NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Dominikánský klášter (Malá Strana)

Někdejší dominikánský klášter na Malé Straně v Praze 1 je bývalý barokní konvent, v němž dnes sídlí hotel Mandarin Oriental Prague. Historie Na místě kostela sv. Máří Magdaleny (dnešního sídla Českého muzea hudby) stával před rokem 1329 starší kostel při klášteře magdalenitek. Ten byl roku 1420 vydrancován husity a poté zkonfiskován ve prospěch malostranské obce a konvent zanikl. Pozdější dominikánský klášter vznikl roku 1604 na místě někdejšího kláštera magdalenitek u kostela sv. Máří Magdalény na Malé Straně. V roce 1783 byl klášter i kostel v rámci církevní reformy císaře Josefa II. zrušeny. V letech 1848-1948 zde sídlila Státní tiskárna. V letech 2004-2006 prošel zchátralý objekt nákladnou rekonstrukcí a vznikl zde luxusní hotel Mandarin Oriental Prague a bývalý kostel sv. Máří Magdaleny byl přestavěn pro potřeby Českého muzea hudby. Literatura Hlavsa, Václav, Vančura, Jiří: Malá Strana/Menší Město pražské, SNTL, Praha 1983, Externí odkazy O dominikánském klášteře a kostele sv. Marie Magdalské na hrady.cz Obrázky, zvuky či videa k tématu Dominikánský klášter na Wikimedia Commons
St. Bartholomäus (Cheb)

Die St.-Bartholomäus-Kirche war eine Bartholomäuskirche aus der Zeit der Gotik in der historischen Innenstadt von Cheb (Eger) in Tschechien. Die gotische Einstützenkirche von 60 Fuß Länge und 30 Fuß Breite mit stumpf abgewinkeltem Ostabschluss, von einer Familie von Asch gestiftet und von den Kreuzherren mit dem Roten Stern erbaut, grenzte ursprünglich direkt an den inneren Brucktorturm. Der Haupteingang, ein profiliertes Spitzbogenportal aus der Zeit um 1320 lag in der Mitte der Südwand (heute vermauert). Der heutige Eingang befindet sich im Westen von der Seite der Kommende, einem einstöckigen, schmucklosen Gebäude aus der Barockzeit, das direkt an die Kirche anschließt. Die St.-Wenzels-Kapelle, 1347 von Niklas Walther von Hof gestiftet, mit südlichem Anschluss an die St.-Bartholomäus-Kirche erbaut, wurde 1945 nach Beschädigungen abgerissen. In der Pfarrei St. Bartholomäi, bis 1945 unter dem Patronat der ritterlichen Kreuzherren mit dem Roten Stern, lebten 1905 im Stadtgebiet von Eger/Cheb südlich des Marktplatzes bis zur Kaiserburg etwa 2230 katholische und 33 evangelisch-lutherische Einwohner. Die größere Pfarrei St. Nikolaus unter dem Patronat der Stadt Eger hatte etwa 21.107 katholische, 1.667 evangelisch-lutherische, etwa 550 jüdische und 3 konfessionslose Einwohner. Die Kirche der Kreuzherren wurde Ende des Zweiten Weltkriegs (1939–1945) bei einem Luftangriff stark beschädigt und in den 1960er Jahren wieder aufgebaut. Die ehemalige Einrichtung wurde dabei zugunsten einer freien Ausstellungsfläche beseitigt. Teile der Inneneinrichtung befinden sich im Museum Cheb im Pachelbelhaus. Literatur Lorenz Schreiner (Hrsg.): Denkmäler im Egerland. Dokumentation einer deutschen Kulturlandschaft zwischen Bayern und Böhmen. Unter Mitwirkung des Staatsarchives in Cheb/Eger unter Jaromir Bohac sowie von Viktor Baumgarten, Roland Fischer, Erich Hammer, Ehrenfried John und Heribert Sturm, Amberg in der Oberpfalz 2004, S. 150 (mit einer Archivaufnahme vor 1945). Weblinks http://www.czecot.de/touristenobjekt/41412_kirche-st-bartholomaus-cheb Einzelnachweise
Burg Rožmitál

Die Burg Rožmitál (deutsch Burg Rosental) befindet sich bei der Stadt Rožmitál pod Třemšínem im Okres Příbram, Tschechien. Geschichte In den Jahren 1230 bis 1250 baute der Urahne des Geschlechts Lev von Rosental, Ulrich von Rosental aus dem Geschlecht der von Busitz (Buzický z Buzic) auf einer Anhöhe oberhalb des damaligen Sumpfgebietes seine Festung. Diese diente in späteren Jahren der Familie als Herrschafts- und Verwaltungssitz. Die Burg war durch dicke Mauern und Bollwerken befestigt, im Norden war sie durch einen Teich geschützt. Dieser versorgte gleichzeitig die Burggräben mit Wasser. Die Burg selbst war nur über Hängebrücken zugänglich. 1565 wurde die Festung in ein Schloss umgebaut, zu dem ein großer Garten gehörte, daneben eine Kapelle, eine Bäckerei, Brauerei, Mälzerei, Silos, Bienenstöcke, ein Hopfengarten und eine Bierschenke. 1347 schenkte Sezem von Rosental auf Betreiben seiner Frau die Hälfte der Burg dem Erzbistum Prag. Während der Hussitenkriege nutzten die Rosentaler die Schwäche des Erzbistums und holten sich das Eigentum an der gesamten Burg und den Ländereien wieder zurück. Im 16. Jahrhundert ging die Burg durch Florian Griespek von Griespach an die bayerischen Adelsfamilie Griesberg von Griesbach über. Nach der Schlacht am Weißen Berg wurde das Vermögen der nichtkatholischen Familie konfisziert und in das Eigentum des Erzbistums zurückgeführt. Nach 1623 wurde im Schloss eine Brauerei eröffnet, das Schloss als Herrschaftssitz verlor an Bedeutung und verkam. Im Jahre 1941 wurde die Brauerei geschlossen und seitdem nicht mehr in Betrieb genommen. Diese renovierte in den Jahren 1949 bis 1950 das Gebäude und stellte es ihren Angestellten und Arbeitern als Wohnraum zur Verfügung. Ab 1970 kümmerten sich Denkmalschützer um die zum Teil verfallenen Gebäude. Derzeit gehört der größte Teil des Areals einer Privatperson. Das Schloss ist nicht ständig, aber für besondere Veranstaltungen geöffnet.
Kostel Nalezení svatého Kříže (Nepřívěc)

Římskokatolický filiální kostel Nalezení svatého Kříže v Nepřívěci je původně gotická, později barokně přestavěná, hřbitovní sakrální stavba stojící na hřbetu vyvýšeniny v centru vesnice Nepřívěc, která je administrativně částí obce Libošovice v okrese Jičín. Kostel i s přilehlým hřbitovem a zvonicí je chráněn jako kulturní památka. Historie Gotický kostel, datovaný literaturou do druhé třetiny 14. století. V presbytáři zůstal gotický, v lodi byl barokně přestavěn počátkem 18. století. Architektura Jedná se o obdélnou, jednolodní stavbu s polygonálně uzavřeným presbytářem s původní sakristií na severní straně a s předsíní při lodi. Loď je postavena z kvádrů. Vzhledem k dostatku kvalitního pískovce v místě byl na svou dobu netradičně postaven z velkých pravidelných kvádrů. Loď má barokní tabulový štít. Je členěná původními hrotitými okny s jednoduchými kružbami. Presbytář nemá opěráky a je také z kvádrů. Presbytář má dvě okna jako v lodi. Na jižní straně je širší okno. Hrotité okno má pozdně gotickou kružbu. Uvnitř má kostel plochý strop. Presbytář je sklenut křížem a závěrem. V jeho klenbě jsou klínová vyžlabená žebra. Do sakristie vede hrotitý portálek. Sakristie je sklenuta žebrovým křížem z období po roce 1506. Zařízení Vnitřní zařízení kostela pochází převážně ze 17.–19. století. Hlavní oltář je barokní a pochází z první poloviny 18. století. Je portálový, sloupový s nikou v níž se nachází gotická socha Madony z konce 15. století. Kolem jsou dobře řezané sochy andělů. Na portálech se nachází rokokové sochy sv. Petra a sv. Josefa. Dva boční oltáře jsou barokní. Jsou na nich sochy sv. Vojtěcha a sv. Jana Nepomuckého, které pocházejí z první poloviny 18. století. Kazatelna je raně barokní ze druhé poloviny 17. století. Je hranolová, šestiboká. Nese okřídlené emblémy čtyř evangelistů a znak. V triumfálním oblouku je socha sv. Kryštofa z první čtvrtiny 18. století. Okolí kostela Kostel je součástí areálu se hřbitovem a barokní zvonicí, která stojí při východní straně ohradní zdi. Zvonice je barokní ze 2. poloviny 18. století. Je zděná, osmiboká a hladká. Střecha je mansardová, krytá šindelem. Ve věži je zvonová stolice od tesaře Jana Hájka z roku 1786. Západním směrem byl hřbitov rozšířen zřejmě v 19. století o západní parkovou část s krucifixem a pomníkem padlých v první světové válce. Socha sv. Jana Nepomuckého stojící v obci je klasicistní a pochází z roku 1811. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nalezení svatého Kříže na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kostele Nalezení sv. Kříže, Nepřívěc (katalog biskupství litoměřického) Kostel Nalezení svatého Kříže v Nepřívěci na webu Hrady.cz
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Solec)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie v Solci je římskokatolický filiální kostel, gotická sakrální stavba na hřbitově uprostřed obce. Od roku 1967 je chráněn jako kulturní památka. Historie Kostel pochází ze 14. století. Původní vzhled příliš nenarušily ani barokní přídavky bočních předsíní, sakristie a úpravy věže a oken. Kostel tedy zůstal vzácně stavebně dochovaný. Architektura Jedná se o obdélnou jednolodní stavbu s polygonálně uzavřeným presbytářem a západní hranolovou věží. Loď je hladká. Má dva páry obdélný oken s polokruhovými záklenky. Věž je dvoupatrová. Upravena byla roku 1750. Na jižní straně má kostel hrotitý bohatě profilovaný portál, ve kterém jsou na gotických závěsech dveře ze 17. století. Presbytář je opatřen opěráky a osvětlený původními gotickými hrotitými okny. Presbytář má křížovou, v závěru paprsčitou žebrovou klenbu. Kromě dvoudílného sedile se v interiéru nachází i umělecky hodnotný sanktuář z 15. století, který je orámovaný pilířky na figurálních konzolách. Ty přecházejí v lomený oblouk jenž je posázený kraby. Sakristie má valenou klenbu a je přístupná dveřmi z přelomu 17. a 18. století. Jsou na nich barokní rozviliny. Dveře jsou zavěšeny na gotických závěsech. Triumfální oblouk je lomený. Loď má plochý strop. Zařízení Zařízení je barokní. Pochází ze 17. století až 18. století. Hlavní oltář je raně barokní. Je portálový, sloupový. Pochází z konce 17. století a je na něm novější nástavec a sochy sv. Petra a sv. Pavla. Boční oltáře jsou barokní, baldachýnové a pocházejí z období kolem roku 1740. Jsou doplněny novějšími obrazy Kalvárie a Křtu v Jordáně. Také kazatelna je z roku 1740. Křtitelnice je pražského původu a pochází z roku 1775. V kostele se nachází zajímavý obraz Ježíška a sv. Jana Křtitele z konce 17. století, který je v původním rámu. Pod věží je znakový náhrobník Straků z Nedabylic z 18. století. Varhany byly v roce 1988 uchráněny před zkázou přenesením do kaple svatého Jana Nepomuckého na hradu Valdštejn, kde slouží dosud. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve filiálním kostele Nanebevzetí Panny Marie, Kněžmost (katalog biskupství litoměřického)
Kostel Narození Panny Marie (Sudoměř)

Římskokatolický filiální kostel Narození Panny Marie v Sudoměři je barokní sakrální stavba stojící na jižní straně návsi. Od roku 1967 je chráněn jako kulturní památka. Historie Kostel byl postaven ve druhé čtvrtině 18. století. Architektura Jedná se o jednolodní, obdélnou stavbu s pravoúhlým presbytářem a obdélnou sakristií po jeho jižní straně. Po jižní straně lodi se nachází obdélná předsíň. Stěny jsou zvenčí i uvnitř členěny pilastry a vysokými, půlkruhem uzavřenými okny. Nároží jsou zaoblena. V západním průčelí je trojúhelný štít. Zařízení Hlavní oltář je barokní. Pochází z období kolem roku 1735–1740 a je snad z téže dílny jako hlavní oltář kostela ve Skalku. Oltář je portálový s točenými sloupy. Jsou na něm po stranách sochy sv. Jana Nepomuckého a sv. Antonína Paduánského. Uprostřed se nachází obraz Narození Panny Marie. Je to kvalitní dílo z období vzniku oltáře. V nástavci se nachází řezaná Apoteóza sv. Jana Nepomuckého. Nový obraz Narození Panny Marie určený pro hlavní oltář visí v lodi. Na bočním oltáři je obraz sv. Josefa od Fr. Maischaidera a obraz Boha Otce z 18. století. Okolí kostela Před kostelem stojí stupňovitá pozdně gotická dřevěná zvonice z roku 1615. V ní je umístěn zvon z roku 1405. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Narození Panny Marie na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve filiálním kostele Narození Panny Marie, Sudoměř (katalog biskupství litoměřického)
Kostel Nejsvětějšího Srdce Ježíšova (Horní Maxov)

Římskokatolický filiální kostel Nejsvětějšího Srdce Ježíšova (Páně) v Horním Maxově je novogotická sakrální stavba tvořící dominantu podhorské obce. Historie Již na přelomu 19. a 20. století si obyvatelé Horního Maxova přáli mít v obci vlastní kostel, a za tím účelem vytvořili spolek pro výstavbu kostela. Jejich touha mohla být naplněna až o deset let později. Stavbu svěřili staviteli Josefu Turnwaldovi. V roce 1910 byl kostel nákladem 91 000 Korun dokončen. Od roku 1999 probíhají rozsáhlé opravy kostela. V roce 2006 byla dokončena rekonstrukce větší části střechy, během které byla původní břidlicová krytina nahrazena měděným plechem. Opravována je postupně též fasáda, vitrážová okna i další části. Architektura Jedná se o jednolodní, obdélnou stavbu s věží po severní straně a předsíní v průčelí. Loď má plochý strop. Presbytář je sklenut křížovou klenbou. Zařízení Zařízení je pseudogotické. Autorem vnitřní výzdoby je známý frýdlantský řezbář Josef Klindermann. Hlavní oltář je zasvěcen Nejsvětějšímu Srdci Páně a jeho součástí je i skříňka s ostatky svatého Benedikta a svaté Verekundy. Dále se zde nacházejí dřevořezby Klanění pastýřů, Ukládaní mrtvého Krista a plastiky sv. Petra a sv. Pavla, které zdobí hlavní oltář. Boční oltář se sochou Panny Marie s Ježíškem v náručí byl vysvěcen 22. března 1926 hradeckým biskupem Karlem Kašparem. Na výstředně umístěné věži jsou na všech čtyřech stranách instalované věžní hodiny. Veliký skleněný lustr je dokladem mistrovské práce sklářů zdejšího kraje. Zvony Konsekrace zvonů se uskutečnila 2. srpna a 1. listopadu 1910 litoměřickým biskupem Josefem Grossem. První zvony nezvonily bohužel příliš dlouho, protože byly roztaveny během první světové války. Nová sada zvonů, které darovali manželé Schölerovi z Josefova Dolu, byla opět vysvěcena 4. října 1925. Ani ty nezůstaly zachovány až do dnešní doby, protože byly zase rekvírovány pro válečné účely. Mezi lety 1999 až 2006 byl kostel plně zrestaurován a opraven. Byl také opatřen novými zvony, jejichž zvuk zní ve druhé dekádě 21. století Maxovem vždy v poledne a v 18 hodin. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nejsvětějšího Srdce Ježíšova v Horním Maxově na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve filiálním kostele Nejsvětějšího Srdce Ježíšova, Lučany nad Nisou (katalog biskupství litoměřického) Program NOCI KOSTELŮ – Horní Maxov, kostel Nejsvětějšího Srdce Ježíšova Kostel Nejsvětějšího srdce Páně v Horním Maxově na webu Hrady.cz
Kostel Nejsvětější Trojice (Mšeno nad Nisou)

Římskokatolický filiální kostel Nejsvětější Trojice ve Mšeně nad Nisou je sakrální stavba. Historie Kostel pochází z roku 1936. Navrhl jej a vystavěl ing. arch. Ernst Siebeneicher z Jabloneckých Pasek. Architektura Jedná se o obdélnou stavbu s obdélným, polygonálně ukončeným presbytářem. Po severní straně vedle presbytáře se nachází sakristie. Na severní straně lodi při průčelí stojí hranolová věž. Okolí kostela Nedaleká kaple sv. Anny pochází z roku 1760. Opravena a upravena byla v roce 1840 a 1870. Jedná se o obdélnou barokní stavbu s polokruhově odsazeným závěrem. Na průčelí je vykrajovaný rámec, obdélný portál a okno polokruhově ukončené. Trojúhelný štít má kaple ve vrcholu zkosený. Je ukončen polokruhovým obloučkem. Vnitřek kaple je sklenut valeně s lunetami. Závěr je sklenut konchou. Nedaleká socha Piety pochází z roku 1786. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nejsvětější Trojice na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb ve filiálním kostele Nejsvětější Trojice, Jablonec nad Nisou (katalog biskupství litoměřického)
Rozvodna Hradec u Kadaně

Rozvodna Hradec, též nazývaná rozvodna Hradec u Kadaně, se nachází v okrese Chomutov v katastrálním území obce Hradec. Rozkládá se na táhlém hřbetu západně od Vodní nádrže Nechranice, ve směru od severozápadu k jihovýchodu probíhá ve svahu pod rozvodnou železniční trať 164 Kadaň – Vilémov u Kadaně. Z širé trati je západně od obce Poláky do rozvodny vedena vlečka. Jižně od rozvodny probíhá silnice číslo II/224, od křižovatky západně od Poláků i II/225. Význam Rozvodna Hradec patří k nejvýznamnějším rozvodnám české energetické přenosové soustavy. Pracuje se zde s napětím 400/220 kV. Je sem přiváděna elektřina z tepelných elektráren Prunéřov a Tušimice II. Transformátorovnu provozuje ČEPS, a.s. Základní údaje Byla vybudována v roce 1959. V roce 2004 došlo k rozdělení rozvodny na dvě na sobě nezávislé části, Hradec – západ (HRA) a Hradec – východ (HRD). Od dubna 2015 proběhlo rozšíření rozvodny a výstavba transformátorů s řízeným posunem fáze (PST), transformátory instalované kvůli řízení nadměrných přetoků elektrické energie z Německa byly uvedeny do provozu v září 2017. Dvě vedení o napětí 400 kV (V445/6 a V441) odtud vedou do Německa. Napětí Transformovna je v přenosové soustavě připojena do napěťové hladiny 400 kV a 220 kV. Napětovou hladinou 220 kV jsou spojeny rozvodny Výškov a Vítkov (dříve také rozvodna Zwönitz v Německu a zde byla přiváděna na této hladině elektřina z Tušimice I). Na 400 kV jsou pak propojeny rozvodny Výškov, Řeporyje, Mírovka, Chrást, Vernéřov a rozvodny Röhrsdorf a Etzenricht v Německu. Dále jsou na této hladině připojeny elektrárny Tušimice II a Prunéřov. Transformátory Transformace 400/220 kV je zajištěna trojicí jednofázových transformátorů. V rozvodně se dále nachází šest kompenzačních tlumivek na 33 kV. V roce 2017 byly instalovány transformátory s řízeným posunem fáze (PST) kvůli řízení nadměrných přetoků elektrické energie z Německa. Vedení Do rozvodny jsou zaústěna následující vedení: Vedení 400 kV – ZVN – zvláště vysoké napětí Jednoduché vedení V411 Hradec – Výškov Dvojité vedení V412/V420 Hradec – Řeporyje/Mírovka Jednoduché vedení V430 Hradec – Chrást Dvojité vedení V463/V464 ETU II – Hradec Dvojité vedení V461/V462 Hradec – Vernéřov (dříve EPRU I) Dvojité vedení V465/V466 EPRU II – Hradec Dvojité vedení V445/V446 Hradec – Röhrsdorf Jednoduché vedení V441 Hradec – Etzenricht Vedení 220 kV – VVN – velmi vysoké napětí Dvojité vedení V225/V226 + V226T Výškov – Hradec (+ odbočka do VTŽ Chomutov) Dvojité vedení V223/V224 Hradec – Vítkov (plánuje se přestavba na 400 kV) Bývalá vedení 220 kV Dvojité vedení V241/V242 Hradec – Zwönitz (zrušeno v roce 2002) Jednoduché vedení V013 ETU I – Hradec (zrušeno v roce 2003) Jednoduché vedení V014 ETU I – Hradec (zrušeno v roce 2003) Jednoduché vedení V015 ETU I – Hradec (zrušeno v roce 2003) Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu rozvodna Hradec na Wikimedia Commons (německy) z historie elektřiny v pdf.
Umspannwerk Hradec

Das Umspannwerk Hradec (tschech. přep. stanice Hradec) ist ein wichtiges Umspannwerk zwischen der 220-kV- und 400-kV-Ebene im Stromnetz der Tschechischen Republik. Es befindet sich bei Hradec u Kadaně in Nordböhmen. In Hradec werden die von den umliegenden Braunkohlekraftwerken ausgehenden Hochspannungsleitungen zusammengeführt, und es wird die Lastverteilung vorgenommen. Hradec ist Ausgangspunkt von zwei Hochspannungsleitungen nach Deutschland, und zwar einer 400-kV-Leitung nach Röhrsdorf in Sachsen und einer 400-kV-Leitung nach Etzenricht in der Oberpfalz in Bayern. Die Übertragungskapazität der Leitung nach Röhrsdorf, welche 1976 in Betrieb ging, beträgt 2640 MW. Die frühere in den 1950er Jahren errichtete 220-kV-Leitung nach Zwönitz existiert nicht mehr. Direkte Einspeisungen bestehen von den Kraftwerken Tušimice und Prunéřov auf der 400-kV-Ebene. Bemerkenswert ist, dass die 400-kV-Leitung nach Etzenricht zwischen der Sammelschiene und dem Abspannportal als Erdkabel ausgeführt ist, möglicherweise als einzige 400-kV-Leitung in Tschechien. 400-kV-Leitungen bestehen nach: Röhrsdorf (zwei Systeme) Etzenricht (ein System) Řeporyje (ein System) Mírovka (ein System) Chrást (ein System) Výškov (ein System) 220-kV-Leitungen bestehen nach: Vítkov (zwei Systeme) Výškov (zwei Systeme) Weblinks Homepage von ČEPS (Betreiber des Umspannwerks) Einzelnachweise
Hradec substation

Hradec substation (Czech: rozvodna Hradec) is a collector substation connecting the 220 kV and 400 kV grid in the Czech Republic's electricity grid. It is situated in Rokle near its local part Hradec in the Ústí nad Labem Region. Description In Hradec the high voltage transmission lines from the surrounding lignite-fired power stations come together and the distribution of load takes place. Hradec is starting point of two high voltage transmission lines to Germany, a 400 kV line to Röhrsdorf in Saxony and a 400 kV line to Etzenricht in Bavaria. The transmission capacity of the line to Röhrsdorf, which went into service during 1976, is 2640 MW. The 220 kV link to Zwönitz, which was built in the 1950s, no longer exists. There are direct 400 kV interconnections from the substation to Tušimice and Prunéřov power stations. The 400 kV line to Etzenricht is connected from the busbar to the termination portal on the area of the substation via an underground cable. Lines 400 kV-lines lead to: Röhrsdorf (2 circuits) Etzenricht (1 circuit) Řeporyje (1 circuit) Mírovka (1 circuit) Chrást (1 circuit) Výškov (1 circuit) 220 kV-lines lead to: Vítkov (2 circuits) Výškov (2 circuits) See also Energy in the Czech Republic External links https://web.archive.org/web/20110904093546/http://www.ceps.cz/index.asp https://web.archive.org/web/20100215132447/http://www.ceps.cz/doc/soubory/Internet_16_10_2008/schema_siti_1_1_2009.pdf
Kostel svatého Prokopa (Krupka)

Kostela svatého Prokopa je zřícenina římskokatolického filiálního kostela v Krupce v okrese Teplice. Od roku 1964 je chráněna jako kulturní památka. Stojí na křižovatce dvou silnic třetí třídy mezi Krupkou a Sobědruhy. Historie Kostel byl postaven jako farní kostel v dnes již neexistující hornické vesnici Kirchlice v gotickém slohu ve druhé polovině 13. století, nejpozději na počátku 14. století. Ze původní stavby se dochoval presbytář. V roce 1331 přestal být farním kostelem. Na počátku patnáctého století byl rozšířen o střední část a západní trojlodní část byla postavena na začátku šestnáctého století. Další úpravy proběhly v letech 1643–1677. V roce 1939 vyhořel a od té doby je zříceninou. V důsledku požáru se zřítily klenby a byl stržen štít. Stavební a umělecká podoba Loď kostela je rozdělena do dvou částí. Nejmladší západní část tvořilo síňové trojlodí zaklenuté síťovou klenbou podepřenou čtveřicí štíhlých osmibokých pilířů. Vstupovalo se do ní hrotitým portálem v západní zdi se dvěma zazděnými kruhovými okny po stranách. U bočních oken se částečně dochovala kružba. Do střední části sklenuté hvězdovou žebrovou klenbou se vstupovalo hrotitým portálem v severní zdi a osvětlovala ji dvě hrotitá okna v protější zdi. Na loď na východě vítězným obloukem navazuje obdélný presbytář. Na stěnách oblouku bývaly gotické figurální malby z doby okolo roku 1300. Kromě zmíněných figurálních maleb, zobrazujících sv. Václava, sv. Jiří a apoštoly, se v kostele zachovala ornamentální výzdoba, již zafinancovali krupští těžaři na sklonku středověku. Obraz v kultuře Ke kostelu se váže pověst, kterou pod názvem Mše duchů v kostelíčku Svatoprokopském zveršoval František Cajthaml ve sbírce Sto pověstí a bájí severočeských. Obsahově připomíná Erbenovu Svatební košili, ale v několika prvcích se liší. Hlavní postavou není dívka, ale stařenka, a přestože se nerouhá, ale je velmi zbožná, potká ji podobný osud jako Erbenovu hrdinku, je ohrožena nemrtvými. Ačkoli jim těsně unikne, následkem šoku do dvou dnů umírá. Pověst se traduje v několika verzích. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Prokopa na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kostele sv. Prokopa, Krupka (katalog biskupství litoměřického) Kostel svatého Prokopa na webu Hrady.cz