NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kanovnická 2 (České Budějovice)

Kanovnická 2 je měšťanský dům v Kanovnické ulici v Českých Budějovicích, který stojí na rohu Kanovnické ulice a východní strany náměstí Přemysla Otakara II., v městské památkové rezervaci v Českých Budějovicích. Je chráněnou kulturní památkou. Historie V letech 1527 až 1531 zde žil a byl majitelem tohoto domu Václav z Rovného (1440-1531), rožmberský kancléř, český humanista a mecenáš. Původně gotický dům byl v 60. letech 16. století (za majitele Jana Kroboldera) přestavěn v renesančním stylu. Od roku 1586 byl majitelem domu Jindřich Pouzar z Michnic (†1600). V roce 1631 koupil dům (od Dr. Samuela Geigera) Wolfgang Petr de Busi. V letech 1720 až 1736 byl majitelem domu Dr. Jan Daniel Ferdinand O´Karin, městský lékař irského původu. Popis Na severní straně domu, která směřuje do Kanovnické ulice, je nad vchodovými dveřmi arkýř, na kterém je vyznačen letopočet 1568. Na západní straně domu, která směřuje na náměstí Přemysla Otakara II., má dům podloubí s jednou arkádou. Pod domem jsou rozsáhlé klenuté sklepy. Rohová místnost v patře má trámový strop. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kanovnická 2 na Wikimedia Commons
Hroznová 8 (České Budějovice)

Měšťanský dům Hroznová č. p. 322/8 v městské památkové rezervaci v Českých Budějovicích je kulturní památkou České republiky. Dům pochází z poloviny 15. století, má gotické jádro. V 1. polovině 16. století byl renesančně upraven; z tohoto období pochází trámový strop s prkenným záklopem, který je v 1. poschodí. Dále byl stavebně upraven v baroku a v klasicismu. Z klasicistního období pochází průčelí domu, které má atikové patro. Poslední stavební úprava domu proběhla v 2. polovině 20. století. Dům má v přízemí a ve sklepení historické valené klenby s výsečemi. V domě sídlí českobudějovické studentské univerzitní divadlo. V 1. patře jsou restaurační prostory. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Měšťanský dům Hroznová č.p. 322/8 na Wikimedia Commons
Hroznová 9 (České Budějovice)

Dům čp. 52/9 (též dům U Hromádků, předtímː U Milleretů) v Hroznové ulici, v Českých Budějovicích, je kulturní památka České republiky. Je součástí českobudějovické městské památkové rezervace. Památkově je chráněn od 3. května 1958. Historie Dům je zmiňován v roce 1625: „Jan Gruber vyženil dům od rodiny Tochů v ceně 700 kop“. V roce 1641 město zachvátil požár a zbořený dům koupil v roce 1646 Michal Hoffer za 60 kop. Opravený dům měl potom postupně několik dalších majitelů, byl to tzv. měšťanský právovárečný dům. V roce 1786 „Jan Bapt. Milleret, hostinský, platil dům Matěji Růžičkovi, řezníku a jeho věřitelům 1604 zl.“ Milleret zde zřídil hostinec a byl zde vybudován největší společenský a taneční sál v tehdejším městě. Při hudebních produkcích zde působil hudebník a hudební skladatel Jan Nepomuk Vocet. Koncem 19. století dům koupil Václav Hromádka. Po roce 1948 bylo v domě kulturní středisko. Dům byl přestavován kolem roku 1820, v letech 1845 a 1933, v 80. letech 20. století, dalšími přestavbami pak prošel začátkem 21. století. Popis Dům byl postaven v renesančním slohu, přestavován byl v baroku a v klasicismu. Průčelí domu, které je Hroznové ulici, má dva oblouky podloubí; pilíře podloubí jsou zesíleny opěrnými pilíři. Bok domu směřuje do úzké uličky, která je pokračováním Plachého ulice a která ústí do náměstí Přemysla Otakara II. Odkazy Poznámky Reference Literatura SLABIHOUDEK, Martin; BAUER, Jan a BAUEROVÁ, Ilona. Stavební úpravy polyfunkčního domu, Hroznová č. p. 52/9, České Budějovice, 2017.
Piaristická 2 (České Budějovice)

Měšťanský dům Piaristická 2 (čp. 19) patří mezi nejstarší obytné domy v Českých Budějovicích. Je součástí městské památkové rezervace jako nemovitá kulturní památka rejstříkové číslo ÚSKP 24561/3-666. Nachází se přímo v centru Českých Budějovic, v ulici dříve zvané Ke Klášteru, přímo navazující na čtvercové hlavní náměstí. Popis Třípatrový dům čp. 19/2 je součástí severní strany Piaristické ulice. Dům je původně gotický, vyznačuje se raně gotickým půdorysem z doby zakládání města v r. 1265, kamenné ostění a portál jsou pravděpodobně z období vrcholné gotiky. V přízemí jsou tři dveřní otvory, opatřené masivními dveřmi napodobujícími historický vzhled. Dva krajní s dřevěnými dveřmi slouží pro vchod do komerčních prostor, prostředními okovanými dveřmi se vstupuje do obytné části. Podloubím s valenou klenbou s výsečemi a dvěma půlkruhově klenutými arkádovými oblouky navazuje na sousední domy. Mezi arkádovými oblouky je na fasádě umístěn maskaron – chrlič v podobě hlavy. Klasicistní fasáda je členěna jednoduchými římsami. Historie V průběhu staletí prošel dům stavebními úpravami a proměnou fasády, nejvýraznější pravděpodobně po r. 1728, kdy došlo k jednomu z nejrozsáhlejších požárů Českých Budějovic a který citelně zasáhl právě Piaristickou ulici. V historii dům vlastnili převážně řemeslníci (zámečník, švec, pasíř či klenotník), a nebo obchodníci (v poslední třetině 19. století např. obchodník papírem pan Taschek). Mezi novodobějšími majiteli ve 20. století byly mj. rodina Laštůvků, Scheicherů či Pešků. V podloubí domů v Piaristické ulici bývaly trhy zemědělských produktů a hub, ve dvacátých letech dvacátého století přeložené na Piaristické náměstí. Řemeslné a obchodní využití si dům čp. 19/2 zachoval i za první republiky a poté znovu po r. 1989. Galerie Odkazy Reference Literatura EBELOVÁ, Kateřina. Maska v proměnách času a kultur. 1. vyd. Praha: Grada, 2012. 265 s. ISBN 9788024724706. Související články Seznam kulturních památek v Českých Budějovicích (centrum) Historické názvy ulic a náměstí Českých Budějovic Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Piaristická 2 na Wikimedia Commons
Základní škola Dukelská (České Budějovice)

Budova Základní školy Dukelská, dříve německé obchodní školy, je školní budova z roku 1913 v Českých Budějovicích. Patří mezi kulturní památky. Historie Novostavba v Doudlebské (dnes Dukelské) ulici vznikla v rámci výstavby škol a rodinných domů, která zde po roce 1900 navázala z jihu na historické centrum Českých Budějovic. Je součástí tzv. Vídeňského předměstí. Postavena byla pro žáky německé chlapecké obchodní školy. Pro základní vzdělávání je užívána od padesátých let 20. století. Architektura Autorem projektu byl patrně významný budějovický stavitel Johann Stepan. Výstavba proběhla v letech 1912–1913. V roce 1926 byla budova výrazně rozšířena budějovickým stavitelem Augustinem Teverným. Ten dodržel její starší stylové řešení, ale půdorys rozvinul do tvaru písmene U, jehož nejdelší křídlo kopíruje frontu Alešovy ulice. Budova je považována za „kvalitní příklad školní budovy v doznívajícím historizujícím slohu s prvky geometrické secese z počátku 20. století“. Hlavní vstup z Dukelské ulice je bohatě členěn štukovou výzdobou. V nejvyšším bodě portálu je umístěno plastické vyobrazení Merkura, římského boha obchodu. V interiérech jsou dochovány některé původní prvky: dvojice schodišť s kovovým zábradlím, prosklené vstupní dveře s kovanými mřížemi a rovněž kyvné, prosklené vnitřní dveře nad vstupním schodištěm. V roce 2022 budova získal statut kulturní památky. Pozdější přístavby V osmdesátých letech byla v areálu školy vystavěna dvoupodlažní školní jídelna. K fasádě ve vnitřním dvoře byla v roce 2024 přimknuta novostavby tělocvičny. U této přístavby byla kritizována její podoba, upřednostnění nejlevnější nabídky a absence architektonická studie. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Základní škola Dukelská na Wikimedia Commons
Široká 29 (České Budějovice)

Měšťanský dům U (zlatého) soudku v Široké ulici č. 421/29 v Českých Budějovicích je dům gotického založení, renesančně upravený, přestavěný po požáru v roce 1868. Dům je situován jižně od hlavního náměstí Přemysla Otakara II. blízko středu vyhlášené městské památkové rezervace. Je chráněn jako kulturní památka. Historie V archivních pramenech je o domě první zmínka roku 1558. V roce 1927 je doložen název hostince v domě U zlatého soudku. Před hostincem stával pivní sud a domovní znamení „zlatý“ soudek bylo zavěšeno na konzole ve spirálách ze železných prutů nad vchodem. Majitel František Černoch měl také přihlášenou živnost jednatelství. Hostinec se postupně posunul do kategorie restaurace a rozšířil se o Caffe Tea. V římse nad přízemím je vložen ovál, kde mohlo být umístěno domovní znamení – zlatý soudek. To však bylo kolem roku 1967 odstraněno Správou státní památkové péče společně s dalšími domovními znameními ve městě. Ještě za socialismu byl v domě zařízen Snack bar Soudek. Po roce 1990 zde byl Denní bar Soudek, potom Club Kosova, před rokem 1999 zastavárna, kde v listopadu 1999 zasahovala policie. Současnost Od roku 2025 je v domě otevřeno Bistro u Soudku. Popis Původně gotický dvoupatrový podsklepený dům se síní s renesanční křížovou klenbou s hřebínky na pravé straně přední části domu a valeně zaklenutou chodbou archaického vzhledu v přízemí zadní části domu a ve sklepích. Je dochován vstupní gotický portál. Střecha domu je v přední části sedlová, v zadní jsou vystavěny dvě střechy pultové se sklonem do středního žlabu. Zakryta je dvojitě bobrovkami. Za domem se nachází malý dvorek s vybouraným drobným objektem. Zbytek černé kuchyně s očazenými stěnami je ve východní části mezipatra budovy. Po požáru z roku 1868 byl dům přestavěn, při čemž bylo vyzdviženo nové zadní průčelí a vloženo vnitřní schodiště. Uliční fasáda je z roku 1869. Odkazy Reference
Krajinská 1

Dům čp. 35/1v Krajinské ulici, v Českých Budějovicích, je kulturní památka České republiky. Je součástí českobudějovické městské památkové rezervace. Jedná se o nárožní dům na rohu Krajinské a Piaristické ulice. Památkově je chráněn od 3. května 1958. Historie Dům je středověkého původu. V roce 1551 „Melichar Reychenauer koupil dům po Pavlu Schlosserovi za 100 kop“. V 2. polovině 17. století byl dům renesančně přestavěn a již v roce 1602 „Petr Christeindl, člen rady, dal Fabiánu Schweherovi za ten dům 1500 kop hotově“. K dalším přestavbám došlo v 19. století a v 1. polovině 20. století. Po přestavbě, provedené v roce 2010, chodník tohoto domu převyšuje sousední chodníky o 28 cm. Odkazy Poznámky Reference
Dům U Jelena (České Budějovice)

Dům U Jelena, nebo také Brandnerův dům, je měšťanský dům v ulici Dr. Stejskala č.p. 113/2, v Českých Budějovicích, který stojí na rohu ulice Dr. Stejskala a jižní strany náměstí Přemysla Otakara II., v městské památkové rezervaci v Českých Budějovicích. Je chráněnou kulturní památkou. Název domu se novodobě vžil podle v roce 1998 objeveného sgrafita na fasádě. Historie Původně gotický dům byl v 2. polovině 16. století (za majitele Filipa Fischera) přestavěn v renesančním stylu, na přelomu 18. a 19. století prošel úpravami. V letech 1960 až 1965 prošel renovací. V roce 1998 byla opravena fasáda. Popis Dům má klenuté podloubí. Na fasádě jsou fragmenty sgrafit z 2. poloviny 16. století. V zadní části domu je malý (novodobě průhledně zastřešený) dvorek s pavlačí a studna krytá nerozbitným sklem. V bývalém sklepení je restaurace. Galerie Poznámky Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu dům U Jelena na Wikimedia Commons
Děkanství (České Budějovice)

Děkanství v Českých Budějovicích je kulturní památkou České republiky. Je součástí českobudějovické městské památkové rezervace. Památkově chráněno je od 3. května 1958. Historie Budova českobudějovického děkanství prošla složitým stavebním vývojem, přes gotiku, renesanci, baroko a klasicismus. Již ve středověku zde byla fara českobudějovické farnosti, resp. děkanství, doplněná hospodářskými objekty faráře, resp. děkana. Na severní protáhlé straně objektu děkanství bývala městská škola. S jižní stranou děkanství sousedil do roku 1784 hřbitov, zvaný hřbitov u kostela svatého Mikuláše, do jehož ohradni zdi byla v polovině 16. století vestavěna Černá věž. V ohradní zdi hřbitova bývala barokní zastavení křížové cesty, která byla po zrušení hřbitova nahrazena kaplemi křížové cesty na jižní zdi děkanství. Kaple a kašna na prostranství před děkanstvím byly odstraněny v roce 1911. Popis Budova českobudějovického děkanství (důmː čp. 71/4 v ulici U Černé věže) je blokem staveb, který je na západní straně čelně ohraničen ulici U Černé věže; zde byla v letech 1738 až 1740 provedena barokní přístavba s ozdobným štítem. Na severní straně je blok ohraničen Hroznovou ulicí, na západní straně Kněžskou ulicí, na jižní straně pak je volné prostranství, vzniklé po zrušení hřbitova u kostela svatého Mikuláše. Odkazy Reference Literatura OURODA, Vlastislav. Děkanství v Českých Budějovicíchː Zjednodušený stavebně historický průzkum, 2005. Související články Římskokatolická farnost – děkanství u kostela sv. Mikuláše, České Budějovice
Městská spořitelna (České Budějovice)

Budova Městské spořitelny (bývalé Státní banky československé, dnes Komerční banky) stojí na nároží Krajinské a Hroznové ulice v historickém centru Českých Budějovic. Vystavěna byla roku 1913 dle návrhu architekta Heinricha Rieda na místě bývalého Ettmayerova domu. Svou impozantností prý konkurovala plzeňské spořitelní pobočce. Od 3. května 1958 do konce roku 1987 byla budova památkově chráněna. Historie Českobudějovické městské zastupitelstvo jednomyslně přijalo roku 1854 návrh na zřízení městské spořitelny. Realizace se však kvůli četným nesrovnalostem mezi jednotlivými úřady značně protáhla. V roce 1856 byl do funkce předsedy Spořitelního výboru zvolen Adalbert Lanna a výbor začal fungovat v prozatímních prostorech na radnici. O dva roky později se přemístil do Krajinské ulice, kde byla 8. prosince 1913 slavnostně otevřena nová budova dle plánů vídeňského architekta Heinricha Rieda. Výstavby se ujali Josef Hauptvogel, Jan Štefan a Jakob Stabernak. Na výzdobě fasády byla použita kombinace secesních a modernistických prvků, vsazených do typicky renesanční palácové kompozice. Kontrastně působí dekorativní realizace prvního poschodí a zbývajících dvou pater, na nichž se zrcadlí jednodušší nástěnné malby německých lidových krojů. V úrovni prvního patra průčelí do Krajinské ulice jsou umístěny tři plastiky (Průmysl , Obchod a Zemědělství) od Josefa Václava Schwarze. Hlavním prostorem interiéru je monumentální klientská hala, jež prostupuje do vyšších podlaží. 7. července 1948 došlo k fúzi spořitelny se Záložnou českobudějovickou, čímž vznikla Okresní spořitelna a záložna v Českých Budějovicích, jež se později přetransformovala v regionální pobočku České spořitelny. Tradice sídla peněžního ústavu v Krajinské ulici, jež byla přerušena v letech 1949–1951, kdy v budově sídlil Krajský výbor KSČ, pokračuje; od roku 1990 se jedná o sídlo Komerční banky. V roce 2017 proběhla celková rekonstrukce budovy. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Krajinská 15 na Wikimedia Commons Encyklopedie Českých Budějic: Městská spořitelna Leoš Nikrmajer.
Dům U zlatého beránka (České Budějovice)

Dům U zlatého beránka je měšťanský dům v Krajinské ulici č.p. 225/35 v Českých Budějovicích. Je chráněnou kulturní památkou ve zdejší městské památkové rezervaci. Popis Jedná se o jednopatrový dům – bývalý zájezdní hostinec U zlatého beránka. Na průčelí domu je na klasicistní fasádě mezi okny prvého patra domovní znamení – beránek. Hostinec zde je doložen až v druhé polovině 19. století. Současná podoba domu pochází z přelomu 18. a 19. století, kdy objekt vznikl na místě dvou středověkých domů, resp. na dvou středověkých parcelách. V přízemí i v patře jsou klenby, na dvorku domu jsou dvě pavlače, jedna z nich je na kamenných krakorcích. Loubí Dům má loubí, které má pět arkád. Vzhledem k tomu, že jde původně o dva domy, je polovina loubí zaklenutá a druhá polovina loubí má plochý strop. Rovněž arkády nejsou stejné. Dva pilíře loubí jsou kamenné. V domě sídlil za socialismu Svaz československých filatelistů a obchodní podnik Textil. V současnosti (2024) se pořádají ve dvoře občasné kulturní akce. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dům U zlatého beránka na Wikimedia Commons
Čermákův dům (České Budějovice)

Měšťanský dům č.p. 55/15, tzv. Čermákův dům, stojí přibližně uprostřed severní strany domů na náměstí Přemysla Otakara II. v městské památkové rezervaci v Českých Budějovicích. Dům má renesančně-barokní průčelí, ale jádro domu je pozdně gotické. Dům má podloubí lemované dvěma arkádami. V domě je pozdně gotická bývalá domácí kaple. Je chráněnou kulturní památkou. Historie V roce 1493 nechal v domě tehdejší majitel Kryštof Hayder vysvětit soukromou kapli; kaple byla zasvěcena svaté Maří Magdaleně. V roce 1543 byla sepsána česky psaná smlouva (městským písařem byl Jan Petřík z Benešova) o prodeji domu Markétou Špuléřovou, dcerou Petra Berana, Janu Špuléřovi z Jiter za 772 kop. Počátkem 17. století byl majitelem domu Erazim Matyáš ze Sudetu. Ten se zúčastnil stavovského povstání a dům mu byl zabaven. O dům si zažádal městský písař Jan Karmenský, ale dům v roce 1624 obsadil císařský generál Baltasar Marradas. Ten jej pak v roce 1627 daroval Servatiovi della Fossovi, zeti českobudějovického primátora Kašpara Daudlebského, odměnou za loajalitu. V roce 1682, kdy dům vlastnil Kristián Arnošt Koch, byla domovní kaple zasvěcena svaté Anně. Mezi lety 1731 až 1782 byla v domě českobudějovická pošta. V roce 1774 koupil dům Stadtphysicus Dr. Med. Evžen Mac Mahon. V 19. a 20. století vlastnil dům rod Čermáků. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Čermákův dům na Wikimedia Commons
Dům Náměstí Přemysla Otakara II. 39

Měšťanský dům, Nám. Přemysla Otakara II. č.p. 128/39 je chráněná kulturní památka v městské památkové rezervaci v Českých Budějovicích. Dům má gotické jádro, upravován byl v renesanci, baroku a částečně i v klasicismu. Loubí domu, které má hřebínkové klenby, má dvě arkády. Historie Dům byl postaven v gotickém stylu. Během renesance byl výrazně přestavěn. V roce 1583 byl prodán za 680 kop. V roce 1617 jej koupil císař za 1500 kop; v domě byla potom celnice. V roce 1623 byl zchátralý dům prodán Eliášovi Preitenbergerovi, který jej koupil pro svého zetě Šimona Kosteleckého, a to za 1000 kop; celnice byla v domě nadále. Potom se v domě vystřídalo několik majitelů. V letech 1724 až 1735 nechal provést tehdejší majitel domu Antonín Josef Barthleme z Bartenau částečné barokní úpravy vnitřních prostor, včetně kleneb. Od roku 1735 byl v domě celní úřad. V letech 1779 až 1801 nechal provést tehdejší majitel domu Karel Josef Hönig, syndik města, klasicistní přestavbu schodiště. V roce 1801 byl dům prodán za 6400 zlatých. K dalším stavebním úpravám došlo po požáru v roce 1868; při této přestavbě došlo k úpravě průčelí domu. Původní renesanční vzhled domu, včetné ozdobného štítu průčelí, byl obnoven při celkové rekonstrukci domu, která proběhla v 80. letech 20. století. Galerie Odkazy Poznámky Reference
Zátkova vila (České Budějovice)

Zátkova vila v Českých Budějovicích se nachází na Husově třídě u soutoku Mlýnské stoky a Vltavy. V roce 1932 si ji nechal postavit Miroslav Zátka. Funkcionalistická vila byla zapsána v roce 1988 do seznamu kulturních památek ČR. Historie Pozemek původně patřil k domu U Zelené ratolesti, který nechal postavit Tadeáš Lanna v roce 1821. V roce 1895 prodal dům i s pozemky jeho vnuk Vojtěch Lanna mladší společnosti Kotva. Od společnosti Kotva zakoupil tento rohový pozemek v roce 1909 Dobroslav Zátka s úmyslem stavby rodinné vily. Ke stavbě vily však přistoupil až Miroslav Zátka v roce 1932. Stavěla ji firma Bratří Petrášových podle projektu, který vypracovali architekti Josef Šlégl a Jaroslav Stránský. Po druhé světové válce sloužila vila se zahradou jako mateřská škola. Po r. 1990 byla MŠ zrušena, Zátkovu vilu zakoupila soukromá obchodní společnost, která objekt v roce 1993 opravila a zřídila si zde své reprezentativní sídlo. Popis Vila Dvoupatrová stavba má složité členění, projevující se na svislých prvcích fasády a výrazných římsách. Na jižním průčelí je vchod s markýzou a zídkou. Celá vila je v několika úrovních propojen terasami se zahradou. Na západní straně vede na terasu třístupňové schodiště. Na severozápadním nároží je terasa s pergolou. Severní strana má terasu stupňovanou dvěma stupni a vede na ni schodiště od východu. Všechny terasy jsou dlážděné kamenem. Celá kompozice funkcionalistické vily je ovlivněna holandským neoplasticismem. V interiéru se dochovaly například původní schody s trubkovým zábradlím, některé původní dveře s kováním nebo dřevěný obklad schodiště. Zahrada Zátkova vila je situována zhruba uprostřed pozemku o velikosti 0,4 hektaru. Zahrada je na západní a severní straně ohraničená kovovým plotem na kamenné podezdívce, která je při pohledu z vily zakrytá živým plotem. Kromě živého plotu odděluje Zátkovu vilu od ulic ještě řada vzrostlých stromů. V jihozápadním rohu zahrady stojí čtvercové odpočívadlo s lavicí otevřené směrem k vile. Na východní straně se pod vyhlídkovými okny rozprostírá malá lichoběžníková parterová louka lemovaná po obvodu několika osamoceně stojícími dřevinami, z nichž jednou je i vzácný šácholan kobus. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zátkova vila na Wikimedia Commons Rodina Zátků
Alžír (České Budějovice)

Alžír je bývalý hostinec, divadelní sál a středisko společenského života na Pražském předměstí v Českých Budějovicích. Historie Patrovou budovu na rohu ulic Jírovcova a Riegrova postavil v letech 1819–1820 Antonín Pokorný. V roce 1835 byl v budově zřízen hostinec, který dostal název Alžír dle stejně označované přilehlé části Jírovcovy ulice. Koncem 19. a začátkem 20. století byl Alžír významným centrem kulturního, veřejného a politického života budějovických Čechů. Od 1895 do 1909 se zde konala česká divadelní představení, protože městské divadlo získávaly do pronájmu většinou německé soubory. V divadelním sále Alžíru, stojícím na zahradě hostince, hrály např. divadelní společnosti Frýdova, Brázdova, Housova, Muškova, Kaňkovského a také místní ochotníci, vystupovali zde Jindřich Mošna, Josef Šmaha, Ema Destinnová a jiní hostující umělci. Pestrý repertoár významně obohacoval kulturní život města. Počátkem 20. století byla v budově klubovna prvních budějovických hokejistů, kteří v zimě trénovali a pořádali zápasy na kluzišti vytvořeném na nedalekém Palackého náměstí. V roce 1908 se v alžírském divadelním sále (zvaném Tingltangl Alžír) konalo první filmové představení v Českých Budějovicích, jednalo se o záběry z rusko-japonské války. Stavební závady však vedly v roce 1909 k uzavření divadelního sálu. Budova postupně dále chátrala až do roku 1948, kdy živnost znárodnil stát. Hostinec tu existoval ještě do 60. let 20. století a nakonec byl v objektu městským národním výborem zřízen sklad podniku Zelenina. Po roce 1989 byla budova navrácena potomkům původních majitelů. Budova byla v roce 2008 zapsána na seznam kulturních památek. V letech 2018–2019 proběhla rozsáhlá rekonstrukce budovy a v přízemí byla zřízena kavárna Alžír. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Alžír na Wikimedia Commons