NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel svatého Jiljí (Kobeřice u Brna)

Kostel svatého Jiljí je římskokatolický chrám v obci Kobeřice u Brna v okrese Vyškov. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Kostel je dominantou obce. Jde o pozdně jednolodní románskou stavbu s odsazeným poloválcovým kněžištěm z poloviny 13. století. První písemná zmínka pochází z roku 1283). V polovině 14. století byla na pilíři v lodi vymalována zčásti dochovaná freska Panny Marie Ochranitelky. Hranolová věž je gotická, upravovaná v 18. a 19. století. Středověká sakristie na severní straně byla zvětšena a zaklenuta roku 1872, kdy dostala současnou podobu. V 18. století bylo zaklenuto kněžiště a prolomena nová okna. Hudební kruchta pochází z 19. století. Roku 1933 byla přistavěna mariánská kaple. Zařízení Náhrobní deska s reliéfním rodovým znakem a začátkem letopočtu úmrtí (15..), údajně Adama staršího Věžníka z Věžník († 1577) Oltář Panny Marie v mariánské kapli Torzo polokulovitého kamenného kotle románské křtitelnice s tesaným vlysem (v depozitáři) Zvon s nápisem a letopočtem 1462 Jde o farní kostel farnosti Kobeřice u Brna. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Jiljí na Wikimedia Commons
Kostel svatého Vavřince (Křenovice)

Kostel svatého Vavřince je římskokatolický chrám v obci Křenovice v okrese Vyškov. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie První písemná zmínka o Křenovicích pochází z listiny vydané 8. května 1305.. Kostel má stavební jádro ze 13. století. Zřejmě v první polovině 14. století bylo přistavěno kněžiště s plochým stropem a věž. Koncem 18. století bylo upraveno podvěží a kostel byl zaklenut. Roku 1874 byla přistavěna sakristie, o devět roků později byla prodloužena loď kostela. Popis Jde o jednolodní stavbu s odsazeným pětiboce zakončeným kněžištěm. K tomu na severní straně přiléhá hranolová věž. V hladké fasádě lodi a kněžiště jsou prolomena půlkruhová okna. Kněžiště i loď jsou zaklenuty valeně s výsečemi. Zařízení Oltářní obraz Umučení svatého Vavřince pochází z roku 1802. V kostele je volně umístěna dřevořezba Madony s dítětem, pocházející z druhé poloviny 14. století. dříve byla umístěna v mariánské kapli v sousedních Hruškách. Nejstarší zvon ve věži byl ulit roku 1819. Jde o farní kostel farnosti Křenovice u Slavkova. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Vavřince na Wikimedia Commons
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Křižanovice)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie je římskokatolický chrám v obci Křižanovice v okrese Vyškov. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Jde o raně barokní kostel z přelomu 17. a 18. století. V 19. století byla přistavěna sakristie, v roce 1944 vestavěna hudební kruchta. Popis Jde o jednolodní stavbu s odsazeným rovně zakončeným kněžištěm. Čelní loď kněžiště je prolomena oválným oknem. Kněžiště má nízkou valenou klenbu se styčnými výsečemi, loď a sakristie jsou plochostropé. Zařízení Zvon ve věži má reliéfní nápis se jmény evangelistů a letopočet 1451. Jde o farní kostel farnosti Křižanovice u Bučovic. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons
Kostel svatého Mikuláše (Letonice)

Římskokatolický farní kostel svatého Mikuláše v Letonicích se nachází pod kopcem uprostřed hřbitova. Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky. Kostel je poprvé zmiňovaný roku 1235. Přemysl – markrabě moravský – pozdější král Přemysl Otakar II. – dal tehdy půdu kolem Letonic za majetek klášteru panen augustiniánek v Doubravníku. Ten dal zde postavit kostel a dvůr. Ve věži je zvon z roku 1499. Barokní úprava kostela proběhla v 90. letech 17. století podle projektu italského stavitele Domenica Marrtinelliho. Stavba byla dokončena v roce 1699, podpůrná zeď a schodiště pak v roce 1703. Roku 1767 byla postavena nová věž, v roce 1943 byla zvětšena sakristie a přistavěna předsíň. Jde o jednolodní kostel s odsazeným, rovně ukončeným kněžištěm, k jehož jižní zdi přiléhá čtyřboká sakristie. Loď má obdélný půdorys na boku s kaplemi a v ose západního průčelí hranolovou věž. Hlavní oltář pochází z poloviny 18. století, kazatelna je z roku 1856. Reference Literatura Nekuda Vladimír (red.), Vlastivěda Moravská. Vyškovsko, Brno, Muzejní spolek v Brně – Okresní vlastivědné muzeum ve Vyškově 1965, s. 268–370. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Mikuláše na Wikimedia Commons Oficiální stránky farnosti Letonice
Kostel svatého Petra a Pavla (Milonice)

Kostel svatého Petra a Pavla je římskokatolický chrám v Milonicích v okrese Vyškov. Jde o farní kostel římskokatolické farnosti Milonice. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie První písemná zmínka o obci pochází z roku 1349. Doba vzniku kostela v obci nebyla přesně zjištěna. Zmínka o faře se však objevuje již v roce 1397, v 16. století přešla pod majetek podobojí. K obnovení katolické farnosti došlo v roce 1654. V letech 1805–1807, za panování knížete Jana I. Josefa z Lichtenštejna byl ve vsi náhradou za starý kostel postaven nový, zasvěcený sv. Petru a Pavlovi. Program záchrany architektonického dědictví V rámci Programu záchrany architektonického dědictví bylo v letech 1995-2014 na opravu památky čerpáno 4 100 000 Kč. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Petra a Pavla na Wikimedia Commons
Kaple Panny Marie Bolestné (Němčany)

Kaple Panny Marie Bolestné v Němčanech je římskokatolická poutní kaple zasvěcená Panně Marii Bolestné. Je chráněna jako kulturní památka. Historie Kaple byla vystavěna mezi lety 1867–1877 z darů poutníků, přicházejících ke zdejší studánce Lutršték, jejíž voda spjatá s Mariánským kultem má zázračné účinky. Slavnostně vysvěcena byla dne 17. září 1877 za účasti mnoha poutníků. Ve třicátých letech 20. století byla kaple rozšířena a v sedmdesátých letech téhož století se dočkala oprav. Mezi lety 2002–2004 byla opět opravována, kdy byla mimo jiné vyměněna elektroinstalace, podlaha, omítka, střecha a opraveno bylo i zdivo a některé vybavení. V letech 2020–2021 prošla kaple úpravami liturgického prostoru. Vybavení V kněžišti se mimo hlavní oltář s oltářním obrazem Panny Marie Bolestné nachází také nový ambon a obětní stůl, posvěcený tehdejším brněnským biskupem Vojtěchem Cikrlem dne 22. srpna 2021. Na kůru se nacházejí varhany, pocházející ze sedmdesátých let 20. století. Exteriér Nedaleko kaple se stojí menší zděná kaplička se sochou Panny Marie Bolestné uvnitř, jejíž dnešní podoba pochází z 50. let 19. století. Před ní se nachází studánka se zázračnou vodou. Nedaleko od ní stojí kamenný kříž. Přímo před větší kaplí stojí litinový kříž a kamenná socha Krista Krále. Na zadní části kaple je umístěn dřevěný kříž. Nedaleko za kaplí se nachází přírodní památka Mrazový klín u bývalé pískovny. Galerie Odkazy Reference Související články Římskokatolická farnost Slavkov u Brna Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple Bolestné Panny Marie na Wikimedia Commons Kaple na webu farnosti Biskup Cikrle posvětil opravený kostel na poutním místě Lutršték u Němčan
Chotoviny (zámek)

Zámek Chotoviny je novorenesanční, původně klasicistní zámecké sídlo s francouzským parkem v jihočeské obci Chotoviny v táborském okrese. Dnešní podoba zámku je z roku 1873. Při vojenských manévrech v letech 1903 a 1913 pobýval na zámku následník trůnu František Ferdinand d’Este. V letech 1945–2001 sloužil zámek jako základní škola. Od roku 1958 je zapsán v seznamu kulturních památek. Historie Původní podoba Dnešní zámecká budova s francouzským parkem má klasicistní podobu. Zámek byl vybudován v místě někdejší vlkančické tvrze, o níž jsou zprávy již ze 13. století. Zdejší panství i s tvrzí často měnilo majitele. Zámek V roce 1706 zakoupila panství Chotoviny hraběnka Anna Marie Nosticová, po níž je zdědil Jan Karel Soyer, který však musel panství roku 1760 z finančních důvodů prodat. V té době je zdejší sídlo již uváděno jako zámek. Prodejem přešly Chotoviny do majetku jezuitského řádu, a to až do roku 1768, kdy panství získal Kryštof Antonín hrabě Migazzi. Ten nechal v letech 1770 až 1780 zámek klasicistně přestavět a po jeho smrti přešlo panství na jeho bratra, kardinála Bartoloměje Migazziho. Nádherní z Borutína Posledním urozeným majitelem panství byl rod Nádherných, když je roku 1806 koupil Jan Nádherný, pražský měšťan později povýšený do šlechtického stavu. Baron Nádherný nechal zámek přestavět v novorenesančním stylu a zřídit anglický park. 22,5 ha velký park je chráněn jako památka I. kategorie. Rod Nádherných z Borutína vlastnil panství do roku 1945, kdy jim bylo čs. státem zkonfiskováno a rodina byla nucena uprchnout do Rakouska a poté do USA. Po roce 1989 Po pádu socialismu byl zámek v restituci roku 1997 navrácen původním majitelům z rodu Nádherných v osobě Jana Nepomuka Nádherného (1943–2005). Po roce 2001 proběhla rozsáhlá rekonstrukce, avšak po otcově smrti Jamie Nicole Nadherny zámek prodala. Objekt v dražbě v roce 2011 za 49,96 milionu korun koupil Sergej Majzus, soukromý podnikatel v oboru finančnictví z Kaliningradské oblasti v Rusku. Týž ruský podnikatel vlastní také zámek Nemyšl v nedaleké stejnojmenné obci. Objekt chotovinského zámku není veřejně přístupný. Reference Literatura Emanuel Poche a kol., Umělecké památky Čech A/J, Academia, Praha 1977 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Chotoviny na Wikimedia Commons Zámek Chotoviny, historie objektu na hrady.cz Informace na chotoviny.cz
Kostel svatého Jana Křtitele (Bystré)

Kostel svatého Jana Křtitele se nachází ve městě Bystré v okrese Svitavy. Kostel stojí na kopečku ve středu města a vížky kostela jsou viditelné do širokého okolí. Výška kostela činí 58,05 m. Kostel je kulturní památkou. Historie kostela Původní stavba tohoto kostela je datována do 12. století a od té doby prošla významnými změnami, kde největší změnou byla velká oprava v roce 1601. Došlo ke zřízení nové hrobky, a tudíž se celý kostel rozšířil. V roce 1682 majitelka panství, Anna Kateřina z Martinic, nechala postavit faru, financovala založení škapulířového bratrstva k úctě Panně Marii Karmelské a také podporovala zdejší poutě k Panně Marie Karmelské. Další významnou událostí bylo roku 1692 přistavění farní budovy naproti zámku, která zde stojí do dneška. Dne 8. června 1722 proběhlo položení základního kamene stavby nového chrámu a o dva roky později došlo ke stržení starého kostela. Stavba nového chrámu byla dokončena roku 1726. Ve stejném roce došlo také k slavnostnímu vysvěcení nového chrámu. Rozsáhlá restaurace celého kostela proběhla v roce 1863. Roku 1926 byly v kostele vysvěceny nové zvony. Poslední dosavadní opravou kostela byla oprava přední části chrámu a věží v roce 1990. Vybavení kostela Obrazy na hlavním a bočních oltářích jsou dílem brněnského malíře Josefa T. Rottera z let 1749–1753. Sochařská výzdoba je dílem sochaře okruhu Jiřího F. Pacáka. Jednou z unikátností kostela je oltář s tzv. Božím uchem. Akce V kostele se koná Noc kostelů. Film V kostele se natáčel trezorový film Všichni dobří rodáci. Odkazy Reference Externí odkazy Kostel na webu Biskupství Královéhradeckého Farnost Bystré Noc kostelů 2024, historie kostela Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Jana Křtitele na Wikimedia Commons
Kostel Povýšení svatého Kříže (Jaroměřice)

Kostel Povýšení svatého Kříže v Jaroměřicích u Jevíčka je cennou památkou barokní architektury, chráněnou jako kulturní památka ČR. Je farním kostelem farnosti Jaroměřice a je součástí poutního areálu na Kalvárii. Dříve bylo autorství jeho stavby připisováno architektu Santinimu, ale Mojmír Horyna přesvědčivě prokázal, že „průčelí jaroměřického kostela je zřejmě dílem epigona dobře poučeného Santiniho architekturou, jehož vlastní projev však byl nesrovnatelně jednodušší...“ Horyna uvažuje spíše o autorském podílu Santiniho následovníka brněnského architekta Františka Benedikta Klíčníka. Exteriér Jde o centrální stavbu protaženého šestilistého půdorysu s lukovitě prohnutým průčelím. V průčelí se nacházejí tři portály (střední je zazděn), v arkádách nad nimi jsou dřevěné krucifixy s plochými malovanými korpusy. Interiér Podélný, na obou koncích půlkruhově uzavřený prostor, na konci obou stran jsou připojeny z obou stran půlkruhové prostory, v levém zadním prostoru je sakristie a oratoř. Hlavní oltář je z konce 18. století a nese kopii obrazu Veraikon, jehož originál se nachází v Římě. Za hlavním oltářem je krápníková jeskyně Getsemanské zahrady s tzv. Jaroměřickou Pietou. Program záchrany architektonického dědictví V rámci Programu záchrany architektonického dědictví bylo v letech 1995–2014 na opravu památky čerpáno 10 885 000 Kč. Reference Literatura Poche, Emanuel, a kol. Umělecké památky Čech 1 [A/J]. 1. vyd. Praha: Academia, 1977. s. 573-575. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Povýšení svatého Kříže na Wikimedia Commons
Zlatý most (České Budějovice)

Zlatý most je most přes Malši v Českých Budějovicích na konci ulice Dr. Stejskala. Spojuje centrum města s jeho jižní částí. Je zapsán v Ústředním seznamu kulturních památek ČR. Historie Most v tomto místě vznikl pravděpodobně současně se založením města v roce 1265 a vedla přes něj komunikace vycházející z Rožnovské brány a napojující se na Lineckou stezku. Do vzniku koněspřežné železnice byl Zlatý most jediným mostem přes Malši do města od jihu. Přijížděli po něm obchodníci na trhy, formani, přičemž jeden čas platilo pravidlo, že i projíždějící obchodník musel na náměstí vyložit zboží, které vezl. Mýto se vybíralo na mostě a jeho placení bylo zrušeno až v roce 1918. Na mostě se také vybíral pivní krejcar a 15 % přirážky z cizího dováženého piva. Proto byl most označován jako zlatý most, až z toho vznikl oficiální název Zlatý most. Poslední část mostovky před branou byla upravena jako padací most. V 16. a 17. století bylo předmostí na levém břehu zajištěno zvláštním pevnostním prvkem, barbakánem. Dřevěná mostní stavba, spočívající na dvou pilířích, musela být často opravována nebo vyměňována. Roku 1881 došlo k přestavbě mostu a byla použita ocelová konstrukce od firmy Pražská strojírenská akciová společnost z Prahy Libně. Současnost O vybudování současného mostu rozhodlo C. k. místodržitelství pro Království české v Praze v dubnu 1913. Nejprve byl v říjnu 1914 postaven provizorní most v místech proti proudu. Práce spojené se stavbou pobřežních pilířů a se zřízením vozovky byly prováděny firmou Ing. Josef Pfeffermann, podnikatelství staveb, spol. s r. o, v Č. Budějovicích. Železnou konstrukci a montáž provedla firma Bratři Prášilové a spol., v Praze – Libni. K otevření nového mostu došlo v srpnu 1916 poté, co byla 8. června 1916 provedena zatěžovací zkouška při níž byl most zatížen třemi naloženými motorovými vozy a dvěma vlečnými vozy elektrické dráhy. Roku 2001 byla provedena celková rekonstrukce Zlatého mostu nákladem 19,5 milionu korun. K posledním úpravám bylo přistoupeno v souvislosti s povodněmi 2002. Technické parametry Je konstruován jako obloukový ocelový, o jednom poli, s dolní mostovkou. Most je dlouhý 40 m, široký 12,5 m. Váha železné konstrukce činí zaokrouhleně 240 t, váha vozovky 190 t. Při zatěžovací zkoušce činilo úhrnné zatížení mostu 50 t. Tlak na jedno ložisko při zatěžovací zkoušce byl 120 t. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zlatý most na Wikimedia Commons
Maison Nationale de Smíchov

La Maison nationale de Smíchov est un centre culturel et social situé à Prague 5, dans le quartier de Smíchov. Le bâtiment a sa façade d'entrée sur la rue Zborovska. Le bâtiment a été construit dans les années 1906-1908 dans le style Art nouveau sur les plans de l'architecte Alois Čenský. Le 3 mai 1958, le bâtiment et le terrain adjacent ont été inscrits sur la liste nationale des monuments culturels tchèques. Histoire En 1906, avant l'annexion de Smíchov à Prague (1920), les représentants de la ville indépendante de Smíchov décidèrent de construire la Maison Nationale. Ils l'ont conçu comme l'un des bâtiments dominants de la place principale de Smíchov, sur le site du jardin botanique d'origine, détruit par une inondation en 1890. Le bâtiment, représentatif de l'Art nouveau est l'une des réalisations importantes de l'ingénieur Aloise Čenský, architecte tchèque et professeur de génie civil à l'Université technique tchèque de Prague, et représentant de la néo-Renaissance tchèque et de l'Art nouveau, déjà auteur du Théâtre de Vinohrady. La construction de la Maison nationale à Smíchov a eu lieu en 1906-1908. Dans les années 1950, le bâtiment fut acquis par le syndicat des ingénieurs, qui le transforma en « Maison de la culture de l'industrie métallurgique », également « Maison des forgerons ». Des réparations temporaires sans concept unifié ont provoqué une dégradation considérable du bâtiment. À la fin des années 1990, l'édifice a subi une reconstruction totale, au cours de laquelle de nombreux éléments art nouveau ont été restitués, notamment des répliques des colonnes originales avec éclairage, des copies de lustres art nouveau ou de meubles art nouveau, etc... En 1956, sur la façade latérale du bâtiment situé au 7 rue Zborovská, une plaque de bronze avec un texte commémoratif sur le congrès de fusion du Parti communiste de la République tchèque de 1936 qui s'est tenu ici a été placée. Cette plaque a été privée de sa protection historique et supprimée en 1997, sur décision du service des monuments de la Mairie de Prague. Références (cz) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en tchèque intitulé « Národní dům na Smíchově » (voir la liste des auteurs). La Maison nationale de la ville de Smíchov : Aperçu architectural, vol. IX, n° 1, 1910, p. 1-4 Liens externes Ressource relative à l'architecture : MonumNet « Národní dům », sur pamatkovykatalog.cz (consulté le 15 juin 2024) (cs) « Národní dům na Smíchově », sur Prague.eu (consulté le 15 juin 2024) Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de l’Art nouveau Portail de Prague
Kravsko (zámek)

Zámek Kravsko se nachází v jižní části obce Kravsko v okrese Znojmo. Dvoupatrový klasicistní zámek vznikl koncem 18. století přestavbou bývalé rezidence louckých premonstrátů. Zámek je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Na místě současného zámku původně stávalo patrové barokní letní sídlo louckého opata, vybudované v polovině 18. století. Po zrušení louckého kláštera koupil roku 1789 panství Kravsko Jan Václav hrabě Ugarte. Ten následně nechal bývalou rezidenci přestavět na klasicistní zámek. Přestavba zahrnovala navýšení budovy o druhé patro a zbudování lodžie. Roku 1847 dala Luise Ugarte vybudovat pětibokou mariánskou kapli při severní straně východního průčelí, kvůli zachování symetrie doplněnou o pavilon stejného tvaru na protilehlé straně. Další stavební úpravy následovaly v 60. letech 19. století. Po roce 1900 proběhly úpravy interiéru. Od roku 1901 patřil zámek rodu Dentice di Frasso, který jej v letech 1901 až 1939 využíval jako letní sídlo. V roce 1948 byl zámek konfiskován státem a následně účelově využíván jako škola až do roku 1968. Od roku 1984, po dlouholeté rekonstrukci a adaptaci, začal zámek sloužit jako rekreační a školicí středisko novoborských skláren Crystalex. Počátkem 21. století byl zámek odprodán a následně sloužil jako hotel. V současnosti (2016) je zámek nevyužívaný a veřejnosti nepřístupný. Popis Jádro zámku tvoří dvoupatrová obdélná budova s mansardovou střechou. V ose východního průčelí vystupuje pilířový portikus s terasou. Fasády jsou rozčleněny lizénami a kordonovými římsami, okna jsou rámována šambránami a římsami. Po stranách hlavní budovy se nacházejí krátká kolmo orientovaná patrová křídla. K vnitřním nárožím bočních křídel jsou připojeny pavilony půdorysu pětiúhelníka. Severní pavilon slouží jako kaple Panny Marie. Jižní křídlo je s hlavní budovou propojeno úzkou chodbou s patrovou prosklenou galerií, severní pak patrovou přístavbou. Celek tvoří čestný dvůr zámku. Před vstupem do čestného dvora stojí rokoková socha svatého Aloise Gonzagy z roku 1847. K severovýchodní straně zámku přiléhá trojkřídlý hospodářský dvůr se skleníkem. Kolem zámku se rozkládá přírodní krajinářský park s rybníkem, založený koncem 19. století ugartovským lesníkem Josefem Renettem. Reference Literatura SAMEK, Bohumil. Umělecké památky Moravy a Slezska (J–N). Praha: Academia, 1999. 780 s. ISBN 80-200-0695-8. S. 201. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kravsko na Wikimedia Commons
Oblajovice (zámek)

Zámek Oblajovice je zámek ve vsi Oblajovice v okrese Tábor v Jihočeském kraji. V současné době je v rekonstrukci. Stejně tak i zahrada, která se v jeho okolí nachází. Původně zde stála tvrz. Historie Na základě historických zpráv sjednotil Petr z Oblajovic ves Hartlíkov a část Prasetína a vybudoval zde statek. V roce 1623 koupili oblajovický statek Vratislavové z Mitrovic. Statek jako dědictví manželky Kateřiny Polyxeny získal císařský hejtman třeboňského panství Jan z Eckersdorfu. V roce 1650 zde stála kamenná tvrz s dvorem a ke statku patřily vsi Oblajovice, Hartlíkov, Domamyšl, Prasetín, Jetřichovec a část Malešína. Sňatkem s Evou Polyxenou Černínovou z Chudenic získal tento majetek Albrecht Kapouna ze Svojkova. V roce 1692 kupoval statek Josef František z Talmberka již jen se třemi vesnicemi (Oblajovice, Hartlíkov a Prasetín). Zdejší tvrz je naposledy připomínána v roce 1726. Hrabě Leopold Krakowský z Kolovrat přikoupil k panství Radenín během roku 1759 Hroby a Oblajovice. Mezi lety 1726 až 1759 byla tvrz přestavěna na barokní zámek. V šedesátých letech 19. století Rudolf Kolovrat (1830–1903) provedl přestavbu zámku v novogotickém slohu. Kolem zámku byl vybudován anglický park a na východní straně zámku vznikl hospodářský dvůr především pro chov ovcí. V roce 1878 Rudolf Kolovrat zámek s dalším majetkem prodal, ale noví vlastníci zde nežili a zámek i statek chátraly. Opravy a modernizace se dočkal zámek až za nových majitelů. Rodina Šantrůčkova koupila statek se zámkem v roce 1909. Krátký čas byl zámek pronajímán a dokonce prodán. Šantrůčkovi vlastnili zámek až do roku1950, kdy jej byli donuceni opustit. Vývoj po roce 1950 Po vyvlastnění využíval krátce zámek Svaz invalidů Praha. V roce 1953 bylo v zámku zřízeno odborné učiliště firmy Strojobal v Ústí nad Labem. Ta později zámek přestavěla na školící a rekreační středisko. V roce 1992 byl zámek v restituci vrácen rodině Šantrůčkově. Kolem roku 2010 patřily místní objekty a přibližně 85 procent pozemků rakouskému podnikateli Franzi Blochbergerovi. Popis stavby Zámek je obdélná jednokřídlá, patrová budova, která je na severní a jižní straně členěna trojpodlažními rizality. Na ně navazují patrové pětiboké věžičky. Vstupní západní průčelí směrem do parku je zvýrazněno předsunutým balkónem. Východní část zámku směrem do hospodářského dvora člení mohutný rizalit. V padesátých letech 20. století zde byly provedeny nevhodné přístavby, který původní vzhled zámku zničily. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Oblajovice na Wikimedia Commons Informace o zámku v Táborský deník, autor: Kateřina Šímová Novější historie zámku v Táborský deník, autor: David Peltán