NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Neuer Jüdischer Friedhof (Roudnice nad Labem)

Der Neue Jüdische Friedhof Roudnice nad Labem befindet sich in Roudnice nad Labem (deutsch Raudnitz an der Elbe), einer Stadt in der nordböhmischen Region Ústecký kraj in Tschechien. Der jüdische Friedhof, der gegenüber dem städtischen Friedhof liegt, wurde im Jahr 1890 neu angelegt und hat eine Fläche von 4.473 m². In der sozialistischen Ära wurden fast alle Grabsteine als Baumaterial entwendet und die Mauer um den Friedhof fast vollständig zerstört. Nach einem Feuer im Jahr 1985 blieben von der Trauerhalle im maurischen Stil nur die Außenmauern übrig. Nach 1990 wurde die Außenmauer des Friedhofs erneuert und der Friedhof gegen Vandalismus gesichert. Nur zehn Grabsteine aus den Jahren 1899 bis 1943 sind erhalten. Ab 2002 wird der Friedhof rekonstruiert. Siehe auch Alter Jüdischer Friedhof (Roudnice nad Labem) Literatur Klaus-Dieter Alicke: Lexikon der jüdischen Gemeinden im deutschen Sprachraum. Band 3: Ochtrup – Zwittau. Gütersloher Verlagshaus, Gütersloh 2008, ISBN 978-3-579-08079-6 (Online-Ausgabe). Weblinks Helen Epstein: The House on Jan Hus Street, New York Times, 4. November 1990 (abgerufen am 16. Dezember 2013) Beschreibung (abgerufen am 14. Januar 2015)
Lanžhotské pralesy

Lanžhotské pralesy jsou národní přírodní rezervace v Jihomoravském kraji. Nachází se v okrese Břeclav v katastrálních územích Břeclav, Lanžhot a Poštorná. Vyhlášena byla 1. ledna 2025 k ochraně lužních lesů, luk, pastvin a vegetace mezotrofních stojatých vod. Území NPR je nesouvislé a sestává ze sedmi ploch (z toho 6 na území Lanžhota a 1 na území Břeclavi), propojených územím souběžně vyhlášené Národní přírodní památky Soutok, která pro NPR funguje jako rozsáhlé ochranné pásmo. NPR Lanžhotské pralesy zahrnuje také území dosavadních menších NPR Cáhnov-Soutok a Ranšpurk. Lanžhotský lužní les má rozlohu přes 5 000 hektarů. Leží při moravsko-slovensko-rakouské hranici. Jeho součástí jsou zbytky vysokoprodukčních zaplavovaných luk pod Lanžhotem, kterými protéká neupravený, ale ke strohé technické regulaci připravený tok Kyjovky. Oblastí vedou vodní strouhy, odlehčovací a slepá ramena, nachází se v ní také tůně, luční enklávy i ostrůvky močálů a přesypových písků. Vlastní chráněné území má rozlohu 439,56 hektaru a nachází se na území evropsky významné lokality Natura 2000 Soutok – Podluží, ptačí oblasti Soutok – Tvrdonicko, a s účinností od 1. července 2025 také CHKO Soutok. Reference
Soutok (národní přírodní památka)

Soutok je rozsáhlá národní přírodní památka v Jihomoravském kraji, nacházející se v nejjižnější části okresu Břeclav na území měst Lanžhot a Břeclav, převážně v oboře Soutok. Vznikla 1. ledna 2025 současně s NPR Lanžhotské pralesy, se kterou tvoří funkční celek. Slouží k ochraně pestré mozaiky vzácných lužních ekosystémů a k zajištění šetrného hospodaření na území. Reference
Nové Zámky (zámek)

Nové Zámky (původně Nový Zámek) je renesanční zámek, nacházející se na východním okraji obce Nesovice v okrese Vyškov. Dvoukřídlý jednopatrový zámek ve stylu italské renesance byl vystavěn v letech 1561–1571 a je nedokončeným torzem původně plánované trojkřídlé stavby. Zámek je chráněn jako kulturní památka. Historie Zámek nechal vybudovat rytíř Záviš z Víckovic, jako novostavbu na návrší nad řekou Litavou, východně od vsi Nesovice. Původně měla zřejmě vzniknout symetrická trojkřídlá stavba, s dvorem uzavřeným na jižní straně zdí. Výstavba dle projektu neznámého italského architekta začala dne 21. dubna 1561 (dle nápisu nad vstupní branou). Pravděpodobně do roku 1571 získal zámek zhruba současnou podobu, tedy polovinu hlavního, severního křídla a kolmo navazující východní křídlo. Záviš zemřel v roce 1569 a jeho nástupce Přemek zámek roku 1575 prodal Jindřichu a Zikmundu ze Zástřižl. Zámek tak zůstal nedokončeným torzem. Zřejmě koncem 16. století přibyl kamenný dvorní ochoz, který nahradil dosavadní provizorium. Údajně během 80. let 18. století zámek obklopila hradební zeď. Podle Wolného došlo v roce 1665 ke zřízení soukromé kaple. Zámek často měnil majitele. Roku 1750 jej získal Josef Leopold Petrasch, olomoucký obrozenec, který na zámku pořádal antické hry. Roku 1798 koupil statek Alois Josef z Lichtenštenjna, který jej připojil k bučovickému panství. Zámek ztratil funkci panského sídla a začal postupně chátrat. Dle některých zdrojů byla po roce 1826 část zámku ubourána, pravděpodobně se však jednalo jen o novější přístavby, nikoliv původní jádro. Po válce zámek přešel do vlastnictví státu, následně sloužil jako drůbežárna a sýpka. V 70. letech přešel zdevastovaný zámek do správy Krajského památkového střediska v Brně. V tomto období byl kolem zámku založen přírodně krajinářský park. V 80. letech zámek prodělal částečné opravy fasád a interiérů. Roku 2002 získala v zámek v restituci rodina Floriánova. Ta zchátralý zámek prodala podnikateli Tomáši Novotnému z Brna, který začal s postupnou rekonstrukcí. Majitel zámek příležitostně zpřístupňuje veřejnosti. Popis Zámek Nové Zámky stojí na mírném ostrohu nad údolím řeky Litavy, východně od Nesovic. Je to dvojkřídlá jednopatrová jednotraktová budova ve stylu italského kastelu, završená vysokým půdním polopatrem. Západní část hlavního severního křídla zakončuje hranolová vstupní věž. Ta měla původně tvořit osu celého průčelí. Symetrická západní polovina severního křídla a celé západní křídlo nebyly vystavěny, současný stav je tedy pouze polovinou uvažované stavby. Nároží věže a východního křídla lemují válcové arkýře. Vnitřní (dvorní) stranu lemuje patrový ochoz, v přízemí tvořený arkádami. Patro je zastřešeno pultovou střechou nesenou trámy. Zdi věže a křídel jsou završeny tzv. „vlaštovčími ocasy“. Okna jsou lemována kamenným ostěním. Místnosti v přízemí kryje valená klenba, stropy v patře jsou rovné, trámové. Oltářní prostor kaple v jihovýchodním arkýři je zaklenut plackou. Odkazy Poznámky Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Nové Zámky na Wikimedia Commons
Kostel svatého Jiljí (Svitavy)

Římskokatolický kostel svatého Jiljí ve Svitavách, který slouží jako hřbitovní, je nejstarší kostel v tomto městě. Byl založen litomyšlskými premonstráty kolem roku 1170 na levém břehu řeky Svitavy. Původně románská stavba prošla ve druhé polovině 17. století zásadní přestavbou v raně barokním slohu. Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jiljí na Wikimedia Commons Římskokatolická farnost Svitavy – Kostel svatého Jiljí Archivováno 1. 2. 2014 na Wayback Machine. Městské muzeum a galerie ve Svitavách – Kostel sv. Jiljí
St. Ägidius (Svitavy)

Die katholische Kirche St. Ägidius (tschechisch: Kostel svatého Jiljí) in der ostböhmischen Stadt Svitavy (deutsch: Zwittau) in der Tschechischen Republik wurde ursprünglich im Mittelalter errichtet. Das denkmalgeschützte Gebäude befindet sich am östlichen Rand der Stadt, am linken Ufer des Flusses Zwittawa. Geschichte und Beschreibung Von 1679 bis 1689 wurde die romanische Kirche im Stil des Barocks umgebaut. Seitlich wurden Anfang des 17. Jahrhunderts die Totenkapelle und die St.-Nikolaus-Kapelle angebaut. Die Basilika mit einem höheren Hauptschiff und zwei niederen Seitenschiffen wird von einem halbrunden Chor geschlossen. Beim Umbau wurde das Hauptschiff erhöht und mit einer gewölbten Decke versehen. Im Jahr 1726 wurden die Sakristei und das Oratorium angebaut. Über den Kapellen wurden Emporen aufgebaut, zu denen seitliche Treppen führen. An der Westseite befindet sich ein quadratischer Turm, der mit der Kirche durch den Anbau der Eingangshalle verbunden wurde. Der Turmhelm wurde 1732 aufgesetzt. Das Dach des Turmes sowie der Kirche waren ursprünglich mit Schindeln gedeckt, diese wurden im 18. Jahrhundert durch Schiefer ersetzt. Ausstattung Der Altar von 1684 ist mit einem Bild des heiligen Ägidius (tschechisch: svatý Jiljí), dem Schutzpatron der Kirche, geschmückt. Das Bild ist ein Werk von Ludwig Geissler aus dem Jahre 1737. An den Seiten stehen zwei Statuen des hl. Petrus und des hl. Paulus. Über dem Altar ist der Erzengel Michael zwischen Engeln dargestellt. Die Totenkapelle ist mit Stuckarbeiten von Baldassare Fontana aus Brünn verziert. Weblinks Stadtrundgang in Zwittau
Křivoš

Rozhledna Křivoš se nachází jihovýchodně od vesnice Zahrada, části obce Kaly v okrese Brno-venkov, na stejnojmenném vrcholu s nadmořskou výškou 464 m. Postavena byla v roce 2004, o její vybudování se zasloužila obec Kaly a mikroregion Porta, podobně tomu bylo i u sousední rozhledny Babylón. Jedná se o jednoduchou dřevěnou rozhlednu vysokou 7 metrů, zastřešená vyhlídková plošina ve výšce 5 metrů je volně přístupná po žebříku. Výhled je především jižním směrem k Dolním Loučkám a k Tišnovu. K rozhledně vede modře značená turistická trasa. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Křivoš na Wikimedia Commons
St. Adalbert (Prag)

Die St.-Adalbert-Kirche (Kostel sv. Vojtěcha v Jirchářich) ist ein Kirchengebäude in der tschechischen Hauptstadt Prag aus dem 13. Jahrhundert. Sie ist eine der Pfarr- und Friedhofskirchen der Prager Neustadt. Patron ist der Prager Bischof und Märtyrer Adalbert von Prag. Geschichte Die Kirche war ursprünglich die Kirche einer Siedlung der Gerber und Weißgerber nahe dem Flussufer der Moldau. An die Kirche wurde um 1370 südlich ein zweites Schiff mit eigenem Presbyterium angefügt. Die Schlusssteine zeigen das Zunftzeichen der beiden Gewerbe. Die Kreuzkapelle entstand um 1690 und der Glockenturm ebenfalls etwa 1700. Die gesamte Kirche wurde 1720–1730 außen und innen barock umgestaltet und 1875–1881 wieder regotisiert. Die spätgotische Statue der hl. Maria vom Zderaz aus dem Ende des 15. Jahrhunderts am Seitenaltar stammt aus der nicht erhaltenen zweiten Zderazer Kirche, aus der wohl auch das gotische Zinntaufbecken kommt. Antonín Dvořák war ab 1874 für drei Jahre an dieser Kirche Organist. Literatur Růžena Baťková u. a.: Umělecké památky Prahy. Nové Město a Vyšehrad. Academia, Prag 1998, ISBN 80-200-0627-3. Weblinks Kostel sv. Vojtěcha. In: pamatkovykatalog.cz. Národní památkový ústav; abgerufen am 1. Januar 1900 (tschechisch).
Maleč (zámek)

Zámek Maleč stojí v centru obce Maleč, v okrese Havlíčkův Brod. Je chráněn jako kulturní památka. Historie Roku 1278 se zde zmiňuje dvůr rytíře Vintíře, nevylučuje se, že šlo o sídlo opevněné. Po zániku hradu Sokolov někdy v 15. století došlo k výstavbě nového, blíže neznámého, rytířského sídla. To je poprvé zmiňováno roku 1515 jako majetek Jiřího Přibka z Otaslavic. Na základech původní tvrze vystavěl v roce 1602 pozdně renezanční zámek Jan Beneda z Nečtin. V roce 1687 panství odkoupil Augustin Norbert Voračický z Paběnic a nechal toto sídlo upravit. Následně jej drželi Schönfeldové, po nichž jej zdědili Auerspergové, přičemž František Xaver z Auerspergu nechal po roce 1827 zámek opět upravit a rozšířit v empírovém slohu. V roce 1862 změnil zámek majitele znovu, tentokrát jej koupil politik František Ladislav Rieger a v letních měsících zde pobýval jeho tchán František Palacký, který zde vytvořil značnou část svého díla Dějiny národu českého. Hospodářského správce zde od roku 1874 dělal Riegrův zeť Václav Červinka. Riegerovým potomkům byl zámek vyvlastněn po nástupu komunistů k moci v roce 1948. Krátce v 70. a 80. letech 20. století zde bylo muzeum české hudby s pracovnou Františka Palackého. V roce 1995 objekt v rámci restitucí získala doc. Věra Macháčková-Riegerová. Dnes je zámek v soukromém vlastnictví jejího syna Václava Macháčka-Riegra, který zanedbaný zámek opravil, zrestauroval interiéry a zbylý mobiliář a vybudoval expozici Památník F. L. Riegra a F. Palackého. Od července 2018 je zámek nově přístupný veřejnosti. Popis Původně šlo o jednokřídlou jednopatrovou pozdně renezanční stavbu vyvýšenou dvouetážovým rizalitem. Do současnosti se z ní dochovala štuková výzdoba stropu v hlavním salonu. František Xaver z Auerspergu nechal přistavět jedno boční křídlo a celý objekt zvýšil o jedno patro. Zároveň došlo ke sjednocení fasád. V okolí zámku se rozkládá anglický park obehnaný zdí ve stylu tudorovské neogotiky. Dostupnost Okolo zámku prochází silnice, spojující Maleč s Jeníkovcem, na jehož okraji se napojuje na silnici II/344, a s Čečkovicemi a její trasu zčásti kopíruje žlutě značená turistická stezka od Hranic na Dolní Lhotku. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Maleč na Wikimedia Commons Encyklopedické heslo Maleč v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích Zámek Maleč - oficiální stránky Zámek na hrady.cz Zámek na dedictvivysociny.cz Zámek na atlasceska.cz Zámek na turistika.cz
St. Clement's Cathedral, Prague

St. Clement's Cathedral (Czech: Katedrála sv. Klimenta) also known as the Church of St. Clement or St. Kliment, is a Ruthenian Byzantine Catholic church located in Prague, Czech Republic, and functions as the cathedral of the Ruthenian Catholic Apostolic Exarchate of Czech Republic (Exarchatus Apostolicus Reipublicae Cechae). The church was erected as a cathedral with the Bull "Quo aptius" by Pope John Paul II of March 13, 1996, which established the Exarchate of the Czech Republic. Description The single-nave Baroque church was built for the Jesuits in the Clementinum area between 1711 and 1715. It was designed by František Kaňka and built by Antonio Lurago on the site of an older Gothic church, where the Dominicans in 1227 founded their monastery, and which was destroyed by Hussites in 1420. The Italian Chapel, or the Chapel of the Virgin, was built above the church of St. Clement, between 1590 and 1600, for the Catholic Italian inhabitants. The interior of the church is richly decorated, with statues of the Fathers of the Church and the Four Evangelists placed in niches in the walls, the work of Matthias Braun. The main altar is decorated with a painting by Josef Kramolín. The original iconostasis was replaced by a new one in 1984. See also Catholic Church in the Czech Republic References
Catedral de San Clemente (Praga)

La catedral de San Clemente​ o bien la iglesia de San Clemente (en checo: Katedrála sv. Klimenta)​ es el nombre que recibe un templo católico de rito bizantino (ruteno) que se encuentra en Praga,​​ en la República Checa, y que funciona como la catedral del exarcado apostólico para los católicos de rito bizantino de la República Checa (Exarchatus Apostolicus Reipublicae Cechae). La iglesia fue erigida como catedral con la bula "Quo aptius" del Papa Juan Pablo II, de 13 de marzo de 1996, que estableció el referido Exarcado. La iglesia de una sola nave de estilo barroco, fue construida por los jesuitas en la zona Clementinum entre 1711 y 1715, diseñada por František Kaňka y construido por Antonio Lurago en el sitio de una iglesia gótica más antigua, donde los dominicos en 1227 fundaron su monasterio, que fue destruido por los protestantes husitas en 1420. La Capilla italiana, o la Capilla de la Virgen, fue construida por encima de la iglesia de San Clemente, entre 1590 y 1600, para los italianos católicos habitantes de Praga. Dentro de la iglesia se observa una rica decoración, con las estatuas de los Padres de la Iglesia y los Evangelistas colocados en nichos de las paredes, obra de Matthias Braun. El altar mayor está decorado con una pintura de Josef Kramolín. El iconostasio original fue posteriormente sustituido por uno nuevo en 1984. Véase también Iglesia católica Catedral de Praga Referencias
Szent Kelemen-katedrális (Prága)

A Szent Kelemen-katedrális (Katedrála svatého Klimenta) a cseh görögkatolikusokat összefogó cseh apostoli exarchátus főtemploma Prága Óvárosában, a Klementinumban, a Károly utca (Karlova ulice) és a Keresztesek (Keresztes lovagok) utcájának (Křižovnická ulice) sarkán, az Olasz kápolna mellett. Története A Klementinum építésének késő barokk szakaszában épült 1711–1715 között, aminek alapján valószínű, hogy legalább részben Kilian Ignaz Dientzenhofer tervei alapján. Az építész neve nem maradt fenn; némelyek közvetett adatok alapján arra következtetnek, hogy František Maxmilián Kaňka lehetett. Az évszázadok viharai megkímélték. 1931-ben František Kordač prágai érsek különítette el a görögkatolikus hívek szükségleteire. II. János Pál pápa emelte katedrálissá, amikor 1996. március 13-án megalakította a cseh apostoli exarchátust. Az épület A szinte teljesen körbeépített templom kívülről nem túl jellegzetes. Berendezése A festmények és bútorok barokk pompája lenyűgöző. A négy freskót Jan Hiebel festette, a stukkódíszeket Bernardo Spinetti készítette. A mennyezetfreskó a névadó szent Kelemen legendáját eleveníti meg. A templomatyák és az evangélisták szobrait Matyáš Bernard Braun faragta. A hatalmas pilléreket díszítő és vértanúkat ábrázoló képeket Ignác Raab festette. Egészen sajátos megoldásként a főoltára nem valódi oltár, csak a falra festett oltárkép. Az optikai illúzió márványlap benyomását kelti; Josef Kramolín festette. Az oltárkép szent Kelement ábrázolja, de mindez nem látható, mert eltakarja az ikonosztáz. A hat mellékoltár egyaránt gazdagon díszített. A Szent István-oltáron Szent Anna képét Petr Brandl festette. A szentély előtti ikonosztáz és a karzat alatti, szent Cirillt és Metódot ábrázoló festmény Ivan Mrkvička (Jan Václav Mrkvička) munkája. Jegyzetek Források ↑ Szombathy: Szombathy Viktor: Prága (Panoráma, Külföldi városkalauz, Franklin Nyomda, Budapest) p. 113–116.
Cattedrale di San Clemente (Praga)

La cattedrale di San Clemente (in lingua ceca: Katedrála svatého Klementa) si trova a Praga, in Repubblica Ceca, ed è la cattedrale dell'esarcato apostolico della Repubblica Ceca. La chiesa è stata eretta a cattedrale con la bolla papale di Giovanni Paolo II del 13 marzo 1996, che istituiva l'esarcato apostolico. Storia e descrizione La chiesa è in stile barocco a navata unica, fu costruita dai gesuiti nella zona Clementinum tra il 1711 ed il 1715, progettata da František Kaňka e realizzata da Anselmo Lurago sul sito di una chiesa gotica più antica, in cui i domenicani nel 1227 avevano fondato un loro monastero, poi distrutto dagli Ussiti nel 1420. La Cappella Italiana, o Cappella della Nostra Signora, fu costruita precedentemente alla chiesa di San Clemente, tra il 1590 e il 1600, per gli italiani abitanti a Praga. All'interno la chiesa ha un aspetto riccamente decorato, con statue dei Padri della Chiesa e gli Evangelisti poste nelle nicchie delle pareti, opera di Matthias Braun. L'altare principale è arricchito da un dipinto di Josef Kramolín. L'iconostasi originale è stata successivamente sostituita con una nuova nel 1984. Note Voci correlate Cattedrali nella Repubblica Ceca Cattedrali nel mondo Clementinum Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sulla chiesa di San Clemente Collegamenti esterni (EN) Cattedrale di San Clemente, in GCatholic.org. Cattedrale di San Clemente, su archINFORM. Clementinum: Chiesa di San Clemente e Chiesa di San Salvatore, su prague-spot.com. URL consultato il 2 gennaio 2014 (archiviato dall'url originale il 2 gennaio 2014).
Katedra św. Klemensa w Pradze

Katedra świętego Klemensa (czes. Katedrála svatého Klimenta) – katedra egzarchatu apostolskiego Republiki Czeskiej Kościoła katolickiego obrządku bizantyjsko-rusińskiego. Znajduje się na terenie Clementinum - budynku dawnego kolegium jezuickiego na praskim Starym Mieście. Jest to budowla składająca się z jednej nawy i została zaprojektowana zapewne przez Františka Maxmiliana Kaňkę. Została wybudowana na początku XVIII wieku na miejscu dawniejszego kościoła pod tym samym wezwaniem. Wygląd zewnętrzny świątyni jest bardzo skromny, natomiast wewnątrz znajduje się barokowe wyposażenie: sześć bocznych ołtarzy, ambona, konfesjonał i chór ozdobione rzeźbami wykonanymi w pracowni Matthiasa Bernarda Brauna. Obrazy patronów czeskich namalował Ignác Raab. Obraz św. Leonarda znajdujący się w ołtarz głównym jest dziełem Petra Brandla. Przed prezbiterium jest umieszczony współczesny ikonostas (kościół należy do grekokatolików). Bibliografia Antoni Kroh: Praga. Przewodnik. Pruszków: Oficyna Wydawnicza "Rewasz", 2007, s. 254. (pol.). Przypisy
Maria vom Siege (Bílá Hora)

Die Kirche Maria vom Siege (tschechisch Kostel Panny Marie Vítězné) am Weißen Berg ist ein Wallfahrtsort nahe der Stelle der Schlacht am Weißen Berg von 1620. Sie gehört zur Katastralgemeinde Řepy und ist eines der bedeutendsten Denkmäler dieses Stadtteils. Am 3. Mai 1958 wurde sie zum Kulturdenkmal erklärt. Geschichte Von 1622 bis 1624 wurde an dieser Stelle eine Kapelle errichtet, die zunächst dem böhmischen Landesheiligen Wenzel geweiht war, später der Jungfrau Maria. Die Kapelle diente zur Aufbewahrung aufgefundener Gebeine von Gefallenen. Nachfolgend entwickelte sich die Kapelle zu einem Wallfahrtsort, der dem Servitenorden anvertraut wurde. Sie begannen 1628 mit dem Bau eines Klosters, das jedoch nicht vollendet wurde. Auf Initiative einer weltlichen Prager Bruderschaft kam es Anfang des 18. Jahrhunderts zu einer Instandsetzung, wobei die Kapelle um ein achteckiges Presbyterium mit niedriger Kuppel erweitert wurde. Nach Fertigstellung wurde die Kapelle durch den Prager Weihbischof Vitus Seipel neu geweiht. (tschechisch, Zugriff 30. November 2021) Von 1708 bis 1730 führte der Baumeister und Maler Christian Luna (Kristián Luna) den Umbau der Marienkapelle zu einer weiträumigen Wallfahrtskirche durch. 1786 ließ der böhmische Landesherr Joseph II. das Kloster und die Wallfahrtsstätte durch ein Dekret schließen und das Areal versteigern. 1811 erwarb Josef Čapek die renovierungsbedürftigen Gebäude. Nach seinem Tode 1877 vermachte er den Besitz den Benediktinern. 2007 wurde hier ein neues Benediktinerinnen-Kloster gegründet. Ausstattung Im Zentrum des Hochaltars befindet sich eine Kopie des Bildes Maria vom Siege, mit dem Dominicus a Jesu Maria während der Schlacht am Weißen Berg die katholischen Verbündeten angefeuert haben soll. Nach einer Überlieferung kam das Gnadenbild Maria Hilf, das nach dem Sieg der Kaiserlichen am 8. November 1620 am Weißen Berg aufgestellt wurde, nach Prag in den Besitz des Domherren Georg Adam Englert, der es wiederum 1769 der Wallfahrtskirche St. Anna in Sedlec verehrte. Das im Presbyterium von Cosmas Damian Asam geschaffene Kuppelfresko aus dem Jahre 1728 zeigt den Triumph des katholischen Glaubens in Böhmen. Die Kuppel in der Kapelle des hl. Hilarius schuf Johann Adam Schöpf. Sie zeigt die Schlacht am Weißen Berg. Ebenso in der Kapelle des hl. Felician, dessen Ausmalung Wenzel Lorenz Reiner vornahm. Weblinks Einzelnachweise
Wellness Kuřim

Wellness Kuřim je rekonstruovaný aquapark v Kuřimi otevřený v říjnu 2010. Popis Jeho součástí je 25metrový bazén se čtyřmi drahami, školní výukový bazén 6 x 10 m s vodními chrliči, brouzdaliště se skluzavkou či 75 m dlouhý tobogán se světelnými efekty. V areálu se nachází i rekreační bazén s divokou řekou, vlnovací jeskyní a protiproudem nebo vířivka. Ve wellness zóně se nachází fitness a relaxační centrum s finskou nebo tropickou saunou a několika druhy zábalů a koupelí (pivní, rašelinová, bylinná či solná). Součástí areálu jsou také dva venkovní bazény, dětské hřiště a hřiště na beachvolejbal. Poloha Areál Wellness Kuřim se nachází v severní části města Kuřim, na ulici Blanenská nedaleko polikliniky. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Wellness Kuřim na Wikimedia Commons Oficiální stránky http://www.listyjm.cz/tipy-na-vylet/wellness-kurim-prilakalo-za-tri-tydny-provozu-na-9000-navstevniku.html http://brnensky.denik.cz/zpravy_region/vodni-raj-v-kurimi-otevre-presne-za-mesic20100910.html
České Budějovice repülőtér

A České Budějovice repülőtér (IATA: JCL, ICAO: LKCS) Csehország egyik nemzetközi repülőtere, amely České Budějovice közelében található. Futópályák A repülőtér futópályái: 09/27 (2500 m, 45 m, beton) 27/09 (2500 m, 45 m) Forgalom Az utasforgalom az elmúlt években az alábbi módon változott: Légitársaságok és úticélok 2023-ban a České Budějovice repülőtérről az alábbi járatok indulnak: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal (cseh) Baleset- és repülőesemény-történet az Aviation Safety Network adatbázisában A repülőtér aktuális időjárása a NOAA/NWS-től