NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Parafia Wniebowzięcia Maryi Panny w Michałkowicach

Parafia Wniebowzięcia Maryi Panny w Michałkowicach – parafia rzymskokatolicka znajdująca się w Ostrawie, w dzielnicy Michałkowice, w kraju morawsko-śląskim w Czechach. Należy do dekanatu Ostrawa diecezji ostrawsko-opawskiej. Historia Parafia została erygowana w 1903 przy nowo wybudowanym kościele w stylu neoromańskim. Podległa była dekanatowi karwińskiemu w wikariacie generalnym austriackiej części diecezji wrocławskiej. Po I wojnie światowej Michałkowice znalazły się w granicach Czechosłowacji, wciąż jednak podległe były diecezji wrocławskiej, pod zarządem specjalnie do tego powołanej instytucji zwanej: Knížebiskupský komisariát niský a těšínský. W 1928 parafia została przepisana do nowo utworzonego dekanatu śląsko-ostrawskiego, a w 1939 jako jedna z 17 parafii archidiecezji wrocławskiej pozostała w granicach Protektoratu Czech i Moraw. W 1947 obszar ten wyjęto ostatecznie spod władzy biskupów wrocławskich i utworzono Apostolską Administraturę w Czeskim Cieszynie, podległą Watykanowi. W 1978 obszar Administratury podporządkowany został archidiecezji ołomunieckiej. W 1996 wydzielono z archidiecezji ołomunieckiej nową diecezję ostrawsko-opawską. Przypisy
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Poděbrady)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie, zvaný též Havířský kostel, je římskokatolický kostel v Poděbradech. Kutnohorští havíři Kostel stojí mimo vlastní centrum Poděbrad, v levobřežní části města na místě, kde bylo v srpnu roku 1496 popraveno 10 ze 13 vůdců povstání kutnohorských havířů. Jelikož dle tehdejších zákonů nebylo možné jich na místě popravit více, byli poslední tři havíři odvezeni k popravě na Křivoklát. Jeden z nich se ale zachránil útěkem, informoval panovníka Vladislava Jagellonského, načež byl osvobozen mimořádným soudem a praví viníci potrestáni. Poblíž kostela měl také stát tzv. Poděbradský dub, jehož větve podle legendy potřísnila krev popravených havířů a strom poté začal rodit zvláštní žaludy, znetvořené vodorovnými rýžkami (považované v lidové fantazii za těla havířů s useknutou hlavou). Dub shořel v roce 1777 po zásahu bleskem. Historie kostela Původní dřevěný kostel, který byl v roce 1516 na místě popraviště postaven na popud pražského měšťana Ondřeje Prachovce, zničili v roce 1634 Švédové (starali se o něj dva poustevníci). V letech 1665–1666 na jeho místě vyrostl zděný jednolodní raně barokní kostel s barokním inventářem. Josef II. nechal kostel v roce 1784 zrušit a jeho vybavení prodat v dražbě, již o několik let později však byl obnoven, byť jen jako hřbitovní kaple. V druhé polovině 19. století byl kostel, včetně interiéru, pseudogoticky upraven. Dekorativní průčelí kostela zdobí pseudogotický portál s reliéfem Nanebevzetí Panny Marie v tympanonu od Bohuslava Schnircha z roku 1898. Pseudogotická okna zdobí figurální malby a vitráže malíře Adolfa Liebschera. Novogotický oltář a kazatelnu vytvořil Josef Kastner s žáky. V letech 1921–1937 byl kostel propůjčen Církvi československé, která se poté přesunula do nového kostela v centru města. V roce 1964 byl kostel odsvěcen a převeden do majetku města Poděbrady. Inventář převzalo Polabské muzeum. Pro veřejnost je otevřen pouze příležitostně. Okolí Vedle kostela stojí hranolová zvonice se zděným přízemím a šindelovou střechou. Nejstarší zmínka o zvonici je z roku 1516, v roce 1921 budova vyhořela a ještě téhož roku byla obnovena. Také se tu nachází kamenná studna, která je jediným pozůstatkem zdejších železitých lázní. Vedle kostela stojí dlouhý inundační most z počátku 19. století, po kterém vede silnice první třídy směrem na Prahu a na druhé straně je jezírko Jordán, pozůstatek původního většího rybníka. Naproti vstupnímu portálu kostela začíná území Obory, původně založené císařem Ferdinandem I. Habsburským. Odkazy Literatura HRABĚTOVÁ, Jana. Poděbrady: Průvodce po přírodních a historických zajímavostech města a okolí, po muzeích a místech, vztahujících se k významným osobnostem. Poděbrady: Polabské muzeum v Poděbradech, 1999. Kostely [online]. Římskokatolická farnost Poděbrady [cit. 2008-08-10]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2008-06-18. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Nanebevzetí Panny Marie v Poděbradech na Wikimedia Commons
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Pozořice)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie je barokní římskokatolický chrám v městysu Pozořice v okrese Brno-venkov. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Je farním kostelem pozořické farnosti. Historie V Pozořicích stával gotický kostel Nanebevzetí Panny Marie (přibližně v místě dnešní farní stodoly), který v roce 1704 vyhořel. Ještě téhož roku nechal kníže Jan Adam z Lichtenštejna položit základy současného chrámu, čímž však aktivity na stavbě skončily. Barokní kostel byl dobudován v letech 1721–1724 na popud Antonína Floriána z Lichtenštejna. Původně se počítalo s mohutnou stavbou, která měla mít typické barokní věže a zdobení interiérů, ale kvůli nedostatku financí Lichtenštejnů má kostel nakonec současnou podobu. Během bitvy tří císařů byl chrám francouzskými vojsky vypleněn. Generální oprava kostela proběhla v letech 1959–1968. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons VRBA, Pavel. Kostel Nanebevzetí Panny Marie [online]. Pozorice.cz, 2004-08-13 [cit. 2013-02-01]. Dostupné online. [nedostupný zdroj] Odbor kultury a památkové péče JMK. Kostel Nanebevzetí Panny Marie Pozořice [online]. Jihomoravský kraj [cit. 2013-02-26]. Dostupné online. [nedostupný zdroj]
Mariä Himmelfahrt (Pozořice)

Mariä Himmelfahrt (tschechisch Kostel Nanebevzetí Panny Marie) ist eine römisch-katholische Pfarrkirche in Pozořice im Okres Brno-venkov in Tschechien. Sie steht unter Denkmalschutz. Zur Pfarrei gehören die Gemeinden Pozořice, Sivice, Kovalovice, Viničné Šumice, Hostěnice und Holubice. Geschichte Die älteste schriftliche Erwähnung der Kirche in Pozořice datiert auf das Jahr 1358. Neben der gotischen Pfarrkirche stand eine Friedhofskapelle zu Ehren des Erzengels Michael. Erste Beschreibungen der Baugestalt stammen aus der zweiten Hälfte des 15. Jahrhunderts. Am 20. Mai 1703, während der Pfarrer auf Wallfahrt in Křtiny weilte, brach in der Pfarrscheune ein Brand aus, der sich rasch ausbreitete und die Kirche sowie die beiden angebauten Kapellen schwer beschädigte. Sakristei und Glockenturm blieben erhalten. Nach Interventionen des bischöflichen Konsistoriums von Olmütz beauftragte der Patronatsherr Fürst Johann Adam I. Andreas von Liechtenstein im Sommer 1708 den Baumeister Antonio Sala mit Besichtigung und Kostenvoranschlag. Sala befand die gotische Kirche als irreparabel beschädigt und empfahl einen Neubau. Diesen entwarf er nach Prinzipien des klassizistischen Barocks. Die amtliche Anweisung zum Neubau wurde im Januar 1709 erteilt. Im Frühjahr 1710 wurden die Reste der alten Kirche abgetragen und aufwändige Geländearbeiten vorgenommen. Für den Neubau wurden unter anderem Steine aus der Ruine der nahegelegenen Burg Wildenberg verwendet. Infolge des Todes des Fürsten und einem nachfolgenden Erbschaftsstreit im Haus Liechtenstein kam es zu mehrjährigen Bauverzögerungen. Die Pfarrkirche wurde schließlich in den Jahren 1722 bis 1724 unter Fürst Joseph Johann Adam von Liechtenstein vollendet. Die Kirchweihe erfolgte am 15. August 1724 durch den Dekan des Brünner Domkapitels. Architektur und Ausstattung Die Kirche ist ein einschiffiger Bau mit polygonalem Chorabschluss und einem Querschiff. Die Länge beträgt 38 Meter, die Breite 20 Meter und die Höhe 21 Meter. Die Fassade wird durch lisenenhafte Elemente gegliedert und von zwei 40 Meter hohen Türmen flankiert. Der Hauptaltar von 1785 zeigt das Gemälde der Mariä Aufnahme in den Himmel. Die drei Seitenaltäre sind der Mater Dolorosa, dem hl. Antonius von Padua und der Heiligen Familie geweiht. Literatur Jakub Kříž: Kostel Nanebevzetí Panny Marie v Pozořicích. Římskokatolická farnost Pozořice, Pozořice 2024, ISBN 978-80-908416-6-6. Weblinks Pfarrei Mariä Himmelfahrt – Pozořice Einzelnachweise
Mariä-Himmelfahrts-Kirche (Přeštice)

Die Mariä-Himmelfahrts-Kirche (tschechisch: Kostel Nanebevzetí Panny Marie) ist eine barocke römisch-katholische Wallfahrtskirche in der Stadt Přeštice (deutsch: Prestitz) in der Region Pilsen. Die Kirche wurde 1748–1775 nach Plänen von Kilian Ignaz Dientzenhofer errichtet. Geschichte Die Geschichte der Wallfahrt in Prestitz setzte im späten 17. Jahrhundert ein, als ein Bürger der Stadt aus Prag eine Publikation der Bruderschaft der Sieben Schmerzen Mariens mitbrachte und ein nach dem Titelbild hergestelltes Gemälde in der Folgezeit tränenbedeckt erschienen sein soll. Auf Veranlassung des Abtes von Kloster Kladrau wurde 1711 das Bild als wundertätig eingestuft und 1714 zur Propagierung der Wallfahrt eine Denkschrift herausgegeben sowie ein handschriftliches Wunderbuch angelegt, in dem bis zum Verbot der Wallfahrt 1775 im Josephinismus insgesamt 324 Wunderheilungen festgehalten sind. Anstelle der gotischen Kirche wurde 1748 der Neubau einer barocken Wallfahrtskirche durch Kilian Ignatz Dientzenhofer in Auftrag gegeben, nach dessen Tod 1751 Anselmo Lurago und Anton Haffenecker den Bau bis zur Einstellung der Bauarbeiten an der unvollendeten Kirche im Jahr 1775 fortsetzten. 1855 erhielt die Kirche ein vereinfachtes Dach, das bis 1892 durch Blitzschlag zerstört wurde. 1926 bis 1928 und 1932 bis 1937 fanden grundlegende Wiederherstellungsarbeiten an der vernachlässigten Kirche statt. 1993 bis 1995 erfolgte eine Restaurierung, bei der die Turmaufbauten in der von Dientzenhofer geplanten Form vollendet wurden. Architektur In diesem Bau, eine im Grundriss kreuzförmige Querhausbasilika mit Zweiturmfassade, nahm Dientzenhofer die Grundgestalt seines Frühwerks, der Kirche Mariä Geburt in Nitzau, wieder auf. Der Außenbau ist zweigeschossig, die beiden Türme sind dreigeschossig durch Pilaster gegliedert. Die Turmseiten sind konkav geschwungen, der zwischen ihnen eingesetzte vortretende Fassadenabschnitt zeigt eine kräftige Instrumentierung mit Doppelsäulen. Die Kirche besitzt als eine Kopie des Gemäldes der Schmerzhaften Mutter von Přeštická aus der Kirche St. Michael in der Prager Altstadt. Der Hauptaltar enthält eine Darstellung der Himmelfahrt Mariens des Malers Josef Joachym Redlmayer. Über der Kanzel befindet sich eine Holzstatue von Christus dem Prediger, in der Kapelle St. Barbara eine gotische Holzstatue der Jungfrau Maria aus dem Jahr 1480. Orgel Die Kirche besaß ursprünglich eine 1717 erbaute Orgel des Orgelbauers Johann Leopold Burkhardt aus Elbogen, die in den Jahren 1838–1839 durch ein Instrument aus der Werkstatt von František Guth aus Čisté bei Rakovník ersetzt wurde. Dieses Instrument wurde 1917 von Peter Emanuel Štěpán aus Prag überarbeitet, wobei anstelle von Harmonika 8′, Rauschquinte und Quintbass die Register Gambe 8′, Salicional 8′ und Violonbass 16′ eingefügt wurden. Die Disposition von 1839 lautete: Literatur Milada Vilimkova, Johannes Brucker: Dientzenhofer. Eine bayerische Baumeisterfamilie in der Barockzeit. Rosenheimer Verlagshaus 1989, ISBN 3-475-52610-7 Weblinks Einzelnachweise
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Rychtářov)

Římskokatolický farní kostel Nanebevzetí Panny Marie v místní části města Vyškova Rychtářově je kostelem postaveným v roce 1783. Kostel má základ na místě staršího kamenného kostelíku. Jde o jednolodní stavbu s krátkou masivní čtyřbokou věží, která až do roku 1849 stála mimo kostel. Historie Farní kostel Nanebevzetí Panny Marie v Rychtářově stojí na místě původního menšího kostela, který byl v roce 1781 zbořen a nahrazen současnou stavbou. Původní stavba byla z kamene, spojeného hliněnou maltou, a měla dřevěný strop. Součástí byla i samostatná věž krytá pálenou krytinou. Nový kostel byl vystavěn v letech 1781–1783 mistrem Malenovským ze Slavkova a zachovala se z něj pouze část původního klenutí v sakristii. V roce 1849 došlo k rozšíření kostela, kdy byla přistavěna část u věže, čímž byla věž spojena s hlavní stavbou. Na tuto opravu bylo použito 857 florinů z kostelního fondu. V roce 1926 byla kvůli malým rozměrům a vlhkosti odstraněna stará sakristie, která měla podobu okrouhlé věže, a nahrazena větší novou sakristií, jejíž stavbu financoval z velké části rychtářovský rodák, Dr. Alois Musil. Interiér kostela byl postupně upravován; v roce 1901 byl vybudován nový mramorový oltář, financovaný z veřejné sbírky, a byla položena nová dlažba. V roce 1930 byla pořízena socha Panny Marie Lurdské a o pět let později bylo zhotoveno umělé mramorové pozadí hlavního oltáře, jehož realizace byla financována částečně z kostelních prostředků a částečně z darů farníků. Kostel byl původně filiálním a náležel k děkanství ve Vyškově. Teprve v roce 1885 se stal samostatnou farností, přičemž ještě předtím bylo nutné zajistit pravidelné sloužení bohoslužeb – farář byl do Rychtářova dopravován koňmo, přičemž službu vožení si mezi sebou rozdělovali místní statkáři. Mše se konaly každou třetí neděli a ve významné svátky. Kostel stojí na vyvýšeném místě v centru obce a je obklopen sedmi mohutnými lipami, které mu dodávají charakteristickou siluetu. Odkazy Reference Literatura FRANTIŠEK, Sochor. Paměti obce Rychtářova. Vyškov: František Obzina, 1938. S. 275. Nekuda, Vladimír. Vlastivěda Moravská Vyškovsko. Brno : odd. Mor. musea v Brně, 1965. 494 s. Sys. čís. 000489567 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Slunečná)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie ve vsi Slunečná na Českolipsku je malá sakrální stavba z 2. poloviny 19. století. Historie kostela a farnosti V roce 1880 byla ustavena samostatná farnost na Slunečné u České Lípy, patronát nad farností převzali Maltézští rytíři, kteří spravovali sousední farnost Horní Libchava, z níž se Slunečná vydělila, a rovněž nedalekou farnost Volfartice. Znak Maltézských rytířů je dodnes nad vchodem do bývalé fary z roku 1880 (dnes soukromý dům proti kostelu). Duchovní správu po roce 1920 začali vykonávat diecézní kněží. Kostel byl vybudován z daru 100 000 piastrů zdejšího rodáka, obchodníka se sklem Johanna Georga Jirschika v celkem krátké době, v roce ustanovení farnosti. Vybavení do kostela zajistil po jeho dostavbě další zdejší rodák, obchodník Wendelíin Breitschneider. Ještě v roce 1948 katalog duchovenstva litoměřické diecéze uvádí na Slunečné samostatného faráře, kterým byl P. Jan Artur Paul, zhruba v 50. letech začal farnost spravovat farář z Volfartic, P. Josef Slavík, a obětavě tam putoval každou neděli konat bohoslužby. V pozdějších letech byly bohoslužby jednou za 14 dní, poté jednou za měsíc; dnes se kostel k bohoslužebným účelům již nepoužívá a liturgické nádoby a roucha jsou dnes ve Volfarticích. Díky faráři byl vysazen v zahradě u kostela v Čechách vzácný šafrán bělokvětý. Zahrada (dnes zanedbaná) byla později zařazena mezi chráněné lokality, viz Farská louka. V interiéru kostela jsou nyní pouze lavice a stůl, sloužící v minulosti jako oltář, ostatní zařízení bylo odstraněno. Stavební podoba kostela Kostel má podobu spíše větší kaple, je jednolodní, orientován k východu a jeho stavební sloh je uváděn jako klasicistní. V západním průčelí je hlavní vchod (u silnice), nad nímž je celkem nízká věž. V ose presbytáře přiléhá ke kostelu malá, zhruba čtvercová zákristie. Ze zákristie vedl boční vchod, který byl v pozdější době kvůli častým krádežím zazděn. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nanebevzetí Panny Marie ve Slunečné na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kostele Nanebevzetí Panny Marie, Slunečná (katalog biskupství litoměřického) Web Libereckého kraje Web Lužické hory
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Troubsko)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie je římskokatolický chrám v obci Troubsko v okrese Brno-venkov. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Je farním kostelem troubské farnosti. Historie První písemná zmínka o kostele v Troubsku pochází z roku 1384. Na místě původního chrámu byl v letech 1746–1758 vystavěn nový jednolodní barokní kostel s věží a půlkruhovým závěrem kněžiště. Vysvěcen byl v roce 1779 brněnským biskupem Matyášem Františkem Chorinským z Ledské. Při požáru byla na konci 18. století zničena věž, nahrazena byla současnou, která byla vybudována v roce 1796. V kostele se nachází celkem pět oltářů s obrazy od Josefa Stubenbecka na hlavním oltáři a od Josefa Sterna na vedlejších oltářích. Věžní hodiny byly pořízeny roku 1853. Kolem kostela je hřbitov, ohrazený zdí. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Veltruby)

Římskokatolický filiální Kostel Nanebevzetí Panny Marie ve Veltrubech na Kolínsku je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Původní kostel v Jezeřanech, které jsou nyní součástí Veltrub, byl v roce 1841 zbořen, a v roce 1846 byl vystavěn nový kostel. Původní zasvěcení Navštívení Panny Marie bylo v roce 1980 změněno na zasvěcení Nanebevzetí Panny Marie. Do 11. ledna 2005 byl kostelem farním, nyní je spravován z kolínské farnosti. Popis Kostel je jednoduchá, jednolodní, obdélná neorientovaná stavba s obdélným, segmentově uzavřeným kněžištěm. Po obou stranách kostela jsou obdélné prostory komory a sakristie. Nad východním průčelím leží věž. Kostela má plochý strop s oratořemi po stranách v patře. Zařízení kostela je pseudorománské, starší mobiliář pochází většinou z původního zbořeného kostela nebo ze zrušené zámecké kaple v Radovesnicích I. Hlavní oltář pochází z roku 1893. Boční oltář Panny Marie s obrazem Panny Marie nad růžovým keřem jsou raně barokní prací z roku 1676, na druhém bočním oltáři je obraz Ukřižovaného Krista z počátku 18. století. Na kruchtě jsou umístěny varhany z roku 1846 z neznámé dílny, opravené v roce 1886 Janem Tučkem z Kutné Hory. Reference Literatura MÁDL, Karel B. Soupis památek historických a uměleckých v království Českém. Svazek I. Politický okres kolínský. Praha: Archaelogická komise při České akademii císaře Františka Josefa pro vědy, slovesnost a umění, 1897. (Soupis památek). Dostupné online. Kapitola Veltruby – Kostel P. Marie, s. 102 – 103. PODLAHA, Antonín. Posvátná místa království českého: Dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvátných soch, klášterů i jiných pomníků katol. víry a nábožnosti v království Českém : Řada první: Arcidiecese pražská. Svazek IV. Vikariát Kolínský a Rokycanský; část XI. Vikariát Kolínský. Praha: Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1910. 319 s. (Posvátná místa Království českého). Dostupné online. Kapitola 17. Veltruby, fara, s. 138 – 141. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons odkaz na kostel na stránkách diecéze http://www.varhany.net/cardheader.php?lok=1736 http://www.cestyapamatky.cz/kolinsko/veltruby/kostel-nanebevzeti-panny-marie
Kościół Wniebowzięcia Najświętszej Maryi Panny w Uściu nad Łabą

Kościół Wniebowzięcia Najświętszej Maryi Panny (cz. Kostel Nanebevzetí Panny Marie) – rzymskokatolicka świątynia w czeskim mieście Uście nad Łabą. Historia Pierwsza datowana wzmianka o świątyni w tym miejscu pochodzi z 1249. Obecny kościół wzniesiono około 1318 przez niemieckich kolonizatorów. W 1426 roku świątynia ucierpiała podczas wojen husyckich, zniszczeniom uległy wieża oraz korpus nawowy. Prace remontowe rozpoczęto w 1452, trwały do 1530 roku. Pod koniec XIX wieku kościół poddano renowacji. Wymieniono dach korpusu nawowego z namiotowego na dwuspadowy, zmieniono również zadaszenie wieży. Do 1897 pracami kierował Josef Mocker, po 1897 był to architekt Anton Weber, który przebudował prezbiterium. Podczas nalotów 17 kwietnia 1945 na kościół zrzucono bombę, a przez zniszczenia kościoła i problemy z jego konstrukcją 65-metrowa wieża odchyliła się od pionu o około 2 metry. W 2019 zainstalowano tablicę pamiątkową informującą o odchyleniu wieży. Architektura Świątynia gotycka, trójnawowa, posiadająca układ halowy. Wieża kościoła ma wysokość 65 metrów. Galeria Przypisy
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Černvír)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie je římskokatolický chrám v obci Černvír v okrese Brno-venkov. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Kolem kostela se nachází hřbitov. Je filiálním kostelem doubravnické farnosti. Historie Zatímco v jižní části ostrohu nad řekou Svratkou stál černvírský hrad, na jeho severním výběžku byl zřejmě nedlouho před rokem 1250 vybudován románský kostel, který se ve stavbě současného chrámu dochoval dodnes. Jednalo se o malou centrální stavbu s hranolovou lodí a dvěma apsidami na východní a západní straně. Tento původní kostel byl v první polovině 14. století změněn na kněžiště, jeho interiér vyzdoben malbami (objeveny a restaurovány v letech 1969–1971), ze severní strany byla k němu přistavěna sakristie, z jižní strany gotická loď. V této podobě zůstal do konce 17. století, kdy byl barokně přestavěn. Došlo ke zvětšení sakristie a k výraznému prodloužení lodi jižním směrem, kde byla zakončena trojosým průčelím s průchodem na hřbitov, boční kaplí a márnicí. V letech 1977–1982 prošel kostel rekonstrukcí. Interiér V roce 1969 byly při rekonstrukci objektu nalezeny fresky v původní románské stavbě (dnešní presbytář) z první poloviny 13. století znázorňující: na severní stěně: svatou Kateřinu a Dorotu s klečícími donátory, jízdu tří králů a slavnost Narození Páně, ve východní apsidě: Nanebevzetí Panny Marie a Pannu Marii Ochranitelku, v západní apsidě: Poslední večeři, pašijový cyklus a slavnost Zmrtvýchvstání Páně. Barokní retabulový oltář svatého Linharta se sochami svaté Barbory a svatého Petra od Ignáce Lengelachera ze 40. let. 18. století pochází ze zrušeného kostela svatého Linharta ze zatopeného Mušova. Památné události V 1. polovině 16. století byla v kostele pohřbena Hedvika ze Švamberka, druhá manželka Jana Bohatého z Pernštejna. Po smrti jejího manžela v roce 1548 bylo její tělo převezeno ke společnému pohřbu do doubravnického kostela. Odkazy Reference Literatura SAMEK, Bohumil. Umělecké památky Moravy a Slezska (A–I). Praha: Academia, 1994. ISBN 80-200-0474-2. S. 355–357. Kudělka Zdeněk, Černvír, kostel Nanebevzetí P. Marie, SPFFBU F 26-27, 1982-3, s. 81. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Česká Skalice)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie se nachází v Malé skalici, části města Česká Skalice. Za třicetileté války byl filiálním kostelem do Náchoda, farním je opět od roku 1663. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie kostela Kaple na místě dnešního kostela se připomíná v roce 1350. Dnešní podobu získal kostel při přestavbě nákladem Anny Viktorie, vdovy po Vavřinci Piccolomini, která byla dokončena v roce 1725. Barokní věž byla postavena již roku 1715. Architektura Kostel je jednolodní, s přilehlou věží, kaplí Božího hrobu a černou kaplí na severu a sakristií s oratoří na jihu. Interiér Na hlavním oltáři z roku 1732 je pozoruhodné řezbářské dílo Nanebevzetí Panny Marie od Severina Tischlera z Moravské Třebové. Vzácnou památkou je cínová křtitelnice z roku 1490. Pod kostelem jsou hrobky rodu Straků z Nedabylic a majitele studnického panství Zikmunda Joachima Šmídla. Varhany z roku 1738 od Sebastiana Staudingera z Andělské Hory u Bruntálu mají původní skříň, ale jsou ve špatném stavu. Okolí Kostel původně obklopoval hřbitov, na kterém se přestalo pohřbívat v roce 1863 a oficiálně zrušen byl v roce 1891. Ze hřbitova se zachovala hřbitovní zeď a umrlčí kaple z roku 1725. V roce 1919 byla ke kostelu přenesena z náměstí socha sv. Jana Nepomuckého z roku 1744 z Platzerovy dílny. V roce 1970 k ní přibyly dvě sochy sv. Donáta, arezského biskupa od Matyáše Brauna a socha sv. Floriána z roku 1766, pravděpodobně od Braunova následovníka, které byly původně umístěny v parku v Novém Dvoře u Velké Jesenice. U bočního vchodu do kostela je náhrobek Josefa Myslimíra Ludvíka. Bohoslužby Bohoslužby se konají v pátek (18,00 hodin) a v neděli (10,00 hodin) Odkazy Reference Literatura Wirth, Zd.: Soupis památek historických a uměleckých v politickém okrese náchodském, sv. 34, Praha 1910, str. 16-26 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons Hrady.cz Česká Skalice - Památky a turistické zajímavosti Královéhradecká diecéze Archivováno 4. 3. 2016 na Wayback Machine. Noc kostelů Varhany a varhanáři