NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Porta coeli Convent

Porta coeli (Czech: Cisterciácké opatství Porta coeli, Latin: Heaven's Gate) is a 13th-century convent located in Předklášteří, near Tišnov, South Moravian Region, Czech Republic. Situated in the valley of the Svratka River, this Cistercian convent was founded in 1233 by Queen Constance of Hungary. A granddaughter of Raynald of Châtillon, and the widow of King Ottokar I of Bohemia, Queen Constance was also buried at Porta coeli. The church was consecrated in 1239 by Bernhard, then-Bishop of Prague, with the approval and presence of Robert the Englishman, then-Bishop of Olomouc. It has three aisles, a transept and a rather long sanctuary ending in a five-sided apse. Despite the austerity of the Cistercian rules, the western façade has a portal reminiscent of French cathedrals. It is unique in the area of Europe east of Rhine. The interior contains valuable Baroque furnishings from after 1764: on the high altar there is a painting by F. A. Maulbertsch, a sculpture by Andreas Schweigl, and other paintings by the Jesuit artist Ignác Raab. The cloister walk is noteworthy for its early Gothic vaulting, its figurative and decorative carvings, and the chapter house which was built between 1260 and 1270. There is a brewery situated on the premises of the monastery, opened in 2019 as "Vorkloster", the German name for the village where the monastery is located (Předklášteří). Attractions The convent was saved twice (in 1861 and 1990) from destruction by the efforts of Europe's smallest nation, the Lusatian Sorbs, specifically by the convent of the Marienstern Monastery in Panschwitz-Kuckau. The asteroid 3276 Porta Coeli is named after this convent. Gallery References External links Klášter Porta coeli – official webpage (in Czech)
Convento de Porta Coeli (Moravia)

El convento de Porta Coeli (Klášter Porta coeli- Brána nebes en checo) es un monasterio de mujeres fundado reale del siglo XIII, ubicado en Předklášteří, cerca de Tišnov, un suburbio al norte de Brno, en Moravia. República Checa. Está situado en el valle del río Svratka. La iglesia del convento cisterciense, así como el monasterio en sí, fue fundado en 1233 por la reina Constanza de Hungría (fue enterrada allí después de su muerte) y consagrado en 1239 por el obispo de Praga Bernardo en presencia del obispo de Olomouc. Consta de tres naves, crucero y cabecera rematada por cinco ábsides. Comenzó a construirse como románico, la esencia está en el estilo gótico temprano. A pesar de los austeros estándares cistercienses, la fachada oeste presenta un portal que recuerda a las catedrales francesas. Tiene toda su monumentalidad y generosidad. Se considera "único" no sólo en la República Checa. Probablemente sea el único portal monumental del gótico temprano al este del Rin con formato de catedral. Del gótico temprano se conservan hasta el día de hoy: el claustro (patio del paraíso) y la sala capitular. El monasterio fue abolido dos veces (durante las reformas josefinas y durante el régimen comunista). Pero también restaurado dos veces (1861 y 1992) del monasterio de la nación más pequeña de Europa (los serbios de Lusacia), Marienstern, en Panschwitz-Kuckau. En el interior se conservan muebles barrocos posteriores a 1764. El altar contiene frescos de Franz Anton Maulbertsch e Ignác Raab y esculturas de Andreas Schweigel. En cuanto al claustro, además de la capilla, destacan su bóveda gótica, capiteles y otras esculturas. Enlaces externos Klášter Porta coeli (en checo)
Monastère de Sázava

Le monastère de Sázava est une ancienne abbaye bénédictine et un monastère de Bohême (République tchèque), établi par Bretislav Ier de Bohême vers 1032. Historique Il est situé à environ 30 km au sud-est de Prague, sur le rive droite de la rivière éponyme Sázava. La commune de Sázava a grandi autour du monastère. Le monastère fut détruit en 1421 durant les croisades contre les hussites. Il fut réétabli dans l'effort de recatholisation de la Bohême sous le règne des Hasbourg en 1664, avant d'être finalement dissout en 1785. Les bâtiments encore existants datent de la période baroque, avec des extensions de la néo-renaissance du XIXe siècle. Certaines structures restantes sont de style gothique du XIIIe au XIVe siècle, notamment la basilique gothique à trois nefs inachevée. Le monastère est un lieu de l'intrigue du jeu Kingdom Come: Deliverance[réf. nécessaire]. Notes et références Liens externes Sites officiels : www.klaster-sazava.cz et www.sazavskyklaster.cz Ressource relative à la religion : Klosterdatenbank Ressource relative à l'architecture : MonumNet Portail de l’architecture chrétienne Portail du monachisme Portail de la Tchéquie Portail de la protection du patrimoine
Monastero di Sázava

Il monastero di Sázava era un monastero boemo che seguiva la regola benedettina ma celebrava la liturgia secondo il rito bizantino. Storia Venne fondato nel 1032 dall'eremita san Procopio. Sázava divenne rapidamente uno dei principali centri di produzione letteraria in lingua slava ecclesiastica antica. Ricostruito secondo lo stile barocco, il monastero venne tuttavia soppresso dall'imperatore Giuseppe II e trasformato in un castello privato nel XIX secolo. Sono conservati ancora oggi il refettorio dei monaci, la sala capitolare, con pitture murali del XIV secolo, e la chiesa abbaziale barocca. All'interno del complesso è possibile visitare una esposizione storica sulla regione di Sázava in epoca paleoslava e una mostra sulla lavorazione del vetro. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Monastero di Sázava Collegamenti esterni Sito ufficiale, su klaster-sazava.cz. Sito ufficiale, su sazavskyklaster.cz.
Klasztor w Sázavie

Klasztor benedyktyński w Sázavie (czeski: Sázavský klášter) – kompleks zabytkowych budynków klasztornych, położonych w mieście Sázava w Czechach, nad rzeką o tej samej nazwie. W XI wieku został założony przez świętego Prokopa i stał się centrum słowiańskiej liturgii. Od końca wieku XI mieszkali tutaj mnisi obrządku łacińskiego, a budynek klasztor został wybudowany w stylu gotyckim, a następnie przebudowany w stylu barokowym. Klasztor został zamknięty pod koniec XVIII wieku i przebudowany na pałac. Klasztor dziś jest zarządzany przez Národní památkový ústav i lokalny kościół parafialny. Klasztor jest chroniony jako narodowy zabytek kultury Republiki Czeskiej. Sázavski klasztor jest jednym z miejsc akcji gry komputerowej Kingdome Come: Deliverance. Przypisy Linki zewnętrzne Strona oficjalna klasztoru
Mănăstirea Sázava

Mănăstirea Sázava (în cehă Sázavský klášter, în germană Kloster Sasau) a fost o mănăstire întemeiată în anul 1032 de eremitul Procopie și desființată în 1785 de împăratul Iosif al II-lea. Această mănăstire a fost un centru al culturii Boemiei. Cu toate acestea a fost secularizată pe motiv că nu ar avea utilitate practică imediată, ca mănăstire benedictină neîntreținând un așezământ social-caritativ (spital, orfelinat sau școală), așa încât din perspectiva iozefinismului îi lipsea necesitatea.
Сазавський монастир

Саза́вський монасти́р (чеськ. Sázavský klášter, нім. Kloster Sasau) — у XI—XVIII ст. бенедектинський монастир в Богемському королівстві. Розташовувався у місті Сазава, Чехія, на правому березі річки Сазава, за 30 км на південний схід від Праги. Заснований близько 1032 року святим Прокопієм з дозволу богемського князя Бретислава I. Один із найдавніших монастирів країни. Був центром церковнословянської культури, але 1097 року перейшов на латинський обряд. Перші будівлі монастиря були збудовані у романському стилі, але згодом перебудовані на готичні. 1421 року захоплений і зруйнований гуситами. Відновлений 1664 року Габсбургами як великий католицький центр в Богемії. Розбудований у бароковому стилі. Ліквідований 1785 року, перетоворений на замок. Остаточно секуляризований у XIX ст. Нині частина території змінена на музей, яким керує Національний інститут пам'яток. Монастирська церква святого Прокопія належить місцевій римо-католицькій парафії з 1788 року. Національна памятка культури з 1962 року. Назва Саза́вський монасти́р (чеськ. Sázavský klášter) — коротка чеська назва. Походить від річки Сазави, на якій стояла обитель. Зазауський монасти́р (нім. Kloster Sasau) — коротка німецька назва. Монастир святого Прокопія (чеськ. Klášter svatého Prokopa a) — офіційна назва до 1785 року. Галерея У культурі Відеоігри 2018: Kingdom Come: Deliverance. Примітки Бібліографія Králík, Oldřich. Sázavské písemnictví 11. století. Praha: Nakladatelství Československé akademie věd, 1961. Reichertová, Květa; Dvořáková, Vlasta; Huňáček, Václav. Sázava. Památník staroslověnské kultury v Čechách. Praha: Odeon, 1988. Royt, Jan; Sommer, Petr; Stecker, Martin. Sázavský klášter. Praha: Národní památkový ústav, územní památková správa v Praze, 2013. Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Сазавський монастир Офіційна сторінка музею Княжа Україна. Чи мало Реймське Євангеліє стосунок до Росії?
Château d'Opočno

Le château d'Opočno est un château tchèque de style Renaissance situé dans la ville d'homonyme, en République Tchèque. Description Le château, dont la localisation est mentionnée dès 1068, est construit sur le site d'un ancien château gothique. Il a appartenu à la famille Trčka de 1553 jusqu'à 1634 et la mort de Adam Erdmann von Trčka. Il est ensuite acheté par la famille Colloredo. Ces derniers le modifient sensiblement et y ajoutant des jardins à l'anglaise. Le château est maintenant un musée avec une galerie, une librairie, des collections ethnographiques et une armurerie qui présente des armes orientales du XVIe au XIXe siècle. Pendant la période communiste, le pouvoir a pris possession du château. En 2003, la justice tchèque le rend à la famille Colloredo mais cette décision a été invalidée en 2007. Parmi les collections du château, on trouve un panneau représentant Jésus parmi les docteurs et réalisé par un suiveur de Jérôme Bosch. Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Opočno Castle » (voir la liste des auteurs). Liens externes Site officiel Ressource relative aux beaux-arts : Union List of Artist Names Ressource relative à l'architecture : MonumNet Portail de la Tchéquie Portail des châteaux Portail de la protection du patrimoine
Pałac Mnichovo Hradiště

Pałac Mnichovo Hradiště – barokowy pałac położony w mieście Mnichovo Hradiště, w regionie Czeskiego Raju, nad rzeką Izerą. Jest jednym z najlepiej zachowanych zespołów pałacowych w Czechach, stanowiąc cenny przykład architektury barokowej oraz ważne świadectwo historii regionu. Historia Początki i okres renesansowy Pierwsze wzmianki o budowlach na terenie dzisiejszego pałacu wiążą się z kolonizacją prowadzoną przez cysterski klasztor w Klášter Hradiště nad Jizerou, założony w 1145. W 1602 dobra te stały się własnością Václava Budovca z Budova, przywódcy czeskiej opozycji stanowej i protestanckiej. W 1606 Budovec rozpoczął przebudowę swojej siedziby na reprezentacyjny pałac renesansowy, co potwierdza tablica pamiątkowa z czerwonego marmuru z herbami Václava Budovca i jego żony Anny z Vartemberka. Budowla była dwuskrzydłowa, jednopiętrowa, z mieszkalnym poddaszem. Po klęsce powstania czeskiego w 1621 Budovec został stracony, a jego majątek skonfiskowany. Okres barokowy i rozwój rezydencji W 1623 skonfiskowane dobra wraz z pałacem nabył Albrecht von Wallenstein, przyszły generał wojsk cesarskich. Już w 1627 sprzedał je swojemu kuzynowi, Maximilianowi von Wallenstein. W drugiej połowie XVII wieku, za panowania Ernesta Josefa von Wallenstein, pałac został gruntownie przebudowany w stylu barokowym. Prace budowlane, prowadzone przez architektów Marka Antonia Canevalla i Mikuláša Raimondiego, nadały pałacowi obecny kształt. W latach 1696–1712 dobudowano nowe skrzydło z centralną wieżą zegarową, co nadało całemu zespołowi kształt litery U. W latach 1709–1710 ukończono budowę dodatkowych obiektów, takich jak stajnie, ujeżdżalnia, sala terrena oraz pawilony ogrodowe. Architektura Zespół pałacowy w Mnichovie Hradiště jest przykładem barokowej rezydencji arystokratycznej, zachowanej w niemal niezmienionej postaci. Składa się z głównego budynku pałacowego, stajni, ujeżdżalni, sali terreny oraz pawilonów ogrodowych. Wnętrza pałacu zdobią malowidła ścienne, kolekcje porcelany orientalnej i miśnieńskiej, a także galeria obrazów z 111 dziełami, głównie malarzy holenderskich. Wewnątrz pałacu zachowała się biblioteka z Duchcova, licząca 22 tysiące woluminów, zarządzana przez Giacoma Casanovę. Natomiast w kaplicy św. Anny znajduje się lapidarium z barokowymi rzeźbami oraz szczątki Albrechta von Wallensteina. Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona pałacu (cz. • ang.)
Kostel svatého Prokopa (Křtěnov)

Kostel svatého Prokopa ve Křtěnově u Temelína je bývalým farním kostelem pro římskokatolickou farnost Křtěnov. Kostel je jednolodní s trojboce zakončeným presbytářem, ve kterém jsou cenné gotické fresky ze 14. století a zdobený kamenný gotický sanktuář. Pod kruchtou je náhrobní kámen s erbem z roku 1700. V kostele jsou varhany z roku 1852, jejichž zhotovitelem je Franz Jüstl. Kostel je v blízkém sousedství Jaderné elektrárny Temelín a zámku Vysoký hrádek. Historie kostela Kostel pochází ze 14. století. V roce 1261 je zde dokladován plebán Mathias. Jako farář je zde dokladován mj. pozdější biskup litomyšlský Aleš z Březí, který pocházel z nedalekého Březí. Kostel je spolu s přilehlou zvonicí, hřbitovem, farou a školou pozústatkem zaniklé obce Křtěnov, která byla stejně jako sousední Březí a další obce zlikvidována v souvislosti s výstavbou Jaderné elektrárny Temelín. Kostel měl být původně také zdemolován, ale podařilo se jej zachránit. Základy stavby byly koncem 80. let 20. stol. ztuženy železobetonovým věncem. Při rekonstrukci kostela, provedené v letech 1994–1995, byly v presbytáři nalezeny fresky z poloviny 14. století. V kostele není původní mobiliář. Původní oltářní obraz je dnes umístěn v kostele v Purkarci. V roce 2025 se majitelem kostela stala obec Temelín. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Prokopa na Wikimedia Commons
Kostel svaté Markéty (Břežany)

Kostel svaté Markéty je římskokatolický barokní kostel v obci Břežany na Rakovnicku. Pod památkovou ochranou je od 31. prosince 1965. Historie První kostel je v Břežanech doložen už ve 14. století. V roce 1414 v kostele snad kázal i mistr Jan Hus, když zrovna pobýval na nedalekém hradu Krakovci. Avšak během pozdějších husitských válek byl zdevastován. Nový kostel byl postaven až v roce 1560, ten se ovšem velmi poškodil během třicetileté války a zbyla z něj pouze zřícenina. Kostel současné podoby byl vystavěn až v první polovině 18. století v barokním slohu. 3. května 1958 byl zapsán jako kulturní památka. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Markéty na Wikimedia Commons
Sloup Nejsvětější Trojice (Bakov nad Jizerou)

Sloup se sousoším Nejsvětější Trojice v Bakově nad Jizerou je vrcholně barokní trojiční sloup stojící na Mírovém náměstí v Bakově nad Jizerou v okrese Mladá Boleslav. Autorem sousoší je Josef Jiří Jelínek. Dílo bylo dokončeno v roce 1729. Roku 1958 byl sloup prohlášen kulturní památkou. Historie Sloup vznikl z iniciativy bakovského faráře Josefa Mušlice a z donace Marie Markéty z Valdštejna, Františka Arnošta z Valdštejna a občanů Bakova. Celkové náklady čítaly 700 zlatých. Popis Báze sloupu je tvořena dvojicí stylobatů o trojúhelníkovém půdorysu se zkosenými rohy a dovnitř proláklými stranami. Stojí na stupňovité podezdívce obehnané kamennou balustrádou (dostavěna ke sloupu v roce 1770 Janem Lypenem) členěnou na nárožích a upostřed proláklých stran hranolovými pilířky. Spodní stylobat Spodní stylobat nese trojici nápisových zrcadel se třemi původními českými nápisy se zvýrazněnými chronogramy. Nápis v průčelí s chronogramem udávajícím rok 1729 Šimák zaznamenává v roce 1930 pod nápisem ještě přípisek, nedochovaný z důvodu restaurování v roce 1958: Bleskem poškozeno a opětně zřízeno l. P. 1903. Předchozí přípisek byl nahrazen textem: OPRAVY PROVEDENY 1856. 1897. 1903. 1928. 1942. 1959.1968. 1984. Nápis vpravo s chronogramem udávajícím rok 1727: Šimák zaznamenává v roce 1930 pod nápisem ještě přípisek, nedochovaný z důvodu restaurování v roce 1958: Obnoveno péčí obce bakovské a dobrodinců l. P. 1897. Nápis vlevo s chronogramem udávajícím rok 1727: Vrchní stylobat a sloup Vrchní stylobat je zdoben lasturami a kartušemi. Před jeho okosenými hranami stojí trojice dynamických soch českých patronů v životní velikosti: sv. Václav, sv. Vojtěch a sv. Jan Nepomucký. Na nárožích v horní části vrchního stylobatu jsou umístěny sošky tří andělů na nízkých hranolech. Na stylobatech spočívá štíhlý trojboký jehlan s proláklými boky a nízkou členěnou patkou, který na vrchu přechází v nízkou šestibokou hlavici zdobenou palmovými listy. Hlavice i dřík jehlanu jsou ovity shluky obláčků s okřídlenými andělskými hlavičkami. Na hlavici spočívá sousoší Nejsvětější Trojice: Bůh Otec v řasnatém plášti s trojúhelníkovou svatozáří sedící na zeměkouli, v náručí drží Krista na kříži a nad jeho hlavou se ve zlacené aureole vznáší Duch Svatý. Opravy sloupu Roku 1817 sloup opravil Josef Kotner, roku 1856 M. Beran Kompletní restaurování proběhlo v roce 1958 V letech 1967–1970 byly sochy sv. Václava, sv. Vojtěcha a sv. Jana Nepomuckého přeneseny do lapidária v Mnichově Hradišti a nahrazeny kopiemi Zatím poslední rekonstrukce proběhla v letech 2019–2020 Galerie Odkazy Poznámky Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Sloup se sousoším Nejsvětější Trojice v Bakově nad Jizerou na Wikimedia Commons
Liščí bouda

Das Berghaus Liščí bouda (deutsch Fuchsbaude) war ursprünglich die Privatwohnung der Familie Fuchs, von der es auch die heutige Bezeichnung erhielt. Die Baude hatte ursprünglich die Hausnummer 52 in der damaligen Glasbläsersiedlung Glashütte Kristiánov. Errichtet wurde das Haus 1775. Die Familie Fuchs lebte hier Anfang des 19. Jahrhunderts. Später wurde das Wohnhaus zum Hütten-Gasthaus, und nach Niedergang der Glasindustrie zum Gasthaus für Wanderer mit Unterkunftsmöglichkeiten umgebaut. Seit 1963 gehört das Haus dem Museum für Glas und Bijouterie in Jablonec nad Nisou (Gablonz an der Neiße). Es bietet den Besuchern eine kleine Ausstellung über die Geschichte der Glasmachersiedlung Kristiánov. Das Blockhaus, bei dem bis auf die Fundamente bzw. des Schornsteines alles aus Holz errichtet wurde, befindet sich in der Nähe des Jagdschloss Nová Louka an einer Hauptmagistrale des Isergebirges von Nova Louka zum Kammweg des Isergebirges. Ortschaften in der Nähe sind Bedřichov, Janov nad Nisou und Josefův Důl im Okres Jablonec nad Nisou in Nordböhmen. Südlich von der Fuchsbaude unterhalb liegt die Talsperre Josefův Důl. Heute dient die Baude als Zwischenpunkt und Gaststätte für Wanderungen im Isergebirge. Im Winter führt unmittelbar neben der Fuchsbaude der Isergebirgslauf vorbei. Weblinks Einzelnachweise
Kostel svatého Mikuláše (Benešov)

Kostel svatého Mikuláše se nachází v Benešově na vrcholu návrší zvaném Karlov. Historie Svým stářím patří mezi nejstarší sakrální stavby města. Přestože se uvádí, že k vysvěcení kostela došlo již v roce 1070 a toto stáří potvrzují i archeologické prameny, je dnešní stavba podstatně mladší. Tato raně gotická svatyně, pocházející ze 13. století, je v podstatě bazilikální trojlodí. Po požáru v roce 1420 byl kostel přestavěn v pozdně gotickém slohu a došlo ke zkrácení západní části kostela. K částečné přestavbě došlo v roce 1583. Po druhém vypálení v roce 1648 došlo následně k jeho obnově až v roce 1696. Další opravy v letech 1898, 1902 a 1914 podobu kostela nezměnily. V letech 1968-1969 prošel generální opravou, při níž došlo při odstranění starých nánosů. Následně byly odhaleny základní obrysy stavby, včetně původních oken, vzniklé zhruba ve 3. čtvrtině 13. století. Popis Exteriér Celý kostel je v podstatě bazilika s trojlodím a polygonním presbytářem. Pod vrcholem štítu kostela je mozaika sv. Mikuláše pocházející z roku 1938. Do kostela lze dnes vstoupit dvěma vchody. Hlavní vchod, přístupný od západu, je vymezen lomeným portálem. Jižní vchod, s renesanční předsíní, má hruškovou profilaci ubíhající vzhůru. Z jižní strany kostela stojí barokní socha sv. Jana Nepomuckého. Po pravé straně při pohledu z města je Horní zvonice. V ní zavěšen gotický zvon z roku 1322. Na západní straně od kostela se nalézá patrová fara. U kostela se nachází rozsáhlý hřbitov. Interiér Ve své podstatě je vybavení kostela barokní. V interiéru byla dochována barokní výzdoba – sochy od M. B. Brauna a nástěnné rokokové malby – cyklus 24 obrazů s výjevy ze života sv. Klementa od I. Raaba. K nejcennějším částem náleží hlavní oltář z roku 1696 zdobený akantovými řezbami. Obraz Assumpty patří k význačným regionálním památkám pozdní gotiky. Postupem času se vyhranila stojící Madona jako korunované Assumpty. Orámování květnicí celé postavy pochází z pozdní gotiky. Madona drží Ježíška s jablkem a žezlo. Tento obraz vznikl patrně za působení majitele panství Jaroslava ze Šternberka patrně před rokem 1500. Reference Literatura PODLAHA, Antonín. Posvátná místa království českého: Dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvátných soch, klášterů i jiných pomníků katol. víry a nábožnosti v království Českém : Řada první: Arcidiecese pražská. Svazek II. Vikariát Berounský, Bystřický a Plzeňský; část VI. Vikariát Bystřický. Praha: Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1908. 373 s. (Posvátná místa Království českého). Dostupné online. Kapitola 1. Benešov, děkanství, s. 117 – 130. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Mikuláše na Wikimedia Commons
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Benátky nad Jizerou)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie ve Starých Benátkách je římskokatolický kostel v Benátkách nad Jizerou. Nachází se na hřbitově ve Starých Benátkách. Kostel je filiální a je spravován z farnosti Benátky nad Jizerou při kostele sv. Máří Magdaleny. Popis Kostel se nachází na starobenáteckém hřbitově, na křižovatce ulic Bratří Bendů a U kostela. Historie Původní kostel Současný jednolodní kostel Nanebevzetí Panny Marie byl vystavěn v místě staršího, dřevěného kostela s šindelovou střechou a na zděných základech, existujícího pravděpodobně již ve 13. století, ačkoli první písemná zmínka o něm je z roku 1354. Tehdejší farní kostel Nanebevzetí Panny Marie tak byl první sakrální stavbu dnešních Benátek nad Jizerou. Husitské nepokoje i dobu třicetileté války kostel přečkal relativně bez úhony, avšak zdejší fara zanikla v souvislosti s husitskými válkami a farnost s kostelem připadly pod správu novobenátecké fary. Poté byl kostel dlouhodobě zanedbáván a chátral, až do roku 1761, kdy se zřítil. Nový kostel V letech 1761–1764 byl postaven nový zděný kostel v jednoduchém rokokovém slohu s klasicistní kazatelnou. Ze stejného období pochází také rokoková hřbitovní kaple, někdejší márnice. Spolu s márnicí, ohradní zdí a křížem je chráněn jako kulturní památka. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons Kostel Nanebevzetí Panny Marie ve Starých Benátkách na www.hrady.cz Kostel Panny Marie na www.benatky.cz