NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Svatý Mikuláš

Svatý Mikuláš (en allemand : Sankt Nikolei) est une commune du district de Kutná Hora, dans la région de Bohême-Centrale, en République tchèque. Sa population s'élevait à 875 habitants en 2020. Géographie Svatý Mikuláš se trouve à 8 km au nord-est de Kutná Hora et à 66 km à l'est de Prague. La commune est limitée par Veletov et Týnec nad Labem au nord, par Záboří nad Labem à l'est, par Rohozec et Církvice au sud, et par Nové Dvory et Starý Kolín à l'ouest. Une section séparée de la commune est limitée par Kobylnice et Bernardov au nord, par Horusice à l'est et au sud-est, par Rohozec au sud-ouest, et par Záboří nad Labem à l'ouest. Histoire La première mention écrite de la localité date de 1307. Administration La commune se compose de quatre quartiers : Svatý Mikuláš Lišice Sulovice Svatá Kateřina Patrimoine Le palais de Kačina construit au début du XIXe siècle : Notes et références Portail de la Tchéquie
Svatý Mikuláš

Svatý Mikuláš település Csehországban, a Kutná Hora-i járásban. Svatý Mikuláš Rohozec, Veletov, Týnec nad Labem, Starý Kolín, Církvice, Nové Dvory, Horušice, Záboří nad Labem, Bernardov és Kobylnice településekkel határos. Lakosainak száma 983 fő (2025. január 1.). Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Свати Микулаш

Свати Микулаш (чеш. Svatý Mikuláš) је насељено мјесто са административним статусом сеоске општине (чеш. obec) у округу Кутна Хора, у Средњочешком крају, Чешка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2014. године насеље је имало 835 становника. Референце Спољашње везе
Svatý Mikuláš

Svatý Mikuláš är en ort i Tjeckien. Den ligger i regionen Mellersta Böhmen, i den centrala delen av landet, 70 km öster om huvudstaden Prag. Svatý Mikuláš ligger 206 meter över havet och antalet invånare är 731. Terrängen runt Svatý Mikuláš är platt.Runt Svatý Mikuláš är det ganska tätbefolkat, med 116 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Kolín, 11,5 km väster om Svatý Mikuláš. Trakten runt Svatý Mikuláš består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Svatý Mikuláš.﻿
Berg van de Moeder Gods

De Berg van de Moeder Gods (Duits: Marienberg of Muttergottesberg, Tsjechisch Hora Matky Boží; oorspronkelijke naam De Kale Berg), is een berg in Noord Moravië, ongeveer 1,5 kilometer ten oosten van de stad Králíky. Op de 760 meter hoge berg bevindt zich een imposant gebouwencomplex, bestaande uit een kerk, klooster en pelgrimshuis, en is een belangrijk bedevaartsoord in Tsjechië. Geschiedenis De Kale Berg was al enige tijd geliefd onder bedevaartgangers vanwege een geheimzinnig schijnsel wat soms te zien was boven de berg, en dat de hele omgeving verlichtte. In 1696 begon bisschop en streekgenoot Jan Tobias Becker (1646-1710) op deze plek met de bouw van een kerk, die de naam Maria Hemelvaart kreeg, en in 1700 werd voltooid. In hetzelfde jaar werd een schilderij overgebracht uit de Roomse dom Santa Maria Maggiore, waarvan men geloofde dat het geschilderd is door de evangelist Lucas. Dit schilderij werd het hart van het bedevaartsoord, en de Kale Berg kreeg zijn nieuwe naam: Mariaberg, of ‘Berg van de Moeder van God’. In 1701 liet Tobias Becker een ambulatorium bouwen, en tussen 1706 en 1710 een klooster voor de Servietenorde. De toegangsweg vanuit Králíky werd verfraaid met een uit zeven zeshoekige kapelletjes bestaande kruisweg. In deze kapellen is een verzameling te vinden van bijzondere afbeeldingen uit de lijdensweg van Christus. In 1710 bezochten 10.000 pelgrims het oord om bescherming te vragen tegen de toen heersende pest. Tot op de dag van vandaag is de Mariaberg een geliefd pelgrimsoord. Voor toeristen is het complex aantrekkelijk vanwege de ligging (hoog boven op een berg, met een prachtig uitzicht), en de opvallende grote witte gebouwen met de zeskantige rode torens, die van grote afstand te zien zijn; de imposante toegangsweg naar boven, omgeven door rijen lindebomen, torens, kapellen en een hoge trap, en het zeer fraaie, barokke interieur. Het bedevaartsoord heeft een herberg voor pelgrims en een winkel. Dagelijks worden rondleidingen gegeven of kan men zelf de gebouwen van binnen bezichtigen. In de kerk en het klooster bevindt zich een rijke verzameling van barokke kunst, beelden en schilderijen. Een onderdeel van het bedevaartsoord vormt het klooster, waar redemptoristen de servieten opvolgden, die het klooster beheerden als onderdeel van het bisdom Hradec Králové. Ten tijde van het communisme in Tsjechië fungeerden het klooster als interneringskamp voor monniken. Na 1989 werd het complex teruggegeven aan de Redemptoristen, en werd een aanvang gemaakt met restauratie van de gebouwen.
Hotel Jałta w Pradze

Hotel Jałta – hotel zlokalizowany w Pradze, przy Placu Wacława. Historia Hotel został zbudowany w miejscu, w którym stał jeden z 3 domów, zbombardowanych w 1945 na tym placu przez Armię Czerwoną w trakcie działań powstania praskiego, znanego też pod określeniem rewolucji majowej. Pierwsza koncepcja przewidywała wybudowanie w tym miejscu hotelu III kategorii. Obiekt stanowi przykład późnego czeskiego socrealizmu. Został zbudowany w latach 1954‒1958, według projektu Antonína Tenzera, zaproszonego do udziału w pracach przez prezydenta Antonina Zapotockiego. Był to najbardziej znamienity projekt tego architekta. Budynek skorzystał z uniwersalnych wzorów stylu socrealistycznego, który był popularny w wielu krajach centralnej i wschodniej Europy w początku lat 50. XX wieku. Detal fasady uzupełniono jednak bogatym wystrojem rzeźbiarskim, czerpiącym z czeskiego stylu narodowego lat 20. XX wieku. Wnętrza hotelowe wykonane były z wyjątkowym przepychem. Po oddaniu do użytku był to najbardziej reprezentacyjny hotel w Pradze, niejednokrotnie goszczący najwyższych zagranicznych dostojników partyjnych i państwowych. W latach 70. mieściła się w nim ambasada RFN. Schron przeciwatomowy Hotel wyposażono (na poziomie −2) w 3-piętrowy schron atomowy na 150-280 osób. Przewidywano, iż będzie pełnił rolę szpitala Sztabu Generalnego, z około 30 osób personelu, lub miejscowej siedziby sztabu Układu Warszawskiego. Żelbetonowe stropy są 3 m grubości i były wzmocnione ołowiowymi płytami. W 1997 schron został wykreślony z rejestru tego rodzaju obiektów. Miał kilka wyjść zapasowych, np. do sąsiedniego budynku i na pl. Wacława. Do dziś nie odkryto zaś tajnego wejścia z ulicy Politických vězňů. Od 2013 w schronie mieści się Muzeum Zimnej Wojny (Muzeum studené války). Bibliografia Petr Dvořáček: Architektura českých zemí – Moderní architektura, Levné knihy Praga 2005, s. 108, ISBN 80-7309-288-5 Zdeněk Vališ: Architektonický unikát na ´Václaváku´ ukrývá také protiatomový kryt, [w:] [1] Linki zewnętrzne Hotel Jalta Przypisy
Hraniční rybník (Lužické hory)

Hraniční rybník je lesní rybník na území obce Kytlice v okrese Děčín v Ústeckém kraji. Leží mezi Středním vrchem (657 m n. m.) a Velkým Bukem (736 m n. m.) v Lužických horách, 1,5 km jižně vzdušnou čarou od železniční stanice Jedlová, poblíž železniční tratě č. 081 a u silnice vedoucí přímo po rybniční hrázi mezi Novou Hutí a Kytlicemi, do jejichž katastru (přesněji do katastrálního území Falknov) rybník náleží. Rybník na horním toku Kamenice se dříve německy jmenoval Waldsteinteich („Rybník Lesního kamene“ podle nedaleké skály Waldstein, dnes označované jako Valdštejnská skála) nebo Waldteich („Lesní rybník“); po roce 1945 byl přejmenován na Hraniční rybník, protože kolem něj prochází hranice mezi okresy Česká Lípa a Děčín, která v podstatě sleduje dřívější hranici mezi panstvími. Rybník slouží jako zásobárna pitné vody (na severozápadním břehu je vodárna), proto je v něm zakázáno koupání. Dříve zadržená voda sloužila k pohonu hamru na drcení železné rudy a k plavení dřeva na pilu v Dolním Falknově (dnes součást Kytlic). V říjnu 2013 byl v lese na levé straně hráze rybníka umístěn nevelký kříž s pamětní deskou, označený jako Pomník zbytečným obětem. Pomník připomíná osud šesti německých obyvatel Kytlic, kteří zde byli zastřeleni při divokém odsunu dne 19. června 1945. Na počátku roku 2020 pomník zničili neznámí vandalové. Vodní režim Hraniční rybník přijímá několik menších potoků, vytéká z něj Kamenice, která je ovšem tady ještě malým potokem. Galerie Odkazy Reference Související články Jedlovské rybníky Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hraniční rybník na Wikimedia Commons
Hraniční rybník

Hraniční rybník (pol. Graniczny Staw) – zbiornik wodny w północnych Czechach w Górach Łużyckich. Staw położony jest niedaleko gminy Kytlice w powiecie Děčín, w południowo-zachodniej części Gór Łużyckich, między wzniesieniami Srní hora (654 m n.p.m.) a Velký Buk (736 m n.p.m.), w pobliżu osady Nová Huť, przy szlaku kolejowym Děčín–Varnsdorf, około 1,5 km od stacji kolejowej "Jedlová". Staw nie stanowi akwenu rekreacyjnego, położony jest wśród lasu i stanowi zbiornik wody pitnej, kąpiel w zbiorniku jest zabroniona. Na północnym brzegu zbiornika znajdują się zabudowania przedsiębiorstwa wodociągowego, od południowo-zachodniej strony zbiornika wykonana jest wzmocniona tama ziemna, którą prowadzi lokalna droga Nová Huť-Kytlice. Do stawu wpływa kilka małych potoków ze strefy źródliskowej Kamienicy a jako mały potok wypływa Kamenice. Przypisy
Město Touškov

Město Touškov (deutsch Tuschkau Stadt) ist eine Stadt im Okres Plzeň-sever in Tschechien. Geographie Die Stadt liegt in Westböhmen am Westrand des Pilsener Beckens, am linken Ufer der Mies, zehn Kilometer nordwestlich von Pilsen. Nordöstlich der Stadt befindet sich die Burgruine Komberk. Durch Město Touškov führt die Staatsstraße 180 von Kozolupy zur Europastraße 49 bei Nová Hospoda. Nachbarorte sind Čeminy im Norden, Kůští und Komberk im Nordosten, Dolní Vlkýš und Malesice im Osten, Křimice und Vochov im Südosten, Kozolupy und Bdeněves im Süden, Dobronice im Westen, sowie Újezd nade Mží im Nordwesten. Geschichte Die erste urkundliche Erwähnung von Tuschkau als Besitz des Klosters Kladrau aus dem Jahre 1115 hat sich als nachträgliche Fälschung des Klosters erwiesen. Das Dorf entstand am alten Handelsweg von Prag nach Nürnberg und wurde vom Kladrauer Abt Rainer erst 1243 von einem Ritter Dřizislav erworben. Im Ort befand sich bereits 1383 eine Pfarrkirche, die heutige Pfarrkirche St. Johannes der Täufer wurde jedoch erst um 1765 durch die Benediktiner des Klosters Kladrau erbaut. 1543 wurde Tuschkau durch Ferdinand I. zur Stadt erhoben. Im 19. Jahrhundert wurde Tuschkau Sitz eines Bezirksgerichts und erhielt einen Eisenbahn-Anschluss an die Staatsbahnlinie Wien – Gmünd – Eger mit einem Bahnhof in Tuschkau-Kosolup. Am Anfang des 20. Jahrhunderts hatte der landwirtschaftlich geprägte Ort eine Bierbrauerei, Handschuhfabrikation und eine Mühle. Um Verwechslungen mit dem bei der Stadt liegenden Dorf Tuschkau entgegenzuwirken, das im Jahr 1900 486 deutsche Einwohner hatte, wurde für die Stadt in neuerer Zeit der Ortsname Tuschkau Stadt gebräuchlich, für das Dorf der Ortsname Tuschkau Dorf. Nach dem Ersten Weltkrieg wurde die Region mit der Ortschaft Tuschkau Stadt 1919 der neu geschaffenen Tschechoslowakei zugeschlagen. Aufgrund des Münchner Abkommens kam der Ort 1938 zum Deutschen Reich und gehörte bis 1945 zum Landkreis Mies, Regierungsbezirk Eger, im Reichsgau Sudetenland. Nach dem Ende des Zweiten Weltkriegs wurden die deutschsprachigen Einwohner von Tuschkau größtenteils enteignet und vertrieben. Demographie Bis 1945 war Tuschkau überwiegend von Deutschböhmen besiedelt, die vertrieben wurden. Ortsgliederung Zu Město Touškov gehört der Ortsteil Kůští (Kuscht). Sehenswürdigkeiten Kirche Johannes des Täufers, erbaut 1777–1778 von Anton Haffenecker Friedhofskapelle der Kreuzerhöhung mit Familiengruft von Starck. Von 1900 bis 1904 war auch Anton Schobloch dort beigesetzt. Söhne und Töchter der Stadt Simon von Lämel (1766–1845), jüdisch-österreichischer Großhändler und Bankier Josef Schiller (1873–1929), österreichisch-tschechoslowakischer Gewerkschafter und Politiker Michael Stark (1877–1953), österreichischer Geologe Richard Fleißner (1903–1989), Maler und Graphiker Weblinks Jüdische Spuren in Město Touškov Einzelnachweise
Město Touškov

Město Touškov (Czech pronunciation: [ˈmɲɛsto ˈtouʃkof]; German: Tuschkau Stadt) is a town in Plzeň-North District in the Plzeň Region of the Czech Republic. It has about 2,500 inhabitants. The town is located on the Mže River in the Plasy Uplands. The historic town centre is well preserved and is protected as an urban monument zone. The main landmark of Město Touškov is the Church of Saint John the Baptist. Administrative division Město Touškov consists of two municipal parts (in brackets population according to the 2021 census): Město Touškov (2,085) Kůští (53) Kůští forms an exclave of the municipal territory. Etymology The name Touškov (in Old Czech written as Túškov) is derived from the personal name Toušek/Túšek, meaning "Toušek's (court)". To distinguish it from the nearby settlement of the same name (today known as Ves Touškov, 'the village of Touškov'), it was called Bílý Touškov ('white Touškov') in the 19th century, and from 1900 it has been known as Město Touškov ('the town of Touškov'). Geography Město Touškov is located about 9 kilometres (6 mi) northwest of Plzeň. It lies in the Plasy Uplands. The highest point is at 453 m (1,486 ft) above sea level. The town is situated on the left bank of the Mže River. History The first written mention of Touškov is in a deed of the monastery in Kladruby from 1115. In 1238, it was referred to as a market town. From 1288, it was referred to as a town. During the Hussite Wars, Touškov was destroyed by the army of Jan Žižka and became a village again, but it recovered and from 1472 it was called a market town again. At the turn of the 14th and 15th centuries, Touškov acquired an urban character. The Gothic cores of houses from this time have been preserved to this day. In 1543, Touškov was officially promoted to a market town by Emperor Ferdinand I. After the devastation of Touškov during the Thirty Years' War, settlers from Germany were invited to the market town, and a German majority gradually emerged. In the mid-17th century, the Jewish community of 25 people was documented. Two large fires devastated Touškov in 1659 and 1672 and three small fires in 1683, 1688 and 1724, but the market town continued to develop. In the second half of the 19th century, Touškov became a town. From 1938 to 1945, Město Touškov was annexed by Nazi Germany and administered as part of the Reichsgau Sudetenland. All the Jews and most of the Czechs left the town. After World War II, the Germans were expelled and the town was resettled by Czechs. Demographics Transport The I/20 road from Plzeň to Karlovy Vary (part of the European route E49) runs along the northern municipal border. Sights The most important monument is the Church of Saint John the Baptist. It was built in the Baroque style in 1778–1780. The main landmark of the square Dolní náměstí is the Holy Trinity Column. It dates from 1723. Notable people Simon von Lämel (1766–1845), Austrian-Jewish merchant References External links Official website
Město Touškov

Město Touškov es una localidad del distrito de Pilsen Norte en la región de Pilsen, República Checa, con una población estimada a principio del año 2018 de 2176 habitantes. Se encuentra ubicada al norte de la región, en la cuenca hidrográfica del río Berounka —un afluente izquierdo del río Moldava que, a su vez, lo es del Elba—, y cerca de la frontera con las regiones de Ústí nad Labem, Karlovy Vary y Bohemia Central.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Město Touškov.
Město Touškov

Město Touškov (en allemand : Stadt Tuschkau) est une ville du district de Plzeň-Nord, dans la région de Plzeň, en Tchéquie. Sa population s'élevait à 2 186 habitants en 2022. Géographie Město Touškov est arrosée par la Mže, un affluent de la Radbuza, et se trouve à 10 km au nord-ouest du centre de Plzeň et à 92 km au sud-ouest de Prague. La commune se compose de deux quartiers séparés par la commune de Čeminy. Le quartier de Město Touškov est limité par Líšťany et Čeminy au nord, par Plzeň à l'est, par Vochov et Kozolupy au sud, et par Bdeněves et Újezd nade Mží à l'ouest. Le quartier de Kůští est limité par Nevřeň et Příšov au nord, par Chotíkov à l'est, par Plzeň au sud-est et par Čeminy au sud et à l'ouest . Histoire La première mention écrite de la localité date de 1115. Administration La commune se compose de deux sections : Kůští Město Touškov Transports Par la route, Město Touškov se trouve à 11 km du centre de Plzeň et à 104 km de Prague. Notes et références Source (cs) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en tchèque intitulé « Město Touškov » (voir la liste des auteurs). Portail de la Tchéquie
Město Touškov

Město Touškov település Csehországban, a Észak-plzeňi járásban. Město Touškov Plzeň, Nevřeň, Líšťany, Čeminy, Kozolupy, Chotíkov, Újezd nade Mží, Vochov, Bdeněves és Příšov településekkel határos. Lakosainak száma 2444 fő (2025. január 1.). Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Место-Тоушков

Место-Тоушков (чеш. Město Touškov, нем. Tuschkau) — город на западе центральной части Чешской Республики, в районе Пльзень-север Пльзенского края. История Первые письменные упоминания о населённом пункте относятся к 1115 году. География Расположен в 10 км к западу от административного центра края, города Пльзень, на высоте 333 м над уровнем моря. В южной части города протекает река Мже. Население Примечания См. также Замок Бубен Ссылки touskov.cz (чеш.) — официальный сайт города
Мјесто Тоушков

Мјесто Тоушков (чеш. Město Touškov) град је у Чешкој Републици. Град се налази у управној јединици Плзењски крај, у оквиру којег припада округу Плзењ-север. Становништво Према подацима о броју становника из 2014. године град је имао 2.063 становника. Референце Спољашње везе
Město Touškov

Město Touškov är en stad i Tjeckien. Den ligger i regionen Plzeň, i den västra delen av landet, 90 km väster om huvudstaden Prag. Město Touškov ligger 331 meter över havet och antalet invånare är 1 777. Terrängen runt Město Touškov är huvudsakligen lite kuperad. Město Touškov ligger nere i en dal. Runt Město Touškov är det mycket tätbefolkat, med 1 266 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Plzeň, 9,6 km öster om Město Touškov. Trakten runt Město Touškov består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Město Touškov.
Rathaus (Cieszyn)

Das Alte Rathaus ist das Rathaus der Stadt Cieszyn (Teschen) in Polen. Geschichte Das erste Rathaus war ein Holzbau als Beratungshaus für Rat und Bürgermeister auf dem Ring. Dieses wurde 1496 auf Anordnung von Herzog Kasimir abgetragen. Für den Neubau verkaufte der Herzog der Stadt zwei seiner Häuser, wodurch der Standort gegeben wurde. Der Steinbau im Stil der Renaissance mit Holzturm als Hoheitszeichen wurde zügig errichtet und 1661 renoviert, wobei der Maler Christoph Palm die Fassade mit einer Darstellung von Maria und dem Heiligen Wenzel gestaltete. Über den Fenstern wurden allegorische Darstellungen von Glauben, Hoffnung Gerechtigkeit, Weisheit aufgemalt. Im Jahr 1670 wurde ein neuer steinerner Ratsturm errichtet. Nach einem Brand Mitte der 1780er Jahre wurde ein Neubau mit Turm 1788 vollendet, jedoch beim Stadtbrand im folgenden Jahr zerstört. Die Fassade des Neubaus von 1800 wurde von Ignac Chambrez ausgemalt. Literatur Mariusz Makowski: Pięć wieków ratusza w Cieszynie 1496-1996. In: Idzi Panic, Mariusz Makowski (Hrsg.): 500 lat ratusza i rynku w Cieszynie. Polskie Towarzystwo Historyczne Oddział w Cieszynie. Cieszyn 1996, ISBN 83-901963-8-7, S. 23–44 (polnisch). Bernd Vogelsang, Funde und Befunde zur schlesischen Theatergeschichte: Theaterbau in Schlesien, Forschungsstelle Ostmitteleuropa, 1983, Seite 357 Weblinks
Rezerwat przyrody Lasek Miejski nad Olzą

Lasek Miejski nad Olzą – leśny rezerwat przyrody w Cieszynie, utworzony w 1961 roku w celu ochrony populacji cieszynianki wiosennej, naturalnego grądu (z lipą, dębem, grabem, klonem zwyczajnym i polnym oraz jaworem), a także runa leśnego z rzadkimi okazami flory pochodzenia alpejskiego. Obszar rezerwatu podlega ochronie ścisłej. Rezerwat obejmuje wąski pas lasu liściastego, rosnącego na prawym, stromym zboczu doliny Olzy, w południowej części miasta, w Błogocicach. Przylega do obszarów zabudowanych i jest poddany silnemu oddziaływaniu człowieka. W podszyciu występują: bez czarny, dereń, leszczyna i głogi. Pewne fragmenty rezerwatu porasta także grąd ubogi oraz podgórski las brzostowo-jesionowy, natomiast bezpośrednio nad Młynówką rośnie niewielki płat jaworzyny górskiej z miesiącznicą trwałą. Powierzchnia rezerwatu wynosi 4,08 ha (akt powołujący podawał 3,23 ha). Przez teren rezerwatu przebiega zielona trasa spacerowa po Cieszynie. Jej dokładny przebieg można obejrzeć na mapie tutaj LINK Przypisy Bibliografia LeszekL. Bernacki LeszekL., AndrzejA. Blarowski AndrzejA., ZbigniewZ. Wilczek ZbigniewZ., Osobliwości szaty roślinnej województwa bielskiego, Poznań: wyd. COLGRAF-PRESS, 1998, ISBN 83-86258-22-5, OCLC 749894651 . Blarowski Andrzej, Gajczak Jerzy, Łajczak Adam i in.: Przyroda województwa bielskiego. Stan poznania, zagrożenia i ochrona, wyd. COLGRAF-PRESS, Poznań 1997, ISBN 83-86258-15-2. Dorda Aleksander, Kuśka Antoni: Ścieżka przyrodnicza w laskach miejskich w Cieszynie (przewodnik dydaktyczny), wyd. Urząd Miejski w Cieszynie, Cieszyn 1998, ISBN 83-901791-4-8.
Rezerwat przyrody Rozumice

Rezerwat przyrody Rozumice – leśny rezerwat przyrody w gminie Kietrz, w powiecie głubczyckim, w województwie opolskim. Leży kilkaset metrów na południowy wschód od wsi Rozumice, tuż przy granicy z Czechami. Należy do Nadleśnictwa Rudy Raciborskie. Rezerwat został utworzony w roku 2000 dla ochrony lasu liściastego „o cechach naturalnych z udziałem chronionych i rzadkich gatunków w runie”. Ma powierzchnię 93,10 ha. Las odznacza się dobrym stanem zdrowotnym, zróżnicowaniem gatunkowym oraz niezakłóconym układem pięter. Rezerwat charakteryzuje się ciekawymi zbiorowiskami leśnymi: lasem jesionowym – występuje u wlotu wąwozu, łęgiem jesionowo-olszowym oraz jesionowo-wiązowym (wiązowy występuje na większej powierzchni niż jesionowy), grądem występującym na stokach o zróżnicowanych warunkach glebowych, lasem dębowo-brzozowym na glebach bielicowych oraz acydofilnym lasem mieszanym, który występuje na zboczu zachodnim. Flora rezerwatu jest bogata. Występuje tu 171 gatunków roślin naczyniowych, z czego 7 chronionych. Do najciekawszych elementów roślinnych należą cieszynianka wiosenna, która występuje na Morawach i wkroczyła tu przez Bramę Morawską, lilia złotogłów oraz turzyca zgrzebłowata, która do końca XX w. była poza tym w Polsce podawana jedynie z okolic Szczecina. Obszar rezerwatu podlega ochronie ścisłej (58,18 ha) i czynnej (34,92 ha). Przypisy
Naturreservat Hochmoor im Tal der Iser

Das Naturreservat Hochmoor im Tal der Iser (polnisch Rezerwat przyrody Torfowiska Doliny Izery), geschaffen durch die Verordnung Nr. 8/2000 der Woiwodschaft Niederschlesien liegt in den Gemeinden Mirsk (Świeradów-Zdrój) und Szklarska Poręba im polnischen Isergebirge auf dem Hohen Iserkamm am Oberlauf der Iser. Geographie Das Naturschutzgebiet nimmt eine Fläche von 529,36 ha Hektar ein und liegt auf der Alm Hala Izerska unweit der Bergbaude Górzystów-Hütte. Es umfasst die Hochmoore, die sich hier seit der letzten Eiszeit gebildet haben und in ihren tieferen Schichten bis zu 11.000 Jahre alt sind. Die dicke der Moore erreicht bis zu sechs Meter. Fauna und Flora Ziel des Schutzes ist es, die Hochmoore zu erhalten und Torfmoore und deren Ökosysteme aus Sumpf- und Feuchtwäldern mit den Lebensräumen der Sümpfe zu regenerieren. Das Hochmoor ist Brutgebiet der Bekassinen und des Grauen Kranichs und Überwinterungsgebiet des Birkhuhns. Weblinks Hochmoore – Inseln des Nordens mitten im Isergebirge cesky-raj Einzelnachweise