NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Windsor (letohrádek)

Windsor, někdy též Větrák, je zřícenina větrného mlýna a pozdějšího loveckého letohrádku, která se nachází asi 4 km jihovýchodně od města Lovosice a asi 1,5 km východně od obce Siřejovice na Litoměřicku v bezprostřední blízkosti dálnice D8 z Prahy do Drážďan. Od roku 1964 je chráněn jako kulturní památka. Zámeček je v soukromém vlastnictví, veřejnosti je nepřístupný. Historie Původní větrný mlýn holandského typu byl postaven roku 1843 z místní světlé opuky a z cihel. Stavba měla kruhovou dispozici s přibližnou výškou 12 a průměrem 8,5 metru. Větrný mlýn byl používán ke mletí až do roku 1870, poté mlýn koupili bratři Tschinkelové a přestavěli jej na lovecký zámeček v novogotickém stylu zvaný Windsor. Na konci 80. let 19. století byl letohrádek prodán ve veřejné dražbě. Vystřídal několik majitelů, až zůstal opuštěn a zchátral. Objekt byl ještě částečně obyvatelný za 1. světové války, poté se začal rozpadat, až zbylo jen obvodové zdivo. Odkazy Reference Literatura ÚLOVEC, Jiří. Ohrožené hrady, zámky a tvrze Čech, 2. díl N–Ž. Svazek 2. Praha: Libri, 2005. 768 s. ISBN 80-7277-208-2. Kapitola Windsor, s. 663–665. JANOŠKA, Martin. Větrné mlýny v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. 1. vyd. Praha: Libri, 2003. 179 s. ISBN 8072771531. Související články Seznam větrných mlýnů v Česku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Windsor na Wikimedia Commons Historie obce Siřejovice Windsor / Windmühle na webu projektu Prázdné domy
Váňův kámen

Váňův kámen je přírodní památka poblíž obce Kopřivnice v okrese Nový Jičín. Chráněné území spravuje Krajský úřad Moravskoslezského kraje. Historie Váňův kámen a jeho nejbližší okolí je také významnou archeologickou a historickou památkou. Profesor Karel Jaroslav Maška nalezl v roce 1879 na této lokalitě bronzové jehlice a pazourkové nožíky. Při archeologickém průzkumu zde byly zjištěny též důkazy existence tzv. kultury púchovského lidu. Z historické doby je známo několik dramatických událostí, jako byla selská povstání, která se zde odehrála v 17. století. Těchto povstání se účastnilo až 1500 mužů z 30 obcí tehdejšího biskupského hukvaldského panství. Na jihovýchodní stěně Váňova kamene byla na památku těchto povstání v roce 1995 odhalena bronzová pamětní deska. Předmět ochrany Důvodem ochrany je zachování významného skalního útvaru – dominantního výchozu jurského vápence s výraznou brekciovou texturou. Přírodní památka se nachází v malém zalesněném remízku na jihovýchodním svahu Bílé hory. Širší území přírodní památky je téměř z poloviny porostlá mladou dubohabřinou. Geomorfologie Z hlediska geomorfologického členění náleží území do celku Podbeskydská pahorkatina v subprovincii Vnější Západní Karpaty. Výrazný skalní vápencový výchoz je co do morfologie velmi významným útvarem. Skála o rozměrech 50 krát 30 metrů má u paty přibližně trojúhelníkový půdorys a vystupuje jako kolmý jehlan do výše asi 20 m nad okolní terén. Stěny skály byly utvářeny lomovou těžbou vápence, která zde probíhala koncem 19. století. Geologie Skála je tvořena krou světle šedého štramberského vápence s výraznou brekciovitou stavbou. Tyto vápence jsou významné i z paleontologického hlediska, neboť obsahují hojné ukázky fauny někdejšího jurského korálového rifu. Přístup Ke Váňovu kameni dojdete po modré turistické značce a zároveň po Lašské naučné stezce z náměstí v Kopřivnici. která dále pokračuje k rozcestníku Štramberk – pod Bílou Horou. Pokud opustíte modrou turistickou značku, můžete po druhé trase Lašské naučné stezky dojít až na vrchol Bílé hory s rozhlednou. Horolezectví Váňův kámen je často využíván horolezci jako cvičná lezecká stěna, přičemž k výstupům je vyžívána především jižní a jihovýchodní strana skály. Na Váňově kameni je vyznačeno celkem 22 lezeckých cest nižší až střední obtížnosti, přičemž zdejší nejobtížnější cesty dosahují stupně 7+ a 8-. Odkazy Reference Literatura Okres Nový Jičín. Místopis obcí. Svazek I. [s.l.]: [s.n.] S. 49–50. Související články Seznam chráněných území v okrese Nový Jičín Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Váňův kámen na Wikimedia Commons
Tetřev (rozhledna)

Tetřev je rozhledna na kótě Čerchlaný Beskyd (945 m n. m.), náležející Moravskoslezským Beskydům, západně obce Mosty u Jablunkova v okrese Frýdek-Místek. Historie rozhledny Jméno má rozhledna podle hotelu Tetřev z roku 1924, k němuž v roce 1929 přibyla Kamenná chata a vodojem. Roku 1960 Tetřev vyhořel a na jeho místě byl vystavěn nový hotel. Po roce 1989 však Tetřev díky restitučním sporům chátral a v roce 2009 byl zbourán. Kamenná chata dnes slouží jako občerstvení. V roce 2011 byl vodojem, sloužící pro ustájení domácího zvířectva, přestavěn na rozhlednu společností Hotel Tetřev za 5,7 mil. Kč podle projektu Jana Havlíčka. Slavnostní otevření proběhlo 23. listopadu 2011. Ve vnitřních prostorách jsou umístěny postery o přírodě a krajině Beskyd. Celková výška rozhledny je 10 metrů, vyhlídková plošina je v 7 metrech, vede na ní 40 schodů. Přístup Po červené turistické značce z Mostů u Jablunkova kolem vrchu Skalka (932 m) a přes vrch Severka (957 m), po modré z Dolní Lomné přes Kostelky či po žluté a červené z Horní Lomné přes Velký Polom. Rozhledna je přístupná po celý rok, v letních měsících 08–21 hod, v zimních 10–15:30 hod. Výhled Panoramatický na okolní vrchy Moravskoslezských Beskyd. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Tetřev (rozhledna) na Wikimedia Commons Rozhledny ČR Rozhledna Tetřev Rozhledny v České republice
Tetřev

Tetřev – wieża widokowa w Czechach, w Beskidzie Morawsko-Śląskim (powiat Frydek-Mistek), usytuowana na wierzchołku Čerchlaný Beskyd (945 m n.p.m.), który stanowi wschodnie ramię szczytu Wielki Połom (czes. Velký Polom, 1067 m n.p.m.). Sama wieża stoi na wysokości 944 m n.p.m.. Ma dziesięć metrów wysokości, a na platformę widokową prowadzi czterdzieści stopni. Historia Wieża stoi w pobliżu schroniska Kamenná chata na ścieżce grzbietowej prowadzącej na Wielki Połom. W przeszłości istniało tu też Schronisko pod Wielkim Połomem. Obiekt wybudowano w 1924, ale z czasem wieża przestała pełnić dedykowaną sobie funkcję. Na przełomie XX i XXI wieku służyła jako pomieszczenie do trzymania zwierząt domowych i była w złym stanie technicznym. W 2011 przeszła gruntowną przebudowę przy wsparciu finansowym Regionalnego Programu Operacyjnego Morawy-Śląsk. Projekt renowacji opracował Jan Havlíček. Wieżę ponownie udostępniono turystom 23 listopada 2011. Panorama i ekspozycja Z wieży rozciąga się widok na okoliczne grzbiety i doliny Beskidu Morawsko-Śląskiego. Wewnątrz umieszczono niewielką ekspozycję turystyczną, przede wszystkim plakaty przyrodnicze i krajobrazowe na temat Beskidów. Powstała one we współpracy z grafikiem Ivo Sumecem, przy wsparciu finansowym Programu Pielęgnacji Krajobrazu czeskiego Ministerstwa Środowiska. Turystyka Wieża jest dostępna dla zwiedzających bezpłatnie przez cały rok (zimą w skróconych godzinach). Godziny te mogą być ograniczane ze względu na bieżące warunki pogodowe i widokowe. Do obiektu prowadzi czerwony szlak pieszy z Mostów koło Jabłonkowa na Wielki Połom. W pobliżu przebiega też szlak rowerowy nr 6084. Przypisy
Chleby Zoo

Chleby Zoo (officially Zoologická zahrada Chleby) is a zoo in Chleby in the Central Bohemian Region of the Czech Republic. It is located close to the town of Nymburk. With an area of only 0.8 hectares belonged among the smallest in the country, but in 2008 3.6 hectares was added, when the zoo bought land just across the road of the zoo. In 2008 was started a giant freshwater aquarium called the Pavilion of the Elbe. External links Official website References
Děčín Zoo

Děčín Zoo, is a Czech zoo, located in Děčín in Czech Republic. Děčín Zoo was founded in 1948, when only four zoological parks existed in Czechoslovakia. The zoo in opened its gates in 1949, through Ludvík Grác, a local Podmokly businessperson and zoological specialist and a group of animal enthusiasts. Ludvík Grác became the first director, a title he kept until 1966. The present director is Kateřina Majerová. In 2014 the zoo kept some 400 animals of over 150 species, among them rare species not encountered elsewhere in Czech Republic. References External links Official website
Ogród zoologiczny w Děčínie

Ogród zoologiczny w Děčínie (cz. Zoologická zahrada Děčín) – czeski ogród zoologiczny w Děčínie (kraj ustecki), zlokalizowany w części miasta Podmokly. Historia Ogród powstał z inicjatywy grupy miłośników zwierząt, skupionej wokół podmokelskiego zoologa Ludvíka Gráca. Jako lokalizację wybrano tereny leśne na Pastýřskiej stěnie, popularnym miejscu wypoczynku mieszkańców miasta. Budowę rozpoczęto w 1948 r. Brali w niej udział głównie pracownicy tymczasowi, często brakowało środków finansowych i doświadczenia. Ostatecznie ogród otwarto wiosną 1949 r. Choć jego rozwój w pierwszych latach istnienia był stosunkowo dynamiczny, to jednak problemem był brak budynków i kwater, w których zwierzęta mogłyby spędzić zimę. Powodowało to śmiertelność i niskie wskaźniki rozrodu. Pierwotnie na potrzeby ogrodu zoologicznego zaplanowano powierzchnię około osiem hektarów, jednak w momencie jego tworzenia wykorzystano tylko dwa hektary. W pierwszych latach hodowano około 50 gatunków zwierząt (głównie ptaki i drobne ssaki reprezentujące faunę Czechosłowacji). Z czasem kolekcja rozwijała się. Do najcenniejszych zwierząt hodowanych od pierwszych lat ogrodu należą m.in. niedźwiedzie malajskie (wówczas jedyne w Czechosłowacji), rezusy, pawiany, niedźwiedzie brunatne, wilki karpackie, jelenie, muflony, daniele, sępy płowe, bażanty, bociany i czaple. Przypisy
Zahořanský stratotyp

Přírodní památka Zahořanský stratotyp byla vyhlášena v roce 1977 a nachází se přímo ve městě Králův Dvůr. Chráněné území je ve správě Krajského úřadu Středočeského kraje. Předmět ochrany Důvodem ochrany je výchoz záhořanských vrstev českého ordoviku s fosilní faunou. Odkazy Reference Související články Lobečská skála Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zahořanský stratotyp na Wikimedia Commons Informace na AOPK ČR Geologické lokality
Zahrada Květnice

Květnice je zahrada na náhorní plošině petřínského vrchu v Praze v prostoru mezi zbytky barokního opevnění a Hladovou zdí. Rozprostírá se na ploše 1600 m² v nadmořské výšce 320–325 m n. m. Vznik zahrady Trvalková zahrada Květnice vznikla pod ohradní zdí petřínského parku Růžový sad v letech 1935–1937. Projekt vypracoval architekt Zdeněk Profous. Byla vytvořena na navážce na místě bývalých vojenských pozemků. Současnost Květnice je nedílnou součástí Růžového sadu, ale zároveň je to samostatná zahrada. Vede do ní jenom jedna brána pokrytá vistárií. Osazena je trvalkami a cibulovinami. Na zahradě se nachází okrasné jezírko, u kterého byly dvě bronzové plastiky Vodníka a Rusalky od sochaře Viléma Amorta. V 90. letech 20. století byla socha Rusalky odcizena. Druhá plastika byla umístěna do depozitáře Národní galerie. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zahrada Květnice na Wikimedia Commons Květnice na wikimapii [online]. internet: wikimapia.org [cit. 2012-09-21]. Dostupné online.
Zahrada na terase Jízdárny

Zahrada na terase Jízdárny patří mezi severní zahrady Pražského hradu. Je nejmladší hradní zahradou. Vstup je z ulice U Prašného mostu u Jízdárny Pražského hradu.Terasa má výměru 3452 m² a rozkládá se ve výšce 260 m n. m. Historie Jízdárna Pražského hradu byla vybudována koncem 17. století a plocha kolem ní se začala využívat k provádění koní a k jezdeckým účelům. Od konce 18. století místo sloužilo vojsku. V dalších letech zde bydlel zámecký hejtman a hrad tady měl hospodářské zázemí. V letech 1950 až 1956 byly vybudovány na místě bývalé letní jízdárny garáže. Na střeše nově zbudovaných garáží vyprojektoval architekt Pavel Janák ojedinělou zahradu, kterou dokončil jiný architekt, Vladimír Tintěra. Architektura zahrady Prostor před jižním průčelím Jízdárny je sevřený budovami a dvojitým živým plotem. Má vzhled barokních parterů. Dotvářejí ho květinové záhony, pískový povrch, tři vysoká schodiště, na jihu ornamentální parter s cestami, oválné bazény s fontánami, vázy a zatravněné obrazce. Jízdárenský dvůr obsahuje obdélné obrazce s lípou srdčitou. Střešní zahrada a dvůr je přístupná v průběhu celého roku. Místo je od roku 1998 známé svými etnickými koncerty. Současnost V roce 2007 prošla zahrada rekonstrukcí a dostala novou úpravu, která je dílem hradních zahradníků. Reference
Zavírka (přírodní památka)

Zavírka je přírodní památka východně od obce Svojkovice v okrese Rokycany. Oblast spravuje Krajský úřad Plzeňského kraje. Předmět ochrany Důvodem ochrany je významné naleziště fosilií fauny v klabavském souvrství českého ordoviku. Ze stratigrafického hlediska se jedná o okolí hranice biozón Corymbograptus v-similis a Holograptus tardibrachiatus, přičemž je tato lokalita jedním z nejbohatších nalezišť fauny biozóny Corymbograptus v-similis. Přírodní památka Zavírka je zároveň typickou lokalitou s výskytem druhu Corymbograptus holubi. Popis lokality Přírodní památka se nachází v nadmořské výšce 396–408 metrů přibližně jeden kilometr severovýchodně od obce Svojkovice na levém břehu potoka Chejlava, zvaného též Chýlava, Těškovský potok, Úzký potok nebo Vydřidušský potok. Z geomorfologického hlediska je toto území součástí okrsku Holoubkovská kotlina, která náleží do podcelku Hořovická brázda. Chráněná lokalita leží na pozemcích, které jsou majetkem soukromého vlastníka. Chráněné území tvoří částečně odhalený strmý, téměř kolmý svah, vysoký 2–3 metry. Nad horní hranou srázu pokračuje toto území sklonitým terénem – suťovým svahem porostlým smrkovou houštinou – s nalezištěm ordovické fauny. Hlavními horninami zde jsou prvohorní jílovité břidlice spolu se čtvrtohorními sedimenty. Galerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Rokycany Seznam památných stromů v okrese Rokycany Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zavírka na Wikimedia Commons
Zbynické rybníky

Zbynické rybníky jsou přírodní rezervace severně od obce Hrádek v okrese Klatovy. Oblast spravuje Agentura ochrany přírody a krajiny ČR. Důvodem ochrany je hnízdiště a tahová lokalita vodního ptactva. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Klatovy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zbynické rybníky na Wikimedia Commons
Zbýšovský rybník

Zbýšovský rybník se nachází v obci Zbýšov v okrese Kutná Hora ve Středočeském kraji. Rybník napájí říčka Klejnárka v tomto úseku nazývaná Opatovický potok podle vsi Opatovice, kterou protéká níže po proudu. Historie a základní údaje Rybník byl založen ve druhé polovině 16. století. Původní katastrální rozloha rybníka činila 15,4 ha. Ta byla během jeho existence dvakrát zmenšena (vysušení a zavezení jižní a severní části) na současných 10,8 ha. Zatopená plocha činí 9,5 ha. Maximální hloubka dosahuje 5 m. Využití Rybník je využíván hlavně ke koupání a rybaření. Významný je též i jeho retenční účinek (77 tis. m³). Až do začátku 20. století se u výpustě rybníka nacházel mlýn. Fotogalerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zbýšovský rybník na Wikimedia Commons Obec Zbýšov Seznam vodních nádrží[nedostupný zdroj] Zbýšovský rybník na vodohospodářské mapě
Rozvodna Malešice

Rozvodna Malešice (zkratkou MAL) se nachází na východním okraji města Prahy, v čtvrti Malešice. Je jedinou rozvodnou na 220 kV v Praze. Provozuje se v napěťových hladinách 220 a 110 kV. Význam Zásobuje severní a východní část města. Část 220 kV provozuje ČEPS, a.s, část 110 kV provozuje PRE. Historie Rozvodna byla založena v roce 1967. Do rozvodny bylo připojeno vedení z rozvodny Čechy Střed. Popis Napěťové hodnoty Rozvodna je provozována v napěťových hodnotách 220 kV a 110 kV. Hladinou 220 kV je spojena rozvodna Čechy Střed. Transformátory Transformace 220/110 kV je zajištěna dvěma třífázovými transformátory. Vedení Do rozvodny jsou zaústěna následující vedení: Vedení 220 kV – VVN – velmi vysoké napětí Dvojité vedení V205/V206 Čechy Střed – Malešice Odkazy Externí odkazy Vznik a vývoj přenosové soustavy elektrické energie – TZB-info Česká přenosová a distribuční soustava – 2. díl: Rozvodny přenosové soustavy
Zdická skalka u Kublova

Přírodní památka Zdická skalka u Kublova byla vyhlášena v roce 1952 a nachází se u obce Kublov. Důvodem ochrany je vypreparovaná buližníková skála. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zdická skalka u Kublova na Wikimedia Commons Informace na AOPK ČR
Zelenohorská pošta

Zelenohorská pošta je zámeček nad historickým centrem města Nepomuk, cestou k zámku Zelená hora. Dějiny Budova byla postavena v roce 1672 na místě starší usedlosti, zaniklé za třicetileté války, zelenohorským hejtmanem Danielem Františkem Táborským z Hirschfeldu jako rodové sídlo. V letech 1708–1843 zde byla dědičná pošta ležící na trati Vídeň-Cheb. Po požáru v roce 1746 byl dům přestavěn údajně dle plánů Kiliána Ignáce Dientzenhoffera. Poslední větší stavební úpravy proběhly v režii Vilemíny z Auerspergu v letech 1887–1888, kdy objekt získal novou eklektickou fasádu (architektura domu je neorenesanční s prvky připomínajícími baroko a empir) a stal se na sto let sídlem lesního úřadu. Koncem 80. let 20. století, za Československých státních lesů, byla zahájena, zcela v intencích doby, necitlivá, nikdy nedokončená, přestavba a následně objekt pozvolna chátral. Od roku 2004 probíhají kontinuálně památkové opravy, areál se zpřístupňuje veřejnosti. Architektura Patrová budova s bohatě zdobenou eklektickou fasádou z období historických slohů (1888) je kryta valbovou střechou. Vnitřní dispozice obytné budovy je zámecká dvoutraktová s enfiládou. V interiérech jsou zachovány barokní křížové, sférické a valené klenby a také historické dřevěné podlahy a dlažby. Některé místnosti byly navráceny do podoby, kterou měly na konci 19. století. Současnost V rekonstruovaných hospodářských budovách se od roku 2012 nachází Expozice veteránů, zejména historických motocyklů, nahlédnout je možné i do dochované barokní poštovní stáje. Ve vlastní budově zámečku pak nalezneme expozici věnovanou stavebním dějinám města Nepomuku i Zelenohorské pošty včetně několika dobových interiérů a malé galerie. V letní sezóně zde funguje i kavárna, pořádají se tu několikrát do roka rozmanité kulturní akce. Odkazy Reference Externí odkazy Oficiální stránky Zelenohorské pošty Informace o Zelenohorské poště na stránkách Spolku přátel starého Nepomuka
Zelenský luh

Zelenský luh je přírodní rezervace v katastrálním území Zelená Lhota poblíž města Nýrsko v okrese Klatovy. Oblast spravuje Správa NP a CHKO Šumava. Důvodem ochrany jsou přirozené ekosystémy v nivě Zelenského potoka, dynamicky se vyvíjející bylinná i dřevinná společenstva. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Klatovy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zelenský luh na Wikimedia Commons
Arthurův hrad

Arthurův hrad je umělá zřícenina hradu, který byl postaven v zámeckém parku zámku v Sychrově v okrese Liberec. Zámek s celám areálem, včetně staveb v parku, byl prohlášen v roce 1995 národní kulturní památkou. Historie Kdy byl Arturův hrad, dříve zvaný Alte Burg, tj. Starý hrad, vystavěn, není přesně známo. Přestavbu zámeckého areálu do novogotické podoby realizoval architekt Josef Pruvot v letech 1847–1862, v době, kdy zámek patřil Rohanům. Objekt o stejném půdorysu na tomto místě můžeme najít zakreslený v katastrálních mapách z let 1843 a 1868. Popis Arturův hrad, stojící na konci severní osy parku, byl koncipován jako romantická brána, otevírající výhled do krajiny přes údolí řeky Mohelky. Po obou stranách brány je dvojice válcových věží, přičemž severovýchodní věž je mohutnější a nižší, které navzájem spojuje zeď s bránou ve stylu tudorovského oblouku. Spodní část nižší z věží byla zpevněna soklem. Věže jsou dále členěny lizénami. Ačkoliv se u obou věží nachází vstup, uvnitř chybí schodiště.[zdroj?] Dostupnost Arthurův hrad stojí nad údolím Mohelky na severním okraji sychrovského zámeckého parku. Kolem romantické brány vede modrá turistická značka, směřující od Radimovic do Sedlejovic, a cyklotrasa č. 3044. K Arturovu hradu směřuje také trasa okružní naučné stezky Lesní putování s Kamilem Rohanem. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Arthurův hrad na Wikimedia Commons Hrad na hrady.cz Archivováno 6. 5. 2012 na Wayback Machine. Hrad na zajimavamista.cz
Aueršperský palác

Aueršperský palác nebo také Clary-Aldringenský palác je pozdně barokní palác, který se nachází na Valdštejnském náměstí č.p. 16 / č.o. 1 na Malé Straně v Praze. Je chráněn jako kulturní památka. Popis Palác je barokní dvoupatrová budova s otevřeným podloubím v přízemí a třemi střešními arkýři. Okna prvního patra zdůrazňují suprafenestry vyplněné mušlemi, festony a kartušemi pod římsami. Parapety prvního i druhého patra jsou zdobeny pozdně barokními lambrekýnami. K hlavnímu paláci se na západní straně připojují tři dvorní křídla, které ohraničují dva dvory. Historie Dvoupatrový nárožní palác s podloubím vznikl na konci 17. století spojením několika starších domů, které v letech 1680–1682 koupil císařský diplomat, hrabě Jan Jiří Marek z Clary-Aldringenu (1638–1700). Osídlení parcely však sahalo daleko hlouběji do minulosti – pod podlahou sklepení byly objeveny pozůstatky středověké řemeslné dílny a hroby patřící k hřbitovu u zaniklého románského kostela svatého Ondřeje. Po roce 1751 byla raně barokní fasáda mírně upravena. V roce 1856 palácový komplex se dvěma nádvořími od rodu Clary-Aldringenů zakoupil politik Karel Vilém kníže z Auerspergu (1814–1890) a provedl klasicistní stavební úpravy. Arnošt kníže z Auerspergu v roce 1904 prodal palác Českému zemskému sněmu a ten jej využíval jako úřadovny. Od roku 1945 patřil ministerstvu informací a od roku 1953 ministerstvu školství a kultury. Výrazné stavební zásahy byly prováděny také ve 30. letech 20. století a po roce 1990, kdy se palác stal součástí komplexu budov Parlamentu České republiky. Okolní objekty Ledebourský palác Tomáškův palác, sídlo hudebního skladatele Jana Václava Tomáška Valdštejnský palác, sídlo horní komory (Senátu) českého Parlamentu Odkazy Reference Literatura VLČEK, Pavel. Umělecké památky Prahy. Malá Strana. Redakce Jaroslav Havel. 1. vyd. Svazek 3. Praha: Academia, 1999. 4 svazky (840 s.). ISBN 80-200-0771-7. Kapitola Malá Strana (III.), s. 146–147. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Aueršperský palác v Praze na Wikimedia Commons Hrady.cz Archivováno 3. 3. 2012 na Wayback Machine.