NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel svatého Matouše (Hradíšťko)

Kostel svatého Matouše je římskokatolický, orientovaný, filiální, dříve farní kostel v Hradíšťku, části obce Žeretice. Od 22. února 1994 je chráněn jako kulturní památka. Je situován na vysokém návrší nad říčkou Cidlinou. Je architektonickou dominantou obce a okolní krajiny. Historie Kostel je na místě původní kaple je poprvé zmiňován v roce 1384. Raně barokně byl přestavěn v letech 1674–1677. Další větší pozdně barokní úpravy byly realizovány v roce 1792. Architektura Jednolodní stavba obdélníkového půdorysu s trojboce uzavřeným presbytářem. Presbytář je sklenutý valenou klenbou s konchou v závěru. Triumfální oblouk je půlkruhový, loď je sklenuta valeně s výsečemi. Strop kostela je vyzdoben štuky a malbami z konce 17. století. Před západním průčelím se tyčí mohutná hranolová patrová věž, s nastavěným zvýšeným polopatrem a umístěným hodinovým ciferníkem, římsa je přesahující profilovaná, zastřešení jehlancové, segmentově osmidílné, zakončené lucernou, ve vrcholu je latinský kříž. Patra věže jsou oddělena oplechovanými profilovanými římsami, v nárožích jsou pilastrové polosloupy zakončené profilovanými hlavicemi. Hlavní vstup do kostela je od západní strany z podvěží, dřevěné dvoukřídlé dveře jsou osazeny v pravoúhlém kamenném ostění, nad vstupem je zaslepené segmentové okno. Okna věže a lodi jsou obdélná, dělená do čtvercových tabulek, v horním plném segmentu dělená do lichoběžníků. Fasáda je prolomena lizénovými rámci. Obvodová podokapní římsa lodi i presbytáře je přesahující profilovaná. Do prostoru hřbitova je přistavěna k severní straně presbytáře patrová sakristie se čtvercovými okny v přízemí a obdélnými v prvním nadzemních podlaží, obojí v kamenném ostění. Krov sakristie je polovalbový, krov lodi je bedněný, sedlový s polovalbou nad prostorem presbytáře. Střecha je krytá plechovými šablonami. Nad presbytářem je ve střeše sanktusová věžička. Okolí kostela Ohradní zeď okolo Hřbitova a kostela je obdélná, hlavní vstupní brána na hřbitov je ze západní strany, další vstup je na jižní straně. Zdivo ohradní zdi je smíšené z pískovcových bloků a cihel, na severovýchodní straně je zeď částečně rozebraná. Před západním vstupem do areálu kostela je vlevo pískovcová socha sv. Josefa s Ježíškem a vpravo socha Panny Marie, obě na kvádrových pilířích a v podživotní velikosti. Severozápadně od kostela je situovaná fara obdélného půdorysu. V koutě hřbitova je vrcholně barokní osmiboká márnice z první třetiny 18. století s jehlanovou střechou. Bohoslužby Pravidelné bohoslužby se v kostele nekonají. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Matouše na Wikimedia Commons Varhany
Chrám svatého Mikuláše (Mikulov)

Pravoslavný chrám svatého Mikuláše v Mikulově je původně evangelický kostel postavený v novogotickém stylu z roku 1903. Nachází se v ulici Nádražní č. 27 na jihozápadním okraji jihomoravského města Mikulov nedaleko tamního nádraží. V současné době kostel vlastní Pravoslavná církevní obec v Mikulově Olomoucko-brněnské eparchie a je to jediný pravoslavný chrám v okrese Břeclav. Historie Evangelický kostel Kostel byl vystavěn v pozdně-historickém novogotickém slohu roku 1903 z iniciativy obchodníka Josefa Johanna Kreimla pro potřeby mikulovských německých evangelíků. Většinu nákladů nesla církevní evangelická Nadace Gustava Adolfa. Hotový kostel byl vysvěcen 15. listopadu 1903 s patrociniem sv. Mikuláši. Mezi významné členy německého evangelického sboru patřil tehdejší starosta Mikulova Dr. Emil Just, který v době nacistické persekuce židů a Romů bránil jejich deportacím do koncentračních táborů, za což byl poslán na východní frontu, kde zahynul. Němečtí evangelíci kostel využívali až do nuceného vystěhování německojazyčného obyvatelstva v roce 1945. Po válce kostel chátral a o jeho správu požádali členové Českobratrské církve evangelické, kteří se zde scházeli k bohoslužbám ve společném užívání s evangelíky augsburského vyznání. O získání kostela usilovali dlouhodobě a oficiálně objekt získali až v roce 1958. Vedle tohoto sboru užívala kostel pro své bohoslužby i Církev československá husitská a Evangelická církev metodistická. Pravoslavný chrám V roce 1988 objekt kostela získala Olomoucko-brněnská eparchie České pravoslavné církve a do roku 1995 nově vzniklá Pravoslavná církevní obec v Mikulově objekt revitalizovala pro potřeby pravoslavných bohoslužeb. Chrám sv. Mikuláše dne 7. prosince 1997 slavnostně vysvětil tehdejší olomoucko-brněnský biskup Kryštof. Popis Jednolodní kostel v novogotickém slohu byl postaven podle projektu architekta Trtilka z režných cihel a tesaného kamene s dominantní hranolovou věží ve vstupním průčelí. Autorem původní malířské výzdoby s raně křesťanskými motivy byl Joža Uprka. Malby po adaptaci na pravoslavný chrám částečně zrestauroval Nikos Armutidis a některé malby vytvořil nově. Z důvodu probíhající rekonstrukce rychlostní komunikace v těsné blízkosti kostela hrozilo narušení statiky stavby, proto se v této souvislosti uvažovalo o stržení kostela. Od návrhu bylo upuštěno a naopak byla posílena statika kostela a bezprostředního okolí. Přestavba kostela po roce 1995 probíhala intenzivněji za pomoci dotace Evropské komise, příspěvků od Okresního úřadu v Břeclavi, Městského úřadu v Mikulově, Památkového úřadu Brno a z příspěvků věřících. V roce 1997 tak byla dokončena celková renovace objektu, kterou řídil Vojtěch Příbramský z Mikulova. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pravoslavný chrám svatého Mikuláše v Mikulově na Wikimedia Commons
Kostel svatého Mikuláše (Perná)

Kostel svatého Mikuláše je římskokatolický chrám v obci Perná v okrese Břeclav. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Jde o farní kostel farnosti Perná. Historie a popis Jde o středověkou stavbu nejasného stáří, která byla přestavěna v raně barokním slohu. Z nejstarší, snad pozdně románské svatyně z druhé poloviny 13. století, se dochovaly obvodové stěny lodi, která byla původně plochostropá. Ve 14. století byl presbytář patrně rozšířen a zaklenut jedním polem gotické křížové žebrové klenby. V roce 1510 a v letech 1582- 1583 byly provedeny přestavby, které v zásadě respektovaly obvodové zdivo středověkého kostela. Druhá z nich byla rozsáhlejší, neboť 27. června 1583 kostel a hřbitov konsekroval olomoucký biskup Stanislav Pavlovský. Při raně barokní přestavbě v 90. letech 17. století, jež byla dokončena roku 1702, byla zaklenuta loď a rozšířena okna. Roku 1696 byla nově vystavěna hudební kruchta (přeměněna v 1. polovině 19. století), roku 1769 byla nákladem obce přistavěna věž. Ve venkovní nice na jižní straně kostela je vsazena pozdně barokní socha Madony s dítětem a ve výklenku nad portálem hlavního vstupu starší, vrcholně barokní socha patrona kostela – sv. Mikuláše. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Mikuláše v Perné na Wikimedia Commons
Kostel svatého Mikuláše a Václava (Pouzdřany)

Kostel svatého Mikuláše a Václava je římskokatolický chrám v Pouzdřanech v okrese Břeclav. Jde o farní kostel římskokatolické farnosti Pouzdřany. Je chráněn jako kulturní památka. Kostel postavený v letech 1490–1520 je stylově čistým příkladem pozdně gotické architektury jihomoravského venkova. Hodnota stavby spočívá v řadě autentických stavebních detailů a výzdoby, a to včetně unikátně dochovaného krovu. Jde o trojlodní stavbu s kněžištěm, ukončeným pěti stranami osmiúhelníku, a obdélníkovou sakristií při severní straně kněžiště. Kostel má zděnou kruchtu a konvexně zprohýbanou jehlancovou věž v západním průčelí. Nad sakristií se nachází oratoř. Kněžiště je zaklenuto valenou klenbou. Obrazy a oltáře jsou dílem mikulovského sochaře Ignáce Lengelachera z poloviny 18. století. Na vnější zdi presbytáře je mramorový náhrobek majitele pouzdřanského statku Volfa Kryštofa z Lichtenštejna z roku 1553, se znakem rodu ve spodní části. Galerie Odkazy Reference Literatura DOHNALOVÁ, Petra; NAVRÁTIL, Miroslav. Nová zjištění k vývoji krovů kostela sv. Mikuláše v Pouzdřanech. Průzkumy památek. 2014, roč. XXI, čís. 1, s. 122–130. ISSN 1212-1487. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Mikuláše a Václava v Pouzdřanech na Wikimedia Commons
Rozinka (Vrábče)

Rozinka je malá osada u obce Vrábče v okrese České Budějovice v Jihočeském kraji. Uličním názvem je pojmenována Ves-Rozinka. Nachází se asi jeden kilometr východně od Vrábče a je zde evidováno 9 adres. Rozinka leží v katastrálním území Vrábče. Osadou projíždí českobudějovická linka MHD č. 7 (Dopravního podniku města České Budějovice), která zde má zastávku „Vrábče,Koroseky,rozc.1.0“. Ve vsi stojí u stavení čp. 110 křížek s nápisem Na památku obci Korosek 1896. Další fotografie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rozinka na Wikimedia Commons
Zrcadlová kaple (Praha)

Kaple Zvěstování Panny Marie, známější jako Zrcadlová kaple, se nalézá v areálu Klementina v Praze na Starém Městě. Její interiér je pozoruhodnou ukázkou vrcholného baroka. Název Zrcadlová kaple získala díky velkému počtu zrcadel použitých při výzdobě stěn i klenby. Využívá se zejména jako koncertní síň. Historie Kaple byla postavena v letech 1722–1726 na náklady latinské Větší mariánské kongregace. Dosud nebylo spolehlivě zjištěno, zda byl skutečným autorem stavebního návrhu František Maxmilián Kaňka nebo Kilián Ignác Dientzenhofer. Roku 1784 byla odsvěcena a byla využívána jako skladiště knižních svozů, k liturgickým účelům pak znovu sloužila od roku 1815 do roku 1923. Při stavebních úpravách Klementina se na čas opět stala skladištěm knih. Slavnostně otevřena již jako světský prostor byla v roce 1936. Poté sloužila jako výstavní a promoční síň, později byla adaptována i pro koncertní účely. V roce 2011 prošla kaple v rámci revitalizace Klementina celkovou rekonstrukcí. Obnovena byla výmalba, výzdoba z umělého mramoru a podlahy, byla pořízena nová okna. Opraveny byly také varhany. Veřejnosti byla kaple znovu zpřístupněna 1. srpna 2011. Architektura a vnitřní výzdoba Zrcadlová kaple je umístěna v přízemí křídla spojujícího Astronomickou věž s traktem při Platnéřské ulici, mezi třetím a čtvrtým nádvořím Klementina. Původní vstup se zachoval jen částečně, je zakryt klasicistním přístavkem (rizalitem), který byl vybudován v roce 1780, aby zajistil narušenou statiku budovy. Prostorová dispozice kaple je jednoduchá. Chór a kruchta jsou symetricky uspořádané, kněžiště vymezují postranní sloupy. Pět klenebních polí je odděleno trojitými pasy, zdi člení vždy dvojice pilastrů a bohatě profilovaná římsa. Kaple má bohatou výzdobu ve stylu vrcholného baroka, v níž převládá mariánská tematika. Strop je kombinací freskové výmalby a zlacené štukatury. Nástropní malby na motivy modlitby Ave Maria jsou z roku 1723 a jsou dílem Jana Hiebla. Autorem štukové výzdoby je Bernardo Spinetti. Pod kůrem s balustrádou stojí socha sv. Josefa s Ježíškem v náručí, kterou vytvořil Karel Josef Hiernle. Četná zrcadla se nacházejí na stěnách i na klenbě, v oválných či hvězdicových rámech. Odráží se v nich motivy hvězd mramorové podlahy. Stěny jsou obložené umělým mramorem. Výzdobu dopl̥̟ňují čtyři velké obrazy, olejomalby od Václava Vavřince Reinera: Malý Jan Křtitel se Zachariášem a Alžbětou, Panna Marie se sv. Annou a sv. Jáchymem, Vidění sv. Josefa, Vidění sv. Jana na Patmu. Varhany Původní varhany z roku 1732 od varhanáře Tomáše Schwarze se nacházejí pouze na kůru. Další varhany byly instalovány v protilehlé části kaple v místě bývalého hlavního oltáře, který byl po sekularizaci objektu roku 1784 zcizen. Tyto barokní varhany sem byly přivezeny v 50. letech 20. století z kostela Nanebevzetí Panny Marie ve Svatoboru u Doupova. Kaple ve filmu Dobrodružství kriminalistiky, druhý díl seriálu nazvaný Jed (1989, režie Antonín Moskalyk) Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zrcadlová kaple na Wikimedia Commons Historie Národní knihovny – Zrcadlová kaple Virtuální prohlídka na Google Arts & Culture
Farní sbor Českobratrské církve evangelické v Plzni – Korandův sbor

Farní sbor Českobratrské církve evangelické v Plzni – Korandův sbor je sborem Českobratrské církve evangelické v Plzni. Sbor spadá pod Západočeský seniorát. Faráři sboru jsou Miroslav Hamari a Helena Hamariová, kurátorem sboru Josef Beneš. Historie Sbor vznikl jako kazatelská stanice sboru augsbuského vyznání Praha-Salvátor. Zajímavostí je, že v obytném domě sboru se nacházel původně druhý nejstarší výtah v Plzni. Faráři sboru František Hašek (1948–1957) Jaromír Klimecký (1951-1979) Jan Šoltész (vikář, 1966–1968) Pavel Pellar (1969–1991) Daniel Matějka st. (1979–1992) Luděk Korpa (jáhen, 1994–2003) Pavel Pellar (1998–2001) Miroslav Hamari (2001–) Helena Hamariová (2003–) Externí odkazy Údaje o sboru na portálu Evangnet Oficiální sborové stránky
Diváky (zámek)

Zámek Diváky se nachází v západní části obce Diváky v okrese Břeclav. Trojkřídlá patrová barokní rezidence brněnských jezuitů byla postavena ve 40. letech 18. století podle projektu Františka Antonína Grimma. Zámek je chráněn jako kulturní památka. Historie Divácký zámek byl vybudován pravděpodobně ve 40. letech 18. století jako rezidence brněnských jezuitů. Podle archivních údajů jezuitského řádu měla být výstavba ukončena roku 1747. Autorem projektu byl stavitel František Antonín Grimm. Zámek náležel řádu jezuitů náležel až do jeho zrušení roku 1773, poté přešel do vlastnictví náboženského fondu. Následně zámek zažíval časté změny majitelů. Pravděpodobně kolem poloviny 19. století byl kolem zámku založen přírodně krajinářský park, snad nahrazující starší zahradu francouzského typu. Roku 1889 byl zakoupen barony Lewetzovými, v jejichž držení zůstal až do druhé světové války. Za války se na zámku nacházelo výcvikové středisko Hitlerjugend. Po válce byl zámek zestátněn a využíván pro školní účely. Zpočátku zde sídlila zemědělská učňovská škola, později až do roku 1998 střední odborné učiliště elektrotechnické. V roce 2006 jej Jihomoravský kraj odprodal soukromým vlastníkům, kteří jej nechali zrekonstruovat. V současnosti je zámek veřejnosti nepřístupný. Popis Divácký zámek je samostatně samostatně stojící patrová trojkřídlá stavba půdorysu U. Boční křídla zámku uzavírají čestný dvůr kolem jihovýchodního průčelí středního křídla. V ose středního křídla je hlavní vstup s kamenným balkonovým portálem. Boční křídla jsou završena trojúhelníkovými štíty. Ten se nachází i v ose jihovýchodního průčelí středního křídla, na severozápadním průčelí mu odpovídá nízký rizalit. Fasády zámku jsou rozčleněny nárožními lizénami a kordonovou římsou členící obě patra zámku. Okna přízemí jsou rámována plochými šambránami, v patře navíc suprafenestrami. Stropy v přízemí jsou zaklenuty valenou klenbou s výsečemi, stropy v patře jsou ploché. Odkazy Poznámky Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Diváky na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Střední škola gastronomická a hotelová

Střední škola gastronomická a hotelová s.r.o. je soukromá střední škola, sídlící na adrese Vrbova 1233, Praha 4 – Braník. Škola se specializuje jak na denní tak i na dálkové studium. V rámci denního studia lze studovat maturitní obory – Hotelnictví, Cestovní ruch, Gastronomie a výuční obory – Kuchař/číšník a Cukrář. Škola pro studenty zařizuje praxi na prestižních pracovištích. Kromě studijních stáží v Evropě, je studentům umožněno vyjet na studijní pobyt do partnerských škol mimo Evropu a to sice do Číny, nebo do USA. V rámci dálkového studia lze na škole absolvovat maturitní obory – Hotelnictví, Cestovních ruch, Gastronomii a Podnikání a výuční obor Kuchař/číšník. Délka studia je závislá od současného vzdělání studenta, nejkratší možné studium je dvouleté. Obory vzdělávání denní studium Obory vzdělávání dálkové studium Významní žáci školy Roman Vaněk – zakladatel Pražského kulinářského institutu Aktivity školy Škola je členem: Sdružení soukromých škol Čech, Moravy a Slezska Asociace hotelů a restaurací ČR Asociace kuchařů a cukrářů ČR Asociace číšníků ČR České barmanské asociace Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Střední škola gastronomická a hotelová na Wikimedia Commons Webové stránky školy Virtuální prohlídka školy Portál České školní inspekce Hodnocení škol Pořad České televize - Devatero řemesel Instagram místa Střední škola gastronomická a hotelová s.r.o.
Kostel svaté Maří Magdalény (Velhartice)

Hřbitovní kostel svaté Maří Magdalény, nebo též kostel svaté Marie Magdalény, ve Velharticích na Klatovsku v Plzeňském kraji je gotická sakrální stavba, pocházející ze 14. století. Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky a je filiálním kostelem římskokatolické farnosti Velhartice v rámci sušicko-nepomuckého vikariátu českobudějovické diecéze. Historie Stavba kostela byla zahájena roku 1373. V 16. století byl kostel pozdně goticky přestavěn, z téže doby pochází hřbitovní brána a portály. Ke kostelu byla tehdy přistavěna severovýchodní předsíň s diamantovou klenbou. Chrám byl výrazně upraven ještě v 19. století, například presbytář tehdy získal novou klenbu. Původní třídílný gotický oltář, nazývaný „Velhartická archa“, koupilo v roce 1902 Národní muzeum. Je vystaven ve sbírce starého umění Národní galerie v pražském Anežském klášteře. Poslední významná oprava byla provedena v roce 1947 zásluhou administrátora Josefa Peksy. O rok později z politických důvodů emigroval do Austrálie. V letech 1968–1969 byla díky obyvatelům Velhartic na západní straně kostela osazena vnější ocelová okna a bylo opraveno zdivo. Během komunistického režimu kostel značně zchátral. V roce 1997 byl zpracován projekt jeho celkové rekonstrukce. V letech 1996 až 1997 byla za více než 1 milion korun opravena břidlicová střecha. Oprava však byla provedena neodborně a nekvalitním materiálem. V roce 2009 vzniklo Občanské sdružení na záchranu kostela sv. Maří Magdalény ve Velharticích a díky jeho aktivitám byla zahájena nová oprava střechy. V literatuře Velhartický kostel sv. Maří Magdalény se hřbitovem je považován za místo, které inspirovalo Karla Jaromíra Erbena k napsání balady Svatební košile. Ve filmu V kostele se odehrává pátý díl čtvrté série seriálu Policie Modrava nazvaný Mrtví do hospody nechodí (2022, režie Jaroslav Soukup). Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svaté Maří Magdalény na Wikimedia Commons
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Velké Pavlovice)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie je římskokatolický chrám ve Velkých Pavlovicích v okrese Břeclav. Jde o farní kostel římskokatolické farnosti Velké Pavlovice. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. První písemná zmínka o farním kostele je z přelomu 14. a 15. století. Původně v obci stával malý kostel svaté Kateřiny. Nynější kostel byl vystavěn až v letech 1670–1680 hrabětem Fridrichem z Oppersdorfu. Neměl ještě věž se zvony, původní zvonice stála přímo u fary. Celkem 35 metrů vysoká věž se schodištěm byla vestavěna do severního průčelí kostela až roku 1883. Vybavení kostela pochází většinou z poloviny 18. století. Oplechování věže a střechy byla měněno v letech 1993–1994. O jedenáct let později došlo k přístavbě nové sakristie a místnosti pro matky s dětmi. Mezi roky 2009–2010 se opravovala celá střecha. V roce 2017 v soutěži o nejlépe opravenou památku Jihomoravského kraje získal kostel největší počet hlasů. V předcházejícím roce byla ukončena druhá etapa obnovy vnějšího pláště kostela. Byla tak završena celková obnova exteriéru stavby včetně obnovy střechy a opatření proti vzlínající vlhkosti. Náročná obnova barokní fasády a chrámové střechy trvala téměř osm let. Oceněna byla skutečnost, že při obnově byly v rámci možností respektovány tradiční stavební a technologické postupy odpovídající době poslední přestavby včetně barevnosti fasádního nátěru. V roce 2023 byla zahájena postupná instalace vitráží do oken kostela. Vitráže vytvořil výtvarník Karel Rechlík. V oknech na pravé straně lodi jsou zobrazeny symboly ze Starého zákona (např. hořící keř), na levé straně pak z Nového zákona (hostie, slunce, ryba). Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons
Kostel svaté Cecílie (Dobré Pole)

Kostel svaté Cecílie je římskokatolický chrám v obci Dobré Pole v okrese Břeclav. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Jde o filiální kostel farnosti Březí u Mikulova. Dříve byl farním kostelem farnosti Dobré Pole, která byla zrušena v roce 2024. Historie a popis Předpokládá se, že zde původně stála drobná kaple. Nynější kostel je v jádru pozdně gotickou a renesanční stavbou s pozdějšími úpravami (přístavba barokní věže a sakristie), představuje výraznou dominantu obce. Součástí areálu kostela je i kamenný kříž umístěný po levé straně vstupu do kostela. V roce 2018 proběhla kompletní oprava věže kostela. Bylo provedeno statické zajištění věže kostela, obnovena byla její fasáda spolu s nátěrem žaluzií, oken a vstupních dveří. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svaté Cecilie na Wikimedia Commons
Kostel svatého Bartoloměje (Hlohovec)

Kostel svatého Bartoloměje je římskokatolický chrám v obci Hlohovec v okrese Břeclav. Jednolodní klasicistní chrám pochází z let 1832–1835 a byl počátku 20. století rozšířen. Je filiálním kostelem farnosti Valtice a je chráněn jako kulturní památka. Historie a popis Hlohovecký kostel byl vystavěn v letech 1832–1835 v klasicistním stylu a zasvěcen svatému Janu Nepomuckému. V letech 1908–1909 došlo k dvojnásobnému prodloužení lodi ve směru na západ, se zachováním původního tvarosloví. Autorem projektu přestavby byl Max Zehentner. V této době bylo také změněno zasvěcení na svatého Bartoloměje. Kostel se nachází na severním okraji obce, nedaleko břehu Hlohoveckého rybníka. Jedná se o jednolodní podélnou orientovanou stavbu odsazeným obdélným, zevnitř půlkruhovým kněžištěm. K jeho jižní straně přiléhá obdélná sakristie. Západní strana lodi je ukončena symetrickým vstupním útvarem završeným zvonicí. V jeho ose se nachází vstup do kostela, krytý půlkruhovým portikem. Fasády jsou rozčleněny plastickým dórským kladí, s půlkruhovými okny. V severní stěně lodi se nalézá boční vstup. Loď je zaklenuta dvěma řadami placek mezi pasy, kněžiště a vstupní útvar kryjí konchy. Sakristie má plochý strop. Interiér je zdoben obrazy sv. Rodiny, Kristovy smrti a Glorifikace sv. Jana Křtitele z konce 18. století. Ve věži jsou od roku 1971 zavěšeny dva zvony – Marie a Cyril a Metoděj. Odkazy Reference Literatura SAMEK, Bohumil. Umělecké památky Moravy a Slezska (A–I). Praha: Academia, 1994. ISBN 80-200-0474-2. S. 478. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Bartoloměje na Wikimedia Commons
Kostel svaté Rozálie (Horní Věstonice)

Kostel svaté Rozálie je římskokatolický chrám v obci Horní Věstonice v okrese Břeclav. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Jde o farní kostel farnosti Horní Věstonice. Historie a popis Kostel byl postaven ve třetí čtvrtině 18. století. Jde o jednolodní stavbu se čtyřbokou věží v průčelí postavenou v obdobném stylu jako kostel v Klentnici pravděpodobně podle plánu J. K. Hromádka. Na průčelí kostela je umístěn reliéf svaté Rozálie, po stranách dva výklenky, ve kterých jsou vyobrazeni sv. Roch a sv. Šebestián. Ve zvonicovém patře věže jsou dva zvony ze 17. století. Věž je završena dvakrát krouženou helmicí. Velká část vnitřního vybavení kostela pochází z roku 1853, kdy byla provedena celková rekonstrukce. Z původní pozdně barokní výzdoby se dochovala menza hlavního oltáře a dvojice adorujících andělů od Ondřeje Schweigla. Po stranách oltáře stojí u paty sloupů ochránci proti moru sv. Šebestián a sv. Roch. Do středu oltáře je vsazena skleněná skříňka se sv. Rozálií. Součástí interiéru kostela je rovněž renesanční křtitelnice s českým nápisem: „Nenarodí-li se kdo z vody a Ducha svatého, nemůže jíti do království Božího“. Autorem vnitřní výmalby je Felix Jenewein. Současnost Fara byla v roce 2009 zrekonstruována a v roce 2014 nově vybavena. Slouží jako penzion. V kostele se každoročně koná adventní koncert dětí z Dolních Věstonic a dvakrát ročně se sem na bohoslužbu sjíždí potomci německých obyvatel odsunutých po druhé světové válce. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svaté Rosálie na Wikimedia Commons