NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel Narození Panny Marie (Dašice)

Kostel Narození Panny Marie je barokní stavba v Dašicích v Hrdličkově ulici. Byl postaven v letech 1677–1707 jako trojlodní chrám se dvěma menšími věžemi. Na místě stával starší kostel, o kterém je první písemná zmínka z roku 1349. Farní kostel je chráněn jako kulturní památka. Popis kostela Kostel Narození Panny Marie v Dašicích je trojlodní kostel bazilikálního typu, hlavní loď má rozměry 21,70×9,40 m, presbytář je polygonálně uzavřen a má rozměry 10,90×5,60 m, vedlejší lodě mají rozměry 13,90×4,20 m, jsou zaklenuty křížovou klenbou a do hlavní lodi otevřeny polokruhovými oblouky arkád. Sakristie má rozměry 6,90×5,90 m. Pětiosé průčelí člení vysoké pilastry s toskánskými hlavicemi po stranách střední osy postavené na koso. Boky kostela člení pilastry. Okna jsou podélná, zaklenutá polokruhem. Střecha kostela je valbová s taškovou krytinou. Vybavení kostela Barokní hlavní oltář s obrazem Narození Panny Marie od chrudimského akademického malíře Josefa Papáčka pochází z roku 1854. Kolem oltáře jsou na konzolách dřevěné sochy sv. Jáchyma a Anny, Josefa a sv. Jana Nepomuckého o rozměrech 1,40×0,80 m. V hlavní kostelní lodi se vlevo nalézá barokní kazatelna s bohatým baldachýnem a tři postranní oltáře. Oltář Nanebevzetí Panny Marie vpravo má obraz 1,50 m vysoký, 70 cm široký, z roku 1875, od malíře Františka Umlaufa z Kyšperka, řezba a štafírování od Ed. Harracha z Vysokého Mýta. Oltář sv. Anny s obrazem svaté Anny o rozměrech 0,70×0,80 m z roku 1785 byl pořízen nákladem manželů Františka a Anny Gabrielových z Dašic. Dřevořezby oltáře vyřezal pardubický řezbář Jakub Teplý. Sochy Krista a Panny Marie, 35 cm široké a 40 cm vysoké, jsou z počátku 20. století. Oltář sv. Jana Nepomuckého pochází z roku 1758 a je dílem chrudimského řezbáře Josefa Procházky. V pravé postranní lodi je poboční barokní oltář se sochou Panny Marie. Pod chórem je umístěna jeskyně se sochou Panny Marie Lurdské. Na chóru je krásné, barokní vyřezávané zábradlí. V levé postranní lodi je oltář sv. Josefa s obrazem od malíře Ed. Neumanna z roku 1890 ve starém rámu o rozměrech 1,25×0,69 m. V kostelní lodi se nalézá cínová křtitelnice z roku 1559 s polovypouklým obrazem Krista a sv. Petra o rozměrech 0,95 x 0,35 m. Uprostřed hlavní lodi kostela se nalézá hrobka faráře Jakuba Kohouta, zemřelého roku 1754, a v poboční pravé lodi hrobka bratra Áerverta z řádu Milosrdných z roku 1725. V průčelí chrámu jsou výklenky pro sochy a dvě čtyřhranné věže, zakončené nízkými jehlany. Zvony jsou nové, nahrazující zvony zrekvírované během první světové války. Kolem kostela býval hřbitov. V kostele je uchovávána rorátní kniha z roku 1612. Galerie Související články Římskokatolická farnost Dašice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Narození Panny Marie na Wikimedia Commons Popis kostela
Kostel Nejsvětější Trojice (Horní Jelení)

Kostel Nejsvětější Trojice v Horním Jelení je novogoticky upravený chrám postavený na přelomu 16. a 17. století, který slouží jako hlavní římskokatolický kostel ve městě. Stojí na východní straně centra, v ulici 5. května, a je spravován zdejší římskokatolickou farností. Kostel byl před rokem 1988 zapsán jako kulturní památka. Historie Jednolodní kostel vznikl na místě starší stavby ze začátku 17. století. Jeho zbudování zadal rytíř Heřman Varlich z Bubna a na Skášově, majitel okolních panství. Původní stavba vznikla v letech 1600–1602 jakožto kostel s dřevěnou zvonicí. Roku 1602 Heřman z Bubna zemřel a byl pohřben v kryptě kostela zakryté zdobeným náhrobkem, který se následně stal jedním z rodových pohřebišť rodu Bubnů z Litic. Roku 1698 byla přistavena dřevěná fara, která byla roku 1823 nahrazena zděnou. Kostel prošel v letech 1850–1864 výraznými stavebními úpravami, které vyústily v téměř kompletní přestavbu v novogotickém slohu dokončenou roku 1866. Do rodové hrobky Bubnů byly v roce 1876 z Milána převezeny ostatky hraběte Ferdinanda Antonína z Bubna (1768–1825), vojevůdce napoleonských válek. Popis Jednolodní stavbě kostela orientované směrem do centra města dominuje centrální věž zakončená zvonicí a jehlanovou střechou. V zadní části interiéru je umístěn barokní dřevěný oltář. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Nejsvětější Trojice na Wikimedia Commons Informace o kostele na webu města Horní Jelení
Husův sbor (Pardubice)

Husův sbor v Pardubicích je sbor (kostel) Církve československé husitské. Postaven byl roku 1928. Vznik sboru Náboženská obec Církve československé vznikla v Pardubicích na počátku roku 1921. Nejprve se věřící scházeli v zámecké kapli pardubického zámku, následně v sále Národního domu (později kino JAS). Ten kapacitně nedostačoval, a tak místní náboženská obec započala své snažení o výstavbu vlastního sboru. V roce 1924 zakoupila pozemek na Olšinkách a vypsala architektonickou soutěž. Tu vyhrál architekt Ferdinand Potůček. V červnu 1926 byl slavnostně položen základní kámen přivezený z Kunětické hory a 27. května 1928 byla budova sboru slavnostně otevřena. Od té doby slouží nepřetržitě místní náboženské obci. Zajímavostí je, že první bohoslužba byla sloužena v rozestavěném sboru již v září 1927. Popis stavby Pardubický Husův sbor je dvoukřídlá dvoupatrová budova postavená na nároží městského bloku (ulice Jiráskovy a U Husova sboru). Ve srazu křídel je doplněna čtvrtkruhovým portikem a polokruhovou schodišťovou věží. Na ní jsou umístěny nápisy Pravda vítězí (pod střechou) a Husův sbor. Věž je zakončena kalichem s dvojramenným křížem, symbolem církve. V pravém křídle se v druhém nadzemním patře nachází bohoslužebný sál, doplněný kruchtou, na níž jsou umístěny také varhany. V prvním nadzemním patře pravého křídla se nachází divadelní sál, který je dnes (2022) využíván jako prodejna sportovního náčiní. Od 50. do 80. let byly prostory Husova sboru využívány i Východočeským divadlem Pardubice a Východočeským státním komorním orchestrem. Levé křídlo pak obsahuje bytové jednotky (pro faráře a správce sboru) a administrativní místnosti. Sbor je od roku 1958 památkově chráněn jako zdařilá ukázka modernistické architektury a tvoří společně s protilehlou sokolovnou urbanistické dominanty náměstí (dříve zvaného Lernetovo, dnes bez názvu). Varhany Varhany přibyly do sboru na jeho kruchtu kolem roku 1930, postavila je firma Jana Tučka z Kutné Hory. Poté, co tyto varhany dosloužily, byl pardubický Husův sbor bez klasických varhan až do roku 2008, kdy byly na kruchtu instalovány varhany převezené ze zrušené nemocniční kaple v německé Štrubině, vyrobené v roce 1965. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu husitský kostel v Pardubicích na Wikimedia Commons
Kostel svatého Václava (Pardubice)

Kostel svatého Václava se nalézá na Školním náměstí několik metrů od slepého ramene řeky Labe ve čtvrti Rosice, místní části města Pardubice. Rosice jsou součástí městského obvodu Pardubice VII. Kostel je chráněn jako kulturní památka. Národní památkový ústav tento kostel uvádí v katalogu památek pod rejstříkovým číslem ÚSKP 13829/6-2134 . Historie kostela První písemná zmínka o kostele v Rosicích pochází z roku 1325, z té doby pochází obvodové zdi kostelní lodi, presbytáře a sakristie, stejně jako triumfální oblouk a portál sakristie. Původní gotický kostel vyhořel roku 1583, ale ještě téhož roku byl znovu obnoven ve stylu renesance Georgem Adlspachem z Damsdorfu, hejtmanem pardubickým, a Valentinem Žaludem, místohejtmanem. Kostel byl následně přestaven barokně v 20. letech 18. století. Vedle kostela stojí zvonice se zděným přízemím a bedněným patrem, postavená v 18. století a bývalý hřbitov. Popis kostela Kostel sv. Václava je kamenný s trojboce uzavřeným presbytářem se sakristií po severní a s předsíní po jižní straně lodi. Kostelní loď má rozměry 10,0 x 8,0 m a je zaklenutá třemi poli křížové hřebínkové klenby. Kostelní loď byla uvnitř později opravena ve slohu copovém. Fasáda lodi má opěrné pilíře a hrotitá okna bez kružeb. Ve hřbitovní zdi je zazděn fragment renesančního portálu kostela z roku 1583 přenesený sem z kostela koncem 19. století. Vybavení kostela Hlavní oltář je rokokový s obrazem sv. Václava namalovaný neznámým malířem a opravený roku 1853 chrudimským malířem Josefem Papáčkem. V kostele se nalézají dřevěné rokokové lavice s ornamentálními řezbami. V první polovině 19. století byla do kostela vložena nová dřevěná kruchta. Galerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Václava na Wikimedia Commons popis kostela
Evangelický kostel (Pardubice)

Evangelický kostel v Pardubicích stojí v uliční zástavbě na rohu ulic Sladkovského a Hronovické. Byl zbudovaný dle plánů karlínského stavitele Josefa Blechy roku 1897. O kostel se stará a využívá jej farní sbor Českobratrské církve evangelické. Historie Evangelíci začali v Pardubicích přibývat ve druhé polovině 19. století v souvislosti se vznikem řady průmyslových podniků ve městě. Původně se schůzky evangelíků konaly přímo v domech členů této církve. Bylo to například v domě Františka Opitze, majitele továrny Hübner a Opitz anebo v domě starosty města Františka Hoblíka. K bohoslužbám byli zváni faráři z Dvakačovic, Přelouče, Bukovky i odjinud. Pravidelné bohoslužby se pak v Pardubicích konaly od 1. listopadu 1889 ve staré reálce. Poněvadž potřeba vybudování chrámu byla stále naléhavější, byl v roce 1892 založen „Spolek pro postavení chrámu Páně v Pardubicích", jehož předsedou byl zvolen František Hoblík. V roce 1896 byl zakoupen od Josefa a Kateřiny Polákových pozemek č. k. 932/2. Přestože po této koupi zůstalo v pokladně pouhých 362 zl., pustil se spolek ještě téhož roku do stavby chrámu. Stavba chrámu byla zadána staviteli Josefu Krudencovi. Cena kostela bez vnitřního zařízení byla 7 240 zl. s vnitřním vybavením 13 700 zl. Dne 29. června 1897 byl nový chrám slavnostně předán svému účelu. Slavnostní posvěcení chrámu se konalo za přítomnosti členů městské rady se starostou města Františkem Hoblíkem. V prvém roce po posvěcení chrámu se konaly pravidelné bohoslužby 26krát ročně. Chrám sloužil od svého otevření nejen pro bohoslužby církve evangelické reformované H.v. (Helvetské vyznání), ale také bratřím A. v. (Augsburské vyznání) církve z Pardubic a okolí. Teprve až 8. prosince 1902 vznikl samostatný filiální sbor evangelické reformované církve v Pardubicích. Do té doby byl součástí mateřského sboru ve Dvakačovicích. Koncem roku 1902 pak byla v prostorách chrámu osazena pamětní deska faráři Bohumilu Marešovi. V období první světové války se Pardubice staly místem, kde byla postavena velká vojenská nemocnice zvaná Karanténa. Touto nemocnicí procházeli evangeličtí vojáci, pro které byla v „,karanténě“ zřízena evangelická kaple. Po zániku Rakousko-uherské monarchie dochází ke sjednocení obou evangelických církví v jednu Českobratrskou církev evangelickou. Farářem byl posléze zvolen dvakačovický farář Pavel Havelka. Dne 29. září 1929 byla v chrámu Páně odhalena pamětní deska zakladateli evangelického sboru v Pardubicích a někdejšímu starostovi města Františku Hoblíkovi. Těžké období prožíval sbor za německé okupace. Oběťmi nacismu se během okupace stali také členové sboru MUDr. Otto Klepetář z Pardubic, Josef Chrbolka z Mnětic nebo Věra Junková z Pardubic. V novodobé historii byla provedena celková rekonstrukce kostela v roce 2004, včetně fasády budovy, její střechy, elektrických rozvodů, ozvučení a ventilace. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu evangelický kostel v Pardubicích na Wikimedia Commons Oficiální stránky sboru
Kostel svatého Petra a Pavla (Dříteč)

Kostel svatého Petra a Pavla se nalézá na křižovatce silnic v obci Dříteč v okrese Pardubice. V současnosti je filiálním kostelem římskokatolické farnosti v Opatovicích nad Labem. Kostel je spolu s celým areálem přilehlého hřbitova chráněn jako kulturní památka. Národní památkový ústav tento kostel uvádí v katalogu památek pod rejstříkovým číslem 46346/6-2061. Historie kostela Roku 1350 byla tu plebánie. Další zmínky jsou z let 1359 a 1365. Roku 1395 zdejší se plebán Zdech dostal do Milovic a na jeho místo dosadil patron kostela Jan Jerzán, hradecký arcijáhen a pražský kanovník plebána Petra. Roku 1420 je připomínán farář Tomáš. V průběhu 15. a 16. století byla fara podobojí. Roku 1615 zde působil evangelický farář Pavel Bytecký. Později byl kostel filiální do Dašic, pak do Sezemic. Podle relace z roku 1677 měl tehdy následující vybavení: kalich stříbrný, monstranci mosaznou, křtitelnici cínovou, před oltářem dva velké svícny starobylé, nad trámem příčným sochy Ukřižovaného, Matky Boží a sv. Jana a tři zvony. Popis kostela Kostel je jednolodní zděná gotická stavba ze 14. století. Při opravě byly roku 1864 zničeny staré nástěnné malby, jež zobrazovaly Přijímání pod obojí způsobou. Kostelní loď je 10,50 m dlouhá a 8,80 m široká, vyšší než presbytář, který má při 9,00 m délky a 5,35 m šířky podobu nepravidelného pětistěnu. Klenba lodi je jednoduchá, plochá, dřevěná. Okna jsou gotická, jednoduchá, v presbytáři tři gotická a v lodi dvě kulatá. Sakristie je 4,20 m dlouhá a 4,50 m široká. Vlevo v presbytáři se nalézá kamenný gotický sanktuář, 87 cm vysoký a 51 cm široký, s kružbami. Klenba presbytáře je gotická a na svorníku je vytesaná hlava sv. Petra. Kazatelna je novodobá, z 19. století. Do sakristie vedou železem pobité dveře, rozdělené ve stejné díly se železnými hlavicemi, starým zámkem a dlouhými článkovitými závěry. Hlavní oltář sv. Petra a Pavla má obraz sv. Petra a Pavla na zlaté půdě od chrudimského malíře Papáčka. Vpravo od sakristie je nad oltáříkem Panny Marie malý portál. Kalichy a monstrance jsou novodobé, z 19. století. Kamenná zvonice přistavěná vedle presbytáře je čtyřhranná o straně 5,80 m a končí jehlancem s křížem. V ní visí tři staré zvony: Průměr 1,12 m, výška 0,90 m. Nápis kolem koruny minuskulí: Tento zvon slyt gest ke czti a chwale Pana Boha a dobreho lidem skrze mistra Adama konwarze Leta Panie 1563. Průměr 0,94 m. výška 0,74 m. Dvouřádkový nápis v latinské majuskuli: [„]TENTO ZWON SLYT GEST KE CZTI A CHWALE PANA LETA PANIE 1564 SKRZE JANA S. BOHU VSEMOHOUCZIMU K ZADUSS KOSTELU DRZITECKYMU." Pod nápisem se nachází liliovitý vlys. Průměr 0,60 m, výška 0,46 m. Poledník. Nápis jednořádkový v latinské majuskuli: „SLOWO * PANIE * ZUSTAWA *NA WIEKY * WIEKU." Galerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Petra a Pavla na Wikimedia Commons popis kostela
Evangelische Kirche (Trnávka)

Die Evangelische Kirche ist ein Kirchenbauwerk in Trnávka (deutsch Ternawka), einer Gemeinde im Okres Pardubice in Tschechien. Geschichte Bereits während des 16. Jahrhunderts hatte es in Trnávka eine protestantische Gemeinde gegeben, die sich auf der Burg Telčice versammelte und später als kryptoprotestantische Gemeinde fortbestand. Erst mit Erlass des josephinischen Toleranzpatents von 1781 wurde diese offiziell wieder zugelassen. 1783 erfolgte die Einweihung des zunächst in Holz erbauten provisorischen Bethauses, des Pfarrhauses und einer Schule. In den folgenden Jahren wurde ein steinernes Bethaus errichtet, das im Mai 1797 fertiggestellt war. 1882 begann der Bau der bestehenden Kirche, eine im Äußern lisenengegliederte Saalkirche mit eingezogenem Turm und einer polygonalen Apsis, deren Einweihung am 22. Mai 1884 erfolgte. Heute gehört sie zur Evangelischen Kirche der Böhmischen Brüder. Weblinks Geschichte der Kirche (tschechisch)
Kostel svatého Vavřince (Selmice)

Kostel svatého Vavřince je novogotický kostel v areálu hřbitova na východním okraji obce Selmice v okrese Pardubice. Historie Na místě dřevěného kostela zbořeného v roce 1832 byl v roce 1907 (v letech 1903–04) vystavěn podle architektonického návrhu Jana Hrádka kostel v historizujícím, především novogotickém stylu. V roce 1998 byl areál kostela zapsán na seznam kulturních památek. Architektura Kostel se nachází v areálu hřbitova, jehož ohrazení je (na straně k silnici) s kostelem stylově jednotné. Východně od kostela se v areálu hřbitova nachází rovněž stylově odpovídající márnice. Jednolodní kostel z režných cihel (inspirace německou cihlovou gotikou, tzv. Backsteingotik) je v lodi zaklenutý čtyřmi poli křížové klenby. Na loď navazuje pětiboký presbytář, k němu po obou stranách přiléhají sakristie. Na západní straně kostela je věž – zděná zvonice, v níž jsou zvony z poloviny 16. století. Věž má ve zvonovém patře trojitá oblouková okna. Střechy lodě, presbytáře i sakristií jsou sedlové, střecha věže je stanová. Oltářní obraz namaloval přeloučský rodák František Dvořák Brunner. Celý areál hřbitova s kostelem a márnicí je přirozenou částí historického areálu hřebčína v Kladrubech nad Labem. Architektonicky i urbanisticky totiž navazuje na dvůr Františkov, který je přímou součástí areálu hřebčína. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Vavřince na Wikimedia Commons
Základní škola Hovorčovická

Základní škola Hovorčovická je pražská základní škola sídlící ve dvoupatrovém komplexu budov v blízkosti Čimického háje a Velké skály. Ke škole patří velké multifunkční sportoviště, k dispozici jsou travnaté fotbalové hřiště, tenisové kurty a tři hřiště s umělým povrchem. Na fotbalovém hřišti školy hraje FK Admira Praha. Tato škola může pojmout až 750 žáků. Historie Škola byla založena roku 1975 v tehdejší obci Kobylisy. Městský obvod Praha 8 nechal školu v roce 2011 opravit a zateplit, ale při rekonstrukci unikl azbest. Škola byla asi na půl roku pro žáky uzavřená a výuka probíhala jinde, např. na ZŠ Glowackého. Karcinogenní vlákna asbestu byla obsažena v boletických panelech, které se používaly při výstavbě v 70. a 80. letech. Vybavení školy Škola má 4 sportovní hřiště – fotbalové, tenisové a 2 víceúčelová. K tomu má k dispozici doskočiště a dětské hřiště. To bylo otevřeno roku 2010. Je zde také družina, odborné učebny, počítačová a internetová pracovna, žákovská knihovna, hudebna, pracovna s keramickou pecí, 3 tělocvičny, z nichž 2 jsou menší a 1 větší a 2 jídelny, jednu z nich užívají žáci ZŠ Hovorčovické, tu druhou žáci „sousední“ školy TRIVIS. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Základní škola Hovorčovická na Wikimedia Commons Oficiální webové stránky školy
Kostel svatého Jana Křtitele (Semín)

Kostel svatého Jana Křtitele je jednolodní, původně románský, později barokně přestavěný kostelík v obci Semín v okrese Pardubice. Historie Kostel pochází z 1. poloviny 13. století, některé prameny jeho založení dokonce kladou do 12. století. Nejstarší písemné doklady pocházejí z roku 1348. Je možné, že kostel prošel renesanční úpravou. Ve 2. polovině 17. století rozhodně prošel barokní přestavbou (byla prolomena nová okna lodi, loď dostala také nový strop, presbytář novou klenbu, byla přistavěna čtvercová sakristie a západní předsíň). V roce 1958 byl kostel zapsán na seznam kulturních památek. V roce 2011 se uskutečnila oprava průčelí a hlavního vchodu kostela, v roce 2013 byl pak v interiéru instalován nový červený koberec. Patronát kostela 1339 – 59 Heřman ze Semína 1379 Mikuláš Tatka ze Semína 1395 – 1404 Jan Sirotek ze Semína 1398 – 1401 Anna ze Slatinek 1414 Henykéřové ze Semína 1480 Jan Kapoun ze Smiřic, dcera Anna 1494 Jan Zdechovský ze Sekyřic 1494 Vilém z Pernštejna 1920 Okresní správní komise v Přelouči Architektura Jedná se o jednolodní stavbu s polokruhovou (podkovovitou) apsidou, sakristií na jihu a malou čtvercovou předsíní na západě. Členění fasády kostela je velmi jednoduché, ma jedinou hlavní římsu a na vstupem prázdný trojúhelníkový štít. Nas presbyteriem je dřevěný sanktusník. Loď je plochostropá, presbytář má tři klenby s hřebínky a sakristie je zaklenuta křížovou klenbou s hřebínky. Zvonice Součástí areálu je také ohradní zeď se vstupní branou a dřevěná zvonice polygonálního půdorysu. Jedná se o osmibokou stupňovitou dřevěnou stavbu se štenýřovou konstrukcí. Postavena byla po polovině 18. století na místě starší šestiboké vzpěradlové zvonice. Ve zvonici jsou umístěny dva historické zvony: menší, takzvaný Poledník, má rozměr asi 85×85 cm a byl ulit v roce 1542, větší zvon, o rozměrech asi 100×100 cm, je nazýván Ježíš nebo také Jan, lidově Hranáč, a byl odlit v roce 1606 (1604). Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Jana Křtitele na Wikimedia Commons
Kostel Povýšení svatého Kříže (Třebosice)

Kostel povýšení Svatého Kříže v Třebosicích je farním kostelem třebosické farnosti. Areál kostela, jehož součástí je také zvonice, fara se stodolou a ohradní zeď, je chráněn jako kulturní památka. Historie Ačkoliv kostel bývá uváděn v jádru jako gotický, dochovaná románská křtitelnice naznačuje jeho starší založení. První písemná zmínka o něm pochází z roku 1349, kdy byl uveden jako farní kostel v listině litomyšlského biskupství. V první polovině čtrnáctého století byl kostel přestavěn a rozšířen v gotickém slohu a dochovaná podoba je výsledkem barokních úprav v první polovině osmnáctého století. Hřbitov v okolí kostela byl zrušen v roce 1797. V roce 2008 proběhl v sousedství kostela záchranný archeologický výzkum, během nějž bylo nalezeno čtrnáct hrobů z doby od čtrnáctého do osmnáctého století. Kromě kosterních pozůstatků hroby obsahovaly zlomky keramiky z dvanáctého až třináctého století, které naznačují, že v uvedené době se osídlení nacházelo v těsné blízkosti kostela. Stavební podoba Bezvěžový jednolodní kostel má obdélnou loď s rozměry 15,2 × 7,9 metru a pětiúhelný presbytář (5,22 × 4,9 metru) podepřený čtyřmi vnějšími pilíři. Na západě je loď rozšířena o barokní přístavek, na jižní straně se nachází předsíň a na severní sakristie. Loď má plochý rákosový strop, sakristie je sklenuta valenou klenbou a presbytáři je použita gotická žebrová klenba s pětihrannými žebry. Svorník žeber je zdoben freskou Božího oka. Zařízení V presbytáři se dochovaly nástěnné malby ze druhé poloviny čtrnáctého století. Vítězný oblouk je zdoben hvězdnými motivy a postavami proroků. Další malby zobrazují christologické motivy (Ukřižování, Kristus Trpitel s andělem a biskupem), postavy zemských patronů svatého Václava, svatého Vojtěcha a svatého Víta nebo scénu s donátory kostela. Obrazy jsou vzájemně odděleny ornamentálními rostlinnými pásy. Rokokový hlavní oltář pochází z poloviny osmnáctého století a ze stejné doby je i kazatelna zdobená figurálními reliéfy a křtitelnice se sousoším Křtu v Jordáně. Areál kostela V sousedství kostela stojí dřevěná zvonice s osmibokým půdorysem. Budova má kamennou podezdívku a nízké bedněné přízemí s jehlancovou střechou, z níž vybíhá prkny šalovaná vížka krytá šindely. Konstrukce zvonice byla dendrochronologicky datována do roku 1556. Budova fary z roku 1786 je přízemní s valbovou střechou krytou bobrovkami. Pětiosé průčelí je členěné lizénovými rámci, v nichž jsou dvoukřídlá okna dělená do šesti polí (jedno okno je zazděné), zdobená plochými šambránami. Vstup do budovy se nachází ve středním poli. K faře patří cihlová stodola z roku 1900. Severní část stodoly, která původně sloužila jako chlév, byla upravena na garáž. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Povýšení svatého Kříže na Wikimedia Commons