NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Památník Karla Filipa ze Schwarzenbergu

Památník Karla Filipa ze Schwarzenbergu, zvaný též Ptačí hrádek, je nedokončený klasicistní památník situovaný západním směrem od Státního hradu a zámku Český Krumlov. Jedná se o nemovitou kulturní památku. Historie Památník byl budován na oslavu vítězství spojeneckých vojsk Ruska, Rakouska a Pruska nad Napoleonem Bonaparte v bitvě u Lipska roku 1813, kterým velel bratr českokrumlovského vévody polní maršál Karel I. Filip ze Schwarzenbergu. Návrh památníku vypracoval knížecí stavitel Jan Sallaba. Původní monumentální návrh, který počítal s antikizujícím průčelím chrámového vzezření na každé ze čtyř stran, nakonec nebyl realizován. S výstavbou památníku započal kolem roku 1816 František Schwarzenberg pro svého bratra Karla Filipa. Karel Filip bratra požádal, aby finanční prostředky byly spíše než na stavbu památníku použity na dary pro sirotky a vdovy po jeho padlých spolubojovnících. Stavba byla proto zastavena a došlo pouze k jejímu zastřešení. Památník se skládá z centrální kruhové kaple vepsané do čtvercového půdorysu a z obdélného jihozápadního křídla. Předlohou mu byly antické stavby chrámů. Nad kaplí je tambur, na němž spočívá dvouplášťová nezděná kupole. Kaple má z každé strany obdélný vstup – kromě jihozápadní strany, ke které je přistavěno krátké křídlo. Vstupy jsou provázeny nikami zaklenutými konchou, jejichž dno je pokryto raženými cihlami. Fasády jsou členěny pilastry. Kolem roku 1904 proběhly stavební úpravy památníku, patrně kvůli zhoršujícímu se technickému stavu objektu. Objektu se také říká Ptačí hrádek. Pojmenování získal podle stejnojmenného zalesněného kopce (Vogeltempel), kam chodili ptáčníci chytat ptáky pro zámeckou paní. Současnost Od 3. května 1958 je objekt památkově chráněn. V devadesátých letech byl památník ve stavu zříceniny. Současným vlastníkem je od roku 2010 architektka Lenka Havlíčková, manželka bývalého ministra dopravy, průmyslu a obchodu Karla Havlíčka. Památník byl v letech 2010–2014 rekonstruován. Exteriéry památníku jsou přístupné veřejnosti, interiér by měl sloužit jako tvůrčí architektonický ateliér. Galerie Odkazy Reference Literatura STORM, Vojtěch. Schwarzenbergové v české a středoevropské kulturní historii. 1. vyd. České Budějovice: Národní památkový ústav - územní odborné pracoviště v Českých Budějovicích, 2008. 735 s. ISBN 9788085033106. Kapitola Památník Karla I. Filipa ze Schwarzenbergu na Ptačím hrádku u Českého Krumlova, s. 103–112. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ptačí hrádek na Wikimedia Commons MALCÁTOVÁ, Eva. Českokrumlovský památník Ptačí hrádek a kulturně-historické souvislosti jeho vzniku. Český Krumlov, 2021. 58 s. Bakalářská práce. Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích, Filozofická fakulta. Vedoucí práce Hynek Látal. Dostupné online.
Lazebnický most (Český Krumlov)

Lazebnický most je stavební dílo překračující řeku Vltavu v jihočeském Krumlově. Lazebnický most spojuje Latrán se Starým Městem, konkrétně ulice Latrán a Radniční. Současná podoba mostu pochází asi ze 30. let 19. století. Most stojí na dvou kamenných opěrách a jednom středovém pilíři, který tvoří počátek ostrova. Na těchto podpěrách jsou umístěny ocelové traverzy na kluzných ložiscích, které jsou pokryty dřevěným krytem. Uprostřed mostu se nachází socha svatého Jana Nepomuckého a Ukřižování. Je zapsán na seznam kulturních památek. V roce 1830 byla lávka, která spojovala obě města vážně poškozena kramy. Proto došlo k výstavbě mostu, při kterém však byla stržena i Latránská brána u Lazebnického mostu. Na straně Starého Města pak stály za sebou hned brány dvě. První Mostecká, byla stržena v roce 1860, druhá za ní nazývaná Vnitřní byla zbourána již v roce 1942. Původní podoba přemostění, pak tvořila prostá dřevěná lávka. Na straně Starého Města na severní straně stál sloup s výklenkem a sochou svatého Jana. Uprostřed byl umístěn kříž s Ukřižováním. Název Lazebnický most nese po nedaleké Lazebně v domě Latrán čp. 1. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Lazebnický most na Wikimedia Commons
Kamenný most v Horní ulici (Český Krumlov)

Kamenný most s barokní výklenkovou kaplí je památkově chráněný silniční most v Horní ulici v Českém Krumlově v Jihočeském kraji. Most je součástí celoměstské památky UNESCO, na cedulce umístěné na mostě je uvedeno: Most svatého Michala. Historie Vstup do města byl od jihu zajištěn bránou v městském opevnění zvanou Horní, do které ústil dřevěný padací most na kamenných pilířích, nahrazený v roce 1787 současným mostem. Výklenková kaple svaté Anny byla u mostu postavena koncem 18. století. Brána byla zbourána v 19. století. Most je kamenný, neomítnutý, obloukový. Je třetím patrovým kamenným mostem v Českém Krumlově. V horní řadě jsou čtyři oblouky v rozpětí od dvou do čtyř metrů, v dolní řadě je jediný oblouk. Most překlenuje nejužší místo městského ostrohu nazývané Myší díra. V 19. a 20. století prošel most úpravami, které se týkaly zábradlí, vozovky a rozšíření. Poslední úprava mostu proběhla po roce 1995. Most v omezeném provozu umožňuje silniční dopravu do centra města. Reference
Kaple Panny Marie Bolestné a svatého Kříže (Český Krumlov)

Kaple Panny Marie Bolestné a svatého Kříže byla na Křížové hoře v Českém Krumlově postavena v roce 1710. Jde o kulturní památku České republiky, jež duchovní správou spadá pod českokrumlovskou faru. Historie a popis Název Křížové hory má dvě možná vysvětlení. Váže se buď k měděnému kříži umístěnému měšťany na jeho vrcholku, anebo ke španělskému kříži dřevěnému obsahujícímu částečku ze svatého Kříže z poloviny 17. století, jejž tam umístil jezuitský kazatel Michal Koppe. Z vrcholu kopce o výšce 623 m situovaného v městské části Horní Brána měly oba kříže město chránit před nepříznivým počasím a případnými živelními pohromami. Záznamy uvádějí v roce 1701 pokácení stromu na opravu dřevěného kříže, jehož dřeva zbylo dost i na postavení malé kapličky. Na kopci již v té době začala vznikat křížová cesta, jež dnes tvoří nedílnou součást poutního místa. Dřevěnou kapli už v roce 1709 nahradila kaple zděná zasvěcená Panně Marii Bolestné, kterou projektoval Jan Dominik Spazzi. Vrchol kaple je tvořen lucernou s makovicí a patriarším křížem. Kaple byla vysvěcena v roce 1710 a protože bylo jasné, že stavba není dostatečně velká, rozhodl Jan Kristián I. z Eggenberku v témže roce o výstavbě oktagonálního ambitu. Ochoz byl dokončen až 16 let po smrti knížete v roce 1726. U kaple se dochovala kamenná Kalvárie od Jana Ferdinanda Rapotze z roku 1732, jež původně stála před severním portikem. Rozšířena byla také křížová cesta; mezi roky 1740 a 1755 vzniklo šest zcela nových kaplí, malovaných Františkem Jakubem Prokyšem. Kaple byla v roce 1787 zrušena a prodána v dražbě, po nákladné obnově 1850 však chátrala a poutní místo dala obnovit až v letech 1929–33 Terezie Schwarzenberková. Za dob socialismu kaple zchátrala. Znovu byla kaple renovována v letech 1990–1991. Současnost Od roku 2016 je poutní areál opět přístupný veřejnosti, a to v odpoledních hodinách o víkendech a svátcích. Vstupné dobrovolné. Příchozím nabízí už během cesty po modře značené turistické trase také výhled na níže položené město. Kolem svátku Povýšení sv. Kříže 14. září se v kapli pravidelně koná mše. V roce 2019 byl po mnoha desítkách let tento den použit nový zvon, na nějž se složila veřejná sbírka s finanční pomocí města. Zvoní pravidelně třikrát denně a jednou navíc v pátek v 15:00 hodin. Na Křížové hoře jde o v pořadí třetí zvon po dvou předchozích, zabavených pro válečné účely. Galerie Odkazy Reference Související články Sedm zastavení bolesti Panny Marie (Český Krumlov) Seznam kulturních památek v Českém Krumlově - Horní Brána Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple Panny Marie Bolestné na Wikimedia Commons Kaple v Encyklopedii města Č. Krumlova V památkovém katalogu NPÚ V denik.cz
Vila Gottlieba a Stelly Fantelových

Vila Gottlieba a Stelly Fantelových v Smetanově ulici č.p. 170/7 se nachází v městské památkové zóně v Českém Těšíně v okrese Karviná. Vila byla postavena stavitelem Ludwigem Kametzem podle projektu architekta Karla Reinhardta a Eugena Fuldy. Vila byla v roce 2016 prohlášena kulturní památkou České republiky. Historie Vila byla postavena pro Gottlieba a Stellu Fantelovy v roce 1930 podle projektu Karla Reinharda a Eugena Fuldy (1872–1942). Po válce byla vila adaptována na dětské jesle později využívána jako mateřská škola. Architektura Vila byla postavena ve stylu tzv. anglické cottage, koncepce anglického halového domu. Je ukázkou tradicionalistického pojetí vilové architektury v meziválečném období v Českém Těšíně. Vila je samostatný objekt situován v severovýchodní části zahrady. Dvoupodlažní podskepená stavba na obdélníkového půdorysu je krytá valbovými střechami. V jižní části průčelí vystupuje půlkruhový dvoupatrový rizalit členěn pěti okenními osami. V severní části vystupují po stranách čtvercové terasy, ve střední osové části je tříosý rizalit s obdélnými okny s půlkruhovými záklenky. Fasáda je opatřena hladkou brizolitovou omítkou, v úrovní podezdívky je keramický obklad kabřinec. Pozemek měl zděné oplocení. (je vidět na tomto snímku[nedostupný zdroj]) Interiér Interiér vily je zachován v téměř nepoškozeném stavu, je dochováno původní dispoziční řešení, interiérové vybavení včetně původní vchodových a vnitřních dveří, dřevěných obkladů stěn atp. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vila Gottlieba a Stelly Fantelových na Wikimedia Commons
Fuldova vila (Český Těšín)

Fuldova vila v Masarykových sadech č.p. 77 se nachází v Českém Těšíně v okrese Karviná, je součástí městské památkové zóny. Vila byla postavena pro těšínského stavitele Fridricha Fuldu podle projektu architekta Julia Mayredera (1860–1911). Vila byla v roce 2016 prohlášena kulturní památkou České republiky. Historie Vilu postavil v roce 1899 Fridrich Fulda, otec Eugena Fuldy (1872–1942). Po rozdělení Těšína v této vile bylo sídlo firmy, kterou v roce 1903 převzal Eugen Fulda a také v ní bydlel. Před druhou světovou válkou ve vile byl německý konzulát. Po válce byla vila adaptována na mateřskou školu. Architektura Autorem projektu novorenesanční vily byl rakouský architekt Julius Mayreder (1860–1911). Dvoukřídlá dvoupodlažní vila postavena na půdorysu L. Fasádám křídel dominují rizality jejichž nároží jsou lemovány štukovou bosáží a ukončeny novorenesančními štíty. Fasáda bočního křídla (ul. Třanovského) je ukončena půlkruhovým rizalitem završenou cibulovitou střechou. Fasáda ve dvoře je hladká bez členění. Vila je krytá plechovou sedlovou střechou. Sokl vily je tvořen štukovou kvádříkovou bosáží. Vstupní portál je bohatě zdoben dekorativním pískovcem a zakončen štítem s tympanonem. Kolem vily je zachováno původní kovové oplocení s pískovcovou podezdívkou a dochovanými původní brankou a vstupní brány. Návrh oplocení provedl stavitel Fridrich Fulda. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Fuldova vila na Wikimedia Commons stránky MŠ ve vile
Čestice (zámek)

Zámek Čestice leží v městyse Čestice nedaleko města Strakonice nad údolím potoka Peklov. První písemná zmínka o obci pochází ze 13. století. V roce 1908 byla císařem Františkem Josefem I. povýšená na městys. Z této doby pochází také znak Čestic zdobící vstupní zámeckou bránu. V části znaku je vyobrazen kapr, který připomíná znak rodu Přechů, dále pruh lipové lístky a kaplička v dolním poli štítu vypovídá, že v Česticích stojí kalvárie s křížovou cestou. V Česticích leží několik kulturních památek. Na kopci stojí kostel sv. Jana Křtitele, nad ním poutní místo Kalvárie s poustevnou, dále kaple sv. Josefa a socha sv. Jana Nepomuckého uprostřed obce. Zámek v Česticích je zařazen mezi památkově chráněné objekty. Historie V 16. až 18. století zde byly postupně zámky dva. První starý přestavěl z bývalé tvrze Vilém Přech. Tvrz stála původně jihozápadně od dnešního zámku, kde je dnes park. Až Benigna Kateřina Hochhauserová počala stavět nový zámek. Ten ji však ještě před dostavbou vyhořel. Zadlužená Benigna Kateřina Hochhauserová, která vlastnila Čestice koncem 17. století, před věřiteli utekla do zahraničí. Panství s vyhořelým zámkem koupili Říčanští. Ti potom zámek dostavěli v letech 1690-1702. Po Říčanských přišla i období úpadku za dalších majitelů, hlavně na přelomu 18. a 19. století, kdy se zde vystřídalo osm majitelů. V roce 1815 koupil panství hrabě Rey, za dva roky si ho upravil k celoročnímu bydlení. Při zámku zřídil park a vysadil stromy, nechal postavit kašnu v pozdně renesančním slohu. Při důkladnější údržbě v roce 1937 byla opravena fasáda, natřena okna a dveře. Byla zde zavedena elektřina a instalován vodovod. Po únoru 1948 se zámek dostal do správy Místního národního výboru. Národní výbor zde podnikl další nutné opravy. Byly zde nejen kanceláře, ale od roku 1946 školní kuchyně a později družstevní prádelna. V roce 1952 přibyla mateřská škola, dětský útulek, dvě třídy základní devítilété školy a 3 byty, . Architektura Zámek je postaven v raně barokním stylu jako jednopatrová dvoukřídlová budova ve tvaru L. V levém návrší se tyčí šestiboká věž. Průčelí zámku je členěno průběžnými lizénami na sedm polí s okny, v druhém poli od jihu je hlavní brána. Horizontálně je průčelí členěno terakotovými pásy a reliéfy. Zámku vévodí věž s hodinami. Pod zámkem obíhá nízká hradba s kulatou baštou s dekorativními střílnami. V parku jsou zbytky sklepení a kamenného zdiva z doby starého zámku. Současnost V zámku sídlí místní úřad s částí matriky, spolu s ním i obřadní síň a lidová knihovna s internetem. V několika místnostech jsou stálé expozice. Ty tvoří pamětní síň. Vystaveny jsou předměty z bývalého zámeckého inventáře, lovecké trofeje, ukázky starobylých hospodářských nástrojů a zařízení domácností. Součástí pamětní síně je i výstavní síň, kde se nejméně jedenkrát v roce (o pouti) konají výstavy. V zámeckém nádvoří často bývají divadelní a hudební představení, pravidelně také herní dny pro děti organizované místními spolky ve vedlejším parku. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Čestice na Wikimedia Commons Šumavský rozcestník: zámek Čestice zámek Čestice, Čestice - Hrady.cz
Kostel svaté Anny (Andělská Hora)

Kostel svaté Anny v Andělské Hoře na Anenském vrchu (na Annabergu) se nachází v okrese Bruntál. Patří k Římskokatolické farnosti Andělská Hora, Děkanát Bruntál Diecéze ostravsko-opavská. Kostel byl zapsán do státního seznamu před rokem 1988. Historie Písemné dokumenty pokládají vznik kaple sv. Anny na období let 1694–1696. Se zvyšujícím se zájmem věřících už v roce 1742 svou kapacitou kaple nestačila všechny pojmout. V roce 1767 byla zahájena výstavba nového kostela, který byl dokončen v roce 1769. Slavnostní svěcení bylo provedeno 26. července 1770 farářem Augustinem Becherem, zemským děkanem pro Bruntál a Sovinec. V roce 1777 byl kostel rozšířen a přistavěna věž. V roce 1784 byl kostel určen k zrušení císařem Josefem II. V roce 1786 byl kostel zakoupen obcí a v roce 1795 císař František II. povolil obnovení bohoslužeb. Další pohromou byla léta po druhé světové válce. Kostel chátral a byl ničen vandaly. V roce 1970 byly zakázány poutě ke kostelu sv. Anny. Tradice poutí byla obnovena v roce 2002. V roce 2009/2010 proběhla oprava kostela – restaurovány obrazy, varhany a sochy. Architektura Kostel sv. Anny je barokní jednolodní zděná stavba s půlkruhovým závěrem. Západní strana je zaoblená. Na jižní straně je přistavěna hranolová věž. Na severní straně je přízemní sakristie a přistavěná kaple. Věž je zakončená cibulovou střechou s lucernou krytá plechem. Střecha lodi je sedlová a krytá plechem, sakristie má střechu pultovou, krytou plechem. Interiér Klenba lodi je valená s pasem a lunetami ve střední části. Kněžiště a západní strana jsou zaklenuté konchou s lunetami. Součástí interiéru je obraz sv. Anny z roku 1770, který namaloval vídeňský dvorní malíř J. F. Greipl. Obraz věnoval kostelu starosta obce Anton Hayek. Obraz byl restaurován v roce 1796, v roce 1823 byl ošetřen a natřen fermeží, v roce 2003 byl restaurován obraz a v roce 2005 byl restaurován rám. Další obrazy, olejomalby Vjezd do Jeruzaléma a Kristus v Krajině z 18. století od neznámých autorů, byly restaurovány v roce 2010. Varhany z roku 1890 pocházejí z krnovské dílny Rieger-Kloss a byly opraveny v letech 2010–2011. Různé U kostela sv. Anny se nachází rozcestník žluté turistické značky a červené turistické značky. Ke kostelu byla v roce 2005 přivedena nová křížová cesta. Ke kostelu vede naučná stezka od autobusového stanoviště v délce 2,9 km zastávky. Na jihovýchodním svahu Anenského vrchu byla vybudována sjezdová dráha. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu poutní kostel svaté Anny na Wikimedia Commons
Kostel svatého Prokopa (Běhařov)

Kostel svatého Prokopa stojí při jižním okraji obecní návsi v Běhařově v okrese Klatovy. Barokní kostel vznikl po požáru staršího gotického objektu v roce 1616 a byl později několikrát upravován. Od 24. března 1964 je kulturní památkou. Historie Původní gotickou stavbu z 2. poloviny 13. století, o které nám první písemná zmínka referuje již v roce 1353, postihl kolem roku 1616 rozsáhlý požár, po němž byl postaven kostel zcela nový. Z období gotiky se dochovala část presbytáře s křížovou klenbou a triumfálním obloukem a dispozice kostelní lodi. Barokní novostavbě byla roku 1693 zvýšena kostelní věž. Další ničivý požár postihl svatostánek v roce 1777, a proto roku 1789 došlo k dalším stavebním úpravám. Naposled kostel vyhořel v roce 1911 a o rok později byl znovu otevřen. Ve 2. poloviě 20. století byla rekonstruována fasáda kostela a roku 2005 došlo k opravě schodiště u západního vchodu a k vydláždění přístupové cesty. Roku 2025 byla obcí vypsána veřejná sbírka na jeho opravu. Popis Areál kostela sousedí se zdí běhařovského zámku. Kostelní loď uzavírá presbytář s trojbokým závěrem a arkádou a hranolová věž s opěrákem u jejího severovýchodního nároží. Fasáda věžové stavby je v nárožích členěna pilastry a římsovými hlavicemi. Fasáda lodi má pouze korunní římsu a dvojici oken s polokruhovými záklenky. Hlavní vchod do kostela je segmentově uzavřen. Sakristie je orientována východním směrem. Do kostela vedou celkově tři vstupy. Do úrovně prvního patra byla přistavěna oratoř se schodišťovým přístavkem. V interiéru se nachází tři oltáře, z nichž hlavní je zasvěcen svatému Prokopovi. Do lomeného triumfálního oblouku je vsazena socha svatého Pavla. V prostoru kněžiště se nachází náhrobek rodu Hubatiů z Kotnova a J. Jáchyma Schmiedgräbnera z Lustenegu. Galerie Odkazy Reference Literatura HOSTAŠ, Karel; VANĚK, Ferdinand. Soupis památek historických a uměleckých v království Českém od pravěku do počátku XIX. století. XVII, Politický okres Domažlický. Praha: Archaeologická kommisse při Čes. akad. císaře Fr. Josefa, 1902. 133 s. S. 6. Umělecké památky Čech. Příprava vydání Zdeněk Wirth. Praha: Československá akademie věd, 1957. 938 s. S. 21. Umělecké památky Čech II. Příprava vydání Emanuel Poche. Praha: Academia, 1977. 578 s. S. 41. LÍBAL, Dobroslav. Katalog gotické architektury v České republice do husitských válek. Praha: Unicornis, 2001. 607 s. ISBN 80-901587-8-1. Kapitola Běhařov – kostel sv. Prokopa, s. 13. Související články Seznam kulturních památek v okrese Klatovy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Prokopa na Wikimedia Commons
Kaple svatého Cyrila a Metoděje (Břeclav)

Kaple svatého Cyrila a Metoděje v Břeclavi je novogotická sakrální stavba v jihomoravské Břeclavi. Kaple z roku 1856 se nachází před hlavním vlakovým nádražím. Na půdě kaple je vyhlášena evropsky významná lokalita Břeclav – kaple u nádraží, z důvodu ochrany stanoviště netopýra velkého. Historie Kaple v parku před břeclavským nádražím byla postavena podle návrhu Jana Heidricha. Nechal ji vybudovat princ Alois II. z Lichtenštejna jako poděkování za uzdravení z těžké nemoci. Výstavba byla zahájena v roce 1853 a hotová kaple byla vysvěcena dne 15. září 1856 a dána k užívání především zaměstnancům Severní dráhy císaře Ferdinanda. V roce 1910 byla z iniciativy knížete Jana II. z Lichtenštejna započata nová přestavba, respektive rozšíření o postranní kaple. Celá kaple byla znovu vysvěcena 12. listopadu 1911 z rukou místního faráře Františka Sedláčka. Když byl za druhé světové války zničen hlavní městský kostel svatého Václava, sloužila kaple jako provizorní místo bohoslužeb, a to až do postavení a otevření nového kostela roku 1995. V 70. a 80. letech 20. století byla kaple rekonstruována, proběhla obnova vnějších i vnitřních částí objektu. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaple svatého Cyrila a Metoděje na Wikimedia Commons
Mariánská Týnice

Die Mariánská Týnice (deutsch: Maria Teinitz) ist eine frühere Probstei mit Wallfahrtskirche bei Kralovice in Tschechien. Das Areal wird heute als Museum nachgenutzt. Mariánská Týnice ist ein Nationales Kulturdenkmal der Tschechischen Republik. Geschichte Der Ort wurde bereits im 13. Jahrhundert besiedelt. Der Abt des Zisterzienserklosters in Plasy Andreas Troyer (1648–1699) gründete am Ende des 17. Jahrhunderts die Propstei. 1711 legte der Abt Eugen Tyttl den Grundstein der Wallfahrtskirche Mariä Verkündigung, die von Johann Blasius Santini-Aichl entworfen wurde. Nach der Auflösung des Klosters Plasy (1785) im Zuge der Josephinischen Reformen wurde die Propstei vom Religiösen Fonds verwaltet. 1826 kam sie in den Besitz der Familie Metternich. Seit 1952 befinden sich hier das Museum und die Gemäldegalerie der nördlichen Pilsener Region mit Dauerausstellungen und ethnographischen und kunsthistorischen Sammlungen. Im Jahr 1964 wurde das Areal als Kulturdenkmal unter staatlichen Schutz gestellt. Am 1. Juli 2018 wurde Mariánská Týnice in die Liste der Nationalen Kulturdenkmale Tschechiens mit der Nummer 430 aufgenommen. Als bedeutendes Touristenziel soll Mariánská Týnice eine eigene Haltestelle an der Bahnstrecke Rakovník–Mladotice bekommen. Der nächste Bahnhof befindet sich bislang in Kralovice. Bau und Anlage Die Kirche erinnert im Grundriss an die Form des griechischen gleicharmigen Kreuzes mit einem zentralen quadratischen Raum. Die Achse der Kirche ist auf das Kloster Plasy gerichtet. Von den Altären ist außer dem Hochaltar nur ein auf die Wand gemalter mit dem Wappen des letzten Plasser Abts Celestin Werner verblieben. Der Umgang ist mit Fresken aus dem Marienleben von Franz Julius Lux geschmückt. In den Eckkapellen finden sich qualitätsvolle Malereien, wahrscheinlich von Josef Kramolín. Der Bau der Propstei wurde 1764 unter dem Plasser Abt Fortunát Hartmann vollendet. Die Deckenmalereien im Refektorium zeigen die Legende von Roman von Týnice und Maria, die Zisterziensern Kräuter reicht. Die Wandgemälde zeigen zwölf Äbte und Bilder der Klosterbauten in Plasy und Mariánská Týnice. Liste der Pröpste Bedřich Chobodides, geboren in Vlašim (1699–1702) Edmund Fabricius, geboren in Lužice u Hodonína (1703–1710) Bernard Opicius, geboren in Prag (1710–1715) Ferdinand Mayer, geboren in Laun (1716–1734) Řehoř Guldenfess, geboren in Olmütz (1734–1744) Julius de Stern-Legisfeld, geboren in Kuttenberg (1745–1755) Marcel Krska, geboren in Prag (1755–1775) Raymund Ender, geboren in Komotau (15. Januar 1776 – 26. November 1776) Michael Kottik, geboren in Křivoklát (1777 – 1785) Literatur Emanuel Poche (Hrsg.): Umělecké památky Čech, Academia, Prag 1978, S. 355–356 (tschechisch) Irena Bukačová: Mariánská Týnice, Prag 2009 (tschechisch) Weblinks Homepage (cz/de/en) Einzelnachweise
Abbaye de Mariánská Týnice

L'abbaye de Mariánská Týnice est une ancienne abbaye cistercienne située à Kralovice, en République tchèque. Historique L'abbaye de Mariánská Týnice a été construite à partir 1711 pendant quelque soixante-cinq ans. Elle se compose de plusieurs bâtiments dessinés par Jean-Blaise Santini. Classée « Monument culturel » du district de Plzeň-Nord, l'ancienne abbaye abrite un musée et une galerie d'art (Muzeum a galerie severního Plzeňska). Liens externes Ressource relative à la religion : Klosterdatenbank Ressource relative à l'architecture : MonumNet Portail du monachisme Portail du baroque Portail de la Tchéquie Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine