NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Rudolfinum (Prag)

Das Rudolfinum (deutsch auch Rudolphinum) ist ein im Stil der Neorenaissance errichtetes Konzert- und Galeriegebäude am rechten Ufer der Moldau in der Prager Altstadt (Staré Město) in Prag. Das Gebäude gehört der Tschechischen Philharmonie, die hier ihren Sitz hat. Geschichte Das herausragende Gebäude aus hellem Sandstein wurde im Auftrag der böhmischen Sparkassen von den beiden Architekten Josef Zítek und Josef Schulz in den Jahren 1876–1884 errichtet. Die gerundete Fassadengestaltung lehnte sich an die der Dresdner Semperoper an. Schirmherr war Kronprinz Rudolf. Nach ihm und seinem kunstliebenden Vorfahren Kaiser Rudolf II. wurde das Gebäude benannt. Es war von Anfang an als ein Haus der Künstler (Dům umělců) konzipiert und sollte der Pflege der Musik und der Bildenden Künste dienen. In der neu gegründeten Tschechoslowakei wurde das Haus im Jahr 1920 zum Abgeordnetenhaus umgestaltet. Unter der deutschen Besatzung ab März 1939 wurde das Gebäude wieder zum Konzertsaal umfunktioniert. Anfänglich arbeiteten dabei nur tschechische Arbeiter, die, so erzählt man sich in Prag, bewusst statt der Statue von Felix Mendelssohn Bartholdy jene von Richard Wagner entfernten. Nachdem dieser „Irrtum“ aufflog, wurde der Rückbau durch deutsche Arbeiter fortgesetzt. Nach aktuellem Kenntnisstand ist diese Anekdote jedoch dem Roman Mendelssohn auf dem Dach von Jiří Weil entnommen und in der Realität so nie geschehen, da es zu keinem Zeitpunkt eine Statue von Wagner gab. 1942 entstanden im Rudolfinum Filmaufnahmen für den deutschen Spielfilm Reise in die Vergangenheit (1943). Nach dem Zweiten Weltkrieg residierte in dem Haus nochmals kurz das tschechoslowakische Parlament. Seit 1946 dient das Gebäude aber wieder als Konzert- und Ausstellungsstätte. 1990 bis 1992 wurde das Gebäude restauriert. Säle Das Rudolfinum beherbergt drei Konzertsäle. In deren größtem, dem Dvořák-Saal, dirigierte Antonín Dvořák 1896 das erste Konzert der Tschechischen Philharmonie, des heute wichtigsten klassischen Prager Orchesters. Hier finden auch wichtige Konzerte des Musikfestivals Prager Frühling statt. Außerdem gibt es einen Suk-Saal und einen Kubelík-Saal. Galerie Rudolfinum Daneben befindet sich auch eine bedeutende staatliche Kunstgalerie, die Galerie Rudolfinum, in dem Gebäudekomplex. Deren Schwerpunkt liegt hauptsächlich auf Ausstellungen zeitgenössischer Bildender Kunst und zu einem geringeren Maße auch auf der sogenannten Klassischen Moderne. Wichtige Ausstellungen waren unter anderem: František Drtikol – Photographer, Painter, Mystic (1998), Cindy Sherman: Retrospective (1998), Jürgen Klauke: Side Effect (1998), Czech Photography 1840–1950 (2004), Annelies Štrba (2005), Neo Rauch: Neue Rollen (2007), Uncertain States of America (2007–2008), Gottfried Helnwein: Angels Sleeping (2008). Weblinks Offizielle Website (tschechisch, englisch) Homepage der Tschechischen Philharmonie Homepage der Galerie Rudolfinum Einzelnachweise
Rudolfinum

The Rudolfinum is a building in Prague, Czech Republic. It is designed in the neo-Renaissance style and is situated on Jan Palach Square on the bank of the river Vltava. Since its opening in 1885, it has been associated with music and art. Currently, the Czech Philharmonic Orchestra and Galerie Rudolfinum are based in the building. Its largest music auditorium, Dvořák Hall, is one of the main venues of the Prague Spring International Music Festival and is noted for its excellent acoustics. Uses The Rudolfinum has been the home of the Czech Philharmonic Orchestra since 1946 and is one of the main venues of the Prague Spring International Music Festival held each year in May and June. The building was designed by architect Josef Zítek and his student Josef Schulz, and was opened on 8 February 1885. It is named in honour of Rudolf, Crown Prince of Austria, who presided over the opening. Between 1919 and 1939, the building was used as the seat of the Czechoslovak parliament. The Rudolfinum's Dvořák Hall is one of the oldest concert halls in Europe. On 4 January 1896, Antonín Dvořák himself conducted the Czech Philharmonic in the hall in its first ever concert. During the First Czechoslovak Republic, the building served as the seat of the Chamber of Deputies. The venue was the location of the recording of Nicola Benedetti's 2010 album Tchaikovsky & Bruch: Violin Concertos. Galerie Rudolfinum The building also contains the Galerie Rudolfinum, an art gallery that focuses mainly on contemporary art. It opened on 1 January 1994 and is a non-profit institution directed and financed by the Czech Ministry of Culture. It is located at the back of the Rudolfinum. Galerie Rudolfinum has no collection of its own, and runs on the Kunsthalle principle, hosting a series of temporary exhibitions. It has around 1,500 square metres of exhibition space. Major exhibitions have included: Cathy de Monchaux (1997); František Drtikol – Photographer, Painter, Mystic (1998); Cindy Sherman: Retrospective (1998); Jürgen Klauke: Side Effect (1998); Czech Photography 1840–1950, (2004); Annelies Štrba (2005); Neo Rauch: Neue Rollen (2007); Uncertain States of America (2007–2008); Gottfried Helnwein: Angels Sleeping (2008); Andy Warhol: Motion Pictures (2009); Shirana Shahbazi: Then Again (2012); Jake and Dinos Chapman: The Blind Leading the Blind (2013); Ana Mendieta: Traces (2014); Mat Collishaw: Standing Water (2018); Arthur Jafa: A Series of Utterly Improbable, Yet Extraordinary Renditions (2019); David Claerbout: Olympia (2020). Gallery References External links Official website Galerie Rudolfinum official website Publications
Rudolfinum

El Rudolfinum es un edificio neorrenacentista situado en la plaza Jan Palach de Praga. En su interior hay una gran sala de conciertos (denominada Sala Dvořák en honor al compositor checo y utilizada por la Orquesta Filarmónica Checa como sede de su temporada musical) y una sala de exposiciones (la Galería Rudolfinum). Historia Tras un concurso arquitectónico internacional, el edificio fue encargado a los arquitectos Josef Zítek y Josef Schulz, quienes ya habían construido en Praga el Teatro Nacional (1881). El Rudolfinum fue inaugurado el 8 de febrero de 1885 como un complejo cultural con una sala de exposiciones y otra de conciertos. Fue un regalo de la caja de ahorros Česká spořitelna a la ciudad de Praga y a la nación checa con ocasión del cincuenta aniversario de la fundación de dicha institución bancaria. Recibió su nombre en honor del príncipe heredero del Imperio austrohúngaro, el archiduque Rodolfo de Habsburgo. En el período de entreguerras, el Rudolfinum sirvió al Parlamento checoslovaco (Sněmovna) como salón de plenos. El edificio fue restaurado entre 1990 y 1992. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una galería multimedia sobre Rudolfinum. Imágenes procedentes de tarjetas postales Galería Rudolfinum Orquesta Filarmónica Checa
Rudolfinum

Le Rudolfinum est un bâtiment néorenaissance situé place Jan Palach à Prague. Il sert de salle de concert (en particulier pour l'orchestre philharmonique tchèque) et de salle d'expositions (Galerie Rudolfinum). Histoire Le Rudolfinum ouvre ses portes le 7 février 1885 comme complexe culturel comprenant des salles d'exposition et une salle de concert. C'est un cadeau de la caisse d'épargne tchèque (Česká spořitelna) à la ville de Prague et la nation tchèque à l'occasion du cinquantième anniversaire de sa fondation. Il doit son nom au prince héritier de l’Empire austro-hongrois, Rodolphe d'Autriche, auquel il est dédié. Le concours architectural qui a conduit à son édification a été remporté par les architectes Josef Zítek et Josef Schulz, auteurs, en 1881, du Théâtre national. Dans l'entre-deux-guerres, le Rudolfinum sert au parlement tchécoslovaque de salle plénière. Une reconstruction générale a lieu entre 1990 et 1992. Liens externes Site officiel Ressource relative au spectacle : Carthalia Ressource relative à l'architecture : MonumNet Ressource relative à la musique : MusicBrainz Galerie Rudolfinum Orchestre philharmonique tchèque Portail de la musique classique Portail de Prague Portail du patrimoine mondial Portail de la protection du patrimoine
Rudolfinum

Rudolfinum koncertna je dvorana i umjetnička galerija u Pragu. Izgrađena je u neorenesansnom stilu i nalazi se na Trgu Jana Palacha, na obali rijeke Vltave. Od 1946. godine Češka filharmonija sve svoje koncerte održava ovdje, kao i glazbenu manifestaciju Međunarodni Praški proljetni festival, koji se održava svake godine u svibnju i lipnju. Zgradu su dizajnirali i gradili arhitekti Josef Zítek i njegov učenik Josef Schulz. Zgrada je svečano otvorena 8. veljače 1885. Budući da ju je austrijski nadvojvoda Rudolf, prijestolonasljednik Austro-Ugarske svečano otvorio, nazvana je po njemu. Koncertna Dvorana Antonín Dvořák jedna je od najstarijih u Europi i vrlo je hvaljena zbog svoje akustičnosti. I sam dirigent po kojem je nazvana, Antonín Dvořák, ovdje je 4. siječnja 1896. dirigirao svoj prvi koncert. Unutar zgrade nalazi se i umjetnička galerija, u kojoj su izlagali mnogi modernistički i postmodernistički umjetnici i fotografi: František Drtikol - Fotograf, slikar, mističar (1998.) Cindy Sherman - Retrospektiva (1998.) Jürgen Klauke - Side Effect (1998.) Annelies Štrba (2005.) Neo Rauch - Neue Rollen (2007.) Gottfried Helnwein - Anđeli spavaju, (2008.) Galerija Izvori Vanjske poveznice (engl.) Rudolfinum na stranicama Češke filharmonije (engl.) Koncerti u Rudolfinumu (engl.) WorldCat.org
Rudolfinum

Il Rudolfinum è un auditorium che si trova a Praga, precisamente nel quartiere di Josefov, ed è la sede dell'Orchestra Filarmonica Ceca ed ospita anche una galleria d'arte moderna, la Galerie Rudolfinum. Storia Il palazzo venne costruito tra il 1876 ed il 1884 su progetto di Josef Zítek e Josef Schulz e chiamato così in onore del principe Rodolfo d'Asburgo-Lorena. L'edificio è uno splendido esempio di architettura neorinascimentale ceca. Tra il 1918 ed il 1939 e per alcuni anni successivi alla Seconda Guerra Mondiale, il palazzo fu sede del parlamento cecoslovacco. Qui si tengono numerosi concerti, fra cui anche quelli del festival Primavera di Praga. Tra le varie sale la più sfarzosa è la Sala Dvořák, nella quale si tengono concerti di musica classica. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Rudolfinum Collegamenti esterni Sito ufficiale, su rudolfinum.cz. Sito per i concerti dell'orchestra filarmonica, su ceskafilharmonie.cz. URL consultato il 19 febbraio 2008 (archiviato dall'url originale il 24 febbraio 2008). Sito ufficiale della galleria d'arte, su galerierudolfinum.cz. Scheda sul portale turistico ufficiale della città di Praga, su prague.eu.
Rudolfinum

Het Rudolfinum is een concertgebouw in de Oude Stad van de Tsjechische hoofdstad Praag. Het is een van de belangrijkste gebouwen in neo-renaissancestijl van de stad. Het gebouw, gelegen aan het Jan Palachplein aan de oever van de Moldau, is het thuispodium van het Tsjechisch Filharmonisch Orkest. Het Rudolfinum is daarnaast een van de hoofdpodia van het jaarlijks gehouden Praagse Lente-festival. Sinds 1993 vinden begin maart de jaarlijkse uitreikingen van de Film- en Televisieprijs, de Tsjechische Leeuwen door de Tsjechische Film- en Televisie-academie plaats in het Rudolfinum. Het concertgebouw is ontworpen door de architecten Josef Zítek en Josef Schulz. Het gebouw werd geopend op 8 februari 1885 en werd genoemd naar Rudolf van Oostenrijk. Tussen 1918 en 1939 was het Rudolfinum het gebouw van het Tsjechoslowaakse parlement.
Rudolfinum

Rudolfinum – audytorium muzyczne w Pradze, w Czechach. Jest to jeden z najważniejszych neorenesansowych budynków w mieście i znajduje się na placu Jana Palacha na brzegu rzeki Wełtawy, na Starym Mieście. Nazwa Rudolfinum została mu nadana na cześć Rudolfa Habsburga-Lotaryńskiego. Historia Z inicjatywą wybudowania wielofunkcyjnego budynku w Pradze wyszedł Wenzel rytíř Worowka, prezes Czeskiej Kasy Oszczędności. W czerwcu 1874 roku do realizacji wybrano wspólny projekt architektów Josefa Zítka i Josefa Schulza. Budowę rozpoczęto w czerwcu 1876 roku, projekt realizował budowniczy Jan Bělský, a po jego śmierci w 1880 roku jego syn, Quido. Murowanie pierwszego piętra ukończono w 1880 roku, rok później ukończono elewację. W 1882 roku natomiast wykończono wnętrza. Uroczyste otwarcie Rudolfinum miało nastąpić 24 stycznia 1885, zostało jednak przełożone z powodu choroby księcia Rudolfa Habsburga. Ostatecznie otwarcie miało miejsce 7 lutego tego samego roku. Rudolfinum pełniło funkcję siedziby Galerii Narodowej, konserwatorium muzycznego oraz Muzeum Sztuki i Rzemiosła, działała w nim także sala koncertowa Filharmonii Czeskiej. W dwudziestoleciu międzywojennym miała miejsce przebudowa Rudolfinum, przeprowadzona przez Václava Roštlapila i Rudolfa Kříženeckiego. W latach 1919–1939 budynek był siedzibą Izby Poselskiej. W 1941 roku Reinhard Heydrich ponownie otworzył Rudolfinum dla działalności muzycznej, do 1945 roku budynek był siedzibą Filharmonii Niemieckiej w Pradze. Podczas II wojny światowej ponownie dokonano przebudowy Rudolfinum, którą prowadzili Bohumír Kozák i Antonín Engel. Od 1946 roku budynek ponownie był siedzibą Filharmonii Czeskiej, konserwatorium muzycznego i Akademii Sztuk Scenicznych. W północnej części budynku aula została przebudowana na salę gimnastyczną. W latach 1990–1992 zrealizowano plan przebudowy i modernizacji budynku, którego autorem był Karel Prager. Od 1992 roku głównym użytkownikiem Rudolfinum jest Filharmonia Czeska. Przypisy Linki zewnętrzne Czech Philharmonic Rudolfinum Gallery Concerts in Rudolfinum
Рудольфинум

«Рудольфинум» (чеш. Rudolfinum) — концертный и выставочный зал в центре Праги на площади Яна Палаха. Назван в честь наследного принца Австро-Венгерской империи Рудольфа. Открытие Рудольфинума состоялось 7 февраля 1885 года. Принц Рудольф не смог присутствовать на торжественном открытии и увидел его только в апреле. Здание было возведено в качестве дара Сберегательного банка Чехии городу Прага и чешскому народу. Архитекторы — Йозеф Зитек и его ученик Йозеф Шульц. Строительство продолжалось восемь лет. С момента открытия в здании располагались художественные галереи, а во второй половине 1896 года там начала работу Чешская филармония. С 1918 по 1939 год «Рудольфинум» служил залом пленарных заседаний парламента Чехословакии. Реконструирован в 1990—1992 годах. В настоящее время является основной концертной площадкой Чешского филармонического оркестра (чеш. Česká filharmonie). Примечания Литература Pavel Vlček a kol. Dům umělců („Rudolfinum“) // Umělecké památky Prahy. Staré Město – Josefov (чеш.). — Praha: Academia, 1996. — Vol. 1. — S. 168-170. — 639 S. — (Umělecké památky Prahy). — ISBN 80-200-0563-3. Ссылки Галерея «Рудольфинум» (англ.) Концертный зал «Рудольфинум»
Рудолфинум

Рудолфинум је зграда у Прагу, у Чешкој. Дизајниран је у неоренесансном стилу и налази се на тргу Јана Палаха на обали реке Влтаве. Од свог отварања 1885. године, био је повезан са музиком и уметношћу. Тренутно се у згради налазе Чешки филхармонијски оркестар и Галерија Рудолфинум. Његова највећа музичка сала, Дворжакова дворана, једно је од главних места одржавања Међународног музичког фестивала Прашко пролеће и позната је по одличној акустици. Намена Рудолфинум је дом Чешке филхармоније од 1946. године и једно је од главних места одржавања Међународног музичког фестивала Прашко пролеће који се одржава сваке године у мају и јуну. Зграду су пројектовали архитекта Јозеф Зитек и његов ученик Јозеф Шулц, а отворена је 8. фебруара 1885. Име је добила по Рудолфу, престолонаследнику Аустрије, који је председавао отварањем. Између 1919. и 1939. године зграда је коришћена као седиште чехословачког парламента. Дворжакова дворана је једна од најстаријих концертних дворана у Европи. 4. јануара 1896. сам Антоњин Дворжак је дириговао Чешком филхармонијом у дворани на њеном првом концерту. За време Прве чехословачке Републике зграда је служила као седиште Представничког дома. У згради је сниман албум Николе Бенедетија из 2010: Чајковски и Брух: Концерти за виолину. Галерија Рудолфинум У згради се налази и галерија Рудолфинум, уметничка галерија која се углавном фокусира на савремену уметност. Отворена је 1. јануара 1994. године и непрофитна је институција коју води и финансира чешко Министарство културе. Налази се у задњем делу Рудолфинума. Галерија Рудолфинум нема сопствену колекцију већ се ту се одржава низ привремених изложби. Има око 1.500 квадратних метара изложбеног простора. Директор галерије је Петр Недома. Галерија Референце Спољашње везе Званични веб-сајт Galerie Rudolfinum – Official website of Galerie Rudolfinum Publications
Рудольфінум

Рудольфінум (чеськ. Rudolfinum) — концертний і виставковий зал (галерея) в центрі Праги, на площі Яна Палаха. Зал був відкритий 7 лютого 1885 року. Названий на честь принца-наступника Австро-Угорської імперії Рудольфа, що брав участь в урочистій церемонії відкриття. Будівля була споруджена як дар Ощадного банку Чехії містові Празі та чеському народові. Архітектори — Йозеф Жітек та Йозеф Шульц. В 1918—1939 рр.. Рудольфінум був залою пленарних засідань парламенту Чехословаччини. Реконструйований в 1990—1992 роках. Сьогодні споруда є основним концертним майданчиком Чеського філармонічного оркестру. У лютому 2003 року, в залі Дворжака у празькому Рудольфінумі відбувся святковий концерт до 30-річчя квартету Долежала. Див. також 4146 Рудольфінум — астероїд, названий на честь будівлі. Примітки Посилання Dům umělců - Rudolfinum // Praha památky Historie | rudolfinum.cz Rudolfinum nese název po princi Rudolfovi. Byl zde i parlament |Prague City Line — Poznej Prahu sám (s. 4 — sídla parlamentu v českých zemích) Rudolfinum - Stavbaweb.cz Před 140 lety byl položen základní kámen pražského Rudolfina | © Archiweb, s.r.o. 1997-2020 Галерея Рудольфінум (англ.) Концертний зал Рудольфінум
Kostel Nejsvětějšího Srdce Páně (Rozseč)

Kostel Nejsvětějšího Srdce Páně v Rozseči je římskokatolický kostel zasvěcený Božskému Srdci Ježíšovu. Je farním kostelem farnosti Rozseč u Třešti. Historie Na místě dnešního kostela stála původně kaple zasvěcená sv. Barboře z roku 1781. Ta byla ze statických důvodů roku 1865 zbořena. Na jejím místě byla mezi lety 1866–1867 vybudována kaple nová. Ta byla vysvěcena novoříšským opatem P. Arnoštem Šírkem, OPraem. Současný kostel byl zbudován mezi lety 1907–1908, kdy jej nechal vystavět novoříšský opat a rodák z Rozseče P. Josef Karásek, OPraem. Dne 27. září 1908 kostel slavnostně vysvětil brněnský biskup Pavel Huyn. Vybavení V interiéru se kromě hlavního oltáře nachází také několik bočních oltářů. Do nich byly během vysvěcení kostela uloženy ostatky světců. Původně byla v kostele umístěna i kazatelna, avšak po liturgických reformách II. vatikánského koncilu byla odstraněna a současně s tím byl v kněžišti zřízen nový obětní stůl. Na kůru, v zadní části kostela, jsou umístěny varhany. Ve věži bylo původně zavěšeno pět zvonů. Čtyři zvony pocházely z roku 1908 a byly to Jan, Josef, Marie a Kristýna a pátý zvon, umíráček pochází z roku 1758. Během první světové války byly zvony Jan, Josef a Marie použity pro válečné účely. Roku 1933 byl zakoupen zvon nový, nazvaný Křest Páně, tudíž jsou zde dnes zvony tři. Exteriér Kostel je umístěn asi uprostřed návsi, poblíž hřiště. Před vstupem do chrámu stojí kamenný kříž z roku 1908. Nedaleko kostela se nachází fara. Odkazy Reference Související články Římskokatolická farnost Rozseč u Třešti
Kaple Jména Panny Marie (Matějov)

Kaple Jména Panny Marie v Matějově je římskokatolická kaple zasvěcená Jménu Panny Marie. Historie Kaple byla vystavěna mezi lety 1907–1908. Po dokončení vybavení interiéru byla roku 1910 kaple slavnostně vysvěcena P. Františkem Vítkem. V první polovině 21. století byla kaple obnovena. Vybavení V kněžišti se nachází hlavní oltář s oltářním obrazem Panny Marie. Mezi další vybavení zde patří obrazy světců visící na stěnách nebo dřevěné lavice. Roku 1908 byly do věže zavěšeny dva zvony. Větší z nich však byl během první světové války použit pro válečné účely a ve věži tak zbyl pouze malý umíráček. Místo zabaveného zvonu byl do zvonice umístěn provizorní z jiného místa a nový zvon byl získán až roku 1929. Exteriér Kaple stojí na kraji místní návsi. Před přímo před ní se nacházejí pomníky obětem první a druhé světové války. Nedaleko také stojí kamenný kříž. Odkazy Reference Související články Římskokatolická farnost Nové Veselí
Parafia św. Józefa w Śląskiej Ostrawie

Parafia św. Józefa w Śląskiej Ostrawie – parafia rzymskokatolicka znajdująca się w Ostrawie, w dzielnicy Śląska Ostrawa, w kraju morawsko-śląskim w Czechach. Należy do dekanatu Ostrawa diecezji ostrawsko-opawskiej. Historia Parafia powstała w XIV lub w pierwszej połowie XV wieku. Została wymieniona w spisie świętopietrza sporządzonym przez archidiakona opolskiego Mikołaja Wolffa w 1447 pośród innych parafii archiprezbiteratu (dekanatu) w Cieszynie pod nazwą Ostravia. Na podstawie wysokości opłaty w owym sprawozdaniu liczbę ówczesnych parafian (we wszystkich podległych wioskach) oszacowano na 165. Pierwotnie drewniany kościół był pod wezwaniem św. Jerzego Męczennika. W okresie Reformacji kościół został przejęty przez ewangelików. 26 marca 1654 został im odebrany przez specjalną komisję. W tym roku na nowo utworzono parafię katolicką, włączoną do nowo utworzonego dekanatu frydeckiego. W 1769 parafia znalazła się w nowo utworzonym dekanacie karwińskim. Po wojnach śląskich i oddzieleniu granicą od diecezjalnego Wrocławia, będącego w odtąd w Królestwie Prus, do zarządzania pozostałymi w Monarchii Habsburgów parafiami powołano w 1770 Wikariat generalny austriackiej części diecezji wrocławskiej. W latach 1780–1783 wzniesiono obecny murowany kościół pw. św. Józefa na miejscu poprzedniego drewnianego pw. św. Jerzego. Historycznie parafia była morawsko-/czeskojęzyczna, ale po kryzysie gospodarczym w latach 70. XIX masowo za pracą przybywali nowi polscy katolicy, głównie z Galicji. Liczba polskojęzycznych mieszkańców Polskiej Ostrawy (od 1879 miasteczka) wzrosła z 1080 (12,3%) w 1880 do 2166 (11,4%) w 1900 i 4467 (19,7%) w 1910. Staraniem Karola Hudźca (Wikariusz Generalny w latach 1897–1902) zaprowadzono w miejscowym kościele kazania w języku polskim. W 1910 katolicy stanowili 94,3% mieszkańców miasteczka (21604 z 22892). Po I wojnie światowej Polska Ostrawa (od 1919 Śląska Ostrawa) znalazła się w granicach Czechosłowacji, wciąż jednak podległa była diecezji wrocławskiej, pod zarządem specjalnie do tego powołanej instytucji zwanej: Knížebiskupský komisariát niský a těšínský. W 1928 utworzony został nowy dekanat śląskoostrawski, a w 1939 jako jedna z 17 parafii archidiecezji wrocławskiej pozostała w granicach Protektoratu Czech i Moraw. W 1947 obszar ten wyjęto ostatecznie spod władzy biskupów wrocławskich i utworzono Apostolską Administraturę w Czeskim Cieszynie, podległą Watykanowi. W 1978 obszar Administratury podporządkowany został archidiecezji ołomunieckiej. W 1996 wydzielono z archidiecezji ołomunieckiej nową diecezję ostrawsko-opawską. Przypisy