Kostel svatého Jakuba Staršího (Stodůlky)

Kostel svatého Jakuba Staršího v Praze-Stodůlkách je římskokatolický farní kostel na území Prahy 5-Stodůlek, nachází se na malém návrší v centru někdejší samostatné vesnice Stodůlky. Stojí v těsném sousedství stodůlecké fary, jejíž adresa je Kovářova 21/22. Historie Některé prameny, jejichž pravdivost nelze věrohodně doložit, uvádějí zmínku o Stodůlkách z roku 1159, v souvislosti s malostranským kostelem Panny Marie pod řetězem a tamním johanitským klášterem. První doložená písemná zmínka o stodůleckém románském kostele je z roku 1292. Prvním zdejším farářem byl Jan Heřman, kterého roku 1298 jmenoval pražský biskup Řehoř Zajíc z Valdeka na pokyn papeže Bonifáce VIII. Románský kostelík existoval jako hřbitovní, než byl v roce 1835 hřbitov přenesen za hranice vsi. Románský kostel stál až do roku 1901, kdy byl pro nedostatečnou kapacitu zbořen a nahrazen současným pseudogotickým kostelem sv. Jakuba Staršího z let 1901–1903. Byl vystavěn v místě staršího kostela, ze kterého se zachoval kamenný sanktuář v gotickém stylu. Architektura Předchůdcem dnešního chrámu byla středověká stavba. Její obvodové zdivo dosahovalo tloušťky téměř jednoho metru a loď kryla valbová střecha. Na východní straně na loď navazoval čtverhranný presbytář zaklenutý klasickou gotickou křížovou klenbou. V západní části interiéru se nacházela kruchta opatřená rovněž křížovou klenbou. K západnímu průčelí byla symetricky přistavěna věž. V jejím podkruchtí se nacházela malá místnost s malým okénkem, která pravděpodobně sloužila jako klenotnice či trezorová komora. V okolí kostela stála na ploše tehdejšího hřbitova samostatná čtyřboká dřevěná zvonice. Její nosný systém byl tvořen vzpěradlovou konstrukcí s bedněným zvonovým patrem. V této zvonici se nacházely celkem tři zvony. Jeden z nich byl opatřen latinským nápisem a datací k roku 1520, další odlil v roce 1725 pražský zvonař Nicolaus Löw. Původní kostel byl kvůli vážným statickým poruchám a nedostatečné kapacitě v roce 1901 kompletně zbořen. Současná neogotická stavba Současná podoba chrámu je výsledkem přestavby z let 1901–1903. Plány novostavby vypracoval architekt Matěj Krch. Náklady na výstavbu dosáhly částky 64 771 korun. Architektonicky se jedná o neorientovanou jednolodní stavbu pojatou v neogotickém stylu. Exteriér Celková dispozice stavby je obdélníková. Z důvodu prostorových omezení parcely musel architekt navrhnout čtvercový presbytář který netradičně směřuje k severu. Stavbu vertikálně člení vnější jednoduše odstupňované opěrné pilíře. Průčelí a boční stěny lodi osvětlují lomená okna opatřená profilovaným ostěním. Průčelí a boční stěny lodi osvětlují dvoudílná lomená okna opatřená profilovaným ostěním. Plochu okna rozděluje svislý kamenný sloupek a ve vrcholu se nachází neogotická kružba ve tvaru kružnice.K východní stěně presbytáře přiléhá obdélná sakristie( krytá pultovou střechou. Vstup do kostela je řešen ústupkovým lomeným portálem v jižním průčelí. Tomuto průčelí asymetricky dominuje hranolová věž, jež plní zároveň funkci zvonice. Věž je zakončena stanovou střechou. V jejích nárožích jsou pro vizuální odlehčení hmoty umístěny čtyři drobné dekorativní věžičky ve tvaru fiál. Na vrcholu věže je osazen pozlacený kříž a kovová korouhev. Fasáda kostela má béžový odstín. Celý areál je dodnes vymezen ohradní zdí původního hřbitova, který kostel obklopoval až do svého zrušení v roce 1835. Interiér Uvnitř je prostor řešen jako prostranná a prosvětlená hala s bílými omítkami, kde je rozdělena na hlavní loď a kněžiště. Tyto dva prostory od sebe odděluje profilovaný lomený gotický oblouk. Přirozené světlo do lodi proniká vysokými lomenými okny, jejichž okraje jsou lemovány barevnou vitráží. Presbytář kostela je zaklenut jedním polem křížové žebrové klenby. Jednotlivá kamenná žebra se sbíhají do jednoduchých jehlancových konzol. Existuje architektonický předpoklad, že část prvků klenby presbytáře mohla být použita z původního zbořeného kostela. Hlavní loď je překryta čtyřmi poli křížové klenby bez žeber. žebra klenby v lodi se opírá o ztužující pasy, které jsou neseny přízedními pilíři zakončenými jednoduchými římsovými hlavicemi. Původní interiér kostela byl v roce 1903 kompletně vyzdoben ornamentální malbou. Během stavebních úprav v 90. letech 20. století však byla tato výmalba zabílena, díky čemuž dnes interiér působí velmi čistým a střídmým dojmem, s nímž kontrastuje tmavé dřevo mobiliáře. Kruchta a podkruchtí V jižní části lodi se nad hlavním vstupem nachází zděná varhanní kruchta. Do prostoru lodi je otevřena pomocí lomených oblouků a je opatřena neogotickým zděným zábradlím členěným slepými kružbami. Významným prvkem je prostor pod kruchtou. Zde se podařilo dochovat a druhotně osadit původní dřevěný kazetový strop pocházející ze starého kostela. Kazety jsou zdobeny pozdně renesančními malbami z let 1650–1655, které znázorňují skutky milosrdenství a doprovodné ilustrace k biblickým žalmům. Zařízení a mobiliář Vybavení interiéru bylo zhotoveno převážně na počátku 20. století, je slohově jednotné a odpovídá neogotické výstavbě chrámu. Nejstarším zachovaným prvkem je kamenný gotický sanktuář pocházející ze starého kostela. Tento svatostánek byl uchován při demolici a dnes je osazen vlevo v přední části lodi u vítězného oblouku, v místě dřívějšího bočního oltáře. Pseudogotický hlavní oltář zdobený fiálami je řezbářskou prací z dílny Petra Buška a synů ze Sychrova. Centrální deskový obraz patrona chrámu, svatého Jakuba, pro oltář namaloval Konstantin Bušek. Po stranách obrazu se nacházejí dřevěné sochy představující slovanské věrozvěsty sv. Cyrila a Metoděje. V ose presbytáře je umístěn obětní stůl, zhotovený pro potřeby pokoncilní liturgie v roce 2000. Na kruchtě je umístěn historický varhanní nástroj z pražské varhanářské firmy Josef Rejna a Josef Černý, uvedený do provozu roku 1903. Nástroj je uložen v pseudogotické dřevěné skříni. Mobiliář interiéru doplňují neogotické lavice v lodi, jejichž bočnice mají řezby ve tvaru slepých kružeb, a dřevěná křížová cesta umístěná na bočních stěnách. Ve stěně lodi je jako epigrafická památka vsazen původní náhrobní kámen někdejšího stodůleckého faráře Matěje Šimáka. Komunitní centrum Kostel sv. Jakuba spolupracuje s komunitním centrem sv. Prokopa (centrum spadá pod gesci stodůlecké farnosti). Bohoslužby V kostele se konají pravidelné bohoslužby (o nedělích v 8, 9:30 a 18 hodin, pondělky a čtvrtky v 7:15 hodin, a pátky v 18 hodin. 25. července se koná svatojakubská pouť, 11. října posvícení. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jakuba Staršího na Wikimedia Commons Oficiální stránky farnosti [1] Digitální knihovna Kramerius. www.ndk.cz [online]. [cit. 2026-05-18]. Dostupné online. VLČEK, Pavel. Umělecké památky Prahy Pavel Vlček. Praha: Academia, 1996. 521 s. Dějiny kostela na www.centrumbutovice.cz/ Archivováno 21. 9. 2016 na Wayback Machine.