Husův sbor (Dejvice)

Husův sbor v Dejvicích je objekt bohoslovecké koleje a sídla úřadu patriarchy a zakladatele Církve československé (později Církve československé husitské), dr. Karla Farského. Dům byl postaven v novogotickém slohu v letech 1925–1927, samotný sborový chrám, situovaný ve dvoraně objektu, byl otevřen 19. října 1928. Stavba vznikla podle návrhu architekta Jiřího Stibrala pod vedením stavitele a architekta Aloise Zimy. Nachází se ve Wuchterlově ulici čp. 523/5 v Praze 6-Dejvicích, čelem do Šabachova parku. V roce 1990 byl objekt zapsán na seznam kulturních památek a je chráněn jako nemovitá památka. Historie V době příprav stavby Husova sboru v Dejvicích probíhaly diskuse o změnách liturgického prostoru v protestantských kostelích. Významným způsobem do nich zasáhl i patriarcha Církve československé Karel Farský, který ve snaze přiblížit kněze věřícím navrhl, aby celá liturgická síň tvořila jednotný prostor a kněžiště mělo podobu mírně vyvýšeného a nehlubokého výklenku. Architektura Ze stavebního hlediska se jedná o desetipodlažní objekt s mírně předsunutou, 42 m vysokou věží, zakončenou jednoduchou střechou ve tvaru jehlanu. Zároveň se jedná o nejkonzervativnější pražskou stavbu 20. let 20. století. Sjednocením prvků různých stavebních slohů v jeden architektonický celek autor návrhu arch. Jiří Stibral vyjádřil snahu Církve československé dovršit národní reformační snahy. Kromě liturgického prostoru, kolumbária se 600 schránkami, přednáškových sálů, místností bohoslovecké koleje a obytné části, jsou v budově i kanceláře ústředí Církve československé husitské, které zde má své sídlo.[zdroj?] Exteriér Novogotická fasáda s pseudorománskými okny je v úrovni druhého podlaží ozdobena sochami Jana Amose Komenského a Petra Chelčického. Nad vchodem do budovy je umístěn reliéf Mistr Jan Hus se loučí s přáteli od akademického sochaře Josefa Kotyzy. Velká pamětní deska na průčelí budovy oznamuje, že zde Karel Farský 12. června 1927 zemřel. Na vrchní části fasády je ve výklenku umístěn symbol husitství, kalich, a pod ním se nacházejí kulaté věžní hodiny. Vrchol střechy je ozdoben symbolem slunce na dlouhé železné tyči.[zdroj?] Novogotická fasáda s pseudorománskými okny je v úrovni druhého podlaží ozdobena sochami usazenými nad prav a zastřešenými baldachýny. Socha vlevo reprezentuje Jana Amose Komenského apravá pak Petra Chelčického, který je zpodobněn se středověkým pluhem a tím brání v pomýlení podoby Chelčického s Janem Husem. Sokly obou soch nesou značku „J.V. DUSÍK“.[zdroj?] Přední straně budovy dominuje rizalit umístěný na střední osu budovy, který je zakončen hranolovitou věžičkou. Střední rizalit i s věžičkou dosahuje osmi pater a je v něm situován hlavní vchod. Štít budovy, který tvoří tři nejvyšší patra je zdobený kružbovou panelací a na své střední ose je doplněn hodinami. Přímo nad hodinami je umístěna nika s baldachýnovým soklem nesoucím výrazný kovový kalich, symbolizující vztah Církve československé k Husovi. Vežička v průčelí domu nabízí výhled do exteriéru skrze sdružená okna a její vrcholek v podobě slunečního kotouče byl zhotoven Čeňkem Šťastným z Nuslí.[zdroj?] Věžičky na nároží štítu kostela jsou tvořeny dlouhými vertikálními pseudopodporami a opět zde vidíme inspiraci v gotice – tvarově blízce připomínají fiály. Čerpání z gotiky můžeme ostatně pozorovat i u žebrování štítu mezi okny – kružbový motiv de facto přenáší žebrování gotické klenby, podobné tomu, co vidíme v interiéru kostela, přímo na fasádu, kde dostává dekorativní funkci, a to včetně využití přípor.[zdroj?] Nad vchodem do budovy je umístěn reliéf Mistr Jan Hus se loučí s přáteli od akademického sochaře Josefa Kotyzy. Velká pamětní deska naprůčelí budovy oznamuje, že zde Karel Farský 12. června 1927 zemřel.[zdroj?] Interiér Budova Husova sboru byla postavena s úmyslem odrážet vrcholné architektonické směry. To se promítá i do zpracování vlastního prostoru kostela, vystavěném jako bazilikální trojlodí se stropem tvořeným valenou klenbou s výsečemi. Ta je doplněna dekorativními krouženými žebry, která tvoří síťový obrazec s vetknutými hvězdicemi a sbíhajícími se k pilířům s příporami. Pilíře jsou završeny korintskými hlavicemi zdobenými zlaceními akantovými listy, které společně s románskými okny opět podtrhují směřování k vrcholným etapám stavitelství.Na interiéru se mimo jiné projevuje i inspirace v klenbě z Vladislavského sálu, to vidíme na hvězdicovo-síťovém charakteru žebrování, a zábradlí společně se stromy života jsou převzaty z původního provedení katolického kostela v Emauzách. Emauzským beuronským oltářem je inspirován i stůl Páně, po jehož bocích jsou umístěny zmiňované mosazné palmy, stromy života do sboru údajně přenesené z emauzského kláštera, které ve skutečnosti slouží jako oltářní kandelábry. Podlaha je zdobena teracem s mozaikovým pásem, který opticky směřuje pohled k oltáři se sochou Ukřižovaného Krista od Viléma Amorta z roku 1912.[zdroj?] Vedle oltáře je umístěna busta mistra Jana Husa, jeden z návrhů sochaře Ladislava Šalouna na Husův pomník na Staroměstském náměstí.[zdroj?] Před lavicemi, po stranách stolu Páně, se nacházejí busty dvou prvních patriarchů Církve československé (husitské), Karla Farského a Adolfa Procházky. Pod nimi jsou ve zdi uloženy urny s jejich popelem.[zdroj?] Na kůru se nacházejí dvoumanuálové varhany s pneumatickou trakturou z dílny firmy Tuček z Kutné Hory. Jejich čelní část pak tvoří varhanové píšťaly s pouhým dekorativním účelem. Ty byly podle návrhu Josefa Františka Píchy, autora hudby liturgie Církve československé, uspořádány do podoby husitského slunce. Postranní zahrady sboru měly podle architektonických plánů z ledna 1926 zahrnovat i polygonální ochozové chodby, k jejich realizaci však nikdy nedošlo.[zdroj?] Ve zvonici pod střechou je jeden (nyní nefunkční) zvon.[zdroj?] Zajímavost V letech 2007–2008 byl v rámci vybudování podzemních garáží architektonicky ztvárněn a upraven prostor před vstupem do budovy Husova sboru. Jedná se o náměstí mezi ulicemi Wuchterlova a Kafkova, kde podle návrhu autorů z firmy Pata & Frýdecký Architekti, s.r.o. vznikla centrální vodní kaskáda s lávkami a můstky, lemovaná po obou stranách stromy a lavičkami. Kolem kaskády jsou umístěny tři bronzové plastiky koní sochaře Michala Gabriela. Prostor dostal v roce 2018 název Šabachův park. Odkazy Reference Literatura VEČEŘÁKOVÁ, Markéta. Změny liturgického prostoru v pražské meziválečné sakrální architektuře. Umění. 1998, roč. 46, čís. 6, s. 548–558. (česky/anglicky) KŘÍŽEK, Jiří. Jiří Stibral (1859 – 1939) – architekt budovy Ústřední rady. Český zápas. Srpen 2007, roč. 87, čís. 35, s. 1, 3. ISSN 0323. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Husův sbor v Dejvicích na Wikimedia Commons Husův sbor v Dejvicích (Praga magica) Archivováno 18. 5. 2015 na Wayback Machine. Husův sbor v Dejvicích (Praha stověžatá) Archivováno 11. 4. 2010 na Wayback Machine.