NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Evangelický kostel (Zlín)

Evangelický kostel ve Zlíně byl vystavěn v meziválečném období podle plánů architekta Vladimíra Karfíka, spjatého s firmou Baťa. Slavnostně otevřen byl na Velikonoční pondělí 29. března 1937. Nachází se na křižovatce Štefánikovy a Slovenské ulice. Historie Výkopové práce byly zahájeny 17. července 1936. Kostel byl vybudován za výrazné podpory firmy Baťa – českobratrskému sboru věnovala polovinu ceny pozemku a stavbu fary realizovala na vlastní náklady. Nejvyšší částku věnoval Jan Antonín Baťa, a to pět tisíc korun. Autorem architektonického návrhu je architekt Vladimír Karfík. Stavbu byl odpovědný zlínský stavitel Josef Winkler. Zlínští evangelíci se nakonec kvůli snížení výdajů rozhodli upustit od koupě dvou zvonů, takže věž zvonice nikdy nesloužila svému hlavnímu účelu. To se změnilo na podzim roku 2016, kdy byl do kostela zakoupen zvon. Konečná cena stavby včetně zařízení dosáhla 403 tisíc korun. Začátkem 70. let kostel doplnily varhany z krnovské firmy Rieger–Kloss. Společenství církví Po druhé světové válce, v kostele působilo až pět nekatolických církví – kromě Českobratrské církve evangelické to byla Církev československá husitská, Církev bratrská, Adventisté sedmého dne a Bratrská jednota baptistů. I v současnosti (2024) kostel využívá k bohoslužbám mimo ČCE také Církev československá husitská. Odkazy Reference Související články Farní sbor Českobratrské církve evangelické ve Zlíně Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu evangelický kostel ve Zlíně na Wikimedia Commons
Brána času (Moravská Třebová)

Brána času, lidově zvaná radiátor, je moderní umělecké dílo stojící v Moravské Třebové. Jedná se o moderní architektonické dílo tvořené jedenácti vrstvami zdí s oblouky. V tomto průchozím tunelu jsou na vnitřních obloucích umístěny tabulky s významnými daty z historie Moravské Třebové. Byla dokončena v květnu roku 2013. Její autorkou je Markéta Veselá. Brána času je symbolickým startem turistické stezky nesoucí název Cesta od renesance k baroku, která provádí návštěvníky po významných historických památkách Moravské Třebové. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Brána času (Moravská Třebová) na Wikimedia Commons Článek na Turistika.cz Článek na Deník.cz
Kaple svatého Jiljí (Rejšice)

Hřbitovní Kaple svatého Jiljí v Rejšicích byla původně panským farním kostelem ze 2. třetiny 14. století, ze kterého se po demolici lodi zachoval pouze presbytář, tvořící pak celou kapli. Od roku 1967 je kaple chráněna jako kulturní památka. Architektura Exteriér Původní kostel vyhořel v roce 1730. Po roce 1730 bylo torzo lodi a věže (o jejíž existenci jsou spekulace) strženy. V roce 1738 bylo torzo kostela uzavřeno na západní straně zaoblenou průčelní přístavbou, která byla půdorysem přibližně symetrická ke starému závěru a ve které se nachází kruchta. Tato „nová“ kaple byla zevně sjednocena barokní omítkou, která je členěná mělkými lizénami a završena stanovou střechou s kovaným křížem. Ve funkci farního kostela nahradil tuto stavbu kostel sv. Jana Nepomuckého. Interiér Presbytář byl sklenut žebrovým křížem a kápěmi. Nemá konzole. Na jižní straně se nachází výklenek sanktuáře. Uvnitř má kaple obraz sv. Jiljí na hlavním oltáři pocházející od J. Kurtze z Jičína, namalovaný před rokem 1754. Ve 2. dekádě 21. století je prakticky bez dalšího vnitřního zařízení. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svatého Jiljí na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kapli sv. Jiljí, Smilovice (katalog biskupství litoměřického) Kaple sv. Jiljí v Rejšicích na webu Hrady.cz
Kostel svatého Šimona a Judy (Brloh)

Kostel svatého Šimona a Judy v Brloze je barokní římskokatolický farní kostel. Původní kostel zasvěcený svaté Máří Magdaleně vznikl na tomto místě ve 14. století. Část tohoto staršího kostela byla zakomponována do stavby současného kostela, který byl postaven na přelomu 17. a 18. století J. Canevallem. Historie Původní brložský kostel byl zasvěcen svaté Maří Magdaléně. Vznikl mezi lety 1310–47 péčí Petra I. z Rožmberka. Z této stavby se zachovala gotická věž a části obvodové zdi na západní straně. V letech 1697–1704 je využil J. Canevalle při budování nového kostela. Kostel je chráněn jako kulturní památka ČR. Varhany z roku 1760 (zhotovitel: F. Semrád) byly v roce 2007 opraveny. Interiér Na hlavním oltáři jsou obrazy svatých Šimona a Judy a svaté rodiny. Sochy v horní části oltáře (zleva) zpodobňují následující postavy svatých: sv. Anna sv. Jáchym, v dolní části oltáře sv. Mikuláš, sv. Řehoř, sv. Ambrož, sv. Vojtěch. Na stropě vyobrazeni sv. Pavel a sv. Petr apoštolové. Boční oltář s obrazem sv. Barbory se sochami sv. Kateřiny a sv. Markéty. Před oltářem sousoší pražského Jezulátka. Nad oltářem obraz sv. Jana Křtitele. Pravý boční oltář s obrazem sv. Jana Nepomuckého se sochami sv. Josefa a sv. Antonína. Nad oltářem socha sv. Linharta a obraz sv. Františka z Assisi. V lodi jsou na straně epištolní sochy sv. Kateřiny, sv. Jana Evangelisty a sv. Veroniky, na straně evangelijní sv. Augustina, sv. Jakuba a sv. Ondřeje. V presbytáři socha Krista a Panny Marie. Vše doplňují obrazy čtrnácti zastavení Křížové cesty. Odkazy Reference Související články Římskokatolická farnost Brloh Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Šimona a Judy na Wikimedia Commons Kostel svatých Šimona a Judy v Brlohu na webu Hrady.cz
Rudolfinum (Hradec Králové)

Rudolfinum v Hradci Králové je novobarokní budova na Pospíšilově třídě, ve které kdysi sídlil ústav pro neslyšící děti. Podle toho se jí také někdy říká „Hluchák“. Už od roku 1958 je budova chráněna jako kulturní památka České republiky. Ústav založil roku 1881 královéhradecký biskup Josef Jan Evangelista Hais a na památku sňatku korunního prince Rudolfa s belgickou princeznou Stefanií jej pojmenoval Rudolfinum. Vlastní budova Rudolfina ale byla postavena na základě návrhu architekta Arnošta Jenšovského až v letech 1901 až 1902 (do té doby ústav sídlil v několika domech v Tomkově a Dlouhé ulici). Přízemí je bosované, v průčelí je využit vysoký řád polosloupů, podpírajících barokizující římsu se štítem a atikou. V interiéru je dominantní tříramenné schodiště. Rudolfinum bylo na svou dobu výborně vybaveno, byla zde např. tělocvična, bazén nebo kaple a celý objekt byl ústředně vytápěn. Využívalo jej stále zhruba 80 dětí z celé diecéze, které v Rudolfinu bydlely a zároveň zde byly na úrovni obecné školy vzdělávány. Ředitel, osm řádových sester a jeden odborný učitel zajišťovali do jisté míry individuální přístup ke každému chovanci. Dozor vykonávalo kuratorium v čele s biskupem. Během první světové války budova sloužila navíc jako vojenská nemocnice, za první republiky zde byly přijímány jen české děti, německé musely odejít do Litomyšle, ale v protektorátním období se situace obrátila a objekt byl určen pouze německé mládeži. Po obnovení republiky ústav začal vydávat časopis Náš list, na školní zahradě organizoval veřejně přístupné slavnosti a v neposlední řadě navázal úzkou spolupráci s nově založenou lékařskou fakultou, která umožňovala péči o řečově nebo sluchově postiženou mládež na odborné úrovni. Vznikla zde tehdy také specializovaná mateřská škola. Po změně režimu byl ústav ale k 1. září 1948 postátněn a definitivní konec znamenal rok 1952, kdy budovu začala využívat Vojenská lékařská akademie. Později také sloužila jako kožní klinika fakultní nemocnice. Budova byla od konce roku 2011 od začátku roku 2014 využívána Gymnáziem J. K. Tyla během rekonstrukce jeho historické budovy. Od 8. února 2016 začala sloužit Obchodní akademii, Střední odborné škole a Jazykové škole s právem státní jazykové zkoušky, Hradec Králové. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rudolfinum na Wikimedia Commons
Rudolfinum (Hradec Králové)

Le Rudolfinum de Hradec Králové est un bâtiment néo-baroque construit en 1902, qui abritait autrefois une institution pour enfants sourds. Le bâtiment est protégé en tant que monument culturel de la République tchèque depuis 1958. Histoire et description L'institut a été fondé en 1881 par l'évêque de Hradec Králové et nommé Rudolfinum en mémoire du mariage du prince héritier Rodolphe d'Autriche avec la princesse belge Stéphanie. Cependant, le bâtiment actuel du Rudolfinum n'a été construit sur la base des plans de l'architecte Arnošt Jenšovský qu'entre 1901 et 1902 (jusqu'alors l'institut était situé dans plusieurs maisons des rues Tomkov et Dlouhá). Le Rudolfinum était parfaitement équipé pour l'époque, il y avait, par exemple, un gymnase, une piscine ou une chapelle, et l'ensemble du bâtiment était chauffé centralement. Il était encore utilisé par environ 80 enfants de tout le diocèse qui vivaient à Rudolfinum et y étaient scolarisés. Pendant la Première Guerre mondiale, le bâtiment servait également d'hôpital militaire. Sous la Première République, seuls les enfants tchèques étaient acceptés ici, les enfants allemands devaient aller à Litomyšl, mais sous le protectorat, la situation a changé et le bâtiment n'était destiné qu'aux jeunes Allemands. Cependant, après le changement de régime, l'institution fut nationalisée en septembre 1948 et l'année 1952 marqua sa fin définitive, lorsque le bâtiment commença à être utilisé par l'Académie de Médecine Militaire. De fin 2011 à début 2014, le bâtiment a été rénové. Notes et références (cz) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en tchèque intitulé « Rudolfinum (Hradec Králové) » (voir la liste des auteurs). Liens externes Ressource relative à l'architecture : MonumNet Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la Tchéquie Portail de la protection du patrimoine
Světec (zámek)

Světec je zámek ve stejnojmenné obci v okrese Teplice. Stojí v severní části vesnice vedle kostela svatého Jakuba Většího. Sídlí v něm obecní úřad. Od roku 1964 je chráněn jako kulturní památka. Historie Barokní zámek byl založen na místě staršího zaniklého kláštera pražským arcibiskupem Janem Josefem Breunerem okolo roku 1708. Spolu s ním vznikl na západní straně zámku park, který nechal rozšířit arcibiskup Vilém Florentin Salm-Salm. Ve druhé čtvrtině 19. století byl zámecký areál upraven na pokyn arcibiskupa Aloise Josefa Schrenka, který také založil rozhlednu Aloisova výšina na Pohradické hoře u Ohníče. Stavební podoba Půdorys dvoupatrového zámku je obdélný. Uprostřed západní strany se nachází rizalit, před který předstupuje balkón. Fasádu člení pilastry a římsy. V interiéru jsou dvě barokní schodiště zaklenutá valenou klenbou a některé místnosti mají stropy s fabiony. Ve druhé polovině 20. století byl vnitřek přizpůsoben potřebám místního národního výboru. Kromě kancelářských prostor zde vznikla obřadní síň, pamětní síň malíře Vojtěcha Preissiga a řada bytů. Na jižní straně k zámku přiléhá kostel svatého Jakuba Většího, do kterého vede ze zámecké budovy přímý vstup na oratoř. Odkazy Reference Související články Seznam zámků v Ústeckém kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Světec na Wikimedia Commons Zámek Světec na Hrady.cz
Schloss Světec

Das Barockschloss Světec (deutsch Schwaz) liegt in der gleichnamigen Gemeinde Světec im [[Okres Teplice in Tschechien]]. Es ist ein einflügeliger, zweigeschossiger Bau mit zwei barocken Treppenhäusern und schließt südlich an die Jakobskirche an. Ursprünglich stand an dieser Stelle das Kloster St. Augustin der Kanonikerinnen vom heiligen Grab, des Frauenordens der Ritter mit dem Roten Kreuz. Geschichte Das Barockschloss wurde 1675–1682 vom italienischen Architekten Antonio della Porta auf dem Platz des vormaligen romanischen Klosters aus dem 13. Jahrhundert erbaut. Auftraggeber war der Prager Erzbischof Johann Joseph von Breuner. Der Schlosspark wurde unter Erzbischof Wilhelm Florentin von Salm-Salm angelegt und am Anfang des 19. Jahrhunderts unter Erzbischof Alois Josef Schrenk durch eine Promenade mit den Aloishöhen verbunden. Das Schloss wurde im Jahr 2003 rekonstruiert und ist Sitz des Gemeindeamtes. Im Schloss befindet sich daneben eine Ausstellung des Malers und Grafikers Vojtěch Preissig. Siehe auch Liste der Burgen und Schlösser in Tschechien Weblinks Hrady.cz: Světec, zámek (tschechisch) Einzelnachweis
Třebel (hrad)

Třebel je zřícenina hradu ve stejnojmenné vesnici v okrese Tachov. Nachází se na ostrožně nad Kosím potokem v nadmořské výšce 495 metrů na jihozápadním okraji vesnice. Dochovaly se z něj drobné zbytky zdí. Dominantní stavbou je barokní sýpka, které byla na místě hradu postavena po jeho zboření. Areál hradu je chráněn jako kulturní památka. Historie Hrad založil rod pánů ze Svojšína někdy mezi lety 1234–1239. V písemných pramenech se objevuje poprvé v roce 1251 v predikátu Oldřicha z Třebele. Jeho potomkům patřil až do druhé poloviny čtrnáctého století, kdy je v roce 1379 jako majitel hradu uváděn Ješek Kozíhlava z Pnětluk, který ho v roce 1382 vyměnil s Rackem ze Švamberka za hrady Netřeb a Osvračín. V roce 1448 se hrad nacházel v držení Jana ze Sobětic, který ho zastavil Janovi z Volfštejna. Po roce 1482 ho znovu získali páni ze Švamberka, jimž zůstal až do svého zániku. Hrad byl poškozen v roce 1647 během bitvy u Třebele, kdy ho obsadilo švédské vojsko generála Wrangela. Definitivně byl zbořen na pokyn císaře Ferdinanda III. Sídlo třebelského panství potom bylo přeneseno na zámek v Trpístech. Stavební podoba V zadní části ostrožny se nacházelo předhradí pod výše položeným jádrem. Jeho zástavba zcela zanikla, ale podle jedné rytiny z roku 1674 zde stával mohutný bastion. Z rytiny známe také část původní zástavby hradního jádra, ke které patřil okrouhlý bergfrit. Přístupová cesta procházela po koruně valu nad příkopem a do jádra vcházela branou na severovýchodní straně. Bránu chránila čtverhranná věž v nároží. Podél obou delších stran jádra stály budovy, jejichž zbytky jsou pravděpodobně obsaženy ve zdivu hájovny a sýpky. Odkazy Reference Související články Seznam hradů v Plzeňském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Třebel na Wikimedia Commons Třebel na webu Hrady.cz
Kostel svaté Markéty (Vintířov)

Kostel svaté Markéty je římskokatolický kostel (z liturgického hlediska se jedná o hřbitovní kapli) zasvěcený Svaté Markétě ve Vintířově v okrese Chomutov. Od roku 1963 je chráněn jako kulturní památka. Stojí uprostřed návsi v areálu zrušeného hřbitova. Historie Vintířov byl farní vsí již v polovině 14. století a kostel je poprvé zmiňován v roce 1384. V roce 1730 byl přestavěn rodem Losynthalů v barokním slohu. Oratoř a předsíň u západního průčelí byla přistavěna až v 19. století. V roce 1963 bylo odvezeno vnitřní vybavení kostela. Popis Kostel je obdélná jednolodní stavba na východě ukončená pravoúhlým presbytářem. K severní straně presbytáře přiléhá mladší sakristie a oratoř přístupná vlastním vchodem zvenčí. Fasády jsou hladké. Východní a západní stranu zdobí tabulové štíty. Nad střechu presbytáře vybíhá štíhlá sanktusová vížka. Vybavení V kostele býval hlavní barokní oltář oltář z roku 1744 a starší oltář ze 16. století umístěný na zdi vedle presbytáře. V době okolo roku 1520, kdy Vintířov patřil Oplovi z Fictumu, byla vyrobena také pozdně gotická archa přemístěná do Národní galerie. Pozdně gotická socha Zmrtvýchvstání Páně od Ulricha Creutze se ztratila. Odkazy Reference Související články Římskokatolická farnost – děkanství Radonice Římskokatolická farnost – děkanství Mašťov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Markéty na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kapli sv. Markéty, Radonice (katalog biskupství litoměřického)
Petrovice u Sušice (hrad)

Petrovice jsou zaniklý hrad, na jehož místě stojí kostel svatého Petra a Pavla, v Petrovicích u Sušice v okrese Klatovy. Kromě části kostelního zdiva se se z něj dochovaly jen drobné terénní relikty staveb. Kostel je od roku 1958 chráněn jako kulturní památka ČR. Historie Hrad stál u obchodní cesty, po které se do Čech dopravovala sůl. První a jediná písemná zmínka o něm pochází z roku 1319, kdy na něm byl zajat Albert ze Schonšteina. Brzy poté zřejmě zanikl, protože jeho kaple se od roku 1363 uvádí jako farní kostel. Později Petrovice a jejich okolí patřily převážně k panství hradu Velhartice. Tomáš Durdík vyslovil domněnku, že petrovický hrad vznikl v době, kdy bylo Sušicko v roce 1121 dočasně odtrženo jako věno Přemyslovny Svatavy od českého knížectví a patřilo rodu hrabat z Bogenu. Po nich přešlo na Wittelsbachy, kteří jsou možnými zakladateli hradu. Jeho protiváhou snad byl nedaleký královský hrad pod Hrnčířem. Po připojení Sušicka zpět ke koruně v roce 1273 oba hrady postupně zanikly. Stavební podoba Půdorys jednodílného hradu byl oválný. Areál byl protažený přibližně od severu k jihu. V jeho jižní části stávala okrouhlá věž odkrytá v roce 1859 při stavbě vodojemu a na severu hradní kaple. Kostelní věž vznikla současně s lodí, k níž je připojen čtvercový presbytář zaklenutý křížovou klenbou, která byla datovaná do doby okolo poloviny 13. století. Na východní straně se dochoval valovitý pozůstatek obvodové hradby, který směřuje přímo k jednomu z opěráků kostela. Dochovaná gotická hradba okolo kostela je mladšího původu. Přístup Okolí kostela se zbytky hradu se nachází ve středu vesnice a jsou volně přístupné. Odkazy Reference Literatura SEDLÁČEK, August. Hrady, zámky a tvrze Království českého: Prácheňsko. Svazek XI. Praha: Jiří Čížek – ViGo agency, 2000. 284 s. Kapitola Tvrze v okolí Velhartic, s. 126. Související články Seznam hradů v Plzeňském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Petrovice u Sušice na Wikimedia Commons Petrovice u Sušice na webu Hrady.cz
Schloss Veltrusy

Schloss Veltrusy (deutsch Weltrus) befindet sich in Veltrusy in Mittelböhmen (Okres Mělník, Tschechien). Das Schloss ließ 1716 Wenzel Graf Chotek von Chotkow als Landschloss im Stil des Barock auf einer älteren Anlage erbauen. Es verblieb bis zum Jahr 1945, dem Ende des Zweiten Weltkriegs im Eigentum der Familie Chotek. 1764 wurden unter seinem Sohn Rudolf Graf Chotek von Chotkowa und Wognin die ursprünglich kurzen Flügel erweitert und erweiternde Innenausbauten vorgenommen. 1804 wurden Wirtschaftsgebäude angebaut, die mit den Nordflügeln des Schlosses den Ehrenhof bilden. Das Schloss ist von einem ausgedehnten Park mit romantischen Empirebauten umgeben. In den Räumen im Rokoko-Stil sind neben Möbeln, Bildern und Glaslüstern eine sehenswerte Porzellansammlungen sowie eine Reihe kunsthandwerklicher Gegenstände zu sehen. Literatur Hans-Ulrich Engel: Burgen und Schlösser in Böhmen – Nach alten Vorlagen, 2. Auflage 1978, Seite 86 und 87 mit einer Abbildung auf Seite 210, Verlag Wolfgang Weidlich Frankfurt am Main, ISBN 38035 8013 7 Karl M. Swoboda: Barock in Böhmen, Weltrus (Veltrusy) Landschloss, Seite 30, 149 und 277, Prestel Verlag München 1964. Weblinks https://www.hrady.cz/index.php?OID=848
Veltrusy Mansion

Veltrusy Mansion (Czech: zámek Veltrusy) is a Baroque castle in Veltrusy in the Central Bohemian Region of the Czech Republic. The mansion is situated near the banks of the Vltava River, about 25 km north of Prague. The castle is open to the public and offers guided tours. The mansion was built by architect Giovanni Battista Alliprandi for Count Václav Antonín Chotek of Chotkov and Vojnín. The original mansion was extended on the orders of Count Rudolf Chotek of Chotkov and Vojnín, who also commissioned the interior decoration. Further extensions and the annexes of the mansion were constructed in 1804. References External links Official website
Château de Veltrusy

Situé à 25 km au nord de Prague, près de Mělník, le château de Veltrusy, œuvre de Giovanni Battista Alliprandi, est construit vers 1715 pour le compte de Václav Antonín Chotek (1674-1754), gouverneur de Bohême et ancêtre de Sophie Chotek, l’épouse morganatique de François-Ferdinand d'Autriche. Au centre, une très haute salle de réception déploie son ellipse alors que, de part et d’autre, les ailes se déploient en forme de X. Références Liens externes Site officiel Ressource relative à l'architecture : MonumNet Portail du baroque Portail de la protection du patrimoine Portail des châteaux Portail de la Tchéquie
Castello di Veltrusy

Il castello di Veltrusy (o castello di Nelahozeves) è situato nell'omonima cittadina della Boemia, parte della Repubblica Ceca. Esso è sito oltre la sponda occidentale della Moldava, il principale fiume ceco, che bagna anche la capitale Praga. Da Praga, il castello dista circa 20 chilometri in direzione nord. Il castello fu costruito nel 1754 su progetto dell'architetto František Kaňka per conto del conte Wenzel Chotek di Chotkow e Wognin. All'interno vi è una collezione privata della famiglia Lobkowicz, in cui sono conservate opere di grandi artisti, tra i quali Veronese, Canaletto, Rubens e Velázquez, oltre che manoscritti e libri. L'opera più importante è però Fienagione di Pieter Bruegel il Vecchio. È nei pressi di questo castello che nacque il compositore Antonín Dvořák. Galleria d'immagini Bibliografia Vladimir Soukup, Praga. Mondadori, 2004. ISBN 9788837026318 Voci correlate Castelli della Repubblica Ceca Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su castello di Veltrusy Collegamenti esterni (CS) Sito ufficiale del castello, su zamek-veltrusy.cz. URL consultato il 25 novembre 2016.
Литомишъл (замък)

Литомишълският замък (на чешки: Zámek Litomyšl) в едноименния чешки град е един от най-добрите образци на дворцова архитектура от епохата на Ренесанса в Централна и Източна Европа, признат през 1999 г. за паметник на Световното културно и природно наследство на ЮНЕСКО. В съвременния си вид замъкът е построен в периода 1568—1581 г. по проект на Джовани Батиста Аостали (1510 – 1575) за канцлера на Чешкото кралство, Вратислав II от Пернщейн (1530 – 1582). В ансамбъла на замъка влиза късноготическия параклис „Св. Моника“. По местна традиция външните стени на замъка са в стил сграфито. След Пернщейните замъкът поред владеят родовете Траутмансдорф (до 1753) и Валдщейн. Украсата на стаите от 13 до 20 век многократно е обновявана, в съответствие с вкусовете на определеното време. При Траутмансдорфите т.нар. „Зала на огледалата“ е украсена с батални картини в чест на победите на Евгений Савойски. През 1796 г. граф Валдщейн заповядва да се построи към замъка театрална сцена, която е съхранена и в днешно време. Украсата на театъра е изработена от придворния художник Доминик Дворжак. Роли в театралните постановки изпълняват самия граф и роднините му. През 1855 г. замъкът е придобит на аукцион от рода Турн и Таксис, чиито членове до Втората световна война рядко рядко се установяват в Литомишъл. След войната замъкът е национализиран и приспособен като Музей на чешката музика. Всяка година тук се провежда оперен фестивал. Това е свързано с факта, че в една от пристройките на замъка е роден композитора Бедржих Сметана. Външни препратки ((cs)) Сайт на замъка Литомишъл
Castell de Litomyšl

El castell Litomyšl és un castell construït a la ciutat de Litomyšl, a la República Txeca; està inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1999. El castell era originàriament d'estil renaixentista italià fortificat, que va ser introduït a l'Europa central durant el segle xvi. El seu disseny i decoració són particularment bons, incloent-hi les característiques barroques afegides a la fi del segle xviii. Conserva intacta la totalitat dels edificis circumdants, que normalment s'associen amb aquest tipus de residències aristocràtiques. Referències