NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Vila Košťál (osada Baba)

Vila Košťál je jednou ze staveb Osady Baba. Nese jméno po profesorovi ČVUT Ing. Janu Košťálovi, který nechal dům vybudovat pro svou čtyřčlennou rodinu. On sám stál u zrodu základních nákresů domu, avšak jeho architektem byl František Kerhart. V současné době se vila renovuje a k její dostavbě by mělo dojít koncem roku 2017. Popis vily Vila se nachází v Pražských Dejvicích v Osadě Baba, která je celá vystavěna ve funkcionalistickém stylu První republiky. Stejně jako u ostatních domů ve druhé řadě je vstup orientován ze severu. Díky této skutečnosti se druhá strana budovy (směrem na jih) vyznačuje velikými okny a tudíž je prostor domu velice krásně osvětlen. Samotný prostor je tvořen dvěma patry s velikou střešní terasou, ze které je nádherný pohled na celé město. František Kerhart kombinoval železobetonovou konstrukci s obvodovým cihelným nosným zdvihem o tloušťce 45 cm. Uvolnil tak vnitřní dispozici pro standardní funkcionalistické řešení, s obytnými prostorami v přízemí a ložnicemi v patře. Oproti původnímu projektu autor zvětšil obytné pokoje (přízemí) tím, že předsadil mohutný podélný arkýř před konstrukci. Tím zároveň vznikla úzká balkonová terasa před ložnicemi (patro). Díky svažitosti terénu se přízemí jeví jako patro (z pohledu z jihu). Stavebník Jan Košťál si přál umístit garáž v suterénu a právě díky spádu terénu se jeho požadavek stal řešitelným. Výstavba vily Zajímavostí je, že dům byl postaven až po výstavbě okolní Osady Baba roku 1934. Vzhledem k této skutečnosti byla dodatečně publikována společně s vilou č. 30 Jana Bělohrádka v časopise Architektura a následně doprovázely některé půdorysy publikovanou přednášku Oldřicha Stefana u příležitosti výstavy "Za novou architekturu" v roce 1940. Odkazy Reference Literatura Osada Baba plány a modely (autoři: Tomáš Šenberger, Vladimír Šlapeta, Petr Urlich) Slavné vily Prahy 6 – Osada Baba 1932-1936 (autoři: Petr Urlich, Vladimír Šlapeta, Alena Křížková) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vila Košťál na Wikimedia Commons
Biskupská rezidence v Litoměřicích

Biskupská rezidence v Litoměřicích je barokní budova a sídlo úřadu biskupa litoměřické diecéze. Objekt se nachází na Dómském vrchu na adrese Dómské náměstí 1/1, respektive Máchova 180/1 v Litoměřicích. Historie Biskupská rezidence stojí na místě někdejších budov původní litoměřické katedrální kapituly založené v 11. století knížetem Spytihněvem II. Po založení samostatné diecéze v roce 1655 nechal biskup Jaroslav Ignác hrabě ze Šternberka v letech 1683–1701 vystavět nové biskupské sídlo ve stylu paláce. Autorem návrhu raně barokní dvoupatrové trojkřídlé budovy s reprezentační branou a čestným dvorem byl česko-italský architekt Giulio Broggio (1628-1718 v Litoměřicích), který se již předtím v letech 1663–1670 účastnil výstavby zdejší katedrály svatého Štěpána. Nachází se v ní kaple sv. Vavřince (na fasádě rozpoznatelná zazděnými okny v prvním a druhém patře) s malbami Františka Kučery a Kryštofa Viléma Tietzeho a v přízemí je kaple zasvěcená Boží lásce. V přízemí biskupské rezidence se také nalézá velká knihovna pocházející z konce 18. století. Byla zde zřízena z iniciativy biskupa Emanuela Arnošta z Valdštejna. V prvním patře se nachází velký trůnní sál s nástropními freskami. Objekt dnes slouží jako reprezentační sídlo litoměřických biskupů. Galerie Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Biskupská rezidence v Litoměřicích na Wikimedia Commons Související články Kaple svatého Vavřince (Litoměřice) Diecézní muzeum v Litoměřicích
Kostel svatého Cyrila a Metoděje (Hrčava)

Římskokatolický kostel svatého Cyrila a Metoděje je dřevěná sakrální památka v obci Hrčava v okrese Frýdek-Místek v Moravskoslezském kraji. Jedná se o prostou jednolodní stavbu roubenou z přesně hraněných trámů, zakončenou trojbokým presbyteriem. Strmá sedlová střecha je kryta eternitem a od průčelí je oddělena podlomenicí (przidaszek). Z tělesa střechy vystupuje v hřebeni nízká čtyřboká věž s vysokou jehlancovitou střechou. Od roku 2023 je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Se stavbou kostela na Hrčavě pod vedením Ing. J. Dostála se začalo na jaře roku 1936 a již 5. července téhož roku byl vysvěcen P. Stanislavem Weissmannem. Autorem naivistické řezbářské výzdoby je Ondřej Zogata, hluchoněmý hrčavský rodák. Od roku 2006 visí ve věži nový zvon. Předcházel mu ocelový zvonek z vížky polské školy v Bukovci. Literatura POLÁŠEK, Jaromír. Dřevěné kostely a kaple Moravy a Slezska. Český Těšín: Agave, 2001. 381 s. ISBN 80-86160-49-1. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Cyrila a Metoděje na Wikimedia Commons Dřevěné kostely v České republice
Kościół Świętych Cyryla i Metodego w Herczawie

Kościół św. św. Cyryla i Metodego (czes. Kostel svatého Cyrila a Metoděje) – rzymskokatolicki kościół w gminie Herczawa (Hrčava), w kraju morawsko-śląskim w Czechach (w historycznym regionie Śląska Cieszyńskiego). Jest kościołem filialnym parafii Bożego Ciała w Jabłonkowie. W przeszłości mieszkańcy wsi należeli do parafii rzymskokatolickiej p.w. Dobrego Pasterza w Istebnej i korzystali z kościoła w Jaworzynce, jednak od 1924 roku, kiedy znaleźli się w Czechosłowacji, zostali zmuszeni do korzystania z kościoła w Jabłonkowie (decyzją biskupa wrocławskiego z dnia 30 grudnia 1925 r. wieś włączono oficjalnie do parafii jabłonkowskiej). Ze względu na dużą odległość od Jabłonkowa mieszkańcy podjęli wkrótce budowę własnej świątyni. Drewniany kościół został wzniesiony w najwyżej położonym miejscu wsi, w roku 1936, według projektu inżyniera J. Dostála, a poświęcony 5 lipca tego roku przez Stanislava Weissmanna. Architekturą nawiązuje on do miejscowych tradycji budownictwa drewnianego. Orientowany, jednonawowy. Korpus konstrukcji zrębowej o wymiarach 13 m x 7 m, z zamkniętym sześciobocznie prezbiterium. Nakryty stromym dachem (obecnie eternitowym) z wieżyczką sygnaturki na kalenicy. We wnętrzu oryginalna, rzeźbiona chrzcielnica – dzieło miejscowego głuchoniemego artysty ludowego Andrzeja Zogaty (Ondřej Zogata) oraz naczynia mszalne – kopie dzieł przechowywanych w mauzoleum Jana A. Komenskiego w Naarden. Pierwotny ołtarz z modrzewiowego drewna, wykonany w Państwowej Szkole Drzewnej w miejscowości Valašské Meziříčí, przeniesiono gdzie indziej. Obraz w ołtarzu, przedstawiający patronów kościoła (malował dr. Stankusz z Orłowej), jest darem przedwojennej czeskiej Macierzy Oświaty Ludowej. Po konfiskacie przez hitlerowców w czasie II wojny światowej brązowego dzwonu, w 2006 roku zawieszono tu stalowy dzwonek pochodzący z sygnaturki na polskiej szkole w sąsiednim Bukowcu. Przypisy Linki zewnętrzne Hrčava kostel svatého Cyrila a Metoděje. drevenekostely.ic.cz. [zarchiwizowane z tego adresu (2010-01-11)]. (cz.)
Sochova vila

Sochova vila je jednopatrová volně stojící secesní stavba v Husově ulici v Litovli. Postavena byla roku 1910 podle návrhu J. Kučery pro Vácslava Sochu, který se roku 1900 stal prvním českým starostou Litovle. Do vchodu vily byl již při stavbě vsazen renesanční portál z roku 1572, který pocházel z budovy litovelské radnice. Stavba stála původně na břehu Nečíze, malého ramene řeky Moravy protékajícího centrem Litovle, který však byl v těchto místech v první polovině 60. let 20. století zakryt kovovou konstrukcí, zasypán zeminou a upraven jako předzahrádka. Jižní fasáda směřující do Husovy ulice má tři okenní osy, přičemž ta střední je tvořena rizalitem ukončeným štítovým vikýřem. V patře rizalitu vystupuje z budovy malý balkón se zábradlím v podobě stylizovaných včel. Trojúhelníkový štít má zkosenou špičku, je ozdoben několika modrými glazovanými kachly a v jeho omítce je plasticky vyveden letopočet 1910. V jeho středu se nachází okno, jehož záklenek má tvar malého úseku dvanáctiúhelníku. V jihovýchodním rohu vily se tyčí polygonální věž zakončená jehlancovou helmicí francouzského typu. Tato helmice má měděnou střešní krytinu. Celé přízemní patro je ozdobeno pásovou bosáží a od horního patra ho odděluje kordonová římsa, na níž je parapetní pás s plastickými geometrickými motivy v omítce. Přízemní okna jsou segmentově zaklenuta. Okna v patře jsou zdůraněna zdobenou šambránou s modře glazovanými kachly podobným těm ve štítě. Od roku 1913 do roku 1919 ve vile sídlilo muzeum Krajinské muzejní společnosti, neboť Vácslav Socha byl zároveň jedním z jeho zakladatelů. V budově a jejím areálu se dodnes nacházejí různé historické exponáty, které kdysi bývaly součástí muzejních sbírek. Nad zmíněným portálem je umístěna deska s městským znakem, v němž jsou však obě ryby umístěny netypicky nad sebou. Tato deska byla původně součástí portálu domu na náměstí, na což odkazuje nápis RENOVATUM 1684 (zřejmě rok opravy dotyčného domu a jeho spojení s radniční věží klenbou nad Šerhovní ulicí). Po stranách vchodu do vily jsou zazděny další plastiky z muzejních sbírek. Jedná se o dva renesanční náhrobky. Jeden z nich byl původně umístě v dlažbě Mariánské kaple v litovelském kostele svatého Marka. Ten druhý je ze hřbitova kostela Neposkvrněného početí Panny Marie v Olomouci a je opatřen českým nápisem, což nebylo pro náhrobky v tomto tehdy převážně německém městě obvyklé. Kromě toho jsou nad balkónem vily zazděny tři střílny z městských hradeb a do jedné ze stěn kamenná švédská koule. V další historii měly v Sochově vile postupně své sídlo městská knihovna, Sbor národní bezpečnosti, sekretariát KSČ a od roku 1992 je zde obvodní oddělení Policie České republiky. Od roku 2004 je dům chráněn jako kulturní památka České republiky. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Sochova vila na Wikimedia Commons
Ústav informatiky Akademie věd České republiky

Ústav informatiky Akademie věd České republiky je veřejná výzkumná instituce, součást Akademie věd České republiky. Hlavní činností ústavu je výzkum v oblasti informatiky a počítačových věd; patří sem zejména matematické základy informatiky, výpočetní metody, problematika umělé inteligence, otázky modelů a architektur počítačů, výpočetních a informačních systémů a také aplikace počítačových věd v navazujících interdisciplinárních oblastech. Historie Ústav byl založen v roce 1975 ještě v rámci původní Československé akademie věd (ČSAV) a původně se jmenoval Centrální výpočetní středisko (CVS) ČSAV. V roce 1980 změnil název na Středisko výpočetní techniky (SVT) ČSAV a přetransformoval se na vědecký ústav Československé akademie věd. V roce 1991 změnil název na Ústav informatiky a výpočetní techniky (ÚIVT) ČSAV. Po zrušení Československé akademie věd se stal pracovištěm Akademie věd České republiky (AV ČR) – ÚIVT AV ČR. V roce 1998 změnil název na Ústav informatiky AV ČR – ÚI AV ČR a v roce 2007 se stal veřejnou výzkumnou institucí (v. v. i.). – UI AV ČR, v. v. i. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ústav informatiky AV ČR na Wikimedia Commons
Polygon House

Polygon House je kancelářská budova v administrativní čtvrti na Pankráci, v Praze 4. Poblíž se nachází stanice metra Pankrác či obchodní centrum Arkády, vedle dálnice D1 ve směru z Prahy. Tato budova má devět nadzemních pater, dvě podzemní (s podzemním parkováním), tři výtahy a celkovou kancelářskou plochu 11300 m². Obchodní plocha tvoří 280 m², parkovacích míst je celkem 117. Projekt budovy byl vypracován mezi roky 2001 až 2002, výstavba probíhala mezi lety 2002 až 2004. Autory tohoto návrhu jsou Václav Aulický a Radim Kousal. Tento projekt stál celkem 245 milionů Kč. Současným vlastníkem je nizozemská společnost Mint Fund 7 B.V., která budovu v říjnu 2014 koupila od realitního fondu CEE Property Development Portfolio. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Polygon House na Wikimedia Commons
Ústav anorganické chemie Akademie věd České republiky

Ústav anorganické chemie Akademie věd České republiky je vědecký ústav zaměřující se na různé aspekty anorganické chemie. Zkoumá zákonitosti a podobu anorganické chemie. Historie Ústav vznikl v roce 1972 sloučením dvou partnerských pracovišť, Ústavu anorganické chemie ČSAV a Ústavu anorganických syntéz ČSAV. Od 2007 je ústav veřejnou výzkumnou institucí. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ústav anorganické chemie Akademie věd České republiky na Wikimedia Commons Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Ústav anorganické chemie Akademie věd České republiky Oficiální stránky
Kostel Českobratrské církve evangelické (České Budějovice)

Kostel Českobratrské církve evangelické je církevní stavba v ulici 28. října v Českých Budějovicích. Budova z roku 1899 je od 7. července 2021 chráněna jako kulturní památka. Někdy je označován i jako kaple či modlitebna (Bethaus). Historie Po protestantském patentu z roku 1861, který zaručoval rovnost vyznání v habsburské monarchii, byla v roce 1868 v Českých Budějovicích založena protestantská obec, původně jako filiálka Církve Martina Luthera v Linci, která byla v roce 1910 povýšena na samostatnou obec. Do roku 1945 patřila budějovická obec k Německé církvi evangelické v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. Kostel postavil plzeňský architekt Viktor Schwerdtner již v roce 1899, stavebních prací se ujal místní stavitel Josef Hauptvogl. Základní kámen kaple byl položen 9. července 1899; slavnostní vysvěcení proběhlo 8. prosince 1899. Budova kostela v dnešní ulici 28. října je provedená v novorománském a tradičním obloučkovém stylu. Střešní arkýř s biforiovým oknem, je zdůrazněn hřebenovou věžičkou. Vstupní portál je řešen jako stupňovitý portál s vloženými sloupy s krychlovými hlavicemi a pásem točeného lana v archivoltě. V horním patře budovy se nachází modlitebna, do které se lze dostat po schodišti a výtahem ze dvora. V přízemí je farní sál a byt pastora. Od roku 1959 je kostel ve vlastnictví sboru Českobratrské církve evangelické . Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Evangelische Kirche (Budweis) na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu evangelický kostel v Českých Budějovicích na Wikimedia Commons Památkový katalog Kostel na stránkách projektu Místa reformace
Evangelische Kirche (Budweis)

Die Evangelische Kirche ist ein Kirchengebäude in Budweis in der Südböhmischen Region in Tschechien. Das Bauwerk steht seit dem 7. Juli 2021 unter Denkmalschutz. Geschichte Nach dem Protestantenpatent von 1861, das eine Gleichstellung der Konfessionen im Habsburgerreich gewährte, kam es 1868 zur Gründung einer evangelischen Gemeinde in Budweis, zunächst als Filialgemeinde der Martin-Luther-Kirche von Linz, die 1910 zur selbständigen Gemeinde erhoben wurde. Bereits 1899 war durch den Pilsener Architekten Victor Schwerdtner der bestehende Kirchenbau errichtet worden, wobei die Bauausführung der örtliche Baumeister Josef Hauptvogl übernahm. Der in den Formen der Neuromanik bzw. des traditionellen Rundbogenstils ausgeführte Kirchenbau ist traufständig in die Bebauung der heutigen Straße des 28. Oktober [dem Tag der Ausrufung der Ersten Tschechoslowakischen Republik 1918] einbezogen, das übergiebelte und durch ein Biforienfenster ausgezeichnete Mitteljoch wird zusätzlich von einem Dachreiter betont. Das Eingangsportal ist als Stufenportal mit eingestellten Säulen mit Würfelkapitellen und gedrehtem Tauband in der Archivolte aufwendig gestaltet. Über einem als Pfarrerswohnung dienenden Untergeschoss befindet sich im Obergeschoss der über das hofseitige Stiegenhaus erreichbare flachgedeckte Betsaal, der rückwärtig durch eine Arkatur zu einem Seitenschiff geöffnet ist und stirnseitig in eine Apsis mündet. Bis 1945 gehörte die Gemeinde Budweis der Deutschen Evangelischen Kirche in Böhmen, Mähren und Schlesien an, seit 1959 gehört sie zur Evangelischen Kirche der Böhmischen Brüder. Einzelnachweise Weblinks Website der Kirchengemeinde Eintrag in der encyklopedie.c-budejovice mit Abbildungen
Budova Enterprise

Budova Enterprise, oficiálně Enterprise Office Center je kancelářská budova na Pankráci na Praze 4 (Nusle čp. 1737, Pikrtova ul. 1a), stojí hned vedle pražské magistrály a budovy Polygon. Postavila ji developerská rakouská firma Erste Group Immorent, výstavba probíhala mezi červnem 2014 až prosincem 2016, stála 70 mil EUR. Architektem této budovy je Vladimír Krátký, postavila ji firma Strabag. Jedná se o velmi ekologickou budovu, je oceněna mezinárodním certifikátem BREEAM Excellent. Na konci roku 2016 ji koupili společně RSJ Investments a zakladatelé Avast Software Eduard Kučera a Pavel Baudiš za 3 miliardy korun. Firma Avast v současnosti (2017) 1/3 této budovy také využívá, kanceláře zde má také například firma DXC Technology. Popis Nabízí 31 691 m² prostorů, z toho 29 069 m² kancelářský prostorů třídy „A". Uvnitř je 400 parkovacích míst. Kromě kanceláře se uvnitř nachází veřejnosti přístupné atrium s kavárnou, zahradou, může sloužit také jako galerie. Tato budova má 13 nadzemních podlaží, a 4 podzemní. Je vysoká 50 metrů a dlouhá 120 metrů. Každé patro je vysoké 3 metry, budovu obsluhuje 11 výtahů, z toho 3 jsou nákladní. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Budova Enterprise na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Tyršův sad (Brno-Veveří)

Tyršův sad je veřejný park v Brně, ve čtvrti Veveří. Nachází se mezi ulicemi Botanickou, Smetanovou, Kounicovou a Sokolskou, jeho rozloha činí 1,7 ha. Je spravován městskou příspěvkovou organizací Veřejná zeleň města Brna. Park je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Hřbitov V roce 1785 byl v místech dnešního Tyršova parku, severně od tehdejšího Brna, zřízen městský hřbitov, který byl prvním brněnským hřbitovem založeným mimo vlastní město po zákazu Josefa II. pohřbívat mrtvé v intravilánu obcí. Celkem čtyřikrát byl rozšířen, při svém největším rozsahu zabíral území mezi dnešními ulicemi Antonínskou a Sušilovou. Od poloviny 19. století však bylo uvažováno o založení nového hřbitova, k čemuž došlo v roce 1883, kdy byl zprovozněn Ústřední hřbitov jižně od Brna, kam byly postupně přeneseny významné osobnosti. Poslední pohřeb na městském hřbitově se konal 30. října 1883. Park Od konce 19. století bylo území původního městského hřbitova zastavováno. Zachován byl prostor u křižovatek dnešních ulic Botanické a Smetanovy, který byl mezi lety 1908 a 1912 parkově upraven. Za první republiky získal park název Tyršův sad, který odkazuje na sousední sokolský areál v Kounicově ulici, resp. zakladatele Sokola Miroslava Tyrše. V parku zůstal centrální litinový kříž z roku 1847 a v roce 1969 zde byl realizován pomník francouzského generála Jean-Marie Valhuberta, který byl smrtelně zraněn v bitvě u Slavkova v roce 1805 a který byl na městském hřbitově pohřben. Ještě před vznikem parku zde byla zřízena malá školní botanická zahrada (zrušena 1922 po zřízení botanické zahrady v nedalekém areálu Přírodovědecké fakulty Masarykovy univerzity), v roce 1937 začala v Tyršově sadu fungovat malá zoo (zrušena 1947). Park byl v 90. letech 20. století zrekonstruován podle projektu architekta Ivara Otruby, úpravy byly dokončeny v roce 2000. Od roku 2008 zde sídlí městská příspěvková organizace Veřejná zeleň města Brna, která Tyršův sad společně s dalšími městskými parky spravuje. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Tyršův sad na Wikimedia Commons Tyršův sad, vzmb.cz
Kostel Povýšení svatého Kříže (Františkovy Lázně)

Kostel Povýšení svatého Kříže ve Františkových Lázních je neorientovaný římskokatolický farní kostel dokončený roku 1820 v empírovém slohu. Budova františkolázeňské farnosti se nachází vedle kostela v Ruské ulici č. 107 ve Františkových Lázních. Duchovní správu farnosti zajišťuje Rytířský řád křižovníků s červenou hvězdou. Historie Po návštěvě lázeňského města císařem Františkem I. v roce 1812 získala obecní správa souhlas k výstavbě nového kostela, v roce 1814 pověřil císař Rytířský řád křížovníků jeho duchovní správou. Slavnostní zahájení stavby proběhlo 13. července 1815 podle plánů dvorního stavebního úřadu ve Vídni, dokončená stavba byla vysvěcena P. Christophem Grassoldem 16. července 1820. Kostel byl postaven v empírovém slohu brzy poté, co Františkovy Lázně začaly intenzivně plnit funkci lázní, upravován byl v roce 1936. Když byly roku 1865 Františkovy Lázně povýšeny na město, byl kostel roku 1868 povýšen na farní. Popis Jedná se o jednolodní stavbu na obdélném půdorysu, k jejímuž polygonálně uzavřenému presbyteriu po obou stranách přiléhají pravoúhlé přístavky. S mělkým předsazeným portikem s dvojicí mohutných toskánských sloupů v průčelí a věžičkou na vrcholu štítu je to jedna z nejčistších sakrálních empírových staveb v Čechách. Loď je v interiéru plochostropá, závěr je sklenut konchou. Vnitřní zařízení, většinou z poloviny 19. století, bylo v roce 1971 zčásti zničeno. Na věži jsou tři zvony z jiných, zbořených kostelů, z nichž nejstarší je z roku 1506. Presbytář je zdoben nástěnnými malbami Wilhelma Kandlera z roku 1853, představujícími Boha otce a dva výjevy ze života svaté Heleny a Konstantina. Společně s nástropními malbami a malířskou výzdobou horních partií stěn ze 30. let 19. století byly restaurovány v roce 2004, v průběhu celkové rekonstrukce kostela. V témže roce proběhla i oprava střechy kostela a oprava věžních hodin a zvonů a k osvětlení lodi byl pořízen 35 ramenný křišťálový lustr z českého křišťálu vyrobený firmou Elite Bohemia. Slavnostní otevření kostela po jeho obnově proběhlo 20. března 2005. Významní faráři 1972–1990 R. D. František Radkovský, později biskup v Plzni 1991–1998 R. D. Pavel Baxant, bratr litoměřického biskupa Jana Baxanta Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Povýšení svatého Kříže na Wikimedia Commons Kostel povýšení sv. Kříže ve Františkových Lázních Související články Františkovy Lázně Pravoslavný chrám svaté kněžny Olgy Seznam kulturních památek ve Františkových Lázních Římskokatolická farnost Františkovy Lázně
Kreuzerhöhungskirche (Františkovy Lázně)

Die Kreuzerhöhungskirche in Františkovy Lázně (Franzensbad) in Tschechien ist ein klassizistischer Sakralbau, der von 1815 bis 1820 erbaut wurde. Seit 1992 ist sie auch ein Kulturdenkmal. Seelsorgerisch betreut wird die Pfarrkirche von den Kreuzherren mit dem Roten Stern. Weblinks Gottesdienste Einzelnachweise
Beachklub Ládví

Beachklub Ládví je největším areálem na plážové sporty v Česku. Prvních 6 kurtů vzniklo v roce 2008 díky písku z turnaje světové série v plážovém volejbalu, který se konal v Praze na Štvanici. Dnes je v areálu celkem 18 kurtů na plážový volejbal, 8 kurtů na tenis, trampolína, pingpongové stoly, dětské hřiště a další. V Beachklubu Ládví se konají pravidelně vrcholové turnaje v plážovém volejbale. Klub založili olympionik Michal Novotný a Jan Herget. Reference http://www.ceskatelevize.cz/ivysilani/10520031365-zijme-sportem/213471290330036/obsah/294509-predstaveni-klubu-beachklub-ladvi http://www.zijmesportem.cz/534-plazovy-volejbal-olympiada-v-londyne-nas-dostala-do-podvedomi Archivováno 12. 9. 2018 na Wayback Machine. http://www.olympic.cz/clanek/1337--samkova-novotny-hradilek-koukal-vanoce-na-pisku-v-ladvi-pro-znevyhodnene-deti Archivováno 11. 1. 2017 na Wayback Machine. http://www.ahaonline.cz/clanek/sport/28107/olympionici-po-kotniky-v-pisku.html