Kostel Narození Panny Marie (Křimice)

Kostel Narození Panny Marie na Horničce je venkovský barokní kostel s empírovým průčelím a věží na mírném návrší v jihozápadní části Křimic, které jsou od roku 1973 součástí Plzně. Starší kostel byl v letech 1713–1714 rozšířen a přestavěn architektem Františkem Maxmiliánem Kaňkou. Od empírové úpravy z let 1844–1846 slouží jako rodinná hrobka křimických Lobkowiczů. Kostel je spolu s ohradní zdí, dvěma branami a čtveřicí barokních plastik památkově chráněný a vlastní ho Lobkowiczové. Historie Kostel Narození Panny Marie se nachází na kopci Hornička přibližně 1 km jihozápadně od křimického zámku. Jižně od kostela vede silnice spojující Křimice a Vejprnice. Původně stál na samotě relativně daleko od obce, v 21. století zástavba dosáhla až ke kostelu. Předchůdci současné stavby Na místě dnešního kostela stávala kaple už na konci 14. století (v roce 1385). Nechal ji údajně postavit zámožný plzeňský měšťan Martin Bláha Nyssl, syn vlastníka křimické tvrze Pertolda Nussla, než se vydal na pouť do Svaté země. Základy dnešní stavby byly položeny v roce 1656, kdy byla vystavěna menší kaple v duchu pozdní renesance. Stalo se tak na základě poslední vůle tehdy již zemřelého majitele Křimic Jana Jindřicha Strojetického ze Strojetic († 1646). Kaple náležela pod vejprnickou farnost. Z této etapy zůstalo v podstatě nezměněno kněžiště kostela se sakristií a některé vnitřní zařízení. Barokní přestavba Od roku 1646 vlastnili křimické panství Vrtbové. Výtečný hospodář František Václav z Vrtby (1670/1671–1750), synovec majitele křimického panství Jaroslava Františka († 1659) a bratr nejvyššího purkrabího Jana Josefa z Vrtby (1669–1737), nechal v roce 1732 přebudovat křimickou tvrz na zámek a jeho zásluhou byl upraven zámecký park. Ještě dříve, v letech 1713–1714, však nechal přebudovat kapli na Horničce na kostel. Projekt přestavby a rozšíření svatyně byl zadán pražskému architektovi Františku Maxmiliánu Kaňkovi (1674–1766). Kaňka zároveň navrhl ohradní zeď na půdorysu čtyřlistu. Úpravy byly provedeny v duchu klasicizujícího pojetí baroka. Původní presbytář kostela byl proměněn na sakristii, loď na presbyterium a na západní straně byla přistavěna nová rozměrnější loď. Empírové úpravy a vznik hrobky V roce 1830 se stali majiteli křimického panství Lobkowiczové. Poslední z rodu František Josef Vrtba (1759–1830) odkázal Křimice Janu Nepomuku Karlovi z Lobkowicz (1799–1878). Za něho došlo k poslední výrazné přestavbě. Po smrti své choti Karolíny nechal v letech 1844–1846 upravit kostel v empírovém stylu. Kostel byl podbourán a podzemní prostory kostela byly proměněny na rodinnou hrobku. Kostel byl také prodloužen na západ, kde vznikla hranolová věž a kruchta, dále získal nad hlavní lodí nový strop a krov. Ve věži se nachází schodiště vedoucí do už zmíněné pohřební krypty. Současnost Po období komunistické zvůle byl kostel na začátku 90. let 20. století opraven na náklady Jaroslava Lobkowicze (* 1942) a kostel je využívám k náboženským účelům a jako rodinná hrobka. Zatím poslední pohřeb zde proběhl v roce 2008. V roce 2016 byly instalovány nové okapy za finanční podpory městského obvodu Plzeň 5-Křimice a sponzorských darů místních podnikatelů. Popis Exteriér Orientovaný kostel je jednolodní svatyně s pětibokou sakristií v ose kostela. Tříosé průčelí je členěno pilastry, portál je obdélníkový. Na průčelí nad vstupem do kostela je uvedeno upravené rodové heslo Lobkowiczů POPEL JSEM BYL, POPEL JSEM, POPEL I BUDU. Kolem kostela probíhá chodníček z kamenných desek, na něj navazuje rovná zatravněná plocha až k ohradní zdi. Interiér Interiér je plochostropý. Dominuje mu raně barokní hlavní oltář Narození Panny Marie se sochami sv. Václava a Jana Křtitele. K nejstaršímu zařízení se řadí renesanční levý boční trojkřídlý oltář s reliéfem Korunování Panny Marie s výmalbami apoštolů sv. Matouše, Bartoloměje, Jakuba a Ondřeje z roku 1610. Doplňuje ho dedikační nápis o zřízení oltáře robotníky Bartolomějem Králem a Janem Krčmářem. V nástavci je obraz Ecce homo. Na menze jsou umístěny sochy sv. Václava a Rocha. Protější pravý boční oltář Proměnění Páně je z roku 1674, v horní řadě jsou postavy Mojžíše, Ježíše Krista a Eliáše a v dolní řadě Petra, Jana a Jakuba. Na menze stojí barokní soška sv. Jana Nepomuckého v okovech. Na levé straně u vítězného oblouku je kazatelna s vyobrazením sv. Pavla, Ambrože a Petra. Ohradní zeď Kolem kostela se rozkládala zahrádka, která byla ohraničená ohradní zdí na půdorysu protáhlého čtyřlistu (kvadrilobu). Navrhl ji František Maxmilián Kaňka zároveň s barokní přestavbou kostela. Brány do areálu bývaly původně na východě a západě, v současnosti jsou na severu a západě. Pilíře zdi zdobí čtveřice barokních pískovcových plastik z 30. let 18. století pravděpodobně z dílny plzeňského sochaře Lazara Widmanna (1697–1769), který pracoval pro tehdejší majitele, hrabata z Vrtby, na křimickém zámku. Jedná se o postavy sv. Isidora, patrona rolníků, sv. Notburgy, patronky sloužících, sv. Jana a sv. Pavla. Poněvadž byly sochy v havarijních stavu, byly deponovány uvnitř kostela. Figury sv. Jana a sochy sv. Pavla byly po restaurování v říjnu 2022 osazeny na pilíře západní brány. Před průčelím kostela stával domek zahradníka, který byl na začátku 90. let 20. století zbourán. Seznam pohřbených Předkové křimických Lobkowiczů z chlumecké knížecí linie, stejně jako příslušníci roudnické (I.) a dolnobeřkovické (III.) linie roudnické primogenitury bývali pohřbíváni v Lobkowiczké hrobce při kostele sv. Václava v klášteře kapucínů v Roudnici nad Labem. Velkomeziříčská (IV.) linie roudnické primogenitury nalezla poslední spočinutí v Lobkowiczké hrobce v Netíně. Mladší knížecí mělnicko-hořínská sekundogenitura si zbudovala hrobku v Hoříně. Chronologicky podle data úmrtí (výběr) Seznam vychází z údajů na stránkách Royalty (Travel) Guide. V tabulce jsou uvedeny základní informace o pohřbených. Fialově jsou vyznačeni příslušníci rodu Lobkowiczů, žlutě jsou vyznačeni manželé a manželky z jiných rodů, pokud zde byli pohřbeni, nebo příbuzní. Červeně jsou vyznačeny hlavy křimické linie. Generace jsou počítány od Mareše z Újezdu. U manželů a manželek z jiných rodů je generace v závorce a týká se choti nebo chotě z rodu Lobkowiczů. U Eleonory Schenkové ze Stauffenbergu je generace uvedena z matčiny strany, proto je také v závorce. Seznam nemusí být kompletní. Pohřbení v sousedních Vejprnicích V době komunistické totality probíhaly pohřby i na jiných místech. Příbuzenské vztahy pohřbených Následující schéma znázorňuje příbuzenské vztahy. Červeně orámovaní byli pohřbeni v hrobce, zeleně je zvýrazněn Jaroslav Claude Lobkowicz (1910–1985), který byl pohřben ve Vejprnicích. Modře je orámován ostravsko-opavský biskup František Lobkowicz (1948–2022). Tučně jsou zvýrazněny hlavy křimické linie Lobkowiczů. Arabské číslice odpovídají pořadí úmrtí podle předchozí tabulky. Římské číslice představují pořadí manželky, pokud se někdo oženil více než jednou. Patnáctá generace je na dvou řádcích. Vzhledem k účelu schématu se nejedná o kompletní rodokmen Lobkowiczů. Odkazy Poznámky Reference Související články Lobkowiczká hrobka Lobkowiczká hrobka (Roudnice nad Labem) Lobkowiczká hrobka (Netín) Lobkowiczká hrobka (Hořín) Lobkowiczká hrobka (Cítov) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Narození Panny Marie v Křimicích na Wikimedia Commons OPlzni.eu – fotografie včetně interiéru