NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Synagoga v Telči

Bývalá synagoga v Telči z roku 1904 stojí východně od náměstí v ulici Na Parkáně jako č.p. 123. Historie a popis V roce 1940 byla zabavena nacisty a vnitřní vybavení bylo zničeno. Po válce sloužila městu jako jesle a služebna Veřejné bezpečnosti. Policie zde následně sídlila až do roku 2004 (kdy se přestěhovala do nové budovy v Luční ulici). V Hradební ulici se dochovala budova dřívější modlitebny, dnes č.p. 87. V obci se také nachází židovský hřbitov. 21. století Od roku 2002 patří budova Federaci židovských obcí. V letech 2019–2021 si od ní prostory pronajímala galerie s kavárnou Gamoneum (Galerie moderního i nemoderního umění). Odkazy Reference Související články Telč Židovský hřbitov v Telči Seznam židovských památek v Kraji Vysočina Seznam synagog v Česku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Synagoga v Telči na Wikimedia Commons
Synagoge (Telč)

Die Synagoge in Telč (deutsch Teltsch), einer Stadt im Okres Jihlava der Region Vysočina in Tschechien, wurde vom Baumeister Karel Wagner aus Iglau 1904 errichtet. Die profanierte Synagoge wurde zu einem Wohnhaus umgebaut. Siehe auch Jüdische Gemeinde Telč Literatur Klaus-Dieter Alicke: Lexikon der jüdischen Gemeinden im deutschen Sprachraum. Band 2: Großbock – Ochtendung. Gütersloher Verlagshaus, Gütersloh 2008, ISBN 978-3-579-08078-9 (Online-Ausgabe). Weblinks
Synagogue de Telč

La synagogue de Telč (en allemand Teltsch), une ville morave de la région de Vysočina en République tchèque, a été construite en 1904 par l'architecte Karel Wagner de Jihlava. La synagogue abandonnée a été convertie en un immeuble résidentiel. Voir également Communauté juive de Telč Littérature Klaus-Dieter Alicke : Lexique des communautés juives de l'espace germanophone. Tome 2 : Großbock - Ochtendung. Gütersloher Verlagshaus, Gütersloh 2008, (ISBN 978-3-579-08078-9) ( édition en ligne ). Liens web Portail du patrimoine mondial Portail de la Tchéquie Portail du judaïsme
Synagoga v Tučapech

Synagoga stojí v obci Tučapy č.p. 61 v okrese Tábor v Jihočeském kraji. Nalézá se mezi domy č. p. 64 a 63 jihozápadně od obecního úřadu a centra obce. Historie Do zbudování synagogy v obci fungovala pouze modlitebna v patře židovské školy, což je nyní obytný dům č. p. 64. První synagoga byla v Tučapech postavena roku 1779, v roce však 1867 vyhořela a musela být postavena budova nová, k čemuž došlo již o rok později. Dochovaná jména rabínů jsou Schiller, Freund, Epoch a Schick, mezi jména učitelů židovské školy patřili do jejího zrušení roku 1881 Erben, Freund, Ganz a Kohn. Je známo, že bohoslužby se zde konaly do první světové války. Místní obyvatelé vzpomínají, že na prostoru dnešní zahrady, tehdy v nižší úrovni bez navršené zeminy, se konaly košer porážky, během kterých se v okolí shromažďovalo nežidovské obyvatelstvo čekající, zda se porážka nepovede podle pravidel a maso nebudou moci získat sami. Již od roku 1921 se o budovu synagogy zajímala místní Sokolská jednota, získat si ji ale podařilo až roku 1933 a o rok později byla budova slavnostně otevřena jako sokolovna. V říjnu 1940 však došlo ke zrušení sokolských organizací, jejichž majetek pak propadl ve prospěch Říše a sokolovna byla zapečetěna spolu s veškerým zbožím zabaveným v obchodech místních židovských obyvatel. K budově obdélníkového půdorysu bývalé synagogy pak byla připojena přístavba – nízká podél jihozápadní stěny a dvoupatrová jako jižní křídlo. V 50. letech 20. století pak byla přestavěna na moderní tělocvičnu a byla využívána až do doby, kdy v Tučapech vznikl komplex základní školy s vlastní tělocvičnou, která je na rozdíl od sokolské vytápěná. Židovská škola byla se synagogou spojena dodnes zvenku dobře viditelným průchodem, jenž byl zastavěn při sokolské přestavbě budovy synagogy. Při pohledu zevnitř již synagogu nic nepřipomíná, průchod do školy je zazděn pod jedním z basketbalových košů. Do tělocvičny bylo v 50. letech možné chodit také vchodem v severní stěně, který se dnes nachází na pozemku domu č. 64. V současném domě č. p. 65 v sousedství obou výše zmiňovaných budov sídlil rabinát. Reference Související články Seznam židovských památek v Jihočeském kraji Seznam synagog v Česku Židovský hřbitov v Tučapech Židovská čtvrť v Tučapech Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Synagoga v Tučapech na Wikimedia Commons Obec Tučapy Archivováno 7. 5. 2013 na Wayback Machine.
Synagoge (Tučapy u Soběslavi)

Die Synagoge in Tučapy u Soběslavi (deutsch Tutschap), einer Gemeinde im Bezirk Okres Tábor der Region Jihočeský kraj in Tschechien, ersetzte einen älteren Gebetssaal, der Ende des 17. Jahrhunderts belegt ist und der in der alten jüdischen Schule von 1779 untergebracht war und später aufgelöst wurde. Die alte Synagoge wurde 1779 erbaut, brannte jedoch 1867 aus. 1868 wurde sie wieder erbaut. Gottesdienste fanden in der Synagoge bis zum Beginn des Ersten Weltkrieges statt. 1934 wurde sie als Sportsaal der Vereinigung Sokol zweckentfremdet, 1950 schließlich renoviert. Einzelnachweise Siehe auch Jüdische Gemeinde Tučapy u Soběslavi Jüdischer Friedhof (Tučapy u Soběslavi) Jüdisches Viertel Tučapy u Soběslavi Weblinks Offizielle Website auf tucapy.cz/
Synagoga v Třešti

V Třešti se nachází budova bývalé synagogy, nyní kostel Církve československé husitské. Židé jsou v Třešti doloženi od 2. poloviny 13. století (zmínka o rabínovi Jakubovi z Třeště). Synagoga s pěti poli loubí (jediná synagoga s tímto architektonickým prvkem v českých zemích) je čelem obrácena do náměstí Svobody. Popis Jedná se o empírovou stavbu s antickými a egyptskými vzory. Původní barokní podoba není známa kvůli zničení budovy při velkém požáru v roce 1824, kdy byla synagoga úplně zničena. Celá budova je orientována na východ. Uliční podloubí nese 6 toskánských sloupů s křížovými klenbami. V hlavním traktu je výška synagogy 8,35 m. Historie synagogy První zmínka o synagoze pochází z roku 1693. Zajímavé je velmi těsné sousedství synagogy s filiálním kostelem sv. Kateřiny Sienské, které svědčí o jisté toleranci židovského obyvatelstva. Synagoga byla zničena požárem 2. října 1824. Díky sbírce byla znovu postavena a vysvěcena 22. září 1825. Znovu byla synagoga poškozena roku 1920 při dalším velkém požáru, kdy bylo při opravách dočasně zazděno celé loubí. Synagoga byla používána až do okupace. Zařízení interiéru bylo za 2. světové války nacisty zničeno a tóra byla odvezena. Do roku 2003 byla synagoga využívána jako výstavní prostor Spolku přátel betlémů. V současnosti slouží jako kostel sboru Církve československé husitské. Výstavy V dnešních dnech slouží synagoga hlavně k výstavám a koncertům. Hlavní sál je využíván pro kulturní účely – příležitostně pro výstavy a koncerty vážné hudby. O Vánocích je každoročně pořádán koncert, v květnu 2009 byla výstava Židovské tradice a zvyky – Zpráva o Lodži. Dále je zde trvalá výstava o Franzi Kafkovi a expozice o židovské obci v Třešti. Student Franz Kafka v Třešti trávil letní prázdniny v letech 1900–1907 u svého strýce, městského lékaře dr. Löwyho. Odkazy Reference Související články Židovský hřbitov v Třešti Seznam židovských památek v Kraji Vysočina Seznam synagog v Česku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Synagoga v Třešti na Wikimedia Commons Informace o muzeu na stránkách kraje Vysočina
Synagoge (Třešť)

Die Synagoge in Třešť (deutsch Triesch), einer Stadt im Okres Jihlava der Region Vysočina (Tschechien), wurde 1824/25 errichtet. Die profanierte Synagoge ist seit 1988 ein geschütztes Kulturdenkmal. Geschichte Nach einem großen Stadtbrand, der das gesamte jüdische Ghetto mit der Synagoge zerstörte, ließ die jüdische Gemeinde in Triesch eine neue Synagoge im Empirestil errichten, die im September 1825 eingeweiht wurde. Heute dient das ehemalige Synagogengebäude als Versammlungsort der tschechischen Hussiten-Kirche. Im umfassend restaurierten Gebäude sind zwei Ausstellungen zu sehen: eine Dokumentation zur Geschichte der jüdischen Gemeinde Triesch und die Ausstellung Franz Kafka in Třešť. Siehe auch Jüdische Gemeinde Třešť Literatur Klaus-Dieter Alicke: Lexikon der jüdischen Gemeinden im deutschen Sprachraum. Band 3: Ochtrup – Zwittau. Gütersloher Verlagshaus, Gütersloh 2008, ISBN 978-3-579-08079-6 (Online-Ausgabe). Weblinks Einzelnachweise
Synagoga v Čelině

Bývalá synagoga, pocházející z 19. století, se nachází severně od centra vesnice Čelina. Stojí na mírném návrší a je obklopena bývalými židovskými domky místního ghetta. Poté, co ji roku 1901 poškodil požár, byla přestavěna k obytným účelům a původní účel budovy již dnes nic viditelně nepřipomíná. Ve vsi se také nachází židovský hřbitov. Odkazy Reference Související články Židovský hřbitov v Čelině Čelina Seznam židovských památek ve Středočeském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Synagoga v Čelině na Wikimedia Commons
Synagoga v Černovicích

Synagoga v Černovicích je bývalá židovská modlitebna, která se nachází v Černovicích v ulici Na Potoce jako čp. 226, 100 m na sever od Mariánského náměstí. Synagoga byla postavena asi v první polovině 19. století, načež byla po požáru v roce 1857 přebudována v novogotickém stylu. K bohoslužbám sloužila až do začátku 2. světové války. V roce 1949 byla prodána a následně adaptována na obytný dům. Černovická židovská komunita přestala existovat v roce 1942. V obci se také nachází židovský hřbitov. Reference Související články Židovský hřbitov v Černovicích Seznam židovských památek v Kraji Vysočina Seznam synagog v Česku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu synagoga v Černovicích na Wikimedia Commons
Synagoga v Čáslavi

Synagoga byla postavena v maurském slohu ve městě Čáslav severně od náměstí Jana Žižky z Trocnova v Masarykově ulici, kde stojí dodnes jako čp. 111. Dostavěna byla roku 1899 podle plánů, jež vypracoval architekt Wilhelm Stiassny. Je chráněna jako kulturní památka České republiky. Jde o dvoupatrovou budovu s mohutným obloukem ve střední části fasády, v jehož středu se nachází rozeta s Davidovou hvězdou, oblouky doplňují také okna a vstupní portál. Nad rohy přední části objektu bývaly věžičky, které však stejně jako Davidova hvězda v čelním oblouku podlehly nacistické devastaci a nikdy nebyly obnoveny. Budova má mj. dochovaný dřevěný strop a ženskou galerii. Za vstupní částí vpravo začínají schody vedoucí právě do ženské galerie původně s 90 místy. Celkově zde bývalo 250 míst k sezení. Patnáct let po válce byla synagoga využívána jako sklad, od roku 1970 pak sloužila potřebám Městského muzea, přičemž místo s Davidovou hvězdou nahradil městský znak. Majitelem čáslavské synagogy se roku 1994 stala židovská obec v Praze. Roku 2008 pak s podporou města Čáslav proběhla oprava fasády objektu a do největšího oblouku bylo vráceno okno s Davidovou hvězdou. Následně si synagogu na 25 let pronajala Nadace Dagmar Lieblové, kterou vede syn Martin Liebl. Dala kompletně opravit interiéry synagogy. Ve městě se také nachází židovský hřbitov. Odkazy Reference Související články Čáslav Seznam židovských památek ve Středočeském kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Synagoga v Čáslavi na Wikimedia Commons
Synagoge (Čáslav)

Die Synagoge in Čáslav (deutsch Tschaslau oder Czaslau), einer tschechischen Stadt im mittelböhmischen Okres Kutná Hora, wurde von 1897 bis 1899 errichtet. Die profanierte Synagoge ist seit 1988 ein geschütztes Kulturdenkmal. Geschichte Die Synagoge im maurischen Stil mit Ornamentmalereien im Inneren wurde nach Plänen des Wiener Architekten Wilhelm Stiassny erbaut. Die hölzerne Kassettendecke und die Frauenempore sind erhalten. Nach dem Zweiten Weltkrieg wurde das Synagogengebäude zunächst als Verkaufsraum genutzt. Von 1970 bis circa 1990 war eine Kunstgalerie im Gebäude eingerichtet. Nach der politischen Wende in Tschechien ging die Synagoge in das Eigentum der Jüdischen Gemeinde Prag über. Im Jahr 2011 wurde die Restaurierung der Synagoge abgeschlossen. Siehe auch Jüdischer Friedhof (Čáslav) Liste von Synagogen in Tschechien Literatur Klaus-Dieter Alicke: Lexikon der jüdischen Gemeinden im deutschen Sprachraum. Band 2: Großbock – Ochtendung. Gütersloher Verlagshaus, Gütersloh 2008, ISBN 978-3-579-08078-9 (Online-Version). Weblinks World Monuments Fund (englisch, abgerufen am 3. März 2016) Einzelnachweise
Synalovské kopaniny

Synalovské kopaniny je přírodní památka na severním okraji obce Synalov v okrese Brno-venkov. Důvodem ochrany je zachování současné mozaiky vegetačních formací a současného způsobu obhospodařování. Fotogalerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Brno-venkov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Synalovské kopaniny na Wikimedia Commons
Sídliště Na Dědině

Sídliště Na Dědině je jedno z pražských sídlišť. Nachází se v Praze 6-Ruzyni a z menší části (např. základní škola) v Liboci, nedaleko Letiště Václava Havla Praha, mezi ulicemi Vlastina a Evropská. Hlavní obytnou zónou sídliště je deset dvanáctipatrových bytových panelových domů, které byly postaveny koncem sedmdesátých let 20. století. V těchto domech se nalézá zhruba 1600 bytů 1. kategorie (3+1 a 2+kk). Dále vyrostly v letech 1984 až 1986 na Dědině čtyřpatrové panelové domy v různých variacích (4+1, 3+1, 1+kk) celkem v počtu 47 vchodů a dále rodinné domky, restaurace a mateřská škola. Na Dědině se nachází základní škola Dědina.[1] V roce 1987 byl dostavěn kulturní dům Delta, ve kterém se nachází zdravotní středisko, veterinární ordinace, restaurace, cukrárna, knihovna, policie, obchody, pošta, dříve tu býval i kinosál s Klubem Delta. Celý objekt (obě budovy) prodělaly koncem prvního desetiletí 21. století generální opravu. V listopadu roku 2006 vyrostlo v blízkosti sídliště nové obchodní centrum Šestka.[2] Je umístěno nedaleko sídliště směrem k Letišti Václava Havla. Na sídlišti se plánovala stanice metra Linky A Dědina. Tato varianta trasy A se jeví v současnosti (2022) jako nepravděpodobná. Zatím je nejbližší stanicí Nádraží Veleslavín, v současné době je dostavěno metro A do Motola. Přes sídliště je od října 2023 vedena tramvajová trať, která byla z dřívější konečné zastávky Divoká šárka prodloužena do zastávky Dědina a v budoucnu se plánuje její další prodloužení do zastávky Padesátník. Z Dědiny je dobrá dostupnost do centra tramvajemi 20 na Anděl a 26 na Hlavní nádraží, trolejbusem 59 ke stanici linky metra A Nádraží Veleslavín či autobusy 191 na Petřiny, taktéž metro A, a 225 na Stodůlky, kde je přestup na metro B. Na tomto sídlišti také vznikla jedna z nejstarších pražských bezdrátových komunitních sítí, Dedina.NET,[3] která zde působí již od roku 2001. Dnes je již z důvodu krádeže domény přejmenovaná a je součástí metropolitní sítě CZFree.Net. Dopravní spojení Bráno zhruba ze zastávek Sídliště Na Dědině a Nádraží Praha-Ruzyně List obsahuje pouze významné zastávky na které lze dojet přímo Nádraží Veleslavín, přestup na metro A, 10 min, linky 20, 26, 59 Petřiny, přestup na metro A, 10 min, linka 191 Anděl, přestup na metro B, 40 min, linky 20 a 191 Stodůlky, přestup na metro B, 20 min, linka 225 Slánská, přestup na tramvaje 9 a 10, 10 min, linka 225 Strossmayerovo náměstí, přestup na metro C, tramvaje a vlaky, 25 min, linka 26 Praha hlavní nádraží, přestup na metro C, tramvaje a vlaky, 35 min, linka 26 Praha Masarykovo nádraží, přestup na vlaky směr východ a tramvaje, 30 min, linka 26, dříve i vlakem, v budoucnu pravděpodobně také vlakem Kladno (nádraží), 30 min, vlakem z nádraží Praha-Ruzyně Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu sídliště Na Dědině na Wikimedia Commons Oficiální stránky městské části Praha 6 Obchodní dům 6 ZŠ Dědina Cz speed Archivováno 22. 9. 2020 na Wayback Machine.
TJ Tempo Praha

TJ Tempo Praha je softballový a baseballový klub založený v roce 1963 v Praze 4. Klub je registrován jako občanské sdružení. Softballová část klubu hraje nejvyšší soutěž jak v kategorii mužů tak žen. Baseballový oddíl TJ Tempo Praha se sloučil s baseballovým klubem Tegola Praha. Baseballový oddíl nese název Tempo Titans Praha. Mužský „A“ tým hraje nejvyšší soutěž Extraligu. Úspěchy Mistr Československa v baseballu: 1979, 1980 Mistr Československa v softballu: 1973, 1977, 1984 Bronz v Extralize softballu: 2006, 2008, 2016 Fotogalerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu TJ Tempo Praha na Wikimedia Commons Oficiální stránky klubu: Softball Baseball
TJ Tesla Brno

TJ TESLA BRNO je druhá největší tělovýchovná jednota v Brně. Tělovýchovná jednota jako sportovní klub s právní subjektivitou je registrována jako spolek a v současné době sdružuje několik oddílů v různých sportovních odvětvích s celkovým počtem cca 1100 členů. Oddíly basketbal horolezectví kanoistika karate kulturistika lyžování moderní gymnastika orientační sporty paramont rychlostní plavání synchronizované plavání turistika volejbal Plavecký klub TJ TESLA Brno Plavecký klub TJ TESLA Brno je sportovní oddíl působící v rámci tělovýchovné jednoty TJ Tesla Brno v Brně. Klub se věnuje jak závodnímu plavání, tak i výuce plavání pro širokou veřejnost. Vystupuje také pod označením Plavecká škola Tesla Brno. Areály a zařízení TJ Sportovní areál Brno – Lesná Loděnice Brno – Komín Turistická chata na Ramzovském sedle (Jeseníky) Odkazy Reference
Tatra T3R.P

Tatra T3R.P (často se používá i označení Tatra T3P) je typ tramvaje, který vznikl modernizací československé tramvaje Tatra T3. Historie Po krachu podniku ČKD, jehož firma ČKD Trakce v 90. letech minulého století dodávala pro tramvajové modernizace elektrické výzbroje, se na českém a slovenském trhu objevila společnost Alstom (nyní Cegelec), která vyvinula novou elektrickou výzbroj TV Progress založenou na IGBT tranzistorech. Prvním vozem s touto výzbrojí se v roce 1999 stala ostravská tramvaj Tatra T3SUCS evidenčního čísla 1016. Protože však šlo hlavně o schválení výzbroje Drážním úřadem, interiér byl rekonstruován až následující rok, kdy se v Ostravě začaly provádět sériové modernizace na typ T3R.P. V roce 2000 obdržela výzbroj TV Progress i pražská tramvaj T3 evidenčního čísla 6554, která byla poté interně označována jako T3A. Kromě dosazení výzbroje však vůz nebyl nijak modernizován a sloužil spíše k ověřování vlastností nových prvků. Za vše jasně hovoří další přestavba této tramvaje v roce 2002, kdy byla zkušebně instalována nová výzbroj TV Europulse (viz Tatra T3R.E). Již v roce 2000 začaly první dopravní podniky modernizovat své tramvaje na typ T3R.P. Pražský nechal zpočátku přestavbu na šumperské firmě Pars nova (ev. č. vozů 8211 – 8245), poté si ji prováděl sám (od ev. č. 8300). Ostravský a plzeňský dopravní podnik si tramvaje modernizoval sám (několik plzeňských vozů se modernizovalo v Ostravě). Ostatní (Olomouc, Brno) zpočátku svěřily přestavbu Ostravě, později společnosti Pars nova. Modernizace Přestože se vnější vzhled vozů změnil jen málo (nejvýznamnější je nová čelní orientace), v interiéru došlo k velkým změnám. V některých městech byly klasické laminátové sedačky nahrazeny čalouněnými zakotvenými do bočnice vozu, což usnadňuje čištění podlahy, dále se někdy objevuje i protiskluzová podlaha. Cestující jsou informováni moderními informačními panely a digitálními transparenty z LED diod. Byla použita elektrická výzbroj TV Progress s tranzistory IGBT, která tak nahradila starou a přežitou technologii odporové regulace. Životnost tramvaje se tak prodloužila minimálně o dalších 15 let. U vozů, jejichž vozová skříň nebyla v dobrém stavu, se přistoupilo k radikální modernizaci – novostavbě skříně (viz typ Tatra T3R.PV). Provoz Modernizace na typ T3R.P probíhaly v letech 1999–2014. Česko: Brno – modernizováno 14 vozů Olomouc – modernizováno 24 tramvají Ostrava – modernizováno 43 vozů Plzeň – rekonstruováno 34 tramvají Praha: zkušebně rekonstruován 1 vůz, dále přestavěn na typ T3R.E modernizováno 315 tramvají Slovensko: Bratislava – rekonstruováno 15 vozů Ukrajina Doněck – modernizovány 2 tramvaje Kryvyj Rih – modernizováno 21 tramvají Kyjev – modernizováno 9 vozů Oděsa – modernizováno 113 tramvají Dnipro – modernizováno 8 tramvají, 2 odepsané vozy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Tatra T3R.P na Wikimedia Commons Podrobné heslo s fotografiemi na webu Pražské tramvaje Stručný popis modernizace s fotografiemi na webu firmy Pars nova Heslo na webu Tramvaje v Plzni
Tatra T3R.P

Tatra T3R.P (używane jest także oznaczenie Tatra T3P) – typ tramwaju, który powstał w wyniku modernizacji tramwaju Tatra T3. Historia Po krachu firmy ČKD, która w latach 90. ubiegłego stulecia produkowała wyposażenie elektryczne dla modernizowanych tramwajów, na czeskim rynku pojawiła się firma Alstom (dziś Cegelec), która wyprodukowała nowe wyposażenie elektryczne TV Progress oparte na tranzystorach IGBT. Pierwszym wozem z tym wyposażeniem stał się w 1999 ostrawski tramwaj Tatra T3SUCS o numerze taborowym 1016. Jednakże z powodu na oczekiwanie na dopuszczenie do ruchu przez Urząd Kolejowy, wnętrze przebudowywano do następnego roku, kiedy w Ostrawie rozpoczęto seryjną modernizację tramwajów do typu T3R.P. W roku 2000 wyposażenie TV Progress otrzymał praski tramwaj T3 o numerze 6554. Poza zamontowaniem nowej elektryki tramwaj nie został zmodernizowany i służył raczej w celach testowych. W roku 2002 ten sam tramwaj posłużył w celu przetestowania wyposażenia typu TV Europulse. Już w roku 2000 pierwsze przedsiębiorstwa komunikacyjne rozpoczęły modernizację swoich tramwajów na typ T3R.P. Praski przewoźnik początkowo zlecił remonty firmie Pars nova (tramwaje nr 8211 - 8245), następnie na własną rękę zmodernizowano kilka wozów (od nr 8300). Ostrawski i pilzneński przewoźnik samodzielnie przeprowadził modernizację (niektóre z pilzneńskich wozów odnowiono w Ostrawie). Inne miasta (Ołomuniec, Brno) początkowo zleciły przebudowę Ostrawie, następnie firmie Pars. Modernizacja W przeciwieństwie do wyglądu zewnętrznego tramwaju który zmienił się w niewielkim stopniu (wymieniono ekspozytor liniowy na wyświetlacz), wewnątrz nastąpiła poważniejsza modernizacja. W niektórych miastach klasyczne siedzenia z laminatu zastąpiono nowymi tapicerowanymi montowanymi do ścian, co ułatwia czyszczenie podłogi, na którą położono wykładzinę antypoślizgową. Pasażerowie są informowani o trasie i linii przez nowoczesny system akustycznej i wizualnej informacji pasażerskiej. Zamontowano wyposażenie elektryczne typu TV Progress z tranzystorami IGBT. Żywotność tramwaju przedłużono tym samym o minimum 15 lat. Wozy, których pudło znajdowało się w złym stanie technicznym, zostały poddane gruntowniejszej modernizacji - Tatra T3R.PV. Eksploatacja Modernizacja na typ T3R.P przebiega od roku 1999. Czechy: Brno – zmodernizowano 14 tramwajów Ołomuniec – zmodernizowano 24 tramwaje Ostrawa – zmodernizowano 43 tramwajów Pilzno – zmodernizowano 34 tramwajów Praga: próbnie zmodernizowano 1 wóz, przebudowany potem na typ T3R.E zmodernizowano 315 tramwajów Słowacja: Bratysława – zmodernizowano 15 tramwajów Ukraina Donieck - zmodernizowano 2 tramwaje Krzywy Róg - zmodernizowano 21 tramwajów Kijów - zmodernizowano 9 tramwajów Odessa - zmodernizowano 113 tramwajów