NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Evangelický hřbitov v Třanovicích

Evangelický hřbitov v Třanovicích na Frýdeckomístecku se nachází v centrální části obce Třanovice, mezi evangelickým kostelem a Muzeem Jiřího Třanovského. Má rozlohu přibližně 3000 m². Historie Evangelický (luterský) hřbitov s márnicí (resp. hřbitovní kaplí) v Dolních Třanovicích byl založen roku 1858 na pozemku věnovaném Janem Gattnarem. V roce 1890 byl hřbitovní pozemek rozšířen. Kolem hřbitova stály velké lípy, které byly roku 1931 odstraněny. Plány na rozšíření márnice na větší kapli zhatila první světová válka, kdy stát odňal peníze shromážděné k tomuto účelu a zároveň zabavil dva zvony z dřevěné věže márnice. Vedle hřbitova byl pak v meziválečném období vystavěn kostel. Hřbitov byl spravován evangelickou hřbitovní obcí. Hřbitov původně náležel k farnímu sboru v Těšíně (následně Českém Těšíně), po vzniku samostatného sboru v Třanovicích přešel do jeho vlastnictví. V červenci 1960 došlo k převedení evangelického hřbitova v Třanovicích včetně hřbitovní knihy a finanční hotovosti za poplatky do správy Místního národního výboru v Třanovicích. Roku 2010 byly rekonstruovány chodníky a oplocení hřbitova. V roce 2013 byla budova bývalé márnice přestavěna a přeměněna na Muzeum Jiřího Třanovského. Bibliografie Tyrlík, Tomáš a kolektiv: Z dějin evangelického sboru v Třanovicích – Z Historii Parafii Ewangelickiej w Trzanowicach. Třanovice 2000. Kol.: Třanovice v proměnách staletí. Třanovice 2010. Související články Třanovice Seznam protestantských hřbitovů v Česku Farní sbor SCEAV v Třanovicích Evangelický hřbitov ve Stříteži Evangelický hřbitov v Horním Žukově Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu evangelický hřbitov v Třanovicích na Wikimedia Commons Farní sbor SCEAV v Třanovicích
Evangelický hřbitov v Těrlicku

Evangelický hřbitov v Těrlicku v okrese Karviná se nachází u přehrady, poblíž silnice I/11 na Český Těšín. Má rozlohu přibližně 3200 m². Historie Evangelický (luterský) hřbitov v Horním Těrlicku byl založen roku 1857 na pozemku věnovaném Bernardem Baronem. V letech 1860–1862 na něm byla vystavěna jednolodní zděná hřbitovní kaple s půlkruhovým závěrem a hranolovou věží ukončenou cibulí s křížem. Od roku 2006 je tato kaple památkově chráněna. Na věži kaple byly roku 1867 zavěšeny tři zvony, zrekvírované během první světové války. O dva roky později byl v kapli instalován oltář s obrazem. Roku 1899 byl hřbitov zvětšen. Roku 1919 byly na věž hřbitovní kaple zavěšeny tři železné zvony, které byly roku 1995 přeneseny na nově vystavěnou věž evangelického kostela v Těrlicku. K význačným osobnostem, pohřbeným na hřbitově, patří profesor ČVUT Alfréd Bolek a jeho manželka pianistka Erna Grünfeldová. Galerie Související články Těrlicko Seznam protestantských hřbitovů v Česku Evangelický hřbitov v Hradišti Farní sbor SCEAV v Těrlicku Externí odkazy Farní sbor SCEAV v Těrlicku Obrázky, zvuky či videa k tématu evangelický hřbitov v Těrlicku na Wikimedia Commons
Kostel svatého Kosmy a Damiána (Emauzy)

Kostel svatých Kosmy a Damiána je raně barokní kostel v areálu Emauzského kláštera (Na Slovanech) dnes sloužící jako řeckokatolický chrám. Původně římskokatolický svatostánek sloužil jako farní kostel někdejší samostatné obce Podskalí. Adresa objektu je Vyšehradská 49, Praha 2-Nové Město, někdy je uváděna též adresa Na Slovanech. Popis Při pohledu od Vltavy z Rašínova nábřeží v rámci komplexu Emauzského kláštera nenápadný kostelík poněkud zaniká, přitom však stojí na posvátném místě české kulturnosti. Současná raně barokní podoba kostela pochází z přestavby v letech 1657–1659. Interiér kostela je barokní, zaklenutí valeným stropem s barokní stukovou výzdobou. V přední, východní části interiéru stojí ikonostas s obrazy Ježíše Krista a Bohorodičky uprostřed a po stranách vlevo sv. Mikuláš a vpravo sv. Anežka Česká. Dějiny kostela Nevelký románský kostelík bývalé pražské osady Podskalí je poprvé zmiňován již v roce 1178, kdy je uváděn jako farní. Podle kroniky měl kostelík s oblibou navštěvovat již kníže Václav a podle jiné pověsti zde měli mši sloužili také svatý Vojtěch a svatý Prokop Sázavský. V roce 1347 se císař Karel IV. rozhodl založit klášter se slovanskou liturgií, neboť si uvědomoval jedinečnost českých zemí, jako místo společného dědictví západního latinského ritu s cyrilometodějskou tradicí východní liturgie. Pro tento účel zvolil místo v blízkosti podskalského farního kostelíka. V roce 1372 byl dokončena výstavba benediktinského kláštera zvaného Na Slovanech osazeného slovanskými mnichy z Chorvatska. Do doby dokončení velkého chrámu Panny Marie, sloužil kostel sv. Kosmy a Damiána jako klášterní. Poté malý kostelík po několik let sloužil k lisování vína. Nejvíce ovšem kostel utrpěl po komunistickém převratu a následných letech reálného socialismu. V letech 2010-2015 proběhla rekonstrukce piazzetty před kostelem. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Kosmy a Damiána na Wikimedia Commons Stránky věnované kostelu kosma-damian.blogspot.cz Archivováno 17. 9. 2016 na Wayback Machine. Kostely pražské arcidiecéze
Kaple svatého Jana Nepomuckého (Valdštejn)

Kaple svatého Jana Nepomuckého je barokní sakrální stavba na hradě Valdštejně v okrese Semily v Libereckém kraji. Od roku 1964 je kaple spolu s celým hradem, který se nachází v pískovcové skalní oblasti CHKO Český ráj, chráněná jako kulturní památka. Historie Kaple byla založena roku 1713 hraběnkou Marií Markétou z Valdštejna z odkazu jejího manžela Františka Josefa hraběte z Valdštejna. Původně byla kaple postavena z již zvětralého kamene a došlo k poruše její statiky. Díky tomu musela být znovu postavena v roce 1722. Později ji v roce 1848 musel nechat Alois Lexa z Aehrenthalu opravit, a kaple tak získala současnou podobu. Vnitřní výmalba pochází z 19. století. Originální sochy představují jednak patrony Čech a jednak patrony rodu Valdštejnů. Ve 21. století je kaple využívána k varhanním a jiným koncertům. Příležitostně se v ní konají také svatby. Architektura Jedná se o osmibokou stavbu se čtvercovým okoseným presbytářem. Je členěna pilastry a nikami uprostřed stěn. Uvnitř jsou plackové klenby z 19. století a honosný triumfální oblouk na sloupech. Barokní oltář byl klasicistně upraven a nalézá se na něm socha sv. Jana Nepomuckého. od kosmonoského sochaře Josefa Jiřího Jelínka. Okolí kostela Za kaplí je tzv. nový palác. Je to romantická sestava stavení z lomového kamene z let 1830–1840. Místnosti v přízemí vyzdobili J. Brousek a K. Zapp. Odkazy Reference Související články Valdštejn (hrad) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svatého Jana Nepomuckého na hradě Valdštejn na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kapli sv. Jana Nepomuckého (katalog biskupství litoměřického) Program NOCI KOSTELŮ, Turnov, kaple sv. Jana Nepomuckého, Valdštejn Hrad Valdštejn na webu Hrady.cz
Kaple Nejsvětější Trojice (Benešov nad Ploučnicí)

Obecní kaple Nejsvětější Trojice v Benešově nad Ploučnicí je barokní sakrální stavba. Od roku 1966 je kaple chráněna jako kulturní památka České republiky. Duchovní správou spadá pod římskokatolickou farnost Benešov nad Ploučnicí. Architektura Kaple byla postavena v roce 1710. Je obdélná a má polokruhový závěr. Průčelí kaple je s lizénami, obdélným portálem a trojúhelným štítem s křídlatými zdmi. Nástavec průčelí je také trojúhelný. V nice štítu se nachází barokní soška sv. Barbory. Uvnitř kaple je plochý strop, který se zřítil. Do interiéru patří barokní sošky sv. Antonína, sv. Josefa a sv. Jana Nepomuckého. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple Nejsvětější Trojice na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kapli Nejsvětější Trojice, Benešov nad Ploučnicí (katalog biskupství litoměřického)
Kaple Panny Marie Bolestné (Benešov nad Ploučnicí)

Kaple Panny Marie Bolestné v Benešově nad Ploučnicí je nevelká barokní sakrální stavba ve městě Benešov nad Ploučnicí na Děčínsku. Od roku 1966 je kaple spolu s vedle stojícím kostelem Narození Panny Marie chráněna jako kulturní památka. Duchovní správou spadá pod římskokatolickou farnost Benešov nad Ploučnicí. Architektura Kaple byla postavena v roce 1749 proti západnímu průčelí kostela. Má čtvercový půdorys, zkosená nároží a poloválcový závěr. Průčelí kaple je s lizénovým rámcem, polokruhově ukončeným portálem a oválným oknem. Průčelí je zakončeno obdélným štítem s lizénami, nikou, volutovými zdmi a trojúhelným nástavcem. Kaple má fasády s lizénovými rámci a kasulovými okny. V nárožích se nacházejí niky se štukovou výzdobou. Závěr kaple je členěn dvěma oválnými okny s bohatou štukovou výzdobou. Uvnitř je loď sklenuta plackou s lunetami. Apsida je sklenuta konchou. Zařízení Oltář je rokokový z roku 1750. Nachází se na něm novější obraz Bolestné Panny Marie. V nárožních nikách jsou umístěny čtyři rokokové sochy světic. V osmi řezaných rámech se nacházejí obrazy s bolestmi Panny Marie a Ježíše: P. Maria, P. Maria v chrámu, Zvěstování, Navštívení, Immaculata, P. Maria pastýřka, Ježíš Kristus a Kristus – Dobrý Pastýř. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple Panny Marie Bolestné v Benešově nad Ploučnicí na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kapli Panny Marie Bolestné, Benešov nad Ploučnicí (katalog biskupství litoměřického) Program NOCI KOSTELŮ – Benešov nad Ploučnicí, Kaple Panny MArie Bolestné
Kamenná trouba

Kamenná trouba (Kamenka) je rybník, který se nachází ve přírodní rezervaci. Lokalita leží u silnice II/347 na křižovatce s komunikací III/34763 od Lipnice nad Sázavou a III/34764 k obci Řečice, v nadmořské výšce 457 m n. m. Po severní straně také vede cyklotrasa č. 1211 Senožaty – Lipnice nad Sázavou. S rozlohou 21,7 ha tvoří necelou třetinu přírodní rezervace. Udávaná rozloha se v jednotlivých pramenech liší, pohybuje se od 19 ha přes 20 ha, 21 ha až 26 ha. Rybník je na seznamu významných vodních děl IV. kategorie v České republice. Vodní režim Rybník je napájen od jihu Pstružným potokem, který teče od Kejžlice. Nad rybníkem vytváří biologicky cenné meandry. Na severní straně rybník opět opouští a odděluje se z něj mlýnský náhon. Celkový objem rybníka Vc je 220 000 m³ a retenční objem pak Vr je 96 500 m³. Ochrana přírody Rybník je součástí přírodní rezervace, která byla vyhlášena kvůli ochraně lučních biotopů. V rezervaci se také objevují vzácní vodní ptáci a jiní živočichové. Využití Rybník je využíván k chovu ryb a k odběru vody pro průmyslové účely. K rekreaci je využíván ojediněle, ale v první polovině 20. století byl k těmto účelům hojně využíván a bylo u něj vybudováno koupaliště s písečnou pláží. Historie Název kamenná trouba je odvozen od materiálu, z kterého byla zhotovena výpustní roura. S podobným názvem najdeme v Jižních Čechách rybník Kamenná roura. Rybník Kamenná trouba je historicky poprvé doložen v polovině 18. století v seznamu rybníků lipnického panství, ale název Kamenná trouba je již zmiňován v roce 1595 v zemských deskách, kdy se uvádí, že Martin z Thurnu v roce 1594 prodal dědictví po otci Janu Rudolfovi Trčkovi z Lípy. Součástí obchodu byl i „mlýn, jenž slove pod Kamennou Troubou“. V té době se nemuselo jednat o současný rybník, ale jako Kamenná Trouba byl možná nazýván dnešní pstružný potok nebo jeho údolí. Pamětihodnosti Smírčí kříž v lese na východním břehu. K rybníku se chodil koupat a rybařit Jaroslav Hašek. Podle pověsti na hrázi rybníka Švédové během třicetileté války převrátili vůz, na kterém vezli ukradené zvony z kostela v Řečici. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kamenná trouba na Wikimedia Commons
Evangelický hřbitov ve Stříteži

Evangelický hřbitov ve Stříteži na Frýdeckomístecku se nachází na okraji obce Střítež, u silnice III/4763 směrem na Vělopolí. Má rozlohu 3236 m² (bez pozemku s kaplí). Historie Evangelický (luterský) hřbitov ve Stříteži byl založen roku 1860. Na hřbitově stála od jeho založení hřbitovní kaple s věží a zvonem o váze 117 kg. Tu nahradila v roce 1972 moderní kaple (obřadní síň), kterou dle návrhu ing. G. Nowaka vystavěli evangeličtí občané Stříteže a Vělopolí v rámci Akce Z; stavební práce řídil J. Delong. Kolaudována byla 10. října 1972. Architektonicky je inspirována švýcarským stylem. Roku 2010 prošla kaple generální rekonstrukcí a na betonový pylon byl zavěšen nový zvon. Roku 2017 byla položena nová dlažba na hlavních chodnících a renovován centrální hřbitovní kříž. Hřbitov původně náležel k farnímu sboru v Komorní Lhotce. V současnosti je provozovatelem i vlastníkem hřbitova s kaplí Obec Střítež. Významné osobnosti pohřbené na hřbitově Stanislav Kaczmarczyk (†2021), evangelický duchovní a publicista Galerie Reference Související články Střítež Evangelická kaple ve Stříteži Seznam protestantských hřbitovů v Česku Farní sbor SCEAV v Komorní Lhotce Evangelický hřbitov ve Smilovicích Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu evangelický hřbitov ve Stříteži na Wikimedia Commons
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Přísečnice)

Římskokatolický kostel Nanebevzetí Panny Marie stával v zaniklém městě Přísečnici v okrese Chomutov. Do svého zániku býval farním kostelem přísečnické farnosti. Historie Pozdně gotický kostel Panny Marie byl postaven u přísečnického náměstí v roce 1583 a původně sloužil protestantům. Převzal funkci farního kostela po starším kostelu svatého Mikuláše, který byl od té doby kostelem hřbitovním. V letech 1759–1767 byl přestavěn v barokním slohu, ale menší úpravy probíhaly i následujících staletích. Zbořen byl před rokem 1974 kvůli výstavbě vodní nádrže Přísečnice, přestože stál mimo zatopené území. Krátce před demolicí v kostele proběhl archeologický výzkum. Stavební podoba Jednolodní kostel měl obdélný půdorys s polygonálním presbytářem. Po severní straně stála hranolová věž s polygonálním patrem, v jejímž přízemí se nacházela sakristie a nad ní oratoř. K protější straně se přikládala drobná polygonální kaple a před západní průčelí předstupovala předsíň. Interiér osvětlovala hrotitá okna bez kružeb umístěná mezi odstupňované opěráky. V lodi zaklenuté plackovou klenbou se nacházela tribuna a barokní kruchta na dvou pilířích. Závěr kostela byl zaklenutý valenou klenbou. Zařízení Většina zařízení v klasicistním stylu pocházela z konce osmnáctého století. Hlavní baldachýnový oltář zdobily čtyři rokokové sochy evangelistů a socha svatého Mikuláše z doby okolo roku 1740. Reference Literatura KRČMÁŘ, Luděk; PROCHÁZKA, Zdeněk; SOUKUP, Jan. Zničené kostely. 1. vyd. Domažlice: Nakladatelství Českého lesa, 2004. 186 s. (Průvodce historií západních Čech č. 14). ISBN 80-86125-46-7. S. 77–79.
St. Peter und Paul (Žlutice)

Die Kirche St. Peter und Paul (tschechisch kostel sv. Petra a Pavla) in der tschechischen Gemeinde Žlutice (deutsch Luditz) zählt zu den bedeutendsten Baudenkmälern der Karlsbader Region. Geschichte Im Fundament des Kirchenschiffes haben sich Reste eines romanischen Vorgängerbaues erhalten. Der heutige Kirchenbau, eine dreischiffige Basilika mit gotischem Kreuzrippengewölbe, entstand in der 1. Hälfte des 14. Jahrhunderts. In den Bestätigungsbüchern der Prager Diözese ist die Kirche von Luditz 1356 erstmals erwähnt. Laut den Errichtungsbüchern war die Kirche seit etwa 1375 mit einem eigenen Priester besetzt. Während der Hussitenkriege wurde die Kirche 1422 von den Taboriten größtenteils zerstört und 1427 von Ales von Seeberg wieder hergestellt. Graf Lorenz Schlick förderte die Reformation und holte als Hofprediger nach Luditz den lutherischen Theologen Johannes Criginger aus Wittenberg. Die ehemaligen Kirchenstiftungen sind in der Zeit der Hussitenkriege und in der protestantischen Zeit sämtlich eingegangen. Die Nordkapelle entstand 1481. Von 1536 bis etwa 1597 wurde die Südkapelle angebaut. Im 17. Jahrhundert erhielt die Kirche ein teilweise barockes Erscheinungsbild. Am 26. Februar 1660 stürzte der Sakristeiturm ein, zerstörte das Gewölbe vom Vorderteil des Schiffes, den Hochaltar und die herrschaftliche Gruft. Der Wiederaufbau begann 1661 auf Kosten der Stadtgemeinde. Nach einem Brand von 1779 wurde die Kirche im Barockstil wieder aufgebaut, größere Reparaturen erfolgten 1910 und in den 1990er Jahren. In neuer Zeit fand eine aufwendige Rekonstruktion statt. Zur Pfarrei gehörten außer Luditz und der Vorstadt, Groß-Werscheditz, Kowaren, Stadthöfen, Paßnau, Sichlau, Kripau nebst den Einöden Raska und Johannesmühle. 1930 zählte die Pfarrei 2732 Katholiken. Ausstattung Im Innern der Kirche haben sich Fragmente gotischer Malereien aus dem 15. Jahrhundert erhalten. Ein steinernes Taufbecken stammt aus der Renaissance-Zeit. Die wertvolle Barock-Orgel von 1775 lieferte der Orgelmacher František Prokop Nolli. Unter der Kirche befindet sich die Familiengruft der Ritter, Freiherren und Grafen Kokorowetz von Kokorowa. Der Glockenturm enthielt im 19. Jahrhundert drei Glocken aus den Jahren 1570 bis 1574 mit einem Gewicht von 100, 50 und 30 Zentnern. Literatur Rudolf Knorr: Abriss der Geschichte der Pfarrkirche zu St. Peter und Paul in Luditz, Selbstverlag, 1897 Weblinks Einzelnachweise
Neumannova vila (Dvůr Králové nad Labem)

Neumannova vila je sídlo, které si nechal v letech 1905–1906 postavit Dr. Richard Neumann, majitel mechanické tkalcovny M. B. Neumann a synové a tiskárny ve Dvoře Králové nad Labem v okrese Trutnov. Historie budovy O vydání stavebního povolení požádal stavebník 15. dubna 1905, městský soud stavbu povolil 24. května 1905. V průběhu stavby byl projekt rozšířen o skleník. Stavba byla zkolaudována 10. listopadu 1906. V roce 1945 byl majetek Dr. Neumanna dekretem prezidenta Beneše znárodněn. Nejprve zde bylo umístěno místní městské muzeum, v němž se nacházela i galerie a od roku 1965 Textilní muzeum. Vedle muzea vznikla v roce 1946 zoologická zahrada a Neumannův skleník byl jejím prvním tropickým pavilonem. Roku 1969 bylo muzeum uzavřeno a vila byla převedena do majetku Východočeské zoologické zahrady. V současné době v budově sídlí ředitelství zoo. Dále je zde umístěna expozice Pravěk očima Zdeňka Buriana se 147 obrazy tohoto malíře. Budova je chráněna jako kulturní památka České republiky. Stavebník budovy dr. Richard Neumann Dr. Richard Neumann byl člen dynastie královédvorských velkoprůmyslníků. Jeho děd David Neumann založil ve Dvoře Králové textilní továrnu M. B. Neumann. Richard Neumann se narodil 17. prosince 1879 ve Vídni, vystudoval filosofii v Heidelbergu a v roce 1901 převzal vedení rodinné firmy. Před nacistickou okupací odešel s manželkou Alicí Neumannovou nejprve do Paříže, později na Kubu, kde nalezl práci v textilním odvětví a stal se též čestným profesorem na univerzitě v Havaně. Později přesídlil do New Yorku, kde v roce 1961 ve věku 81 let zemřel. Dr. Richard Neumann byl též sběratelem a znalcem umění, jeho umělecká sbírka obsahovala přes 250 předmětů. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Neumannova vila na Wikimedia Commons
Kostel svatého Vavřince (Stará Paka)

Kostel svatého Vavřince je římskokatolický orientovaný filiální, původně farní kostel ve Staré Pace. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Poprvé je zmiňován roku 1358 jako farní kostel. Po bitvě na Bílé hoře se z něj stal filiální kostel novopacké farnosti. Současný kostel byl postaven v letech 1754–1760 na místě menšího dřevěného kostela. Přestavěn a zvětšen byl v roce 1783. Sakristie byla roku 1859 pokryta břidlicí a věž oplechována, kostel byl zevnitř i z vnějšku opraven a vybílen. Vydlážděn byl kostel v roce 1890. V roce 1902 se stala Stará Paka farní expoziturou a roku 1905 samostatnou farností. Další opravy kostele proběhly roku 1962 a roku 1978, kdy byla loď pokryta hliníkovou krytinou. V letech 1803 - 1846 zde jako ředitel kůru a varhaník působil hudební skladatel a pedagog Jiří Josef Benedikt Hartl, místní řídící učitel. Dodnes můžeme v kostele uvnitř nástrojové skříně, na zadních oltářních dvířkách či na pultě starých varhan spatřit jeho dobové nápisy. V letech 1962 – 1998 zde také působil R.D. Alois Stria (21.6. 1920 – 19.6. 1998). Po jeho smrti sem začali dojíždět duchovní z Nové Paky. 1. ledna 2008 byla farnost Stará Paka sloučena s farností Nová Paka a kostel se stal opět filiálním. Architektura Jednolodní stavba s pravoúhlým přesbytářem, se sakristií v ose. Loď i presbytář jsou zaklenuty zrcadlovou klenbou. Věž na západní straně, která v roce 1811 shořela, byla znovu postavena roku 1821. Věžní hodiny jsou z roku 1826. Interiér Iluzivní malovaná architektura hlavního oltáře a obraz patrona kostela sv. Vavřince jsou dílem Josefa Kramolína. Boční oltáře z roku 1810 jsou zasvěcené sv. Janu Nepomuckému a Panně Marii, obrazy na nich jsou dílem Václav Kretschmera. Varhany Varhany jsou z roku 1826. Bohoslužby Bohoslužby se konají v neděli v 7.30 a ve čtvrtek v 17.00 (v době letního času v 18.00). Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Vavřince na Wikimedia Commons Kostel svatého Vavřince - filiální kostel na stránkách Královéhradecké diecéze Archivováno 17. 1. 2012 na Wayback Machine. Farnost Nová Paka Kostel sv. Vavřince, Stará Paka Archivováno 24. 6. 2020 na Wayback Machine. Turistika.cz Hrady.cz
Kostel svatého Vavřince (Ronov nad Doubravou)

Kostel svatého Vavřince v Ronově nad Doubravou na Chitussiho náměstí je poměrně veliký římskokatolický farní kostel z roku 1857 vystavěný v pseudobarokním slohu. Při kostele je farnost Ronov nad Doubravou. Popis Kostel sv. Vavřince stojí přibližně uprostřed náměstí ve tvaru obdélníku pojmenovaném po zdejším rodákovi, malíři Antonínu Chitussim. Kostel je jednolodní pseudobarokní stavba z let 1849–1852 dle návrhu architekta Františka Palečka. Na jeho místě stával starší gotický kostel postavený před rokem 1358, k jehož výstavbě dal v roce 1334 povolení král Jan Lucemburský. Na stavbu bylo použito smíšené zdivo: kámen a cihly. Interiér Na stropě kostela jsou fresky namalované roku 1923 Jaroslavem Majorem, dřívějším členem benediktinského řádu v Emauzech. Jedná se o kopie originálů italských malířů Francassiniho a Grandiho z chrámu v Římě, které zachycují výjevy ze života sv. Vavřince. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Vavřince na Wikimedia Commons Dějiny kostela na hrady.cz