NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kaple svatého Cyrila a Metoděje (Radhošť)

Kaple svatého Cyrila a Metoděje je kaple na vrcholu Radhoště, vysvěcena byla olomouckým arcibiskupem Theodorem Kohnem v roce 1898. Zpočátku měla podobu kamenné stavby s bílou omítkou a kupolí v byzantském stylu. Nad vchodem do chrámku byl vyveden nápis „Milujte se, Slované, a sjednoťte se u víře, kterou zde hlásali svatí Cyril a Methoděj“. Jejich sousoší (dílo Albína Poláška) se nalézá vně kaple. Kaple je nejvýše položená církevní stavba v ČR. Dřevěná zvonice se šindelovou střechou byla přistavěna v roce 1924 při celkové opravě – tehdy byla celá kaple obložena impregnovaným šindelem, aby se zabránilo vlhnutí zdiva. Okna kaple mají barevné vitráže s postavami světců (svatý Václav a další čeští svatí) a jmény donátorů z okolních obcí. V jubilejním roce republiky, dne 23. června 1928, navštívil tento chrám prezident Tomáš Garrigue Masaryk, což připomíná bronzová deska ve vstupním vestibulu, obnovená v roce 2005. O kapli se starají členové spolku Matice radhošťská (založena roku 1905) z Trojanovic, kteří také řídili obnovu dřevěné zvonice v roce 2000. V pátek 6. 9. 2024 od 16 hodin zde sloužil mši svatou ke 30.výročí obnovení Matice radhošťské moravský metropolita a olomoucký arcibiskup Mons. Josef Nuzík. Galerie Odkazy Reference Související články Dolní Bečva Seznam kulturních památek v okrese Vsetín Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svatého Cyrila a Metoděje na Wikimedia Commons
Kaple svatého Cyrila a Metoděje (Hamiltony)

Kaple svatého Cyrila a Metoděje v Hamiltonech, místní části Vyškova (okres Vyškov), je římskokatolická kaple ve farnosti Vyškov-Dědice. Podle místní tradice u pramene Strachotínka kázali sv. Cyril a Metoděj, a proto zde byl v roce 1871 posvěcen (položen) základní kámen a v roce 1876 dostavěna pseudogotická kaple (novogotický styl). Na sklonku 19. století se u ní konávaly tábory lidu, na nichž často vystupoval i Antonín Cyril Stojan. Kaple je vysoká 17 m, dlouhá 10 m a široká 7 m. Pověst Pověst praví, že bratři ze Soluně šli jednoho dne, když bylo horko, moravským krajem, a došli na toto místo. Zde je očekávala spousta místních obyvatel a lidí, kteří přišli z okolí. Cyril (Crhota, Konstantin) vylezl na balvan a povídal shromáždění o tom, co je účelem jeho příchodu a příchodu jeho bratra Metoděje (Strachota), o tom, co je to zákon lásky, o pravém Bohu, o plnění jeho příkazů, a o bratrství všech lidí. Bylo opravdu hodně horko, když tu kazatel náhle klesl do rukou nejbližších posluchačů. Metoděj udeřil patou do skály, čímž vyvolal proud studené vody, jíž omdlelého Cyrila vzkřísil. Takto tehdy vznikla studánka, která byla podle svého původce Strachoty pojmenována Strachotínka (Strachotinka). Historie Pokládání základního kamene 5. července 1871 mělo tento program (členem slavnostního výboru P. František Pavlík, kaplan v Dědicích: staročeský chorál "Splyňte vy slovanští jazykové", svěcení kamene a pronášení hesel, slavnostní kázání, sbor "Svatí bratři ze Soluně". První mše svatá byla sloužena 5. července 1876. V roce 1878 byla kaple posvěcena vyškovským děkanem Janem Michem. Za 1. světové války byl z kaple sundán zvon pro válečné účely. Nový zvon byl posvěcen v roce 1922. V roce 1941 se kaple stala součástí německé vojenské střelnice. Farnosti byla kaple vrácena po skončení 2. světové války v roce 1945. V roce 1952 byla státem vyvlastněna. Farnosti pak byla kaple vrácena v roce 2002, kdy začala celková oprava. Práce byly dokončeny po dvanácti letech v roce 2014. Každý rok se zde 5. července koná církevní pouť. Pravidelně zde řečnil tehdejší farář v Dražovicích u Vyškova (1888 – 1908) a poslanec dr. A. C. Stojan, pozdější arcibiskup olomoucký. Je chráněna jako kulturní památka České republiky. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svatého Cyrila a Metoděje na Wikimedia Commons Kaple na www.turistika.cz Pověsti z Vyškovska - Strachotínka na stránkách města Vyškova Kaple sv. Cyrila a Metoděje (Strachotínka), Hamiltony na stránkách města Vyškova Pouť na Strachotínku na stránkách Duše a hvězdy Fotografie na mapy.cz
Příbram

Příbram (Tjekkisk udtale: [ˈpr̝̊iːbram]; tysk: Freiberg in Böhmen eller Pribram, i 1939-1945 Pibrans) er en by i den tjekkiske region Centralbøhmen i Tjekkiet. Den har omkring 33.000 indbyggere. Den er kendt for sin minehistorie og for nylig for sin nye satsning på økonomisk omstrukturering. Byen er den tredjestørste i den centralbøhmiske region (efter Kladno og Mladá Boleslav), og den er et naturligt administrativt og kulturelt centrum i den sydvestlige del af regionen, selvom den også i høj grad er påvirket af nærheden til Prag. Valfartsstedet Svatá Hora over byen er det ældste og vigtigste Maria-pilgrimssted i Bøhmen. Příbram er også kendt for Minemuseet Příbram. Geografi Příbram ligger omkring 46 km sydvest for Prag. Den ligger i Brdy-højlandet. Det højeste punkt i kommunen er bakken Vojna på 667 meter over havets overflade. Et dominerende element i bymidten er bakken Svatá hora med en højde på 590 moh. Byen ligger hovedsageligt på den højre bred af floden Litavka. Příbramský-bækken løber gennem byen og giver vand til en række damme i byens centrum. Historie Den første skriftlige omtale af Příbram er fra 1216, da adelsmanden Hroznata af Teplá solgte Příbram til ærkebispedømmet i Prag. Snart blev bebyggelsen en markedsby med en kirke. Příbram blev ødelagt under urolighederne i anden halvdel af det 13. århundrede. Bispedømmet Prag inviterede nye bosættere til købstaden, og en periode med fremgang begyndte. Slottet i Příbram blev bygget efter ordre fra ærkebiskop Arnošt af Pardubice. I begyndelsen af det 16. århundrede begyndte sølvminedriften at udvikle sig, og minebyen Březové Hory blev etableret. I midten af det 16. århundrede gik minedriften tilbage. Det varede indtil 1579, hvor Rudolf 2. forfremmede Příbram til den kongelige mineby. Siden da blomstrede byen Příbram, men bebyggelsen Březová Hora forblev ubetydelig. Trediveårskrigen havde en stor indvirkning på Příbram, idet den sænkede befolkningstallet og forårsagede en voldsom rekatolisering, der blev understøttet af den voksende betydning af Svatá Hora, der lå i nærheden af pilgrimsstedet. Byen kom sig ikke før slutningen af det 17. århundrede, hvor minedrift efter jernmalm udviklede sig. Sølvminedriften fortsatte, men var ikke særlig rentabel, så Příbram opgav størstedelen af sin andel af minedriften til fordel for centralregeringen i Wien. Det viste sig at være en fejltagelse, for i det 18. århundrede blev Příbram stedet for den mest profitable sølvminedrift i hele Habsburg-monarkiet. Byen blev sæde for de centrale mineinstitutioner og i midten af det 19. århundrede også for mineakademiet. Den højeste velstand varede indtil 1880'erne, hvorefter den stagnerede indtil slutningen af det 19. århundrede. I 1897 blev Březové Hory forfremmet til en kongelig mineby. Příbram-minernes betydning faldt efter 1900, men byens omdømme som uddannelses- og kulturcenter forblev højt. Kilder og henvisninger
Příbram

Příbram (en allemand Pribram ou Przibram, Pibrans de 1939 à 1945, autrefois Freiberg in Böhmen) est une ville de la Bohême-Centrale (Tchéquie), et le chef-lieu du district de Příbram. Sa population s'élevait à 32 773 habitants en 2025. Géographie Příbram se trouve à 46 km à l'est de Plzeň et à 54 km au sud-ouest de Prague. La commune est limitée par Lhota u Příbramě et Trhové Dušníky au nord, par Dubno, Háje, Milín et Lešetice à l'est, par Lazsko, Milín et Třebsko au sud, et par Narysov, Bohutín, la zone militaire de Brdy et Podlesí à l'ouest. Sa superficie est de 36,10 km2. Histoire La première mention de la ville date de 1216 ; elle fait état de la possession du lieu par l'évêché de Prague. Durant les guerres hussites, au XVe siècle, la ville est du côté des réformateurs protestants et est envahie et pillée par les armées catholiques. La richesse de Příbram provient des mines d'argent qui y sont exploitées et qui lui valent des privilèges royaux. Jusqu'en 1918, la ville de Pribram - Příbram (Przibram en 1850) fait partie de la monarchie autrichienne (empire d'Autriche), puis Autriche-Hongrie (Cisleithanie après le compromis de 1867), chef-lieu du district de même nom, l'un des 94 Bezirkshauptmannschaften de Bohême. Population Recensements (*) ou estimations de la population de la commune dans ses limites actuelles : Économie mines d'argent (épuisées) mines d'uranium Personnalités liées à la ville Karel Domin (1882-1953), homme politique et botaniste, y a fait ses études. František Drtikol (1883-1961), photographe. Evžen Sokolovský (1925-1998), metteur en scène, né à Příbram. Pavel Juracek (1935-1989), réalisateur et scénariste. Martin Myšička (1970), acteur né à Příbram. František Rajtoral (1986-2017), footballeur. Transports Par la route, Příbram se trouve à 52 km de Písek, à 60 km de Plzeň et à 60 km de Prague. Jumelages Hoorn (Pays-Bas) Villerupt (France) Anor (France) Tchekhov (Russie) depuis 2004 Freiberg (Allemagne) Kežmarok (Slovaquie) Königs Wusterhausen (Allemagne) Altötting (Allemagne) Galerie d'images Notes et références Voir aussi Articles connexes FK Viagem Příbram, club de football Liens externes Site officiel Portail de la Tchéquie
Příbram (Příbrami járás)

Příbram település Csehországban, a Příbrami járásban. Příbram Podlesí, Milín, Narysov, Třebsko, Lazsko, Dubno, Trhové Dušníky, Lhota u Příbramě, Háje, Dubenec, Bohutín, Lešetice és Višňová településekkel határos. Lakosainak száma 32 773 fő (2025. január 1.). Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Příbram

Příbram è un comune ceco di 34 068 abitanti. Příbram (in tedesco Pibrans) è una città della Repubblica Ceca, capoluogo del distretto omonimo, in Boemia Centrale. Amministrazione Gemellaggi Villerupt, dal 1989 Čechov, dal 1989 Hoorn, dal 1992 Freiberg, dal 1999 Kežmarok, dal 1997 Königs Wusterhausen Altötting Ledro, dal 2008 Sport Calcio La squadra principale della città è il 1. Fotbalový Klub Příbram. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Příbram Collegamenti esterni Sito ufficiale, su pribram.eu. Město Příbram (canale), su YouTube. (EN) Příbram, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Příbram

Příbram (Duits: Pibrans of Freyberg) is een Tsjechische stad in de regio Midden-Bohemen, en maakt deel uit van het district Příbram. Het ligt 60 km ten zuidwesten van Praag. Příbram telt 32.743 inwoners (2023). Het klooster Svatá Hora (Heilige berg) is een bekend bedevaartsoord en ligt even buiten het centrum. De voetbalclub FK Příbram speelt op het stadion Na Litavce in de stad. Příbram is sinds 1992 een zusterstad van de Noord-Hollandse stad Hoorn. Geboren Miroslav Slepička (1981), voetballer František Rajtoral (1986-2017), voetballer Jiří Veselý (1993), tennisser Václav Černý (1997), voetballer Martin Voltr (2001), wielrenner Galerij Externe link Officiële website (Tsjechisch en Engels)
Przybram

Przybram (cz. Příbram; niem. Pibrans lub Pribram) – miasto w Czechach, w kraju środkowoczeskim. Według danych z 1 stycznia 2024, liczba mieszkańców miasta wynosi 32 992 osób (33. miejsce w kraju). Zabytki W mieście znajduje się barokowe sanktuarium na Świętej Górze (Svatá Hora). Nazwa Nazwa Příbram jest w języku czeskim rzeczownikiem rodzaju żeńskiego. Gospodarka W mieście rozwinął się przemysł elektrotechniczny, materiałów budowlanych oraz spożywczy. Demografia Źródło: Czeski Urząd Statystyczny Galeria Miasta partnerskie Altötting, Niemcy Czechow, Rosja Freiberg, Niemcy Hoorn, Holandia Kieżmark, Słowacja Königs Wusterhausen, Niemcy Villerupt, Francja Ludzie związani z Przybramem Zobacz też FK Marila Příbram Muzeum Górnictwa w Przybramiu Przypisy Linki zewnętrzne Strona miasta
Příbram

Příbram (în cehă Příbram, în germană Pribram, de asemenea Przibram, 1939-1945: Pibrans) este un oraș în Regiunea Boemia Centrală din Cehia, la aproximativ 54 km sud-vest de Praga, pe râul Litavka. Are o populație de aproximativ 32.000 de locuitori (1 ianuarie 2021). Note Legături externe Materiale media legate de Příbram la Wikimedia Commons
Příbram

Příbram ([pšíbram], nemško Pibrans) je staro rudarsko mesto na Češkem. Mesto z okoli 34.500 prebivalci leži 60 km jugozahodno od Prage in se uvršča med najstarejše rudarske centre Češke. V okolici so poleg starih nahajališč srebra in svinca še rudišča cinka, bizmuta, antimona in urana. Poleg obratov barvne metalurgije je tu še strojna in steklarska industija ter Visoka rudarska šola. Glej tudi seznam mest na Češkem Viri
Прибрам

Прибрам (чеш. Příbram, нем. Pibrans) град је у Чешкој Републици, у оквиру историјске покрајине Бохемије. Прибрам је трећи по величини град управне јединице Средњочешки крај, у оквиру којег је седиште засебног округа Прибрам. Најважније место ходочашћа у Чешкој Републици, манастир Свата Гора, налази се близу Прибрама. Географија Прибрам се налази у средишњем делу Чешке републике. Град је удаљен од 60 km југозападно од главног града Прага. Прибрам се налази у области средишње Бохемије. Надморска висина града је око 500 m, па је то један од највиших већих градова у држави. Западно од града издиже се горје Тремошна. Историја Подручје Прибрама било је насељено још у доба праисторије. Насеље под данашњим називом први пут се у писаним документима спомиње 1216. године, а насеље је 1463. године добило градска права. Град је имао важну улогу током Хуситских ратова. 1919. године Прибрам је постао део новоосноване Чехословачке. Током Другог светског рата подручје око града било је познато по партизанском покрету. У време комунизма град је нагло индустријализован. После осамостаљења Чешке дошло је до опадања активности тешке индустрије и до проблема са преструктурирањем привреде. Становништво Прибрам данас има око 34.000 становника и последњих година број становника у граду лагано опада. Поред Чеха у граду живе и Словаци и Роми. Партнерски градови Фрајберг Villerupt Hoorn Кежмарок Кенигс Вустерхаузен Алтетинг Ledro Галерија Спољашње везе Званични веб-сајт
Příbram

Příbram (tyska: Przibram eller Pribram) är en stad i Tjeckien, vid floden Litavka, omkring 50 kilometer sydväst om Prag. Staden har 33 058 invånare (2016). Příbram är en gruvstad med traditioner tillbaka till 1300-talet. Här utvanns till och med 1991 uran som exporterades till Sovjetunionen, samt bly-, zink- och silvermalm. Fyndigheten av uran var en av världens största. Den djupaste gruvan nummer 16 var 1 838 m djup. I staden finns även metall-, kläd- och livsmedelsindustri. En annan viktig näring är turism. Vid Příbram ligger vallfartskyrkan Svatá Hora (Heliga berget). Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Příbram.
Пржибрам

Пржи́брам (іноді Прибрам, чеськ. Příbram, МФА: [ˈpr̝i:bram]) — місто в західній Чехії, 35 475 мешканців (2005). Місто розташоване в однойменному гірничовидобувному регіоні. Імператор Рудольф II (1552-1612 рр.) надав Пржибраму статус «Королівського гірничого міста». У 1848—1940 pp. у Пржибрамі діяла Гірнича Академія, у якій навчалося деяка кількість українців. У 1898—1912 pp. вони мали товариство «Ватра». У 1920 pp. це були колишні вояки української армій з таборів інтернованих у Чехословаччині. Загальна кількість українських студентів у 1919 — 31 pp. — 95, з них 58 здобули дипломи інженерів. З 1920. р. українські студенти мали гурток «Каменярі» (1925 р. — 63 члени). Населення 1964 — 28300 2005 — 35475 Культура У місті працює Чеський музей гірництва Відомі особистості В поселенні народились: Ірена Доускова (* 1964) — чеська письменниця. Йозеф Прібік (1853—1937) — український диригент чеського походження. Патрік Штефан (* 1980) — колишній чеський хокеїст. Антонін Маша (1935—2001) — чеський кінорежисер Див. також Пржибрам (гірничорудний район) 9884 Пржібрам Уранопіліт Примітки Література Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — ISBN 5-7707-4049-3.
Megonky

Megonky (též uváděno jako Megoňky) jsou přírodní památka v katastrálním území Čadca v Žilinském kraji. Chráněné území se nalézá v Turzovské vrchovině na severozápadním Slovensku jen několik desítek metrů od česko-slovenské státní hranice poblíž osady Vyšné Megoňky v rámci místní části Milošová okresního města Čadca. Je vzdáleno tři kilometry jihozápadně od české obce Mosty u Jablunkova a osm kilometrů severozápadně od Čadce. Předmět ochrany Důvodem ochrany jsou pískovcové koule v bývalém kamenolomu – ojediněle vyvinuté projevy kulovité odlučnosti flyšových sedimentů. Výskyt kamenných koulí se váže na bukovecké pískovcové pásmo, táhnoucí se napříč zdejším česko-slovenským pohraničím. Jeden obdobný nález je tak znám např. z necelý kilometr vzdáleného lomu v lokalitě Motyčanka na české straně. Z geologického hlediska lze spatřovat původ vzniku kamenných koulí z Kysúc v procesech diageneze, k nimž došlo ve zdejších sedimentech. Historie Naleziště bylo odkryto při těžbě v lomu roku 1988. Původně se v lokalitě nacházely asi tři desítky těchto kamenných útvarů o průměru od 0,3 do 2,6 metru (jde o největší známou kamennou kouli na Slovensku), některé byly po objevu odvezeny jako rarita na různá místa v okolí. Přírodní památkou byla lokalita vyhlášena v roce 2003. Pověry Po objevení neobvyklých koulí se v kraji rozšířily různé pověsti o jejich původu a vlastnostech. Někteří obyvatelé si je nosili domů, protože věřili, že kamenné koule navracejí ženám plodnost, nebo tyto útvary rozbíjeli kvůli domněnce, že by uvnitř mohlo být zlato. Objevily se i pověsti, že kamenné gule jsou památkou na návštěvu mimozemšťanů. Přístup Do osady Vyšné Megoňky vede z Čadce přes Milošovou místní silnice a cyklotrasa č. 2406. Pro pěší turisty je nejsnadnější přístup z české strany. Cesta vede po modré turistické značce z železniční zastávky Mosty u Jablunkova zast. přes místní část Šance k rozcestí Motyčanka a dále po žluté do osady Filůvka u státní hranice. Chráněný lom se nachází jen několik desítek metrů za státní hranicí. Informace o lokalitě jsou dostupné v Gorolském turistickém informačním centru v Mostech u Jablunkova. Jiné lokality v regionu Výskyt kamenných koulí je doložen i z dalších míst na česko – slovensko – polském pomezí, v širším okruhu pak i z jiných lokalit na Moravě (Vidče u Rožnova pod Radhoštěm či Olšany v okrese Vyškov). Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Megonky na Wikimedia Commons
Kostel Nejsvětější Trojice (Liboc)

Kostel Nejsvětější Trojice je římskokatolický filiální (dříve farní) kostel v Liboci, části města Kraslice v okrese Sokolov v Karlovarském kraji. Je situován na mírném svahu nad pravým břehem Libockého potoka poblíž jeho soutoku s Čirým potokem. Historie Podnět ke stavbě kostela dal Josef Václav Sandner z Valtéřova. V závěti z 6. ledna 1844 odkázal celé své jmění a zděděný majetek sestry Rozálie na stavbu kostela s farou v Liboci. Protože zřízení duchovní správy bylo nutné projednat se světskými i duchovními orgány, byl souhlas vydán až 30. dubna 1890. Po vynětí obcí Liboc a Mlýnská od fary Kámen byla k nové farnosti připojena i obec Černá. Stavba byla zahájena 26. července 1890 a dokončena 31. října 1891. Kostel byl postaven kraslickým architektem a stavitelem Josefem Taudtem podle plánů tehdejšího c. k. místodržitelství v Praze. K vysvěcení došlo 20. srpna 1892 kardinálem Františkem Schönbornem. Vysvěcení zvonů se konalo 1. října roku 1922. Vedle kostela byla postavena i fara, jejíž patronkou byla baronka Františka Kopalová z Hřebenů. Na opačné straně kostela byl zřízen hřbitov. Dne 13. září 1925 byl u hřbitova v blízkosti kostela odhalen pomník obětem první světové války, jehož autorem byl místní rodák Wilhelm Gareis. Po druhé světové válce a odsunu německého obyvatelstva obec Liboc téměř zanikla, kostel neplnil svou funkci a chátral. K jeho renovaci došlo po roce 1990 zásluhou finanční pomoci odsunutých německých rodáků. V roce 2001 byla na jižní stěnu kostela upevněna pamětní deska jako upomínka na zesnulé z Liboce, Mlýnské a Černé. Bývalí obyvatelé rovněž pietně upravili hřbitov u kostela. Stavební podoba Kostel je orientovaná, novogotická jednolodní stavba s pravoúhlým presbytářem a hranolovou věží při západním průčelí. Věž je zakončena hrotitou špicí. Střecha kostela je sedlová. V lodi i presbytáři jsou vysoká gotizující okna. Loď je plochostropá, presbytář zaklenutý křížovou žebrovou klenbou, triumfální oblouk lomený. Dřevěná kruchta je nesena jednoduchými sloupy. Zařízení kostela je rovněž pseudogotické a pochází z doby vzniku kostela. Odkazy Reference Související články Seznam kostelů v okrese Sokolov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Nejsvětější Trojice na Wikimedia Commons
Okresní soud Plzeň-město

Okresní soud Plzeň-město je okresní soud s působností pouze pro území statutárního města Plzně, zbylé obce okresu Plzeň-město jsou v působnosti okresních soudů Plzeň-jih a Plzeň-sever. Rozhoduje jako soud prvního stupně ve všech trestních a civilních věcech, s výjimkou specializovaných agend (nejzávažnější trestné činy, insolvenční řízení, spory ve věcech obchodních korporací, hospodářské soutěže, duševního vlastnictví apod.), které jsou, stejně jako správní soudnictví, svěřeny krajskému soudu. Historie Okresní soud Plzeň-město vznikl až v souvislosti s reformou krajů a okresů v roce 1960. Do té doby v Plzni působil jen jeden Okresní soud v Plzni, jehož působnost se kromě města Plzně vztahovala také na okolní obce. Ovšem pouze na několik nejbližších, protože na území tehdy zřízených okresů Plzeň-jih a Plzeň-sever předtím působily také další samostatné okresní soudy (v Blovicích, Dobřanech, Nepomuku, Přešticích, Stodu, Kralovicích, Manětíně a Městě Touškově). Vzhledem k tomu, že vymezení soudních obvodů nebylo přizpůsobeno reformě okresů k 1. lednu 2007, je stále fakticky městským soudem. Budova Od roku 2001 se soud nachází v třípodlažní novorenesanční budově s vysokými kupolovitými střechami zvané „Nad Hamburkem“ na Nádražní ulici, předtím sídlil v budově krajského soudu v Sedláčkově ulici. Budova o půdorysu písmene H byla postavena roku 1887 a od roku je 1992 chráněna jako nemovitá kulturní památka. Původně šlo o obecnou a měšťanskou školu. Při bombardování Plzně 20. prosince 1944 byla budova zasažena a značně poškozena v jihozápadním křídle. V letech 1958–1997 zde sídlila plzeňská hvězdárna, která měla v bývalé kapli ve spojovacím příčném křídlu umístěno planetárium. Po rekonstrukci je z ní jednací síň s 80 místy pro veřejnost. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Okresní soud Plzeň-město na Wikimedia Commons Oficiální stránky