě navazující na zámecký areál bylo přesunuto židovské ghetto a kostel se po dokončení stal také rodovou hrobkou lobkovických knížat. Pod správou Lobkoviců klášter zůstal až do roku 1948. O dva roky později byl zrušen a roku 1952 došlo i ke zrušení kostela. Objekt zabrala Československá armáda, která v něm setrvala až do 90. let 20. století. Po jejím odchodu zůstal poškozený objekt bez využití a chátrá. Ve filmu V areálu zámku se natáčel film Na západní frontě klid (SRN, USA, UK, 2022, režie Edward Berger) Odkazy Reference Související články Lobkovická hrobka (Roudnice nad Labem) Seznam kulturních památek v Roudnici nad Labem Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kapucínský klášter v Roudnici nad Labem na Wikimedia Commons Znaková aliance Lobkowicz-Pernštejn v kostele sv. Václava v Roudnici nad Labem Osud knihovny kláštera kapucínů v Roudnici nad Labem
Klášter sester těšitelek (Rajhrad)

Klášter sester těšitelek ve městě Rajhrad v okrese Brno-venkov je klášter Kongregace sester těšitelek Božského Srdce Ježíšova, nacházející se v ulici Odbojářů. Historie Kongregace sester těšitelek Božského Srdce Ježíšova jej nechala postavit v letech 1924–1929, protože původní dům v Brně již nedostačoval. Nový rajhradský mateřinec byl vybudován podle návrhů sestry Anežky pocházející z rodu Coudenhove-Honrichs, která také na klášter přispěla výraznou částkou. Na konci druhé světové války byl konvent při bojích značně poškozen, rekonstrukce byla dokončena v roce 1949. O rok později sem byly přemístěny všechny sestry těšitelky z ostatních českých domů. V roce 1951 byly vystěhovány a areál byl využíván armádou, zničena přitom byla zahrada a také samotný klášter byl zdevastován. Kongregaci byl navrácen v letech 1991 a 1992 a postupně byl opraven. Sestry v areálu provozují domov pro seniory (Dům Matky Rosy), z armádního objektu v bývalé zahradě vznikl na konci 90. let 20. století Dům léčby bolesti s hospicem sv. Josefa, který od roku 2007 spravuje Oblastní charita Rajhrad. Klášter je jednoduchá jednopatrová stavba, která vytváří dvě kvadratury, mezi nimiž se nachází kostel Božského srdce Páně. K větší kvadratuře přiléhá křídlo noviciátu. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Klášter sester těšitelek na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Klínovec (rozhledna)

Klínovec je rozhledna při severovýchodním okraji katastrálního území města Jáchymov v Karlovarském kraji. Rozhledna stojí na stejnojmenném vrcholu (1244 metrů) Krušných hor ve vzdálenosti čtyř kilometrů od města Boží Dar. Jedná se o nejvýše položenou rozhlednu Krušných hor. Horský hotel Klínovec s rozhlednou je od 12. května 1992 chráněn jako kulturní památka. Historie V roce 1817 postavilo město Jáchymov na vrcholu vyhlídkovou věž, která v roce 1868 shořela. Tuto první vyhlídkovou věž navštěvovali často i lázeňští hosté z Karlových Varů, odkud přijížděli kočáry taženými koňmi. V roce 1883 začal krušnohorský spolek z Jáchymova se stavbou kamenné rozhledny. Ta byla v srpnu následujícího roku pod názvem Kaiser-Franz-Josephs-Turm slavnostně otevřena. Počet návštěvníků rychle vzrůstal a například v roce 1885 vrchol navštívilo 6 000 lidí, z toho však jen 4 623 vystoupilo na věž, důvodem, jak popsal jeden ze současníků, byla především fyzická náročnost výstupu a velmi úzký prostor schodiště. Kvůli silnému větru panujícímu téměř celoročně byla vrchní plošina rozhledny zastřešena, od roku 1888 ji kryla skleněná střecha. Vstupné v té době bylo deset krejcarů. S rozvojem turistiky bylo rozhodnuto o přístavbě sloužící k ubytování. Ta byla otevřena 18. srpna 1893. V provozu byla každoročně od 1. května do 30. září a mimo provizorního ubytování pro deset osob poskytovala i teplá a studená jídla. Spolu s přístavbou byla zřízena i stáj pro osm koní. 21. století Původně se plánovala rozsáhlá rekonstrukce v letech 2004–2008, ale nedošlo k ní kvůli nedostatku financí. Obec Boží Dar (firma Služby Boží Dar), která objekt v roce 2003 koupila, získala v roce 2010 dotaci 1 milion euro. Při snahách o rekonstrukci se přišlo na fakt, že zdivo je v havarijním stavu a rekonstrukce postrádá smyslu. Věž byla po částech rozebrána a znovu postavena s využitím původního materiálu pouze s nejnutnějším doplněním. Rozhledna byla slavnostně znovuotevřena 28. října 2013. Stav ostatních objektů horského hotelu je havarijní. Za příznivého počasí je rozhledna otevřena denně od 9 do 17 hodin. Výhled Z rozhledny lze pozorovat Fichtelberg, Krušné hory, Děčínský Sněžník, České středohoří, Doupovské hory, Tepelskou vrchovinu nebo Slavkovský les. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu rozhledna Klínovec na Wikimedia Commons Rozhledna Klínovec u Božího Daru [online]. InfoČesko [cit. 2021-07-18]. Dostupné online. Stav v roce 2006
Kneislovka

Kneislovka je název usedlosti čp. 2339 v Praze-Břevnově v Atletické ulici, v těsné blízkosti usedlosti Hybšmanka. Původně náležela do katastru Smíchova s čp. 114. Usedlost je památkou od roku 1964. Historie Usedlost dostala svůj název po Johanu Andreasovi Kneyslovi. Tento doktor teologie působící u svatého Víta se stal majitelem usedlosti a přilehlé vinice roku 1774 a po požáru o čtyři roky později ji obnovil v barokní podobě. Dnes je budova v soukromém vlastnictví a slouží k obytným účelům. Fasáda budovy je klasicistní, ohradní zeď s klenutou bránou je barokní. Kaple svatého Jana Nepomuckého V severozápadním rohu zahrady se nachází barokní kaple sv. Jana Nepomuckého. Byla postavena roku 1724 tehdejším majitelem usedlosti Zdeňkem Chřepickým z Modlíškovic, kanovníkem u sv. Víta. Mše zde byly slouženy až do roku 1873. Odkazy Reference Literatura LAŠŤOVKOVÁ, Barbora: Pražské usedlosti. 1. vyd. Praha: Libri, 2001. 359 s. ISBN 80-7277-057-8. Související články Seznam pražských usedlostí Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kneislovka na Wikimedia Commons
Knížecí les

Knížecí les je přírodní památka poblíž obce Přísnotice, na katastru městyse Nosislav v okrese Brno-venkov. Předmětem ochrany je kuňka obecná a její biotop, který představují jednak uměle vytvořené tůně a doprovodné mokřady, jednak přilehlý segment lužního lesa, zvaného Knížecí les. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Knížecí les na Wikimedia Commons
Kněhyňská jeskyně

Kněhyňská jeskyně je přírodní památka poblíž obce Čeladná v okrese Frýdek-Místek. Chráněné území je v péči AOPK ČR – Správy Chráněné krajinné oblasti Beskydy. Předmět ochrany Předmětem ochrany je podzemní systém pseudokrasových jeskyní a jejich ekologických funkcí. Objekt je významným geomorfologickým útvarem, dokládajícím vývoj pískovcových flyšových formací a dále ojedinělou zoologickou lokalitou s koloniemi ohrožených druhů netopýrů. Fauna V jeskyni pravidelně zimuje početná kolonie netopýra velkého (Myotis myotis). Z dalších zástupců netopýrů obývající Česko se zde nepravidelně vyskytuje netopýr brvitý (Myotis emarginatus), netopýr severní (Eptesicus nilssoni), netopýr vodní (Myotis doubentoni), netopýr vousatý (Myotis mystacinus), netopýr řasnatý (Myotis nattereri), netopýr ušatý (Plecotus auritus) a vrápenec malý (Rhinolophus hipposideros). Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Frýdek-Místek Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kněhyňská jeskyně na Wikimedia Commons PP Kněhyňská jeskyně [online]. Český svaz ochránců přírody [cit. 2013-06-01]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2012-06-03.
Kněžice (zámek, okres Klatovy)

Kněžice je bývalý zámek ve stejnojmenné vsi, části obce Petrovice u Sušice v okrese Klatovy. Nachází se v severní části obce. V parkové zahradě severně od zámku roste Kněžický klen, památný strom č. 102432 dle AOPK. Historie Ves Kněžice existovala jako součást velhartického panství už od středověku. V 90. letech 16. století byla založena tvrz, která byla v první polovině 18. století přestavěna na barokní zámek s valbovou střechou. Během 600 let se kněžickými vlastníky postupně stalo jedenáct šlechtických rodů včetně českých Hubatiusů (Hubáčků), rytířů z Kotnova. Na počátku 20. století panství obhospodařovávalo celkovou výměru 1 071 hektarů, během dalšího desetiletí byl zámek i jeho hospodářské budovy významně upraven podle projektu slezského architekta Leopolda Bauera z roku 1906, který byl zpracován na objednávku Oskara Heintschela von Heinegg. Z přilehlé vsi Vojetice byl do objektu přiveden elektrický proud. Kvůli zadlužení následujících majitelů byly pozemky panství od roku 1929 parcelovány a rozprodávány zemědělcům i průmyslovým podnikům. Po roce 1945 byl zámek zestátněn a obci Petrovice se jej už nikdy nepovedlo získat do svého vlastnictví. Od roku 1955 do roku 2002 byl objekt využíván jako domov důchodců, a v roce 2003 došlo k prodeji zámku zahraniční společnosti, která jej přestavěla na restauraci a hotel, jejž otevřela v roce 2004. Zajímavosti na zámku se narodil Hanns Georg Heintschel-Heinegg (1919 – 1944), rakouský básník a účastník protinacistického hnutí Österreichische Freiheitsbewegung. na zámku se natáčel 6. a 7. díl druhé řady televizního pořadu Ano, šéfe! Rok po natáčení byl hotel s restaurací uzavřen a později byl celý objekt nabídnut k prodeji. Odkazy Reference Literatura HOSTAŠ, Karel; VANĚK, Ferdinand. Soupis památek historických a uměleckých v království Českém. Svazek XII. Politický okres Sušický. Praha: Archaelogická komise při České akademii císaře Františka Josefa pro vědy, slovesnost a umění, 1900. Dostupné v archivu pořízeném dne 2020-06-23. S. 63. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Kněžice na Wikimedia Commons
Kodešova skála

Kodešova skála je zachovalý čedičový skalní masiv se sloupcovitou odlučností a vzácným vějířovitým uspořádáním sloupců v obci Heřmanice na Frýdlantsku v okrese Liberec. Skála byla odkryta těžební činnosti v dávno zaniklém Gothově lomu. Tento masiv je pozůstatkem lávového proudu, který pravděpodobně tekl z Kodešova vrchu v Heřmanicích, což je zbytek po sopce nacházející se ve vzdálenosti asi 1,2 kilometru severozápadně od Kodešovy skály. Tenké čedičové sloupce se směrem vzhůru mírně rozbíhají do stran a tvoří tak jakousi zkamenělou kytici. Skála je porostlá listnatým dubohabrovým hájem, v jehož podrostu roste lilie zlatohlavá (Lilium martagon), plicník tmavý (Pulmonaria obscura) a brslen evropský (Euonymus europaea). Dne 1. února 1997 byla skála vyhlášena přírodní památkou. Její území má rozlohu 0,11 ha a leží v nadmořské výšce 320 až 330 m. Přímo ke skále vede modrá turistická značka. Přímo u skály je v provozu také restaurace. Skála je pojmenována po frýdlantském učiteli Otakaru Kodešovi. Tento pomocník Stráže ochrany státu zde byl roku 1938 zastřelen příslušníkem sudetoněmeckého oddílu. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kodešova skála na Wikimedia Commons
Kohnova cihelna

Kohnova cihelna je bývalá cihelna v brněnské čtvrti Štýřice. Historický přehled Kohnova cihelna se nachází v jižní části města Brna mezi Červeným kopcem a Ústředním hřbitovem, mezi dnešními ulicemi Horní, Stráň, Jihlavská a Kamenice. V její severozápadní části se nachází národní přírodní památka Červený kopec. Kohnova cihelna leží na pozemcích, které původně náležely z části ke katastrálnímu území Bohunice, z části pak ke katastrálnímu území Staré Brno. V letech 1947–1949 byla lokalita součástí městského obvodu Brno II., v letech 1949–1954 náležela původně bohunická část k městskému obvodu Brno V., starobrněnská k městskému obvodu Brno I., přičemž správní příslušnost původně starobrněnské části zůstala od té doby stejná až do roku 1990. Od roku 1954 do roku 1960 náležela původně bohunická část k městskému obvodu Brno VIII, poté od roku 1960 k městské části Bohunice. Od reambulace provedené v letech 1966–1969 náleží ke katastrálnímu území Štýřice. Od 70. let 20. století do roku 1990 náležela celá lokalita k městskému obvodu Brno I. Od roku 1990 je lokalita spolu s celými Štýřicemi součástí samosprávné městské části Brno-střed. Za vznikem Kohnovy cihelny, ale i dalších cihelen v oblasti města Brna, byla vzrůstající poptávka po stavebním materiálu v 18. a 19. století a také naleziště kvalitní hlíny. Jejím zakladatelem byl Pavel Kohn (1889–1951). V roce 1940 byl zabaven majetek P. Kohna nacisty, v roce 1945 byl konfiskován na základě Benešových dekretů. Cihelnu převzal nejprve n. p. Brno – Bohunické cihlářské závody, roku 1950 byl podnik začleněn do Bohunických cihelen n.p., Brno, pozdější název byl Brněnské cihelny, státní podnik. Po roce 1989 Kohnova cihelna chátrala, byly zbořeny oba komíny a stavební suť byla ponechána na místě i se zbytky budov. Zbytky cihlářských technologií byly rozebrány sběrači železného šrotu. V roce 1998 byl rozhodnutím Krajského obchodního soudu v Brně (sp. zn. 27 K 30/97-167) prohlášen konkurs na majetek státního podniku Brněnské cihelny, státní podnik. Část území získala firma Thermoservis pro aktivity se stavební sutí a jiné (pokus o provozování tratě pro Off Road). Po nezískání povolení nakládat s odpadem (2003) přesunula firma Thermoservis postupně některé aktivity jinam. Navezený stavební a komunální odpad ale zůstal. To bylo v rozporu s představou „Klidové zóny města Brna“, což vedlo ke vzniku Občanského sdružení Staré Brno. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kohnova cihelna na Wikimedia Commons
Koleč (zámek)

Zámek Koleč je barokní zámek ve stejnojmenné obci v okrese Kladno ve Středočeském kraji. Od roku 2016 je v zámku umístěno muzeum včelařství. Historie Zámek byl postaven v letech 1711–1713 na místě původní tvrze ze 16. století. Majitelem panství byl rod Ubelliů ze Siegburgu, kteří v roce 1715 nechali vysvětit zámeckou kapli biskupem Danielem Josefem Mayerem z Mayernu, pozdějším arcibiskupem pražským. Po vymření kolečské linie Ubelliů v roce 1799 přešlo panství na spřízněnou rodu Bohušů z Otěšic. Východní křídlo budovy tvoří zámecká kaple Nejsvětější Trojice, jenž byla rozšířená v letech 1898–1899 a sloužila k duchovním potřebám celé obce. Po roce 1918 zámek připadl pod správu státních statků Zvoleněves. Po roce 1945 zámek připadl do majetku státního statku Zvoleněves. Po roce 1989 byl zámek prodán novým majitelům, kteří jej zřejmě měli v úmyslu využít pouze ke spekulativním účelům. Zámek použili jako zástavu pro získání bankovního úvěru a záměrně jej nechali chátrat, čímž se zámek dostal do havarijního stavu a zařadil se mezi nejohroženější památky Kladenska. V červenci 2008 došlo k nucené dražbě a zámek za částku přesahující 5 milionů korun získal Nadační fond Koleč, který zahájil nejzákladnější práce na jeho zabezpečení. Po obtížných začátcích se fondu podařilo získat dotace v řádu stovek tisíc korun ročně od ministerstva kultury či Státního zemědělského intervenčního fondu. Zámek dostal novou střechu a částečně byla opravena kaple, kde se konají svatby. V roce 2015 Nadační fond Koleč uspěl se žádostí o dotaci u Norských fondů a získal přes 16 milionů korun, za které bylo zrekonstruováno jedno křídlo zámku. V roce 2016 v něm bylo otevřené muzeum včelařství. Galerie Odkazy Reference Literatura PODLAHA, Antonín. Posvátná místa království českého: Dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvátných soch, klášterů i jiných pomníků katol. víry a nábožnosti v království Českém : Řada první: Arcidiecese pražská. Svazek Díl VII. Vikariát Slanský; část XVI. Vikariát Slanský. Praha: Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1913. 350 s. (Posvátná místa Království českého). Dostupné online. Kapitola 8. Koleč (Choleč), fara, s. 77 – 84. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Koleč na Wikimedia Commons Oficiální stránky Zámek Koleč na Hrady.cz Zámek Koleč na stránce projektu Prázdné domy
Kasteel van Koleč

Het Kasteel van Koleč (Tsjechisch: Zámek Koleč) is een voormalig kasteel in barokstijl in de Tsjechische plaats Koleč. Sinds 2016 is er in het kasteel een bĳenmuseum gevestigd. Geschiedenis Het kasteel werd tussen 1711 en 1713 gebouwd op de plaats van het oorspronkelijke 16e-eeuwse fort. De eerste eigenaar van het landgoed was de familie Ubelli uit Siegburg, die in 1715 de kasteelkapel liet inwijden door bisschop Daniel Josef Mayer von Mayern, de latere bisschop van Praag. In de oostvleugel van het gebouw is een slotkapel van de Heilige Drie-eenheid gevestigd, die tussen 1898 en 1899 werd vergroot. Oorspronkelĳk was deze kapel open voor alle inwoners uit het dorp. In 1918 kwam het kasteel onder staatsrechtelĳk bestuur. In 1989 werd het kasteel verkocht aan nieuwe eigenaren die het kasteel als onderpand voor een banklening gebruikten. Hierdoor raakte het in verval, waarna het op de lĳst met meest bedreigde monumenten van Kladno terechtkwam. In juli 2008 vond een gedwongen veiling plaats en werd het kasteel aangekocht door het Kolečfonds voor een bedrag van meer dan 5 miljoen Tsjechische kronen (zo'n €200.000). Door middel van dit fonds kon begonnen worden met renovatiewerkzaamheden van de belangrĳkste delen. De start hiervan was op 30 oktober 2011. Na een moeizame start slaagde het fonds erin om subsidies van honderdduizenden kronen per jaar te krijgen van het Ministerie van Cultuur en het Staatsfonds voor Landbouwinterventies. Het kasteel werd voorzien van een nieuw dak en de kapel werd gedeeltelijk gerepareerd. In 2015 diende de stichting een subsidieaanvraag in bij de Noorse fondsen van de EER, die meer dan 16 miljoen kronen toekenden. Hierdoor kon de vleugel van het kasteel worden gerenoveerd. In 2016 werd in het kasteel een bijenmuseum geopend. Galerĳ Externe link (cs) Officiële website
Колодєє (замок)

Колодєє (чеськ. Koloděje) — замок-палац в однойменному історичному районі Праги, нині міський район Прага-Колодєє. Передісторія замку — фортеця Зведення замку та власники Замок-палац було збудовано у 1706—1712 роках за планом італійського архітектора Доменіка Мартінеллі, оздоблення замку було виконано іншим італійцем Сантіні Буссі, на замовлення герцога Ганса Адама Андрія Ліхтенштейна. Після смерті герцога замок успадкувала його донька Марія Терезія, одружена з герцогом Савойським Томашем Емануілом. Вона завершила будівництво і оформлення замку у 1720 році. Замок було побудовано в бароковому стилі. Але 1802 року Алоїз Йозеф Ліхтенштейн почав реконструкцію замку у стилі ампір. Реконструкція тривала до 1810 року. Керував цим проєктом інженер Ігнац Шмідт. У той же самий час було закладено «англійський» парк. 18 жовтня 1911 року замок зазнав великої шкоди від пожежі. Під час пожежі дах згорів цілковито, за гасіння було пошкоджено стелю другого поверху, яка обвалилася у дев'ятьох кімнатах. Відновлення замку тривало до 1914 року. Під час ремонту до замку було проведено водопровід, електрику та зроблене централізоване опалення. Роботи виконував місцевий архітектор Альфонс Вертмюллер. З 1919 року замок слугував літньою резиденцією першому Президенту ЧСР Томашу Масарику. 1928 року замок було продано Владіміру та Анні Голековим, що продали його генеральному управляючому заводом Вальтер Їноніце інженеру Антоніну Кумперу. 1948 року замок було конфісковано згідно з «декретами Бенеша», хоча А. Кумпер отримав свідоцтво про благонадійність у 1945 році. До недавнього часу замок використовувався для виїзних засідань чеського уряду. Наприкінці 2008 року замок було передано Вітезславу Кумперу, спадкоємцю А. Кумпера, за реституцією. Суд визнав застосування «декретів Бенеша» щодо А. Кумпера незаконним. Посилання Koloděje [Архівовано 8 жовтня 2008 у Wayback Machine.] Еще один чешский замок будет возвращен хозяевам
Lázeňská kolonáda (Mariánské Lázně)

Lázeňská kolonáda či Hlavní kolonáda (německy: Kreuzbrunnen-Kolonnade, tj. Kolonáda Křížového pramene) je jednou z hlavních dominant Mariánských Lázní. Se svojí délkou 180 metrů bývala nejdelší lázeňskou kolonádou v Česku. Po rekonstrukci v roce 1986 byla zkrácena o tržní přístavbu. Z roku 1986 jsou i nové stropní fresky od Josefa Vyleťala. Její výstavbu v provedení litina – ocel objednal klášter v Teplé a nahradila původní empírovou zděnou kolonádu z let 1823 až 1827 založenou opatem Karlem Kašparem Reitenbergerem. Historie Tato neobarokní litinová stavba vystavěná v letech 1888–1889 podle projektu architektů Hanse Miksche a Juliana Niedzielského byla odlita v železárnách Blansko a smontována na místě původní uzavřené lázeňské promenády. Unikátní litinová konstrukce přežila i válečné období. Hlavně za druhé světové války hrozilo její rozmontování a užití na výrobu zbraní. Nešťastné období ale přečkala v celkem dobrém stavu. V poválečném období ale neprošla stavba žádnou rekonstrukcí. V roce 1951, kdy se Mariánské Lázně vrátily k návštěvě Maxima Gorkého (1923–1924) a vzpomenuly tohoto hosta uprostřed sezóny, dostala kolonáda název Kolonáda Maxima Gorkého, který pak nesla až do sametové revoluce. První rekonstrukce se však konstrukce kolonády dočkala až v roce 1976, kdy byla odsouhlasena tehdejším MěNV. V roce 1981 byl otevřen prostor kolonády se zrestaurovaným kazetovým stropem a nástropními freskami na téma „Touha člověka létat“ od akademického malíře Josefa Vyleťala z roku 1979. Autorem bronzových reliéfů na stěnách je Antonín Kuchař. Rekonstrukce byla ukončena a kolonáda slavnostně otevřena roku 1986. Kolonáda spolu s pavilonem Křížového pramene a pavilonem Rudolfova a Karolinina pramene tvoří hlavní lázeňskou promenádu, jejíž součástí je i slavná Zpívající fontána. Dne 8. února 2010 vláda České republiky schválila návrh Ministerstva kultury ČR o zařazení kolonády spolu s dalšími 37 památkami ČR na seznam národních kulturních památek. Dne 1. července 2010 se kolonáda stala národní kulturní památkou ČR. Fotogalerie Odkazy Reference Související články Mariánské Lázně Kolonáda Seznam národních kulturních památek České republiky Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kolonáda (Mariánské Lázně) na Wikimedia Commons
Palais Kolovrat

Le palais Kolovrat est situé rue Wallenstein à Prague (Tchéquie), dans le quartier de Malá Strana. Il fait partie du siège du Sénat lequel, conformément à la loi no 59/1996, comprend également les terrains du palais Wallenstein (comprenant également le jardin Wallenstein, l'école d'équitation Wallenstein) et le petit palais de Fürstenberg. Histoire Le palais Kolovrat a été construit à la fin du XVIIIe siècle sur le site d’une petite maison. La construction a été commandée par l'épouse du noble Heřman Jakub Černín à l'architecte renommé Ignác Palliardi. Ainsi naquit une magnifique demeure aristocratique qui devait symboliser un palais du haut baroque. Ce palais est lié au Petit Palais Fürstenberg, construit vers 1770. Il est attenant au charmant jardin en terrasse rococo, équipé de kiosques, d'escaliers et de balustrades. Le jardin Kolovrat est également relié au palais Palais Pálffy. Le jardin fait partie du complexe de jardins accessible situé sous le Château de Prague. Ces palais, Kolovrat et Petit Fürstenberg, sont depuis 1918 en possession de l'état. Sous la Première République, la présidence du conseil des ministres s’y trouvait. Après 1945, ils abritaient le ministère de l’Information, plus tard le Ministère de la Culture. En 2003, une reconstruction complète du palais de Kolovrat et du Petit Palais Fürstenberg, a eu lieu, achevé par la Chancellerie du Sénat en 2006. Les locaux les plus intéressants du Sénat sont accessibles les jours fériés lors des journées portes ouvertes. Le palais Kolovrat fait partie du siège du Parlement de la République tchèque, classé monument culturel national. Galerie de photos Liens externes Ressource relative à l'architecture : MonumNet Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de Prague