NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Zličínský hřbitov

Zličínský hřbitov se nachází v Praze 5 v městské čtvrti Zličín, v ulici za Dolejšákem. Slavnostní otevření hřbitova proběhlo 31. května 1932. Předtím byli zličínští obyvatelé pochováváni v sousedních Řepích. Na hřbitově se nachází pomník obětem první světové války umístěný na zdi márnice. Hřbitov má tvar lichoběžníku. Byl zřízen na sever od centra obce za rybníkem Dolejšákem a železniční tratí směřující do Kladna. Odkazy Reference Literatura Kovařík, Petr. Klíč k pražským hřbitovům. Praha: NLN, Nakladatelství Lidové noviny, 2001. 369 s. ISBN 80-7106-486-6. S. 146. BRONCOVÁ, Dagmar, ed. Kniha o Zličínu a Sobínu. Vyd. 1. Praha: Milpo media, 2005. 147 s. Knihy o Praze. ISBN 80-903481-5-7. S. 61 – 64. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zličínský hřbitov na Wikimedia Commons
Cmentarz Zličínski

Cmentarz Zličínski (czes. Zličínský hřbitov) – cmentarz położony w stolicy Czech w dzielnicy Praga 17, w rejonie Zličín przy ulicy za Dolejšákem. Otwarcie cmentarza miało miejsce w dniu 31 maja 1932. Do tego czasu okoliczni mieszkańcy byli grzebani na cmentarzu położonym w sąsiedniej dzielnicy Řepy. Na cmentarzu znajduje się budynek kostnicy, na jego ścianie znajduje się tablica upamiętniająca ofiary I wojny światowej. Nekropolia ma kształt trapezu, od zachodu ogranicza ją ulica za Dolejšákem, od południa i zachodu linia kolejowa, a od północy teren dla cyklistów. Przypisy Bibliografia Petr Kovařík "Klíč k pražským hřbitovům" Wydawnictwo Lidové noviny, Praha 2001. s. 146 ISBN 80-7106-486-6.
Senice na Hané

Senice na Hané (German: Groß Senitz) is a municipality and village in Olomouc District in the Olomouc Region of the Czech Republic. It has about 1,800 inhabitants. Senice na Hané lies approximately 13 kilometres (8 mi) west of Olomouc and 199 km (124 mi) east of Prague. Administrative division Senice na Hané consists of three municipal parts (in brackets population according to the 2021 census): Senice na Hané (1,268) Cakov (228) Odrlice (211) Demographics References External links Official website
Senice na Hané

Senice na Hané (en allemand : Gross Senitz) est une commune du district et de la région d'Olomouc, en République tchèque. Sa population s'élevait à 1 757 habitants en 2025. Géographie Senice na Hané se trouve à 9 km au sud de Litovel, à 13 km à l'ouest-nord-est d'Olomouc, à 88 km à l'ouest d'Ostrava et à 197 km à l'est-sud-est de Prague. La commune se compose de deux sections séparées par la commune de Senička. La section principale, à l'est, est limitée par Cholina, Dubčany et Náklo au nord, par Příkazy et Těšetice à l'est, par Loučany et Náměšť na Hané au sud, et par Senička et Bílsko à l'ouest. L'autre section, à l'ouest, est formée par le quartier de Cakov ; elle est limitée par Bílsko au nord, par Senička à l'est, par Náměšť na Hané et Olbramice au sud, et par Vilémov à l'ouest. Histoire La première mention écrite de la localité date de 1078. Administration La commune se compose de trois sections : Senice na Hané Cakov Odrlice Transports Par la route, Senice na Hané se trouve à 11 km de Litovel, à 16 km d'Olomouc et à 234 km de Prague. Notes et références Portail de la Tchéquie Portail de la Moravie
Senice na Hané

Senice na Hané település Csehországban, az Olomouci járásban. Senice na Hané Vilémov, Dubčany, Těšetice, Náklo, Náměšť na Hané, Příkazy, Bílsko, Olbramice, Loučany, Senička és Cholina településekkel határos. Lakosainak száma 1757 fő (2025. január 1.). Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Senice na Hané

Senice na Hané (Duits: Großzinitz) is een Tsjechische gemeente in de regio Olomouc, en maakt deel uit van het district Olomouc. Senice na Hané telt 1841 inwoners. Naast Senice na Hané liggen ook de plaatsen Cakov en Odrlice in de gemeente. Op het grondgebied van de gemeente bevinden zich drie stations, de spoorweghalte Odrlice, spoorweghalte Senice na Hané zastávka en station Senice na Hané, alle drie liggen aan de spoorlijn van Červenka naar Prostějov. Station Senice na Hané ligt tevens aan de lijn van Olomouc naar Drahanovice. Geschiedenis 1078 – De eerste schriftelijke vermelding van de gemeente. Aanliggende gemeenten
Сењице на Хани

Сењице на Хани (чеш. Senice na Hané) је насељено мјесто са административним статусом сеоске општине (чеш. obec) у округу Оломоуц, у Оломоуцком крају, Чешка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2014. године насеље је имало 1.812 становника. Референце Спољашње везе
Senice na Hané

Senice na Hané är en ort i Tjeckien. Den ligger i regionen Olomouc, i den östra delen av landet, 200 km öster om huvudstaden Prag. Senice na Hané ligger 239 meter över havet och antalet invånare är 1 824. Terrängen runt Senice na Hané är platt österut, men västerut är den kuperad.Runt Senice na Hané är det ganska tätbefolkat, med 207 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Olomouc, 12,3 km öster om Senice na Hané. Trakten runt Senice na Hané består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Senice na Hané.
Synagoga v Lipníku nad Bečvou

Synagoga v Lipníku nad Bečvou je dnes nečinná bývalá synagoga ve městě Lipník nad Bečvou v okrese Přerov vystavěná v goticko-renesančním slohu. Nachází se mezi ulicemi Novosady, Piaristická a Perštýnská. Ve vlastnictví ji jako svoji modlitebnu užívá Církev československá husitská. V současné době (2017) se stále vedou spory, zda je nejstarší synagogou na Moravě právě tato, anebo synagoga v Kojetíně. Tento objekt je v Ústředním seznamu kulturních památek České republiky v evidenci jako kulturní památka pod rejstříkovým číslem 146411. Historie a architektonický popis Dle pramenů měla být synagoga vystavěna ve 2. či 3. desetiletí 16. století. První písemná zmínka o stavbě pochází z roku 1540. Byla postavena jako součást hradeb. Dominantou interiéru je cihlová síťová klenba, odkaz vladislavské gotiky. Severní zeď synagogy je silná 170 cm. V letech 1607-1608 došlo k rozsáhlé přestavbě a k přístavbě severního patrového traktu, v 70. letech 19. století byla rozšířena o trakt jižní a došlo k novorománské úpravě interiéru.Během nacistické okupace byla bečevskolipnická synagoga vypleněna a židovská komunita zanikla. Vedou se spekulace, zda zlaté svícny a další předměty ze synagogy ukradli nacisté, či se je podařilo schovat židům. Po válce již kvůli neexistenci židovské komunity nemělo smysl synagogu provozovat, a tak byla prodána CČSH za 40 tisíc korun. Odkazy Reference Související články Seznam židovských památek v Olomouckém kraji Synagoga Lipník nad Bečvou Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu bývalá synagoga v Lipníku nad Bečvou na Wikimedia Commons
Synagoge (Lipník nad Bečvou)

Die Synagoge in Lipník nad Bečvou (deutsch: Leipnik), einer Stadt im Okres Přerov in Tschechien, wurde Mitte des 16. Jahrhunderts errichtet. Die profanierte Synagoge ist seit 1988 ein geschütztes Kulturdenkmal. Die Synagoge wurde im Laufe der Jahrhunderte mehrfach umgebaut. Zuletzt Ende der 1940er Jahre, als die Hussitische Kirche das Gebäude für ihre Gottesdienste zu nutzen begann. Literatur Klaus-Dieter Alicke: Lexikon der jüdischen Gemeinden im deutschen Sprachraum. Band 2: Großbock – Ochtendung. Gütersloher Verlagshaus, Gütersloh 2008, ISBN 978-3-579-08078-9 (Online-Version). Weblinks Einzelnachweise
Lužný rybník

Lužný rybník je vodní plocha a evropsky významná lokalita u Pístova v okrese Jihlava. Vodní plocha o rozloze 12 ha se rozkládá 1,6 km jihozápadně od Pístova v nadmořské výšce 590 metrů. Slouží k vodárenským účelům. Evropsky významná lokalita má rozlohu 15 ha. Chrání se zde přirozené eutrofní vodní nádrže s vegetací typu Magnopotamion nebo Hydrocharition. Cílem je udržet charakter vodárenské nádrže s účelovou rybí obsádkou bez jakékoliv intenzifikace. Nachází se na území geomorfologického podcelku Brtnická vrchovina v mělkém údolí Koželužského potoka. Podloží tvoří migmatitické ruly. V okolí potoka se nacházejí glejové a pseudoglejové půdy. Průtočný rybník má písčité a písčitohlinité dno, kde se vyvinula makrofytní vegetace přirozeně mezotrofních stojatých vod. Litorály rybníka tvoří porosty vysokých ostřic, rákosiny a smrkovými lesními porosty. Hráz není porostlá dřevinami, nedaleko se nachází průsek vysokého napětí. Rostou zde vlhkomilná vysokobylinná lemová společenstva nížin a horského až alpínského stupně, mezi které patří bublinatka jižní (Utricularia australis) a dva vzácné a silně ohrožené druhy rdestů – rdest trávolistý (Potamogeton gramineus) a rdest uzlinatý (P. nodosus). Žijí tu obojživelníci skokan krátkonohý (Pelophylax lessonae), rosnička zelená (Hyla arborea), ropucha obecná (Bufo bufo). Reference
Kostel svatého Vintíře (Dobrá Voda)

Kostel svatého Vintíře je římskokatolický farní kostel v Dobré Vodě u Hartmanic v okrese Klatovy. Je jediným kostelem na světě zasvěceným Vintířovi. Kostel je kulturní památka České republiky. Památkově chráněn je celý areál, včetně kaple, která byla v roce 1820 postavena nad studánkou, a včetně ohradní zdi se dvěma branami. Historie V roce 1706 nechal baron František Karel Villani postavit zděnou kapli, a to se zachováním zdiva původní kaple z roku 1618. Kaple zde však podle archeologických výzkumů stála již ve 12. století. V roce 1754 byla ke kapli přistavena chrámová loď a v poslední etapě (v roce 1777) byla postavena věž. Po druhé světové válce byl kostel v hraničním pásmu a byl využíván jako stáj a skladiště dělostřeleckých granátů. Obnoven a znovu vysvěcen byl roku 1995, při výročí 950 let od smrti sv. Vintíře. Interiér Z původního interiéru se mnoho nezachovalo. Město Hartmanice započalo v devadesátých letech 20. století s jeho renovací. V této době zde koupila budovu staré školy sklářská umělkyně paní Vladěna Tesařová, která si zde zřídila i svou dílnu a Dobrá Voda se tak stala jejím domovem. Jako zbožná žena a manželka evangelického faráře přišla s myšlenkou vytvořit ve zdejším kostele jedinečné dílo, které by navázalo na tradici šumavského sklářství a zároveň připomnělo postavu svatého Vintíře jako stavitele mostů mezi národy. Po konzultacích s českobudějovickou diecézí vytvořila jedinečný oltář ze skla o váze 5 tun, v němž jsou zakomponováni čeští a bavorští světci. Později v její dílně vzniklo dalších 14 skleněných plastik křížové cesty, skleněná socha sv. Vintíře v životní velikosti, skleněná menza, ambon a dvoutunový betlém. Jejím posledním dílem je ztvárnění plastiky Panny Marie, která byla v kostele umístěna v roce 2021. Fotogalerie Odkazy Reference Související články Římskokatolická farnost Dobrá Voda u Sušice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Vintíře na Wikimedia Commons Dobrá Voda – o kostele a jeho vnitřním zařízení na webu Domova sv. Vintíře (dům českoněmeckého setkávání) Kostel sv. Vintíře v Dobré Vodě u Hartmanic s unikátním skleněným oltářem – turistické info na Kudyznudy.cz Dobrá Voda - kostel sv. Vintíře Jediný skleněný oltář na světě je na Šumavě - a stojí za zhlédnutí…
Kostel svaté Anny (Mostek)

Kostel svaté Anny někdy uváděný jako kaple svaté Anny je římskokatolický filiální kostel v Mostku. Patří do farnosti Pecka. Historie Novogotický kostel, který nechala postavit Anna hraběnka Deymová, rozená Schlabrendorf, jako hřbitovní kapli pro obec Souvrať, dokončila roku 1914 firma stavitele Krušiny z Bílé Třemešné. Patřil k farnosti Horní Brusnice. V letech 1950–1981 zde sloužil p. Bedřich Novák. Po jeho smrti byla farnost připojena ke Dvoru Králové. V roce 1989 za p. Františka Beneše byly zahájeny opravy a modernizace. Byla opravena věž, částečně střecha a kompletně celá fasáda. Původní oltář byl převezen do kostela sv. Mikuláše v Horní Brusnici, kde je používán jako obětní stůl. Byla odstraněna kazatelna, vybudován nový obětní stůl, položena nová dlažba, zdvojena okna a vybudováno vytápění akumulačními kamny. Do věže byl nainstalován zvon. Inventář Kostelní lavice jsou z roku 1930. Okolí kostela Kolem kostela se nachází hřbitov. Bohoslužby Bohoslužby se konají v neděli od 10.30 hod. a ve čtvrtek v době letního času v 18.00 hod., v době zimního času od 17.00 hod. Fotogalerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel (kaple) svaté Anny na Wikimedia Commons Farnost Pecka Archivováno 25. 3. 2016 na Wayback Machine. Královéhradecká diecéze Archivováno 24. 3. 2016 na Wayback Machine. Geocaching
Místní muzeum Luka nad Jihlavou

Místní muzeum Luka nad Jihlavou (jinak též nazývané Muzeum Luka nad Jihlavou či Muzeum tradičních řemesel v Lukách nad Jihlavou) je muzeum v Lukách nad Jihlavou, založeno bylo 2. července 2004 a zřizováno je městem Luka nad Jihlavou. Sídlí v domě "U Holubů" v ulici Školní čp. 20. Historie Pokusy o založení muzea v Lukách nad Jihlavou proběhly počátkem německé okupace, prvním iniciátorem byl učitel a redaktor Jihlavských listů Vladimír Urbánek, při zakládání byli o pomoc požádáni další specialisté na muzea z okolí jako například Josef František Svoboda, ten se vyjádřil, že založení muzea bude komplikované, neboť české muzeum existuje v Jihlavě a okrskové muzeum je v plánu v Brtnici. Poslední zmínky o muzeu existují z ledna 1941. Muzeum tak bylo založeno až v červenci 2004, kdy první pokusy o novodobé založení muzea proběhly v roce 1999, kdy v roce 2000 bylo rozhodnuto o zakoupení domu na Školní ulici, v roce 2001 byla zahájena rekonstrukce domu, byla opravena střecha, upraveny stropní konstrukce, podlahy, dveře, elektroinstalace, vodoinstalace, topení, omítky a zdemolovány zbytné budovy na pozemku domu. Rekonstrukce skončila ke konci roku 2003, začátkem příštího roku byly zahájeny práce na interiéru muzea, byly instalovány vitríny, skříně, stoly a další zařízení. V květnu 2004 členové Klubu přátel Luk nad Jihlavou připravili prostory muzea pro otevření a instalovali první sbírky expozice. Expozice V muzejních sbírkách jsou vystaveny primárně sbírkové předměty z oblasti tradičních řemesel, domácnosti a hospodářství, stejně tak jsou vystaveny dokumenty, informace a fotografie z historie města a okolí Luk nad Jihlavou. Součástí expozice je také dílna venkovského ševce, kancelář výpravčího z 50. let 20. století a kuchyně s kachlovými kamny. Odkazy Externí odkazy Oficiální stránky Informace o muzeu na stránkách Kraje Vysočina Informace o muzeu na stránkách AMG ČR Reference
Synagoga v Jičíně

Jičínská synagoga spadá do druhé poloviny 18. století a je to jedna z mála poměrně dobře uchovaných židovských památek kterou můžeme nalézt v Českém ráji. Tato stavba má několik velice zajímavých prvků. Jedním z nich je velmi čistý architektonický styl. Stavba je v plném rozsahu zdobena krásnou klasicistní výmalbou. Taky je zde dochovaný barokní aron ha-kodeš. Architektura Budova je barokního původu. Jedná se o klasicistní stavbu která leží na obdélníkovém půdorysu se sedlovou střechou. Má vestavěnou galerii s vnějším krytím přístupovým schodištěm a s hlavním prostorem sklenutým třemi poli valené cihlové klenby s lunetami. Historie V roce 1840 velký požár zničil několik židovských domů a i krov synagogy. Při opravě bylo vybudováno schodiště na ženskou galerii a stavba dostala nové klasicistní výmalby. Svou funkci plnila do roku 1941, kdy se zakázala židovská bohoslužba. Následně se do koncentračních táborů odvezlo víc než sto jičínských židů. V době komunistického režimu byla synagoga užívána jako sklad sušených bylin, a nakonec objekt zchátral. Po roce 1989 přešla synagoga do majetku města Jičín. O něco později ji město prodalo soukromé osobě a v roce 2001 byla synagoga soudním rozhodnutím navrácena židovské obci v Praze. Synagoga po rekonstrukci Mezi rokem 2002 a 2008 prošla stavba kompletní rekonstrukcí. Ta zahrnovala výměnu střešní krytiny, krovů, sanaci obvodového zdiva a prasklin kleneb. Pozdně barokní synagoga s klasicistní výmalbou nyní právem patří mezi jičínské skvosty. Pro veřejnost byla slavnostně otevřena v červnu roku 2008. První šabatová bohoslužba od konce druhé světové války se zde konala v roce 2009 péčí České unie židovské mládeže, při které byl přítomen minjan, rabín a četlo se z košer Tóry přivezené z Prahy, již se aktivně zúčastnilo cca 80, zejména mladých věřících z ČR, Slovenka, Rakouska, Maďarska a Izraele. Synagoga je občasně využívána k bohoslužbám zejména českými židovskými věřícími. Naposled se zde ranní bohoslužba šachris konala v červenci 2025. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Synagoga v Jičíně na Wikimedia Commons
Synagoge (Jičín)

Die Synagoge in Jičín (deutsch Gitschin) ist eine Synagoge in Tschechien. Geschichte In Jičín siedelten sich die ersten Juden bereits im 14. Jahrhundert an. Als Albrecht von Wallenstein den Ort zum Hauptort seines Herzogtums Friedland ausbauen wollte, ließ sich sein Finanzier Jacob Bassevi hier nieder. Er war der erste Jude im Habsburger Reich, der geadelt wurde. Ende des 17. Jahrhunderts entstand eine Ghetto, die Židovská (Judengasse), deren Hausnummern zur Unterscheidung von den übrigen Häusern in römischen Ziffern im Pflaster eingelegt wurden. Eine Synagoge wurde erstmals 1773 erwähnt. Als Toraschrein (Aron haKodesch) wurde dabei angeblich der barocke Altar aus der Kapelle des im selben Jahr aufgehobenen Jesuitenkollegs verwendet. Nach einem Stadtbrand im Jahr 1840 erhielt die Synagoge einen neuen Dachstuhl. Der Innenraum wurde im klassizistischen Stil neu gestaltet. Eine Frauenempore wurde hinzugefügt. 1940 gehörten zur Gemeinde etwa 180 Mitglieder. 1941 wurden im Reichsprotektorat Böhmen und Mähren jüdische Gottesdienste verboten. Im Januar 1943 wurden die Jičíner Juden deportiert, zunächst ins Ghetto Theresienstadt, später mehrheitlich ins Vernichtungslager Auschwitz-Birkenau. Die Einrichtung der Synagoge wurde zerstört. Nach dem Zweiten Weltkrieg diente das Gebäude als Munitionslager, später zur Aufbewahrung und Trocknung von Kräutern. 2001 wurde das Gebäude an der Židovská 104 der jüdischen Gemeinde in Prag zurückgegeben und seit 2002 renoviert. Dabei wurde die ursprüngliche Farbgestaltung wiederhergestellt. Heute finden in der Synagoge Vorträge und Konzerte statt. Außerdem befindet sich in dem Gebäude eine Ausstellung zur Geschichte der Juden in Jičín. Siehe auch Jüdischer Friedhof (Jičín) Weblinks Einzelnachweise
Synagoga w Jiczynie

Synagoga w Jiczynie (cz. Synagoga v Jičíně) – synagoga znajdująca się w Jiczynie, w Czechach, przy ulicy Židovskéj 104. Synagoga została zbudowana w drugiej połowie XVIII wieku. Po pożarze w 1840 roku przeszła poważną przebudowę, podczas której nadano jej cechy stylu klasycystycznego. Nabożeństwa odbywały się do II wojny światowej, podczas której zostało zniszczone cenne wyposażenie synagogi. Po zakończeniu wykorzystywana była jako magazyn. W 2002 roku rozpoczął się jej kapitalny remont. Murowany budynek synagogi wzniesiono na planie prostokąta. Wewnątrz znajduje się prostokątna główna sala modlitewna, w której na wschodniej ścianie zachowała się oprawa aron ha-kodesz. W zachodniej części na piętrze znajduje się babiniec, do którego prowadzi osobna klatka schodowa.
Betlém (Hlinsko)

Betlém je částí města Hlinsko v okrese Chrudim. Jedná se o vesnickou památkovou rezervaci lidové architektury, situovanou v sousedství jádra města, na pravém břehu řeky Chrudimky. Objekty jsou v majetku České republiky a jejich správu a zpřístupnění veřejnosti zajišťuje Národní památkový ústav. Historie Roubené domky začali stavět drobní řemeslníci od poloviny 18. století. Obyvatelstvo se zabývalo především hrnčířskou výrobou, koncem 19. století pak převládlo tkalcovství. Od první třetiny 20. století zde získávali obydlí především tovární dělníci. Díky souhře historických souvislostí si tato část města udržela původní výstavbu a urbanistickou strukturu až do 80. let 20. století. Úsilím pracovníků státní památkové péče a s pomocí několika dalších nadšenců se v roce 1987 podařilo prosadit záchranu aspoň části staveb. Od roku 1989 je Betlém spravován v rámci Souboru lidových staveb Vysočina. V roce 1993 mohly být veřejnosti zpřístupněny první objekty. Roku 1995 získala část Betléma status památkové rezervace. Oprava celého komplexu byla završena v roce 2012. Popis Domky se sedlovou střechou jsou převážně roubené. Vyzdívaly se jen části u pece. Interiér má běžné členění. V průčelní části je prostorná světnice, za kterou následuje síň s černou kuchyní a komora. Připojen mohl být i chlívek nebo malá stodola. Zpřístupněné roubené domky návštěvníkům nabízejí prohlídku obydlí a dílny tkalce, hračkáře, ševce, pilníkáře i dělníka z továrny. Část expozice je věnována tradičním masopustním obchůzkám s maskami z Hlinecka, které jsou zařazeny na Seznam světového dědictví UNESCO. Odkazy Reference Literatura Kolektiv, Hlinsko. Srdce Vysočiny, Město Hlinsko, 2009, 173 s., ISBN 978-80-254-4593-8 Soubor lidových staveb Vysočina (průvodce), Národní památkový ústav územní odborné pracoviště v Pardubicích, 2011, s. nečíslováno, ISBN 978-80-904097-7-4 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Betlém na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Kostel svatého Vavřince (Čistá)

Hřbitovní kostel svatého Vavřince v Čisté je barokní stavba z přelomu 17. a 18. století. Nachází se na jižním okraji obce Čistá v okrese Mladá Boleslav. Od roku 1958 je kostel i hřbitov chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie První zmínka o zdejším hřbitovním kostele je z poloviny 14. století. V té době zde byla také plebánie. V době husitských válek byla farnost zrušena a kostel později přešel pod správu farnosti v Bělé pod Bezdězem. Současná barokní podoba kostela je z let 1697 až 1700. Nový kostel vznikl na místě staršího, tehdy poničeného menšího kostelíka, z něhož byla pravděpodobně použita část materiálu. Další opravy proběhly v roce 1897 zásluhou Karla Dlouhého z Mladé Boleslavi. Popis Exteriér Kostel je jednolodní, obdélný, s obdélným presbytářem, loď je trojosá. Západnímu průčelí kostela dominuje čtyřboká věž s poměrně nízkou střechou, na východní straně je vyzdvižen štíhlý sanktusník. Na hřbitově u kostela jsou některé náhrobky z 19. století. V parku před kostelem stojí litinový kříž na kamenném novogotickém stylobatu z roku 1872. Interiér Vnitřní zařízení kostela pochází zčásti z doby barokní a zčásti z 19. století. Oltářní obrazy sv. Vavřince a Nejsvětější Trojice pochází z roku 1865. Byly zde varhany z počátku 19. století, které v roce 1836 prošly opravou turnovského varhanáře Václava Adama Jana Mrazíka. Současné varhany byly pořízeny v roce 1911 od firmy Kobrle z Lomnice nad Popelkou. Obrazy křížové cesty z roku 1852 namaloval Josef August Bubák. Kostel se v minulosti opakovaně stal cílem zlodějů, což se na jeho vybavení neblaze podepsalo. Zvony Seznam zvonů doložených ve věži nebo sanktusníku kostela: Márnice Součástí hřbitova je i původně barokní márnice z roku 1700. Mezi lety 1939 až 1940 byla přestavěna, aby dle předpisů splňovala parametry márnice a pitevny. Přestavba mezi lety 1995–1997 redukovala prvky druhoválečné přestavby a přiblížila se k původní podobě. Provoz kostela V neděli po svátku sv. Vavřince 10. srpna se v Čisté koná pouť. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Vavřince na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve filiálním kostele sv. Vavřince, Čistá (katalog biskupství litoměřického) Program NOCI KOSTELŮ – Čistá, kostel sv. Vavřince Stručné dějiny kostela na stránkách bělské farnosti Josef Müller: Popis kostela v Čisté. Z publikace Čistá u Bělé 1143 - 1910 Josef Müller z Čisté v roce 1994