NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel Navštívení Panny Marie (Rýmařov)

Kostel Navštívení Panny Marie v Rýmařově v Lipkách (také Kaple v Lipkách) se nachází v okrese Bruntál. Filiální kostel náleží k Diecézi ostravsko-opavské, Děkanát Bruntál, Římskokatolická farnost Rýmařov. Kostel byl zapsán do státního seznamu před rokem 1988. Historie Kostel byl postaven v letech 1710–1715 na místě protestantské dřevěné kaple podle plánů stavitele Friedricha Hösslera z Rýmařova. V roce 1883 zachvátil požár šindelovou střechu a zničil zvoničku. Architektura Orientovaná centrální zděná stavba oválného půdorysu je krytá mohutnou kuželovitou střechou s polygonální lucernou. Fasáda je z hladké omítky, kolem oken a vstupního portálu šambrány. Nad vstupním portálem ve výklenku je umístěno sousoší sv. Anny Samotřetí. Pod výklenkem je alianční znak Aloise hraběte Haracha a jeho druhé ženy Arnoštky z Gallasu umístěn po roce 1721. Interiér Klenutý strop nesen čtyřmi sloupy z růžového umělého mramoru. Po obvodu přízemní ochoz (tribuna), zpřístupněna dvěma úzkými vchody, pod ním do lodi půlkruhovou arkádou otevřené výklenky pěti kaplí, které jsou po obvodu vnitřní stěny kostela. Boční oltáře jsou zasvěceny sv. Anně, sv. Antonínu Paduánskému, sv. Janu Nepomuckému a čtrnácti pomocníkům. Monumentální hlavní oltář zdobí obraz Navštívení Panny Marie a sochy zemských světců. Obraz namaloval Jan Kryštof Handke z Janovic v roce 1724. Bohatě zdobená barokná kazatelna od sochaře Michaela Kösslera let 1715–1717 Varhany byly instalovány v roce 1718. Fresky Interiér je bohatě vyzdoben freskami jejich autorem je olomoucký malíř Ferdinand Naboth (1664–1714) a Jan Kryštof Handke (1694–1774), který po smrti Ferdinanda Nabotha dokončil výzdobu. Na stěnách jsou fresky znázorňující výjevy z Kristova života (cyklus osmi obdélníkových obrazů) a na klenbě ilustrace veršů modlitby k Panně Marii Salve Regina (Zdrávas Královno). Malby jsou doplněny oválnými medailony světců – ochránců před morem a živelnými pohromami. J. K. Handkeho freska z roku 1715 se nachází nad hlavním vchodem. Zobrazuje glorifikaci Panny Marie. Okolí u kaple se nacházejí společné hroby obětí morů z okolních vesnic. pozdně barokní socha Panny Marie Immaculaty z roku 1774 v prostoru před kaplí je lidové sousoší Ukřižování z roku 1812 kříž Galerie Odkazy Reference Literatura KUČA, Karel: Města a městečka v Čechách, na Moravě a ve Slezsku, Libri, Praha 2000 SEKANINA, Adam: K sochařské výzdobě rýmařovské kaple "V lipkách", Střední Morava 38, Olomouc 2014, s. 35-39. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Navštívení Panny Marie na Wikimedia Commons
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Sedlčany)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie v Sedlčanech, zvaný Církvička, je římskokatolický filiální kostel. Byl postaven v barokním slohu v letech 1732–1735 na hřbitově při severním okraji města Sedlčan. Historie Současný barokní kostel byl postaven v letech 1732–1735 a nahradil menší gotický kostelík. V chrámu se nachází tři barokní oltáře. Mezi nejcennější součásti mobiliáře patří obraz ze 17. století s vyobrazením Panny Marie s Ježíškem, k němuž se sklání sv. Jan. Hřbitov u kostela byl založen v roce 1821. Na konci 20. století proběhla rekonstrukce kostela. Odkazy Literatura PODLAHA, Antonín. Posvátná místa království českého: Dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvátných soch, klášterů i jiných pomníků katol. víry a nábožnosti v království Českém : Řada první: Arcidiecese pražská. Svazek VI. Vikariát Sedlčanský a Votický; část XIV. Vikariát Sedlčanský. Praha: Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1912. 227 s. (Posvátná místa Království českého). Dostupné online. Kapitola 12. Sedlčany, kostel Nanebevzetí P. Marie, s. 88 – 90. POCHE, Emanuel: Umělecké památky Čech 3. (P–Š), Academia, Praha 1980 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Nanebevzetí Panny Marie v Sedlčanech na Wikimedia Commons
Mariánský sloup (Sedlčany)

Sloup Neposkvrněného početí Panny Marie je barokní dílo sochaře Bernarda Spinettiho. Nachází se na náměstí T. G. Masaryka v Sedlčanech v okrese Příbram. Sloup je nemovitá kulturní památka ČR. Historie Dle informací o vyplácení mzdy tvůrcům bylo se stavbou započato již v roce 1710. Roku 1713 postihla město Sedlčany morová epidemie a uvádí se, že sbírku na sloup k odvrácení epidemie založil děkan Antonín Ferdinand Giath. V tomtéž roce byl na severním konci náměstí vztyčen hladký, 10 metrů vysoký žulový sloup s iónskou hlavicí, na které byla umístěna pískovcová socha Neposkvrněného početí Panny Marie (Immaculata). Jejím autorem je údajně Bernard Spinetti, tomu však neodpovídá rok jeho narození (1699). Roku 1716 byla ke sloupu doplněna polygonální kamenná kuželkovitá balustráda, spočívající na třech stupních. V roce 1772 byly přidány na samostatných hranolovitých soklech s profilovanou hlavicí sochy svatého Josefa (vpravo) a svaté Anny (vlevo), jejichž autorem je Tomáš Hatlák (1734-1811). Do státního seznamu památek byl sloup zapsán roku 1958. Roku 1964 bylo sousoší zrestaurováno. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mariánský sloup na Wikimedia Commons
Kamenný viadukt Milevsko–Staňkov

Železniční viadukt přes Milevský potok mezi městem Milevskem a hospodářským dvorem Staňkov stojí na katastrálním území Sepekov (západním koncem v katastrálním území Milevsko) v okrese Písek a v km 26,018 železniční trati Tábor–Ražice. V roce 1988 byl zapsán do Ústředního seznamu kulturních památek České republiky. Historie Na železniční trati Tábor–Ražice jsou postaveny dva technicky podobné kamenné viadukty. Destiobloukový kamenný viadukt v km 21,510 nad údolím řeky Smutné a o čtyři kilometry dál stojí devítiobloukový kamenný viadukt v km 26,018 nad údolím Milevského potoka. Železniční trať byla uvedena do provozu 21. listopadu 1889. Na výstavbě se podíleli italští dělníci. Viadukt nad Milevským potokem byl opravován v roce 2006 a 2009. Popis Viadukt se nachází východně od města Milevsko na katastrálním území obce Sepekov (největší část) a města Milevsko. Je postaven z velkých na hrubo přitesaných lomových kamenů. Pilíře jsou postaveny na půdorysu obdélníku, nahoru se zužují a nahoře v patách kleneb na vnitřní straně je pět krakorců, které v době výstavby nesly bednění kleneb. Kamenné kvádry v nárožích pilířů jsou bosované, jsou zděné na vápenné maltě a vně spárované betonem. Viadukt je neomítaný. Ve středu každé klenby je osazena odtoková trubka přesahující líc zdiva. Koruna zdí je v horní části osazena parapetními deskami o šířce 60 cm a výšce 33 cm. V parapetních deskách je osazeno ocelové zábradlí. Krajní pilíře jsou nižší vzhledem k reliéfu terénu. Šest oblouků má rozpětí 12 m a tři 10 m. Milevský potok protéká pod třetí klenbou ze severu k jihu. Svahy kolem viaduktu jsou vyloženy nepravidelnou dlažbou. Viadukt je dlouhý 140,15 m, v koruně je široký 4,85 m, délka přemostění je 121,80 m a výška 20,65 m. Podle zdroje měří 115 metrů a jeho výška nad Milevským potokem je 23 metrů. Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek v okrese Písek Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu železniční most Milevsko - Staňkov na Wikimedia Commons Trať Ražice–Tábor
Kamenný viadukt Božetice

Železniční viadukt přes řeku Smutnou stojí u samoty Kvěchov, na katastrálních územích Božetice a Sepekov v okrese Písek na železniční trati Tábor–Ražice v km 21,510, asi 1,5 km západně od stanice Sepekov a zástavby Sepekova. V roce 1988 byl zapsán do Ústředního seznamu kulturních památek České republiky. Historie Na železniční trati Tábor–Ražice jsou postaveny dva kamenné viadukty. Destiobloukový kamenný viadukt v km 21,510 nad údolím řeky Smutné a o čtyři kilometry dál stojí devítiobloukový kamenný viadukt v km 26,018 nad údolím Milevského potoka. Železniční trať byla uvedena do provozu 21. listopadu 1889. Viadukt nad řekou Smutnou byl opravován v roce 2003. Popis Viadukt se nachází mezi obcemi Sepekov a Božetice na katastrálním území obce Božetice (největší část) a Sepekov. Paradoxně do katastru Sepekova patří východní konec mostu, který je od zástavby Sepekova vzdálenější, protože les mezi vlastním Sepekovem a viaduktem tvoří výběžek území Božetic do území Sepekova. Most je postaven z velkých na hrubo přitesaných lomových kamenů. Pilíře jsou postaveny na půdorysu obdélníku 2,85 × 6,5 m, nahoru se zužují a nahoře v patách kleneb na vnitřní straně je pět krakorců, které v době výstavby nesly bednění kleneb. Kamenné kvádry v nárožích pilířů jsou bosované, jsou zděné na vápenné maltě a vně spárované betonem. Viadukt je neomítaný. Ve středu každé klenby je osazena odtoková trubka přesahující líc zdiva. Koruna zdí je v horní části osazena parapetními deskami o šířce 59 cm a výšce 35 cm s přesahem v líci (až 8 cm). V parapetních deskách je osazeno ocelové zábradlí. Na obou stranách mostu jsou nad třetím a šestým pilířem od západu vysazeny dvě plošiny se zábradlím, tvořené kamennými deskami, podepřené dvěma kamennými zešikmenými krakorci. Řeka Smutná protéká pod třetí klenbou ze severu k jihu a pod druhým obloukem vede polní cesta. Svahy kolem viaduktu jsou vyloženy nepravidelnou dlažbou. Viadukt je dlouhý 147,80 m, v koruně je široký 4,78 m, délka přemostění je 137,55 m a výška 20,88 m. Okolí V blízkosti s nachází přírodní památka Lom Skalka u Sepekova, který byl činný do roku 1935. Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek v okrese Písek Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu viadukt Božetice na Wikimedia Commons Trať Račice– Tábor
Kostel Povýšení svatého Kříže (Sezimovo Ústí)

Kostel Povýšení svatého Kříže je jednolodní pozdně empírový kostel nacházející se ve městě Sezimovo Ústí. Vystavěný byl v roce 1835. Od roku 1958 patří mezi kulturní památky. Popis Kostel Povýšení svatého Kříže je jednolodní stavba zaklenutá plackami s pravoúhlým presbytářem. Stojí na východní straně Husova náměstí. Před jeho vchodem je kříž. Nad západním štítem lodi kostela se nachází věž. Historie Kostel byl vystavěn roku 1835 a 23. května 1841 slavnostně vysvěcen. Kostelní zvony byly během první světové války zrekvírovány. V roce 1930 byly vysvěceny nové zvony, ale za druhé světové války je potkal osud jako jejich předchůdce. Nových zvonů se kostel dočkal až roku 1990. Na přelomu 20. a 21. století byl kostel renovován. Roku 2006 byly v kostele instalovány nové varhany. Roku 2000 zde byla zavedena nová farnost. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Povýšení svatého Kříže na Wikimedia Commons GRISA, Ivan. Kostel Povýšení svatého Kříže [online]. Hrady.cz, 2009. Dostupné online. kostel Povýšení sv. Kříže [online]. Národní památkový ústav. Dostupné online.
Kostel svaté Anny (Skřivany)

Kostel svaté Anny je původně barokní kaple, později přetvořená na kostel. Stavba vznikla v roce 1720 ve Skřivanech v blízkosti zámku. Historie Budova podle architektonického návrhu Donata Morazziho vznikla původně v roce 1720 jako zámecká kaple Nanebevzetí Panny Marie a sloužila výhradně pro potřeby obyvatel zámku. Jejím investorem byl Jan Václav hrabě z Bubna a Litic (nad vchodem kaple je umístěn erb tohoto šlechtického rodu). Teprve postupem času začala kaple sloužit jako obecní kostel Rodiny Páně. V roce 1842 pak bylo změněno patrocinium a kostel byl zasvěcen svaté Anně. V roce 1964 byla zapsána do Ústředního seznamu kulturních památek České republiky. Architektura Stavba je jednolodní, s trojboce uzavřeným presbytářem. Po stranách je sakristie a oratoř. Střecha kostela je valbová a uprostřed stojí osmiboký sanktusník s lucernou a jehlancovou stříškou s makovicí. Západní průčelí je zdobeno čtyřmi pilastry nesoucími římsu, nad ní se pak zvedá tvarovaný štít. Ve štítu je umístěn výklenek se sochou Anděla strážce. Hlavní vstup je vsazen v bohatě zdobeném portále, v jehož štítu je alianční znak Bubnů z Litic a Becků. Pod kostelem se nachází krypta, v níž je pohřbeno několik členů rodiny Ledvinků z Adlerfelsu – ti byli vlastníky zámku a panství v 19. století. V blízkosti kostela je umístěna samostatně stojící dřevěná zvonice. Původně byla zvonice, pravděpodobně rovněž z roku 1720 jako kostel, umístěna kostelu blíže. Po požáru v areálu zámku v roce 1905 byla ale nová zvonice vybudována na současném místě. Vybavení Zařízení kostela pochází z období stavby. Původní obraz Petera Paula Rubense, umístěný na hlavním oltáři, byl v roce 1894 nahrazen kopií. Kazatelna pochází z 1. poloviny 19. století a je empírová. Ve výklencích u hlavního vstupu jsou umístěny dřevěné sochy svatého Petra od Ferdinanda Maxmiliána Brokoffa (či z jeho dílny) a svatého Pavla od jičínského sochaře Josefa Rychtery. Varhany z roku 1895 pocházejí z dílny kutnohorského varhanáře Antonína Mölzera. Aktivity Kostel svaté Anny spadá do římskokatolické farnosti Vysoké Veselí. Bohoslužby se v něm konají nepravidelně. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Anny na Wikimedia Commons
Kostel svatého Jana Křtitele (Skalná)

Kostel svatého Jana Křtitele ve Skalné je barokní kostel z 18. století nacházejícím se v bezprostřední blízkosti hradu Vildštejn. Kostel je v majetku římskokatolické církve. Stavební podoba a zařízení Kostel je jednolodní stavbou s pravoúhlým presbytářem a věží a dvojitou cibulovou střechou a lucernou. Na západní straně střechy je situována zvonice. Hlavní portál se nachází v západní části stavby v průchodu s valenou klenbou. Barokní oltář kostela pochází z 18. století a byl v roce 1934 přemalován podle fragmentů původní malby. Historie Přesné datum stavby původního gotického kostela není známo. První písemná zmínka pochází z roku 1298. Kvůli značně zchátralému stavu byl středověký kostel roku 1705 stržen a provedena přestavba v barokním slohu. Autorství Wolfganga Braunbocka je zde doloženo smlouvou, která je podepsána i dalším stavitelem, Adamem Sanderem, ale jeho podíl na projekci plánu byl pravděpodobně minimální. Stavba probíhala do roku 1709, kdy byla na počátku stavební sezóny dokončenaV roce 1709 byl nově postavený kostel vysvěcen. V roce 1810 došlo k požáru kostela, při kterém byl poškozen krov a věž. Během obnovy došlo k jeho rozšíření, střecha byla ale prozatímně zastřešena pouze ploše. Standardního zastřešení se stavba dočkala v roce 1901. Na výběru finančních prostředků pro účely dostavby věže se intenzivně podílela veřejnost. První finanční prostředky uvolnil Hudební a pěvecký spolek Wildstein, který věnoval část vlastních prostředků a další získal výtěžkem z koncertu. Po ustanovení představenstva spolku na výstavbu věže kostela byla vyhlášena veřejná sbírka, do které přispívala šlechta a církevní představitelé nejen z blízkého okolí. Intenzivně se zapojili také obyvatelé Skalné, Starého Rybníka, Vojtanova, Zelené a dalších nedalekých obcí, z nichž některé po roce 1945 zanikly. Rozpočet celé stavby byl ale velmi napjatý, a tak bylo nutné uspořádat druhou sbírku, která dosáhla obdobného úspěchu. Současnost Mezi lety 2017–2019 byl kostel zrekonstruován v rámci projektu přeshraniční spolupráce Kostel svatého Jana Křtitele – místo bez hranic, který byl realizován ve spolupráci s bavorským partnerským městem Neusorg. Během rekonstrukce byla ve věži kostela nalezena listina, která charakterizovala postup stavby věže v roce 1901. Rekonstrukce kostela obnášela opravu krovů, výměnu střešní krytiny, odvlhčení zdiva a opravu fasády. Stavební úpravy byly dokončeny v listopadu roku 2018. Rekonstrukce byla opět spolufinancována z veřejné sbírky. Během roku 2019 byly také upraveny okolní prostory kostela. U vchodu kostela byl vytvořen malý květinový odpočinkový parčík s výhledem na hrad. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jana Křtitele na Wikimedia Commons
Kostel svatého Mikuláše (Slabce)

Kostel svatého Mikuláše ve Slabcích je filiální kostel ve farnosti Petrovice u Rakovníka. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Na místě dnešního kostela stával pozdně románský kostel z poloviny 13. století. Ten byl písemně doložen jako farní ve 14. století. V letech 1787–1789 byl barokně přestavěn. Oltáře se sochami Lazara Widemanna byly do kostela přeneseny ze zrušeného kláštera dominikánů v Plzni. V 19. století docházelo ke stavebním úpravám věže. Při poslední rekonstrukci byl pozlacen ciferník věžních hodin. Do 31. prosince 2003 býval slabecký kostel farním, ale od té doby je filiálním kostelem v petrovické farnosti. V roce 2023 se v něm konaly mše v sobotu večer v období od května do října. Popis Kostel má jednu loď s trojboce uzavřeným presbytářem, s přístavky po stranách a s hranolovou věží při západním průčelí, která je zakončena bání. Kostel býval obklopen hřbitovem, ten byl však roku 1787 zrušen. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Mikuláše na Wikimedia Commons
Kostel svatého Filipa a Jakuba (Slavče)

Kostel svatého Filipa a Jakuba ve Slavči je filiální kostel římskokatolické farnosti Trhové Sviny a kulturní památka České republiky. Součástí této kulturní památky je i kovová branka v oplocení areálu kostela. Vlastní oplocení památkově chráněné není. Kostel byl postaven v letech 1903 až 1906, a to v novogotickém stylu. Vysvěcen byl dne 17. června 1906; světitelem byl českobudějovický biskup Martin Josef Říha. Z počátku 20. století též pochází vnitřní vybavení kostela. Varhany pocházejí z roku 1914, zvony z roku 1968. V roce 2006 byl kostel opraven. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatých Filipa a Jakuba na Wikimedia Commons Kostel sv. Filipa a Jakuba Slavče na stránkách římskokatolické farnosti Trhové Sviny
Kostel svatého Vojtěcha a svaté Cecílie (Slavičín)

Kostel svatého Vojtěcha a svaté Cecílie je kostel ve Slavičíně, ve Zlínském kraji. Kolem kostela se rozprostírá hřbitov, na kterém je také hrob osmadvaceti amerických letců, kteří zemřeli při bitvě nad Bílými Karpaty a byli zde uloženi 31. srpna 1944. Kostel je farním kostelem v Římskokatolické farnosti Slavičín. Pod kostelem je charita svatého Vojtěcha. O kostele Kostel je nejstarší stavbou ve Slavičíně. Byl postaven zhruba někdy od časů ke konci 11. až téměř do poloviny 12. století. V sondě 140 cm pod zemí byl nalezen střep zhruba ze 12. až 13. století. Původní stavba byla menší a kratší. Neměla věž, ale jen zvonici. V roce 1668 byly přistavěny dvě boční kaple a kůr s věží. Roku 1708 shořela dřevěná věž a v roce 1775 vyhořel i kostel a nákladem farníků byl znovu obnoven. Zároveň se přestalo pohřbívat do krypt s výjimkou šlechty a biskupů. Archeologický výzkum zjistil, že zde byl s velkým množstvím jiných lidí pohřben také Zdeněk ze Zástřizl, jeden z největších dobrodinců kostela. 31. srpna 1944 zde bylo jen tak, bez účasti lidí, uloženo 28 amerických vojáků. Jejich ostatky byly převezeny po válce (1946) do západní Evropy a na místě byl zbudován pomník. Poté byl také zbudován pomník sovětskému a rumunskému vojákovi. 31. srpna. 1948 byly posvěceny nové zvony sv. Jan Nepomucký, sv. Vojtěch a sv. Josef. Ty předchozí byly kostelu odejmuty za druhé světové války. V roce 2018 byl zmodernizován presbytář. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Vojtěcha a svaté Cecílie na Wikimedia Commons Kněží ve farnosti
Kostel svatého Bartoloměje (Slavkov)

Kostel svatého Bartoloměje ve Slavkově, okres Český Krumlov, je kulturní památka České republiky a filiální kostel římskokatolické farnosti Svéraz. Historie Kostel byl původně kaplí slavkovské tvrze. První písemná zmínka o kapli pochází z roku 1311. Stavebníkem byl Buzek z Lukova (latinsky Busco de Laukka) s tím, že kaple byla postavena s povolením probošta kláštera ve Schläglu. Kaple byla postavena v gotickém slohu a byla vysvěcena dne 10. září 1313 titulárním biskupem Přibyslavem ze Satory. V roce 1362 se z kaple stal farní kostel slavkovské farnosti. Sakristie byla přistavěna začátkem 16. století. V roce 1787 byla kaple přestavěna v barokním slohu. V letech 1800 až 1801 byla k původní kapli přistavěna plochostropá chrámová loď. Dne 1. ledna 2020 byla slavkovská farnost zrušena a kostel se stal kostelem filiálním. Interiér kostela Kněžiště je klenuté. Ve svorníku klenby je znak pětilisté růže. Kamenný sanktuář pochází z roku 1512. Kamenná křtitelnice pochází ze 16. století. Zařízení kostela je pseudogotické; oltáře a kazatelna pocházejí z roku 1885. Varhany pocházejí z roku 1900; jiné zdroje uvádějí rok 1803. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Bartoloměje na Wikimedia Commons
Kaple svatého Jana Nepomuckého (Slavošovice)

Kaple svatého Jana Nepomuckého se nachází v obci Slavošovice nedaleko Klatov. Je zasvěcena svatému Janu Nepomuckému. Jedná se o vesnickou empírovou kapli postavenou v první třetině 19. století. Tato návesní kapli, která tvoří soubor spolu s pamětním křížem v její blízkosti. Historie Kaple vznikla po zaměření obce do tzv. císařského otisku stabilního katastru. V roce 1923 po vzniku místního sboru dobrovolných hasičů byla na návsi v těsné blízkosti kaple zřízena požární nádrž. V kapli se konaly pravidelně mše v neděli po svátku Jana Nepomuckého, tj. první neděli po 16. květnu. V roce 2022 proběhla rekonstrukce kaple a 17. června 2023 byla znovu vysvěcená při příležitosti 100. výročí SDH Slavošovice. Popis Kaple má obdélníkový půdorys s trojbokým závěrem. Vstupní průčelí je tvořeno otevřenou předsíní se čtyřmi sloupy a trojúhelníkovým štítem. Na hřebeni střechy je zvonička s lucernou. Předsíň zdobí dvě niky, v nichž se podle pamětníků nacházely sošky Panny Marie, a pamětní deska věnovaná rodákům padlým v 1. světové válce. Interiér kaple zdobí oltář, za nímž jsou tři niky určené pro sochy. Podle pamětníků v nich stály sochy svatého Jana Nepomuckého, svatého Václava a svatého Prokopa. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaple svatého Jana Nepomuckého na Wikimedia Commons
Zvonice (Rousínov)

Zvonice se sochou svatého Jana Nepomuckého stojí v Rousínově na návsi části Slavíkovice v okrese Vyškov a je kulturní památkou. Historie Drobná pozdně barokní zvonice byla postavena na návsi Slavíkovic. Ve zvoničce stojí socha svatého Jana Nepomuckého z roku 1778. V prvním desetiletí 21. století byla zvonička opravena. Popis Zvonice Zvonice je samostatně stojící barokní zděná omítaná stavba postavena na půdorysu čtverce. V každé straně je zvonice otevřená otvory, které jsou půlkruhově zaklenuté a uzavřené brankami. Zdi jsou hladce omítané. Nad záklenky obíhá jednoduše profilovaná římsa a zvonice je ukončena hlavní římsa. Stanová střecha nese čtyřbokou lucernu se zvonem ukončenou makovicí a křížem. Socha svatého Jana Nepomuckého Uprostřed zvonice stojí barokní socha svatého Jana Nepomuckého v životní velikosti. Hranolový podstavec přechází do nahoru zužujícího se soklu, který je ukončen římsou. Nad římsou na podnoži je vyryta datace 1778. Na podnoži stojí světec v esovitém pohybu oděn v kanovnickém rouchu s biretem na hlavě. V mírně pokrčené pravici drží kříž s korpusem. Levou rukou přidržuje břevno kříže a mučednickou ratolest. Kolem hlavy, která je nakloněna k levému rameni, má svatozář v podobě obroučky s pěti hvězdami. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zvonice se sochou svatého Jana Nepomuckého na Wikimedia Commons