Kostel svatého Jakuba Většího (Jiřice)

Kostel svatého Jakuba Většího je římskokatolický kostel v obci Jiřice v okrese Pelhřimov. Původně gotická stavba ze 14. století byla po požáru roku 1772 opravena v barokním slohu. Roku 1803 byla ke kostelu přistavěna věž a v roce 1905 byl objekt regotizován do současné podoby. Kostel představuje významný příklad sakrální architektury na Humpolecku s dochovanými středověkými prvky v presbytáři a s pozdně barokním vybavením interiéru. Objekt je zapsán v Ústředním seznamu kulturních památek ČR pod rejstříkovým číslem 12294/8-70. Historie Historie kostela je úzce spjata s želivským klášterem. Obec Jiřice, v historických pramenech uváděná jako Guricze, je připomínána již roku 1226 v konfirmační listině papeže Honoria III. Samotný kamenný kostel vznikl pravděpodobně kolem roku 1340. Podle architektonických detailů klenby se předpokládá účast želivské klášterní huti na stavbě kostela. V období husitských válek přešel kostel spolu s obcí do světských rukou. K premonstrátům byl navrácen kolem roku 1643 za opata Víta Arnolda Kvelika. Dne 15. července 1772 zasáhl obec ničivý požár způsobený úderem blesku. Oheň poškodil kostel, faru i řadu hospodářských usedlostí. Při následné obnově byl interiér vybaven novým barokním mobiliářem. Roku 1803 nechal opat Sigmund Hemerka přistavět věž a novou kruchtu. Poslední významnější stavební úprava proběhla roku 1905, kdy byla věž regotizována a zakončena jehlancovou helmicí. Architektura Exteriér Kostel je jednolodní obdélná stavba s užším, pětiboce uzavřeným presbytářem. K severní straně kněžiště přiléhá obdélná sakristie. Presbytář je zpevněn odstupňovanými opěráky. Okna v závěru presbytáře jsou hrotitě zaklenutá a osazená figurálními vitrážemi. Průčelí dominuje hranolová věž s omítkovým kvádrováním a kordonovými římsami. Vstup do kostela tvoří hrotitý ústupkový portál s tympanonem zdobeným kružbou se čtyřlistými motivy. Nad portálem se nachází kruhové okno s kamennou kružbou. Interiér Presbytář je zaklenut křížovou žebrovou klenbou s paprsčitým závěrem. Žebra vybíhají z jehlancových konzol. Pod krycí deskou v závěru se nacházejí dva maskarony, mužský a ženský, představující cenný detail vrcholně gotické plastiky. Loď kostela je plochostropá a od presbytáře ji odděluje půlkruhový triumfální oblouk. V západní části se nachází kruchta nesená dvěma hranolovými pilíři. Vybavení Většina zařízení interiéru pochází z období po požáru roku 1772. Hlavní oltář je pozdně barokní s obrazem svatého Jakuba Staršího od J. Stamice. Roku 1862 byl obraz restaurován malířem Stögerem z Jihlavy. Oltář doplňují sochy svatého Petra a Pavla. V lodi kostela se nacházejí dva páry bočních oltářů. Starší dvojice oltářů svatého Josefa a Krista pochází z poloviny 18. století, mladší oltáře Panny Marie a svaté Kateřiny vznikly kolem roku 1800. Kazatelna z roku 1772 je pozdně barokní práce spojená se zpovědnicí a zdobená luisézním ornamentem a reliéfem Dobrého pastýře. V presbytáři se nachází pozdně gotická kamenná křtitelnice. Zvony Ve věži jsou umístěny historické zvony. Největší z nich pochází z roku 1716 a po požáru roku 1772 byl přelit. Nese latinský nápis odkazující na opata Jeronýma Hlínu. Další zvony pocházejí z let 1803 a 1843. Reference Externí odkazy Památkový katalog Národního památkového ústavu Farnost Jiřice Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Jakuba Většího na Wikimedia Commons