NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel svaté Kateřiny Alexandrijské (Mšec)

Kostel svaté Kateřiny Alexandrijské ve Mšeci je římskokatolický filiální kostel ve středočeské obci Mšec v Rakovnickém okrese. Pozdně barokní kostel se nachází na náměstíčku v centru obce a tvoří její dominantu. Je chráněn jako kulturní památka. Kostel byl do roku 2003 farním, od roku 2004 spadá do novostrašecké farnosti. Historie Na věži kostela byl v roce 1601 zavěšen velký zvon z iniciativy tehdejšího majitele mšeckého panství Matyáše Štampacha ze Štampachu, císařského rady a hejtmana Slánského kraje. V roce 1780 byl na místě staršího kostela postaven nový barokní jednolodní kostel podle návrhu mistra Václava Vyčichla. Autorem barokního oltáře z roku 1782 je Ignác František Platzer. Součástí oltáře je rovněž barokní obraz sv. Kateřiny v rokokovém rámu od D. Grana de la Torre. Po požáru v roce 1832 byla nahrazena věží novou. Od roku 2008 jsou ve věži umístěny dva nové zvony: větší zvon váží 200 kg, je vyrobený z železné litiny a jmenuje se Nejsvětější srdce Ježíšovo. Druhý zvon váží 80 kg a jmenuje se Svatý Josef. Varhany Varhany pocházejí zřejmě z roku 1587 a patří tak mezi nejstarší dochované varhany v Čechách. Doba jejich vzniku spadá do doby, kdy varhanní hudba a varhany jako takové dosáhly svého největšího rozkvětu a slávy. Byly umístěny v původním gotickém kostele a po jeho zboření byly přestěhovány do nově postaveného kostela sv. Kateřiny Alexandrijské. Od druhé poloviny 18. století se o varhany staral varhaník Gút, který pocházel z Čisté u Rakovníka. Patřil k nejstarší generaci nástrojářů – varhaníků, působících na Rakovnicku. Varhany mají jeden pedál – tzn. klaviaturu pro hru nohama pro vytvoření basových tónů. Mají samostatně stojící hrací stůl, tři píšťalová pole v prospektu a krásné řezby. Od 18. století do konce 19. století měly původně dva manuály. V té době to byl vzácný typ varhan, který obsahoval tzv. kontinuoverk, což jsou malé varhánky ukryté přímo v hracím stole. Na konci 19. století byl kontinuoverk odstraněn. Měchy jsou umístěné ve skříni o rozměru 2,5 × 1,5 metru. Měch má ukazatel, který ukazuje kalkantovi (člověku, který šlape na měch) množství vzduchu v měchu. Ryska na ukazateli nesmí spadnout dolů, varhany by bez vzduchu přestaly hrát. Na měchy se musí šlapat tak rychle, aby se vzduch udržel v zásobníku – nesmí ho být ani moc ani málo. Pokud se šlape správnou rychlostí, páčka zásobníku vzduchu se udržuje v drážce a ukazuje stav vzduchu. V současné době (rok 2010) ztěžuje kalkantovi práci špatný stav měchu, při špatném nasátí vzduchu páčka zásobníku nahlas bouchá a ruší hru. Jinak varhanám nechybí žádná podstatná část, jejich stav je dobrý. O varhany se stará varhaník Adam Viktora, který se snaží pozvednout stav varhan pořádáním koncertů a dobročinné sbírky. Na opravy se zatím vybralo 30 000 Kč, což stačí na nejnutnější opravu měchu a vyčištění píšťal. Nejvážnějším problémem je napadení varhan červotočem. Před 50 lety (1969) měchy obsluhovala Marie Plášilová, jedna ze zpěvaček kostelního sboru.[zdroj?] Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Kateřiny ve Mšeci na Wikimedia Commons Mšecký kostel sv. Kateřiny Alexandrijské na hrady.cz
Kaple svaté Anny (Mšeno nad Nisou)

Kaple svaté Anny je římskokatolická barokní kaple ve Mšeně nad Nisou. Patří do děkanství Jablonec nad Nisou. Je od 3. 5. 1958 chráněna jako kulturní památka České republiky. Je hodnotnou ukázkou drobné venkovské sakrální památky, která je zároveň dokladem lidové zbožnosti v barokním období. Historie Byla postavena pravděpodobně před mezi léty 1780–1782, nad vchodem je uveden letopočet 1782. Architektura Jedná se o obdélnou barokní stavbu s polokruhově odsazeným závěrem. Na průčelí je vykrajovaný rámec, obdélný portál a okno polokruhově ukončené. Trojúhelný štít má kaple ve vrcholu zkosený. Je ukončen polokruhovým obloučkem. Vnitřek kaple je sklenut valeně s lunetami. Závěr je sklenut konchou. Nedaleká socha Piety pochází z roku 1786. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svaté Anny v Mšeně nad Nisou na Wikimedia Commons Památkový katalog
Kostel svatého Michaela archanděla (Meclov)

Kostel svatého Michaela archanděla je významnou sakrální památkou na Domažlicku. Meclov se nacházel se v blízkosti zemských stezek, které vedly z českého vnitrozemí k Ronšperku, resp. dnešním Poběžovicím, a přes Český les do Bavorska. Zdejší osídlení sahá do raného středověku, dokládají to i některá mohylová pohřebiště v okolí. Kostel spadá pod správu obce Poběžovice a patří zdejší farnosti. Stavba se nachází v centru obce Meclov na mírné vyvýšenině. Stavební fáze Kostel sv. archanděla Michaela v Meclově je ve svém jádru gotická stavba postavená před rokem 1384. Jeho zakladatelem byl Dobrohost z Ronšperku. V presbytáři se nachází původní gotická žebrová klenba. Stavba je zčásti barokně upravena kolem poloviny 18. století. V roce 1725 byla zvýšena kostelní věž. Stavební podoba Kostel archanděla Michaela v Meclově je orientová jednolodní stavba s nízkou čtyřúhelnou předsíní před západním průčelím, obdélnou lodí a užším presbytářem. Při jeho severním boku je čtyřboká vysoká věž nad sakristií, s opěráky na severní straně. Střechy jsou kryté taškami bobrovkami, na presbytáři je valbová střecha, na lodi je střecha sedlová. Na věži je nízká jehlancová stříška. Průčelí jsou hladce omítaná, členěná jen hlavní římsou, na kterou na západě dosedá hladký trojúhelný štít. V západní předsíni stavby se nachází kamenný okosený portál. Čtyřpatrová věž má od východu v přízemí portál do sakristie stejná jako jižní portál lodi. Nachází se zde obdélný vstup, k němuž vede otevřené vnější schodiště, hrany jsou provázeny štukovou rustikou. Předsíň je klenutá křížově s hřebínkovou klenbou se segmentovými výklenky po stranách. Loď kostela je plochostropá, v západní části je dřevěná kruchta na dvou oblých sloupech. Triumfální oblouk je široký a lomený. Presbytář je sklenut jedním polem křížové klenby. Lomený portál spojuje presbytář s křížově (barokně) sklenutou sakristií. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Archanděla Michaela na Wikimedia Commons
Kozí hrádek (Mikulov)

Kozí hrádek (německy Gaisburg) je pozdně gotická dělostřelecká věž na Kozím vrchu (288 m n. m.), jižně od vrchu Turold v Mikulově. Historie Věž na Kozím vrchu byla vybudována v 15. století. Jedná se o dvoupatrovou dělostřeleckou věž s břitem, opatřenou ochozem a stěny jsou prolomeny střílnami. Vybudování tohoto předsunutého opevnění znemožnilo využití vyvýšeniny nepřítelem k ostřelování města a přispělo ke zlepšení obrany Mikulova, zejména mikulovského hradu (dnešního zámku), který tímto získal na svou dobu velmi dobrou obranyschopnost. Dodnes se Kozí hrádek dochoval ve velmi dobré podobě a zůstává mimořádným stavebním dílem tvořícím součást historického jádra města Mikulov, představuje dnes jednu ze tří skalnatých dominant města. Výsledkem úprav na začátku 21. století je proměna lokality ve volně přístupné odpočinkové centrum. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kozí hrádek na Wikimedia Commons
Kozí hrádek (Mikulov)

Kozí hrádek (deutsch Gaisburg) ist ein spätgotischer Artillerieturm auf dem Kozí vrch (Gaisberg, 288 m n.m.) in Mikulov (Nikolsburg), Tschechien. Zusammen mit dem Schloss und dem Heiligen Berg prägt die Turmruine das Stadtbild. Sie dient heute als Aussichtsturm. Lage und Beschreibung Kozí hrádek befindet sich nördlich über dem Stadtzentrums von Mikulov auf der Kalksteinklippe Kozí vrch. Der rechteckige, zweigeschossige Turm war mit einer Galerie versehen und im ersten Geschoss mit Schießscharten durchbrochen. Die Ruine Kozí hrádek ist bei gehisster Flagge, oder nach Voranmeldung, zugänglich. Geschichte Der Turm wurde im 15. Jahrhundert durch die Herren von Liechtenstein zur Überwachung der von Wien nach Brünn führenden Handelsstraße, zur Erhöhung der Verteidigungsfähigkeit der Nikolsburg und zum Schutz der Stadt Nikolsburg errichtet. Weblinks Kozí hrádek auf den Webseiten der Stadt Mikulov rozhledna Kozí hrádek auf hrady.cz věž pr. ÚSKP 23958/7-1510. In: pamatkovykatalog.cz. Národní památkový ústav; abgerufen am 1. Januar 1900 (tschechisch). Beschreibung im Informationssystem des NPÚ
Kostel Nejsvětější Trojice (Noviny pod Ralskem)

Kostel resp. kaple Nejsvětější Trojice v Novinách pod Ralskem (někdy uváděn jako filiální kostel, avšak na stránkách litoměřické diecéze je veden jako kaple) je církevní stavba vystavěná roku 1786 v barokním slohu. Nachází se při silnici v západní části obce Noviny pod Ralskem, na Českolipsku v okrese Liberec. Správu provádí římskokatolická farnost ze Stráže pod Ralskem, administrátor excurrendo je P. Ing. Richard Cenker, SVD. Historie Barokní kostelík byl postaven v letech 1784–1786 na místě bývalého hřbitova, kde se nachází několik velmi starých stromů. Ke kostelu později přibyla klasicistní brána u vstupu na hřbitov, pamětní sloup s porcelánovými medailony a po první světové válce také památník obyvatelům obce, kteří se nevrátili. Památník je evidován v seznamu válečných hrobů pod označením CZE-5101-08245. Poloha Kostelík se nachází při asfaltové cestě v západní části obce nedaleko křižovatky do Novin na státní silnici II/270 spojující Mimoň a Jablonné v Podještědí. Na okraji areálu bývalého hřbitova se nachází památník obětem první světové války u kostela. V blízkosti kostela prochází červená turistická značka, která dále vede na vrchol Ralsko se stejnojmenným hradem či k průrvě Ploučnice. Bohoslužby Kostel je přístupný v době bohoslužeb, ty se konají pravidelně o sobotách v době letního času v 18:30 hodin, v zimním období v 15:30. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nejsvětější Trojice na Wikimedia Commons Pořad bohoslužeb v Kapli Nejsvětější Trojice, Noviny pod Ralskem (katalog biskupství litoměřického)
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Mladá Vožice)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie, někdy také kaple Nanebevzetí Panny Marie, v Mladé Vožici je kulturní památka České republiky. Mimo vlastní budovu kostela je památkově chráněno kamenné schodiště k vchodu do kostela a křížová cesta se zděnými kapličkami. Na místě, kde dnes stojí kostel, stával mladovožický hrad, který byl poničen (vypálen) v husitských válkách. Kostel byl postaven v roce 1646, a to v raně barokním stylu; stavebníkem byl Kryštof Karel Přehořovský z Kvasejovic. Kněžiště (presbytář) pochází z roku 1827. Kapličky křížové cesty jsou pozdně klasicistní; byly opravovány v letech 1975 a 2001. Obrázky v kapličkách pocházejí z 2. poloviny 90. let 20. století. Interiér Rokokový obraz s vyobrazením Nanebevzetí Panny Marie, který je na hlavním oltáři, namaloval František Kristian Waldherr. V presbytáři je hrobka Küenburgů. Jsou zde dva náhrobníky od Václava Prachnera. Na stěnách kostelní lodi jsou nástěnné malby z 1. poloviny 19. století, které znázorńují dvanáct apoštolů. Odkazy Poznámky Reference Související články Křížová cesta (Mladá Vožice) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons
Kostel Narození Panny Marie (Mnichovice)

Kostel Narození Panny Marie v Mnichovicích je římskokatolický farní kostel, který stojí v centru obce v severovýchodní části Masarykova náměstí. Je chráněn jako nemovitá kulturní památka České republiky; předmětem památkové ochrany je kostel s přístavbou a schodištěm, ohradní zeď, litinový kříž na kamenném podstavci a pozemky vymezeného areálu. Historie Kostel románského původu byl goticky přestavěn. 23. srpna 1746 kostel i s vesnicí zničil požár. Na jeho základech byl postaven nový barokní kostel vysvěcený 8. září 1754 pražským biskupem Antonínem Vokounem. Popis Jednolodní obdélný kostel má trojboce uzavřený presbytář a nad středem lodi nízkou věž. Kostel kryje sedlová střecha, nad presbytářem valbově ukončená a doplněná polygonálním sanktusníkem. Věž kryje plechová cibulová střecha. Jižní zeď kostela člení tři pilastry s akantovými hlavicemi a zdobí ji reliéf mariánského monogramu. Štít západního průčelí je volutový, s bohatými římsami, nárožními pilastry a větším kamenným portálem. Loď kostela je sklenuta valeně s pasy a lunetami, klenba presbytáře je placková. Na římsách u presbytáře je umístěno sousoší Zvěstování - vlevo Panna Marie, vpravo anděl. Boční zděné oltáře v drobných obdélných kaplích po stranách lodi jsou od lodi odděleny půlkruhovými oblouky. Jsou zdobeny mramorovaným štukem a doplněny oltářními obrazy svatého Františka Xaverského a svatého Jana Nepomuckého a sochami světců. Ostatní zařízení kostela je dřevěné, křtitelnice cínová. K levé boční stěně kostela poblíž západního průčelí je připojena krytá arkádová chodba spojující kostel s budovou děkanství. V jižním portálu kostela obráceném do náměstí je zazděný románský profilovaný portálek. Odkazy Reference Literatura PODLAHA, Antonín. Posvátná místa království českého: Dějiny a popsání chrámů, kaplí, posvátných soch, klášterů i jiných pomníků katol. víry a nábožnosti v království Českém : Díl I. vikariát Českobrodský, Černokostelecký, Mnichovický a Prosecký. Praha: Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1907. 319 s. (Posvátná místa Království českého). Dostupné online. Kapitola Vikariát Mnichovický, s. 178 – 183. WIRTH, Zdeněk, ed. et al. Umělecké památky Čech. 1. vyd. Praha: Nakladatelství Československé akademie věd, 1957. 938 s. Umělecké památky republiky Československé; sv. 1., s. 490. Dostupné online (po registraci) Související články Římskokatolická farnost Mnichovice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Narození Panny Marie na Wikimedia Commons Oficiální web
Sousoší svatého Jana Nepomuckého s anděly, svatého Floriána a svaté Barbory (Mnichovo Hradiště)

Sousoší svatého Jana Nepomuckého s anděly, svatého Floriána a svaté Barbory v Mnichově Hradišti v okrese Mladá Boleslav, je barokní sousoší na rampě pod mnichovohradišťským zámkem z poloviny 18. století. Od roku 1958 je chráněno jako kulturní památka. Historie Sousoší vytvořil J. Jelínek kolem roku 1740. Mezi lety 1958–1962 proběhla restaurace sochařem Preclíkem. Ta však nebyla dokončena a v roce 1971 byl stav zachování památky označen za špatný. Originály soch sv. Floriána a sv. Barbory jsou uloženy v lapidáriu v kapli sv. Anny v Mnichově Hradišti. Popis Sousoší na kamenném zábradlí nad svahem zakončuje perspektivu příjezdu od zámku. Na dvou kamenných stupních je v celkové délce 13,25 m umístěno pět stylobatů zdobených volutami, rocailem a lasturami. Krajní podstavce nesou sochy sv. Floriána (se džberem vody nad hořícím domem) a sv. Barbory (E. Poche uvádí sv. Heleny) (s věží při levé noze) v nadživotní velikosti s hlavami směřujícími do středu sousoší. Vnitřní dvojice podstavců nesla kamenné vázy. Na centrálním podstavci, vyšším a mohutnějším, zakončeným oblounem a deskovým plintem, s přidanými pilíři nesoucími dvojici soch andělů, stojí ve výrazném kontrapostu socha sv. Jana Nepomuckého. Jeho hlava je otočena k nebi, a dynamice sochy přispívá i gesto zdvižené ruky. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Sousoší svatého Jana Nepomuckého s anděly, svatého Floriána a svaté Barbory na Wikimedia Commons
Klostermannova chata

Klostermannova chata – dawne schronisko turystyczne, a obecnie hotel, położony we wsi Modrava, w czeskiej części Szumawy. Obiekt położony jest na wysokości ok. 990 m n.p.m. Historia Obiekt powstał w latach 20. XX wieku, kiedy to międzywojenny Klub Czechosłowackich Turystów (KČST) rozpoczął w na terenie Szumawy budowę sieci obiektów noclegowych na tym terenie tak, aby odległość pomiędzy nimi wynosiła ok. 18–25 km. Jego otwarcie miało miejsce 22 czerwca 1924 roku. Budynek powstał według projektu architekta Bohuslava Fuchsa, a schronisku nadano imię Karela Klostermanna (1848-1923) – czesko-niemieckiego pisarza, sławiącego piękno Szumawy. Po wybudowaniu obiekt dysponował 79 miejscami noclegowymi (57 w pokojach, 22 w dwóch salach zbiorowych), był zaopatrzony w wodę oraz elektryczność. Podczas II wojny światowej obiekt zajął Wehrmacht, a po jej zakończeniu – czechosłowacka Straż Graniczna. Następnie pozostawał w dyspozycji zakładów Škody w Pilźnie. Na początku lat 90. XX wieku budynek wyłączono z eksploatacji z uwagi na stan techniczny. W 1996 roku wpisano go do rejestru obiektów zabytkowych Republiki Czeskiej (nr 11401/4-5083). Obiekt niszczał do 2002, kiedy to rozpoczął się jego remont, prowadzony pod nadzorem Narodowego Urzędu Zabytków Republiki Czeskiej (Národní památkový ústav) oraz Zarządu Parku Narodowego Szumawa. W kwietniu 2004 roku ponowie udostępniono go dla ruchu turystycznego. Warunki pobytu Obiekt oferuje 60 miejsc noclegowych w pokojach dwu i czteroosobowych z zapleczem socjalnym. W obiekcie mieści się również restauracja, sauna i kręgielnia. Szlaki turystyczne Modrava - Klostermannova chata - Filipova Huť - Zlatá stezka - Horská Kvilda Przypisy
Vodojem v Mokrém

Vodojem v Mokrém, které je částí obce Litvínovice v okrese České Budějovice, je pozoruhodným urbanistickým prvkem ve zdejší vesnické zástavbě. Vodojem z 19. století je zapsaný v Ústředním seznamu kulturních památek České republiky, objekt je zároveň evidován jako technická památka. Popis Vodojem se nachází uprostřed jinak nepříliš pozoruhodné vesnické zástavby před usedlostí čp. 9 poblíž místa, kde se větví silnice ve směru do Lipí, Třebína a Českých Budějovic a které je vzdálené od krajského města zhruba pět kilometrů. V Památkovém katalogu Národního památkového ústavu se uvádí, že vodojem byl postaven v roce 1875 a že toto datum bylo vyobrazeno přímo ve štítu budovy. V původní kartě dokumentace, vedené tehdejším památkovým ústavem v druhé polovině 20. století, je však zapsáno, že stavba pochází z 1. poloviny 19. století, a dokonce je zde zmíněn i konkrétní letopočet „1819“. Jedná se o nízkou zděnou stavbu na obdélném půdorysu. Střecha je sedlová s drážkovou krytinou. Uvnitř vodojemu je jen jedna prostora bez vybavení, zaklenutá valenou klenbou. Objekt je bez oken, jsou zde pouze větrací otvory. Štíty stavby jsou orientovány ve směru sever – jih. Trojúhelníkovitý štít ve směru do ulice je lemován předsazenou jednoduchou římsou. Na vrcholu štítu je umístěna lidová plastika – busta muže s kloboukem a kravatou, kterému se v regionu přezdívá „Lecián“. Na zadní (severní) straně stavby je jednoduchý štít, v němž jsou dřevěná dvířka, která sloužila ke kontrole výše hladiny vody v cisterně. Voda byla do cisterny přiváděna samospádem dřevěným potrubím ze studny, která se nacházela na pozemku severně od vesnice. Z vodojemu pak byla voda rozváděna do okolních usedlostí. Při výstavbě vodovodu z Českých Budějovic byl překopán pramen, z nějž byla voda původně čerpána, a vodojem od té doby již neslouží svému účelu. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vodojem v Mokrém na Wikimedia Commons
Kostel svatého Víta (Mířkov)

Kostel svatého Víta stojí při severním okraji návsi obce Mířkov, v nevýrazném svahu klesajícím východním a jižním směrem. Kostel je přístupný o sobotách v 17.30 hodin celý rok, každý týden mše svatá s nedělní platností. Stavební fáze Jádrem gotický kostel sv. Víta byl pravděpodobně postaven v první polovině 14. století. Dnešní podoba kostela je z 15. století, po polovině 18. století byl kostel upraven a zbarokizován. Ke kostelu byla dodatečně přistavěna horní polovina věže. V 18. století proběhla výraznější barokní přestavba, při které byla hlavní loď prodloužena a do jejího průčelí byl zasazen původní gotický portál. Dále došlo k úpravě okenních otvorů a byla vystavěna dřevěná kruchta zdobená obrazy světců. K důležitému zásahu došlo v 90. letech minulého století, kdy proběhla oprava krovu a výměna střešní krytiny, taktéž byla zcela obnovena fasáda. Stavební podoba Kostel sv. Víta v Mířkově je orientovaná zděná omítaná jednolodní stavba, kterou tvoří obdélná loď s užším presbytářem s polygonálním závěrem bez opěrných pilířů. K jeho severnímu boku přiléhá hranolová věž se sakristií v přízemí. Fasáda stavby je hladká s břízolitovou omítkou. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Víta v Mířkově na Wikimedia Commons Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Víta v Mířkově na Wikimedia Commons
Kostel Nejsvětější Trojice (Nadějkov)

Kostel Nejsvětější Trojice v Nadějkově je římskokatolický farní kostel. Barokní stavba kostela se nachází na náměstí Prokopa Chocholouška v Nadějkově na Táborsku. Ačkoli budova bývalé fary se nachází přímo v obci vedle kostela, farnost je v současnosti spravována z centrální farnosti v Jistebnici. Adresa farnosti je Kostelní 92, 391 33 Jistebnice, administrátorem excurrendo je P. Ing. Mgr. Pavel Němec, DiS. Historie Současný kostel v Nadějkově byl vystavěn v letech 1695-1702, kdy nahradil starší kostelík, který již nevyhovoval potřebám obce. Jeho dnešní podoba pochází z přestavby roku 1738. V roce 1844 požádal jindřichohradecký probošt Peter Weeber akademického malíře Viléma Kandlera, který tou dobou pobýval na studijním pobytu v Římě, aby vyhotovil oltářní obraz „Nejsvětější Trojice” pro farní kostel v Nadějkově. Po schválení návrhu byl obraz v roce 1846 dokončen a jako první byl z Říma zaslán do Prahy. Krajský rada Paul Alois Klar se svou manželkou pak oltářní obraz zaplatili a věnovali kostelu do Nadějkova. Sám papež Pius IX. ho ještě v Římě posvětil. V roce 1903 byl obraz sejmut a nahrazen obrazem Nejsvětější Trojice od akademického malíře Karla Becka. Dle tradice měli modelem stát místní obyvatelé. V kostele byl pochován česko-rakouský maršál Antonín Ferdinand hrabě Feuerstein, majitel zdejšího panství. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nejsvětější Trojice na Wikimedia Commons
Kostel svaté Kateřiny (Nalžovské Hory)

Kostel svaté Kateřiny ve Stříbrných Horách, které jsou částí města Nalžovské Hory na Klatovsku, je farní kostel římskokatolické farnosti Nalžovské Hory a kulturní památka České republiky. Památkově chráněn je celý areál, včetně ohradní zdi s kamenným schodištěm, soch, kříže a zastavení křížové cesty, umístěných vně kostela. Na místě kostela stávala starší kaple. Kostel byl postaven v barokním slohu ve 20. letech 18. století, stavebníkem byl Norbert z Pöttingu. V roce 1798 proběhla oprava. V roce 1846 byla zvýšena věž; tu v roce 1919 postihl požár. Hlavní oltář pochází z doby výstavby kostela; je na něm socha Madony z roku 1727. Dále je v kněžišti obraz Madony s anděly ze 17. století a deskový epitaf Václava z Pöttingu z roku 1760. V kostelní lodi jsou dva obrazy z 18. století. V předsíni kostela jsou pozdně gotické sošky Panny Marie a svatého Jana. Kamenný náhrobník pochází z roku 1797. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Kateřiny na Wikimedia Commons