NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel svatého Jakuba Staršího (Jílovice)

Kostel svatého Jakuba Staršího v Jílovicích je filiální kostel ve farnosti Jílovice v Jihočeském kraji. Stojí na mírném návrší v centru vesnice. Ve své původní podobě to byl raně gotický jednolodní kostel, který si na své náklady vystavěla obec v polovině 14. století. Kostel jako filiální patřil k borovanskému kostelu Navštívení Panny Marie do roku 1481, v roce 1650 byl přidělen k suchdolské faře, od roku 1786 měl vlastní duchovní správu a od 3. května 1958 je památkově chráněn. Popis Jednolodní kostel má trojboký presbytář zakončený nepravidelným šestihranem, který sklenula gotická křížová klenba o jednom poli s šestilistou růží v terčovém svorníku. Žebra klenby sahají až k zemi, půlkruhová okna jsou bez kružeb a prutů. Presbytář s lodí spojuje oblouk s ornamentálními malbami. Loď s obdélníkovým půdorysem a rákosovým stropem byla roku 1891 prodloužena o 8 metrů směrem na západ, vchod na severní straně je gotický. Valbová střecha kostela je pokryta pálenou taškou bobrovkou. Z původního kostela zůstal zachován jižní portál (vchod) z přelomu 13. a 14. století, k němuž byla přizděna předsíň s dřevěnými dvoukřídlými dveřmi a trojúhelníkovým štítem a sedlovou střechou. Ve štítu je vyražen letopočet: ANNO DOMINI 1695 a nad ním stojí v nice soška Panny Marie. V roce 1695 byl kostel opraven a byla k němu na severní straně přistavěna hranolová věž s cibulovou bání a lucernou, v jejímž přízemí se nachází sakristie. Další přístavba dala vzniknout obdélníkové kapli svatého Jana Nepomuckého na severní stěně v roce 1710 podle návrhu schwarzenberského stavitele Pavla Ignáce Bayera,[chybí lepší zdroj] vedle níž se nachází schodišťový přístavek. U kostela se nachází nově opravená barokní fara z roku 1786. Zařízení Vnitřek kostela je zařízen ve stylu barokním a pseudobarokním s kazatelnou z roku 1720 a pseudobarokním portálovým oltářem se sochami svatých biskupů a žulovou křtitelnicí. Ze zrušeného kostela sv. Barbory sem přenesli roku 1786 oltář Neposkvrněného početí Panny Marie a obraz svaté Barbory. Dominantou hlavního oltáře z poloviny 18. století je obraz svatého Jakuba, který namaloval František Čermák roku 1858 spolu s obrazem sv. Jana Nepomuckého v kapli. Autorem obrazů na bočních oltářích svaté Anny a Panny Marie je Eduard Schaller, jenž je vytvořil v roce 1844. V inventáři se nacházel stříbrný gotický kalich z konce 16. století měděná monstrance z doby renesance, soška svaté Barbory vysoká 70 cm a černá hedvábná bursa se stříbrným vyšíváním. Kostelní věž se chlubila třemi zvony: na největším byl zobrazen svatý Jakub (průměr 83 cm), na prostředním Ježíš na kříži (průměr 70 cm) a na nejmenším byl obraz Panny Marie s Ježíškem a byl ulit roku 1883 firmou A. Perner & syn v Českých Budějovicích (57 cm průměr). Od stejné firmy byl ulit i zvon umíráček s noční můrou, hadem a vážkami. Události V létě se každoročně koná u kostela u příležitosti svátku svatého Jakuba apoštola (25. červenec) třídenní pouť s koncertem, muzikou a pouťovými atrakcemi. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jakuba na Wikimedia Commons
Kostel Božího Těla (Jílové u Prahy)

Kostel Božího Těla se nachází na západním okraji města Jílové u Prahy ve Středočeském kraji. Jedná se o jednolodní kostel s půlkruhovým kněžištěm. Hřbitov u kostela je tvořen starší východní a mladší západní částí. První zmínka o kapli na tomto místě je z roku 1392. Kostel byl původně gotický, roku 1680 byl přestavěn v barokním slohu na náklady hraběte Arnošta z Valdštejna. V roce 2018 byl zrekonstruován hlavní oltář, který zobrazuje uložení Kristova těla do hrobu. Ještě v 19. století byl kostel využíván horníky pro modlitbu před vstupem do dolu. Architektura Kostel je obdélníkového tvaru s půlkruhovou apsidou, v níž je zazděné půlkruhové okno v jednoduchém štukovém rámu. Střecha je sedlová, pokrytá taškami. Nad presbytářem pak stojí kovová čtyřhranná věžička se zvonem. Nad kamenným portálem se pak nachází mělká nika. Loď je plochostropá, boční vstup je zazděn. Hlavní oltář je dřevěný se soškami svatého Jana Nepomuckého a Panny Marie Svatohorské. Hřbitov Hřbitov se skládá z východní starší a západní novější části. Pilířová vstupní brána se nachází na východě. Nejstarší dochovaný náhrobek pochází z roku 1847. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Božího Těla na Wikimedia Commons
Kostel svatého Václava (Křakov)

Kostel svatého Václava je dominantou obce Křakov spadající pod obec Mířkov. Nedaleko se nachází chráněná krajinná oblast Sedmihoří. Kostel je vybudován na mírně vyvýšenině v centru obce a je obklopen zbytky hřbitovní zídky. Chrám se nachází v blízkosti Křakovského potoka. Kostel, který byl původně (do 31. 12. 1949) kostelem farním, je filiálním kostelem římskokatolické farnosti Horšovský Týn. Stavební fáze Kostel sv. Václava je původní gotický kostel postavený v první čtvrtině 14. století. Jádro stavby, tedy severní zeď lodi s portálem, pochází z doby kolem roku 1340. V období renesance byla přistavěna sakristie, následovala velká barokní přestavba. Svatyně byla upravena v 17. století a v druhé polovině 19. století. Stavební podoba Kostel sv. Václava je jednolodní stavba s polygonálním chórem, k němuž na severu přiléhá věž. Střechy jsou sedlové a valbové, zakryté taškami. Na věži je eternitem pobitý jehlan. Průčelí jsou hladce omítaná, ukončená profilovanou hlavní římsou. Okna lodi i chóru jsou podélná s půlkruhovými záklenky mají hladké špalety bez rámování. V ose západního průčelí, ukončeno hladkým trojúhelným štítem se stylizovanou „mušlí a božím okem“, je lomený profilovaný portál s vysokou, dvakrát odstupňovanou patkou. V severní stěně lodi je jednoduchý boční portál. Dvoupatrová věž je hladce omítaná, pouze poslední patro má členění s lizénovým rámováním a ukončuje ho fabionová římsa. Úzká okna posledního patra věže mají půlkruhové záklenky. Interiér lodi je osvětlený třemi páry oken a je hladce omítaný. Interiér kryje rákosový strop a tři páry lunet. V západní části je kruchta na dvou polygonálních sloupcích, spojených segmentovými archivoltami. Triumfální oblouk je lomený. Chór je zaklenut jedním polem a závěrem křížové klenby, jejíž klínová vyžlabená žebra dosedají v závěru na jehlancové konzoly. V jeho severní zdi je vsazen sanktuář, zasazený do kamenné, lomeným obloukem zakončené, desky, jejíž plochu pokrývají na boku fiály, ve středu je křížová kytice, provedená v mělkém hrubém reliéfu. Po levé straně sanktuáře je umístěn portál s půlkruhovým záklenkem, vedoucí do sakristie, umístění v podvěží. Má valenou klenbu s lunetami. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Václava na Wikimedia Commons
Kostel svatého Michaela archanděla (Křemže)

Kostel svatého Michaela archanděla v Křemži, okres Český Krumlov, je farní kostel římskokatolické farnosti Křemže a součást kulturní památky České republiky s názvem „Kostel Archanděla Michaela s farou“. Fara se zahradou (obehnanou ohradní zdí) a se stodolou je umístěna v severozápadním rohu náměstí, severozápadně od hlavního vchodu do kostela. Historie První písemná zmínka o kostele pochází z roku 1362, kostel je však starší. V roce 1470 byl přestavován. V roce 1557, kdy byla Křemže majetkem Jana Častolára z Dlouhé Vsi, byla rozšířena chrámová loď. V letech 1885 až 1887 byl kostel přestavěn s použitím románských a gotických slohových prvků; vzniklo trojlodí, klenuté kněžiště a sakristie byly ponechány původní. Zařízení Zařízení kostela je pseudogotické. Dřevěná socha Panny Marie Bolestné pochází z poloviny 16. století (kněžiště). Krucifix z poloviny 18. století je umístěn v chrámové lodi. Cínová křtitelnice pochází z roku 1637. V kostele jsou renesanční a barokní náhrobníky, např. figurální náhrobník Jana Častolára z Dlouhé Vsi z roku 1560 (za hlavním oltářem). Odkazy Poznámky Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Archanděla Michaela na Wikimedia Commons
Kostel svatého Matouše (Křištín)

Kostel svatého Matouše v Křištíně je poprvé zmiňován v roce 1352. Nachází se v blízkosti úpatí horského hřbetu. Roku 1378 byl pánem vsi jistý Vilém z Čachrova. V období 15. a 16. století připadl Křištín do majetku Střeziměřským z Lub. Kostel se nachází uprostřed vesnice Křištín a je ohraničen kamennou zdí, která je prolomena vstupem na jižní straně. Stavební fáze Stavba kostela sv. Matouše se datuje od poslední čtvrtiny 13. století, kdy pravděpodobně vznikla kostelní loď. Presbytář podle zaklenutí pochází z poloviny 14. století. V 16. století vznikly nástěnné malby, které zdobí presbytář a triumfální oblouk církevní stavby. Kostel prošel barokními úpravami ve 2. polovině 18. století, při kterých byl přestavěn krov, lodní strop a okna. Z 2. poloviny 19. století pochází stavba kruchty. Předsíň na jižní straně kostela byla vystavěna kolem roku 1900. Je možné, že kamenná zeď, která obklopuje kostel vznikla v 18. století, ale tato datace není jednoznačná. Východní část této zdi prošla úpravami ve 20. století. Stavební podoba Jedná se o gotický jednolodní kostel s polygonálně uzavřeným presbytářem. Presbytář o jednom poli je zaklenut křížovou žebrovou klenbou a s kostelní lodí je propojen triumfálním obloukem. Z venkovní strany presbytáře jsou ukotveny snížené opěráky, mezi kterými jsou umístěna čtyři lomená okna. Po levé straně presbytáře je umístěn sanktuář. Výklenek je ve tvaru lomeného oblouku. Plochostropá obdélná loď s dřevěnou kruchtou je nepatrně širší než presbytář. Na její jižní stěně je umístěna menší předsíň, kde se zachoval vstup skrze raně gotický portál. Na něm jsou stále patrné válcovité patky sloupů se svislými rýhami a hladké hlavice. Interiér kostelní lodi osvětlují tři pravoúhlá okna. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Matouše na Wikimedia Commons
Kaple Nejsvětější Trojice (Křinec)

Kaple (kostel) Nejsvětější Trojice v Křinci je barokně upravená sakrální stavba, která stojí volně zhruba uprostřed hřbitova nad městysem Křinec na temeni vrchu Chotuci asi 800 m západně od intravilánu obce. Duchovní správou kaple spadá pod farnost Křinec. Kaple je chráněna jako kulturní památka. Historie Kaple Nejsvětější Trojice bývá někdy nazývána kostelem, nicméně jedná se o velkou kapli, byla zbudována patrně na místě původně pohanského božiště, které je připomínáno v roce 1357. Současná kaple pochází snad ze 16. století, ale roce 1697 byla barokně upravena. V roce 1888 vyhořela a znovu obnovena byla v roce 1889. Architektura Exteriér Jedná se o jednoduchou původně gotickou jednolodní obdélnou stavbu z lomové opuky s pravoúhle uzavřeným presbytářem. Fasády mají jednotnou barokní úpravu. V ose se nachází čtvercová sakristie a před západním průčelím stojí čtvercová předsíň. Západní portál má kaple půlkruhově uzavřený. Na jihu boku lodě je obnažen dnes zaslepený sedlový gotický portál. Střecha je valbová s recentní krytinou a hranolovou vížkou na rozhraní mezi lodí a presbytářem. Interiér Uvnitř má kaple plochý strop. Vítězný oblouk je původně lomený s dodatečně sníženou horní částí. Zařízení uvnitř je prosté a pochází z 19. století. Na hlavním oltáři je obraz od Františka Truksy z roku 1891. Náhrobek je z roku 1809. Okolí kaple Na hřbitově, který obklopuje kapli se nachází hrobka Vonkova. Jedná se o novorenesanční hranolovou pohřební kapli z období kolem roku 1900. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaple Nejsvětější Trojice na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v kapli Nejsvětější Trojice, Křinec (katalog biskupství litoměřického)
Kašovice (tvrz)

Kašovice jsou zřícenina tvrze nad stejnojmennou vesnicí u Hrádku v okrese Klatovy. Tvrz s okolním modřínovým lesem je od roku 1964 chráněná jako kulturní památka. Historie Dějiny Kašovic jsou spojené s velhartickým a hrádeckým panstvím. První písemná zmínka o vesnici z roku 1341 uvádí Sezamu z Kašovic a předpokládá se, že již tehdy nad vesnicí stála tvrz. Koncem čtrnáctého století však již nejspíše patřila pánům z Velhartic a podle Augusta Sedláčka na ní pravděpodobně žil některý z příslušníků rodu. Roku 1390 patřily Kašovice k vesnicím, na kterých Jan z Velhartic pojistil věno své manželky Ofky z Opočna. Později je získal Oldřich z Rožmberka, který vesnici roku 1428 prodal Menhartovi z Hradce. Předpokládá se, že tvrz zanikla během druhé poloviny patnáctého století. Když si Jan Rendl z Úšavy nechal roku 1565 zapsat svůj kašovický majetek do desk zemských, uváděl zápis kašovickou tvrz jako pustou. Na konci devatenáctého století byl v okolí zříceniny vysázen lesopark. Stavební podoba Z tvrze se dochovala část zdiva hlavní podsklepené budovy, která mívala obdélníkový půdorys s rozměry 22 × 7,5 metru. Případné opevnění beze stop zaniklo. V prvním patře paláce se nacházel středový sál, který měl po stranách dvě světnice s prevéty. Ve druhém patře býval velký sál a na západní straně menší místnost s krbem. Sál měl vlastní prevét v severní zdi a osvělovalo jej velké okno se sedátky. V oknech se dochovaly dřevěné překlady. Přístup Pozůstatky tvrze jsou volně přístupné. Přímo k nim nevede žádná turisticky značená trasa, ale souběžně se sousední silnicí II/187 je značena cyklistická trasa z Velhartic do Nalžovských Hor. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kašovice na Wikimedia Commons
Kostel Panny Marie Sněžné (Kašperské Hory)

Poutní kostel Panny Marie sněžné v Kašperských Horách (německy Kirche St. Maria Schnee in Bergreichenstein) je filiální kostel římskokatolické farnosti Kašperské Hory. Popis Jednolodní novorománská stavba kostela se dvěma nápadnými věžemi v západním průčelí je z poloviny 19. století se nachází v Nerudově ulici na jižním okraji městečka Kašperské Hory, v těsném sousedství původní kaple Panny Marie Klatovské, při silnici směrem ke Zlatému potoku, která zde dodnes stojí při silnici pod kostelem, je prostá barokní stavba s trojúhelníkovým štítem nad západním průčelím. Historie Kaple Panny Marie Klatovské Původně v místě dnešního kostela stávala pouze kaple Panny Marie Klatovské, nazývané Grantl ze 17. století na poutním místě u vydatného pramene zázračné vody. Roku 1690 byl v kapli umístěn milostný obraz Panny Marie Klatovské, dar manželů Jiřího a Anny Prunových. V roce 1816 inicioval zdejší děkan Mikuláš Toepper přestavbu kaple. Kostel Panny Marie sněžné Kostel Panny Marie sněžné byl postaven jako poutní v letech 1850–1867 podle plánů místního stavebního mistra Johanna Buchingera na vyvýšeném terénu poblíž barokní kaple. Jelikož kaplička kapacitně nedostačovala trvalému růstu počtu poutníků byl na vyvýšením místě nad kaplí postaven kostel. Již od 19. století se zde každoročně 5. srpna (svátek Panny Marie Sněžné) konají mariánské pouti, jejichž tradici se nepodařilo zlikvidovat ani komunistickému režimu. Šumavský spisovatel Karel Klostermann popisuje kašperskohorskou pouť ve svém románu V ráji šumavském. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Panny Marie Sněžné na Wikimedia Commons Kostel Panny Marie sněžné v Kašperských Horách Kostel Panny Marie sněžné v Kašperských Horách
Kaple svatého Jana Křtitele (Kadaň)

Kaple sv. Jana Křtitele v Kadani se nachází v nynější ulici Jana Švermy v sousedství domu čp. 610 poblíž kadaňského františkánského kláštera Čtrnácti svatých Pomocníků. Historie Již počátkem 17. století a v průběhu století 17. a 18. se zejména na Sedleckém předměstí v Kadani ubytovávaly nesčetné zástupy poutníků, kteří v početných davech navštěvovali poutní místo ve františkánském klášteře Čtrnácti svatých Pomocníků, nacházejícím se pod Svatou horou v místech za kadaňskými předměstskými hradbami. Kapli sv. Jana Křtitele si nechali roku 1641 vystavět poutníci z města Klášterce nad Ohří. Měla jim sloužit při mohutném provozu poutního místa Čtrnácti svatých Pomocníků jako vlastní shromaždiště, i jako místo ke zbožnému čekání. Tato takzvaná Klášterecká kaple, k jejíž pravidelné údržbě se též Klášterečtí občané zavázali, se do nynějších dob nachází v ulici Jana Švermy v sousedství domu čp. 610. Z pozdějších dob existují dokonce písemné záznamy o sporu mezi městem Kadaní a bratry františkány o vlastnická práva k této kapli. Asi největší nápor poutníků zažil kadaňský františkánský klášter a jeho okolí v roce 1713. Tehdy se v celém františkánském řádu slavilo svatořečení italské klarisky (příslušnice řádu Chudých sester svaté Kláry – ženské větvě řeholního řádu menších bratří františkánů – tzv. minoritů) sv. Kateřiny Boloňské (odkaz), kanonizované o rok dříve, tedy roku 1712. Na slavnosti v kostele Čtrnácti svatých Pomocníků v areálu kadaňského františkánského kláštera mělo tehdy podle historických pramenů dorazit na dvacet tisíc poutníků. I později bylo poutní místo hojně navštěvováno stovkami poutníků zejména z Kadaňska, tedy od řeky Ohře a Liboce, Krušných hor i Doupovských vrchů, ale dokonce též ze žateckých rovin. Dalšími oblíbenými a hojně navštěvovanými poutními událostmi bývala především františkánská slavnost zvaná porciunkule, připadající vždy na 2. srpen v roce, nebo eucharistické procesí, které bylo v Kadani konáno vždy o slavnosti Božího Těla. Zajímavost Okolí kaple sv. Jana Křtitele je dějištěm jedné z kadaňských pověstí. Má se zde totiž kolem půlnoci zjevovat záhadný rytíř v brnění a s halapartnou v ruce, který bývá viděn též na Špitálském předměstí pod Kadaňským hradem. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaple svatého Jana Křtitele na Wikimedia Commons Literatura HLAVÁČEK, Petr. Kadaňský poutník. Kulturně-historický průvodce starou Kadaní. Kadaň: Město Kadaň, 2015. HLAVÁČEK, Petr. Zapomínané Sedlecké předměstí v Kadani. Kadaň: Město Kadaň, 2015. HLAVÁČEK, Petr. Kadaňské pověsti. Kadaň: Město Kadaň, 2009.
Kaple Navštívení Panny Marie (Josefův Důl)

Kaple Navštívení Panny Marie je barokní sakrální stavba v Josefově Dole, části Karlov. Historie Na místě kaple stála původně pouze studánka a údajně i primitivní vanové lázně. O ní putuje pověst, že sedlák u studánky vykopal svatý obrázek. Po čase mu onemocněla žena a on jí poradil, aby se ve studánce vykoupala. Ta tak provedla a uzdravila se. Ze studánky se tak stalo poutní místo, které během mariánských svátcích navštívily tisíce lidí. Roku 1762 zde byla postavena dřevěná kaple. Lidé ke kapli nosili dary a finanční obnosy, dokonce se krátce uvažovalo o stavbě kostela. Roku 1800 nechal hrabě František Antonín Desfours přestavět kapli na kamennou. Ta byla vysvěcena 27. června 1803. Roku 1865 byla přestavěna do současné podoby. Od té doby zájem o pramen i kapli postupně upadal. Kaple byla prohlášena za kulturní památku 23. září 1971. Poslední velká rekonstrukce proběhla v letech 2009 až 2011. Popis Barokní kaple je zděná budova skládající se ze širší, téměř čtvercové hlavní části s mírně vypouklým závěrem a trojúhelníkovým štítem. Střecha je sedlová a krytá taškami. Na střeše se nachází sanktusovník s jehlanovou stříškou. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaple Navštívení Panny Marie se studánkou na Wikimedia Commons
Kaple svatého Huberta (Karlova Studánka)

Kaple svatého Huberta se nachází na katastrálním území Karlova Studánka v okrese Bruntál. Je postavena na jižním okraji lázní v památkové zóně, je chráněna jako kulturní památka a je zapsána v Ústředním seznamu kulturních památek ČR. Popis Exteriér Drobná dřevěná stavba kaple, která byla postavena pravděpodobně v letech 1757–1758, se nachází v památkové zóně Karlovy Studánky, která byla prohlášena Vyhláškou 413/2004 ze dne 24. června 2004. Kaple je postavena na kamenné podezdívce na půdorysu osmistěnu zakončena zvonovitou střechou lucernou s cibulovou bání, makovicí a křížem. Střecha je krytá šindelem. Stěny kaple jsou deštěné. K pravoúhlému vstupu vedou čtyři kamenné schody. Nad vstupem je oválné okno, v závěru je obdélné okno s půlkulatým závěrem. Interiér Barokní oltář je tvořen novodobou mensou a predellou. Nad oltářem je zavěšen obraz svatého Huberta z roku 1758 namalovaný Janem Kryštofem Handkem. V dolní části obrazu je znak Klementa Augusta, velmistra řádu německých rytířů. Plochý strop je ozdoben malbou představující hold venkovského lidu svaté Trojici. Na bočních stěnách jsou zavěšeny obrazy, které nesou letopočet 1758 a podpisy nebo iniciály donátorů – vrchnostenských úředníků panství řádu německých rytířů. Seznam obrazů: Navštívení Panny Marie, svatá Rodina, svatý Antonín z Padovy, svatý Karel Boromejský, svatá Jenovéfa Brabantská, svatý Eustach, svatý Ivan, svatý Jiří, Alžběta Durynská, Klanění sv. Tří králů a Smrt svatého Františka Xaverského. Odkazy Reference Související články Seznam kulturních památek v Karlově Studánce Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svatého Huberta na Wikimedia Commons
Sadová kolonáda

Sadová kolonáda je jednou z pěti hlavních kolonád v Karlových Varech. Vystavěna byla v letech 1880 až 1881 podle projektu vídeňských architektů Ferdinanda Fellnera a Hermanna Helmera. Původně sloužila jako promenáda k sousednímu Blanenskému pavilonu. Promenáda byla spojena s letní restaurací. Blanenský pavilon byl nicméně v roce 1966 zbourán, aby ustoupil přilehlým Dvořákovým sadům. V roce 2002 byla litinová kolonáda rekonstruována. Kolonáda slouží pro pití Sadového pramene, nicméně vývěr pramene je umístěn ve Vojenské lázeňské zotavovně. Koncem osmdesátých let 20. století byl lázeňským hydrogeologem Vylitou objeven další pramen, pojmenovaný jako Hadí pramen. Jeho odběr byl umístěn v západním pavilonu a dne 10. července 2004 zpřístupněn veřejnosti. Řadí se svou teplotou 30 °C mezi chladnější a je považován za nejchutnější karlovarský pramen. Stavební podoba Kolonáda je sestavena z litinových dílců vyrobených Mariánskou hutí železáren knížete Salma v Blansku. Dvouramenná 50 m dlouhá kolonáda v neorenesančním stylu stojí na štíhlých korintských sloupech, nároží tvoří šestiboké pavilony. Až do roku 2004 nebyla kolonáda opravována, bylo provedeno jen dvanáct nátěrů. Porušené a chybějící litinové díly byly restaurovány v roce 2004. Rovněž byla opravena kamenná spodní stavba a střecha pokryta novou břidlicí. Při rekonstrukci byl vybudován bezbariérový přístup ze Sadové ulice a zabudováno nové osvětlení. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Sadová kolonáda na Wikimedia Commons
Colonnade du parc

La colonnade du parc (en tchèque : Sadová kolonáda) est l'une des cinq colonnades principales de la ville thermale de Karlovy Vary en Tchéquie. Elle fut construite entre 1880 et 1881 selon le projet des architectes viennois Ferdinand Fellner et Hermann Helmer. Elle servait à l'origine de promenade pour le pavillon Blanensky voisin. Le pavillon Blanenský a cependant été démoli en 1966 pour faire place aux vergers Dvořák adjacents. En 2002, la colonnade en fonte a été reconstruite. Elle se classe avec sa température de 30 °C parmi les sources les plus froides et considérées comme les plus savoureuses de Karlovy Vary. Description La colonnade est construite en fonte et mesure 50 m de long. De style néo-Renaissance, elle repose sur de fines colonnes corinthiennes, les angles sont formés par des pavillons hexagonaux. L'ensemble a été intégralement restauré en 2004. Notes et références (cz) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en tchèque intitulé « Sadová kolonáda » (voir la liste des auteurs). Liens externes Ressource relative à l'architecture : MonumNet Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du tourisme Portail de la Tchéquie Portail de la protection du patrimoine