NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Font de pedra a Kutná Hora

La font de pedra és una obra situada a Rejsková náměstí a Kutná Hora. Està protegida com a monument cultural de la República Txeca. Història La font probablement va ser construïda pel mestre Briccius Gauske el 1493-1495 (abans es considerava que Matěj Rejsek era el constructor de la font). La construcció va ser finançada per Jan Smíšek de Vrchovišť, el propietari de Hrádek. És un prisma de dotze cares de pedra ricament decorat d'estil gòtic tardà. Segons les antigues descripcions, originàriament tenia baranes àtiques i un alt sostre hexagonal, i probablement estava decorat amb diverses escultures sobre consoles. El constructor va plasmar la relació dels habitants amb l'aigua preciosa, que a l'edat mitjana s'havia de portar a la ciutat a través de diversos quilòmetres de canonades de fusta. La font va servir com a dipòsit d'aigua potable fins al 1890. Va ser restaurada per Ludvík Lábler el 1887–1890. Referències
Kamenná kašna v Kutné Hoře

Kamenná kašna je dílo nacházející se na Rejskově náměstí v Kutné Hoře. Je chráněna jako kulturní památka České republiky. Historie Kašnu v letech 1493–1495 pravděpodobně postavil mistr Briccius Gauske (dříve byl za stavitele kašny považován Matěj Rejsek). Výstavbu financoval Jan Smíšek z Vrchovišť, majitel Hrádku. Jedná se o bohatě zdobený kamenný dvanáctiboký hranol ve stylu pozdní gotiky. Původně měla dle starých popisů atikové zábradlí a vysokou šestibokou střechu a zřejmě ji zdobilo i několik soch na konzolách. Stavitel vystihl vztah obyvatel k vzácné vodě, která ve středověku musela být do města přiváděna několik kilometrů dlouhým dřevěným potrubím. Kašna sloužila jako rezervoár pitné vody až do roku 1890. V letech 1887–1890 byla restaurována Ludvíkem Láblerem. Fotogalerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kamenná kašna v Kutné Hoře na Wikimedia Commons Kamenná kašna, informační portál města Kutná Hora
Studnia kamienna w Kutnej Horze

Studnia kamienna w Kutnej Horze (cz. Kamenná kašna v Kutné Hoře) lub Studnia Rejsekowa (cz. Rejskova kašna) – kamienny zbiornik wody pitnej z końca XV wieku położony na Rejsekowym Rynku w Kutnej Horze w Czechach. Narodowy zabytek kultury Republiki Czeskiej uważany za unikatowy przykład inżynierii średniowiecznej na ziemiach czeskich i arcydzieło sztuki późnogotyckiej. Historia Studnię w latach 1493–1495 wybudował najprawdopodobniej architekt Matěj Rejsek z Prostějova, autor kilku innych późnogotyckich budynków w Kutnej Horze, m.in. kościoła świętej Barbary. Budowę okazałej studni ufundował rycerz Jan Smíšek z Vrchovišť, właściciel Gródku Kutnohorskiego. Studnię tworzy bogato zdobiony dwunastobok z dokładnie ociosanych bloków piaskowca. Pierwotnie studnię zdobiło kilka rzeźb gotyckich umieszczonych na konsolach, które jednak się nie zachowały. Studnia służyła jako zbiornik wody pitnej dla mieszkańców Kutnej Hory od roku 1495 aż do roku 1890. Wodę do studni prowadził drewniany rurociąg o długości kilku kilometrów. W latach 1887–1890 studnia została restaurowana przez Ludvíka Lábrela. Przypisy
Kamenná vila

Kamenná vila je novorenesanční vila v Pardubicích, č. p. 144, Bulharská ulice / ulice U Kamenné vily, postavená v letech 1913-1921 podle projektu architekta Bóži Dvořáka. Patří k nejvýznamnějším novorenesančním stavbám ve městě. Má tři nadzemní podlaží, odstupňovanou valbovou střechu a fasádu z neomítaného spárovaného lomového kamene, doplněnou reliéfy. Původně byla stavěna jako odpočinkové sídlo královéhradeckého biskupa Josefa Doubravy, kde měla být pravděpodobně umístěna Doubravova umělecká sbírka. Budova má bohatou reliéfní a sochařskou výzdobou, jejímž autorem je Miloslav Baše, zeť architekta Dvořáka. Barevnou vitráž Madony s dítětem v západním průčelí navrhl v roce 1912 Mikoláš Aleš. Interiéry mají bohatou štukovou výzdobu a dveře jsou vyzdobeny intarziemi. V roce 1958 byla vila vyhlášena kulturní památkou číslo 29491 / 6-4382. V roce 1997 byl objekt přestavěn na firemní sídlo. Vilu použil jako kulisu režisér Jiří Strach při natáčení třídílného televizního snímku Ďáblova lest. Odkazy Reference Literatura Slavné vily Pardubického kraje. Příprava vydání Pavel Panoch, Štěpán Bartoš, Miroslav Kaňka. 1. vyd. v jazyce českém. vyd. Praha: Foibos 210 s. (Slavné vily). ISBN 978-80-87073-12-4. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kamenná vila na Wikimedia Commons Kamenná vila na stránkách Slavné vily
Kamenná trouba (přírodní rezervace)

Kamenná trouba je přírodní rezervace v Českomoravské vrchovině na pomezí okresů Pelhřimov a Havlíčkův Brod jižně od Lipnice nad Sázavou. Oblast spravuje Krajský úřad Kraje Vysočina. Rezervace má výměru 62,97 ha. Důvodem ochrany jsou luční biotopy při meandrujícím Pstružném potoce. V severní části rezervace se nachází rybník Kamenná trouba. Galerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Pelhřimov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kamenná trouba na Wikimedia Commons
Casa de pedra a Kutná Hora

La Casa de pedra (en txec: Kamenný dům) és una casa adossada del gòtic tardà a Kutná Hora, Václavské náměstí 183/26, que avui forma part del museu de la plata de la ciutat. Forma part de l'àrea de conservació de la ciutat inclosa a la Llista del Patrimoni Mundial de la UNESCO. Descripció La casa té tres plantes i un alt frontó triangular amb finestres gòtiques i rica decoració escultòrica, amb violetes, crancs i una flor de cim, i un celler de tres pisos. A la façana del gòtic tardà, un finestral de pedra prismàtica s'alça sobre el pilar central de la doble porta d'entrada del segon pis. A la planta baixa hi ha una gran sala adovellada, envidriada sobre dues columnes centrals, al primer pis hi ha una capella amb finestral. La casa veïna de l'esquerra, reconstruïda a finals del segle XIX, pertanyia originàriament a la casa. La construcció d'aquestes residències testimonia la riquesa de la gent del poble. Avui dia, part de les col·leccions del Museu Txec de la Plata es troben aquí, incloses dues exposicions "Ciutat Alta Reial: cultura i vida burgeses als segles xvii-xix" i "Lapidari: Art dels picapedrers jagellons". Història La casa va ser construïda entre els anys 1485 i 1499 pel ciutadà Prokop Kroupa, qui va ser elevat a la noblesa l'any 1499, tal com representen els cavallers a l'escut. Els treballs de pedra van ser realitzats pel mestre Brikcius Gauske de Görlitz, qui també va treballar a l'ajuntament de Breslau. La casa va ser reformada l'any 1839 i regotitzada per l'arquitecte Lábler entre els anys 1900 i 1902. Durant la restauració, es van afegir escultures, com la de la Mare de Déu a l'escut, obra del professor J. Kastner. Referències Bibliografia Diccionari educatiu d'Otto, paraula clau Kutná Hora - monuments de la ciutat - Casa de pedra. St. 15, pàgina 417 MATĚJKOVA. Eva: Kutná Hora. Praga Orbis 1962. POCHE, Emanuel (ed.), Monuments artístics de Bohèmia II. Praga: Academia 1978.
Kamenný dům v Kutné Hoře

Kamenný dům je pozdně gotický měšťanský dům v Kutné Hoře, Václavské náměstí 183/26, dnes součást městského muzea stříbra. Je součástí městské památkové rezervace zapsané na Seznamu světového dědictví UNESCO. Popis Dům má tři podlaží a vysoký trojúhelný štít s gotickými okny a bohatou sochařskou výzdobou, s fiálami, kraby a vrcholovou kytkou, a třípatrový sklep. Na pozdně gotickém průčelí vystupuje ve druhém podlaží hranolový kamenný arkýř nad středním pilířem dvojité vstupní brány. V přízemí je klenutý mázhaus, sklenutý na dva střední sloupy, v patře je kaple s arkýřem. K domu původně patřil i sousední dům vlevo, přestavěný koncem 19. století. Stavby takovýchto sídel svědčí o bohatství měšťanů. Dnes je zde umístěna část sbírek Českého muzea stříbra, včetně dvou expozic "Královské horní město - měšťanská kultura a život v 17.-19. století" a "Lapidárium: Umění kameníků doby jagellonské". Historie Dům si dal v letech 1485–1499 postavit měšťan Prokop Kroupa, který byl roku 1499 povýšen do šlechtického stavu, což znázorňují rytíři na štítě. Kamenické práce dělal mistr Brikcius Gauske ze Zhořelce, který pracoval také na radnici ve Vratislavi. Dům byl upraven roku 1839 a regotizován arch. Láblerem v letech 1900–1902. Při obnově byly doplněny sochy, například socha Madony ve štítu od prof. J. Kastnera. Galerie Odkazy Reference Literatura Ottův slovník naučný, heslo Kutná Hora – památnosti města – Kamenný dům. Sv. 15, strana 417 MATĚJKOVÁ. Eva: Kutná Hora. Praha Orbis 1962. POCHE, Emanuel (red.), Umělecké památky Čech II. Praha: Academia 1978. MIKOVEC, Ferdinand Břetislav. Starožitnosti a Památky země České. Ilustrace Josef Vojtěch Hellich, Vilém Kandler. Praha: Kober a Markgraf, [1860]. Dostupné online. - kapitola Kamenný dům v Kutné Hoře, s. 169-174. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kamenný dům na Wikimedia Commons České muzeum stříbra - Kamenný dům Kutná Hora – Kamenný dům
Kamenný hřib

Kamenný hřib v okrese Sokolov je přírodní památka, vyhlášená v roce 1980. Důvodem ochrany je zachování estetického bizarního balvanu, jako krajinného prvku, který je typickou ukázkou deskovité a kvádrové odlučnosti, zvětrávání a rozpadu žul karlovarského žulového masivu. Přírodní památka je v péči Krajského úřadu Karlovarského kraje. Popis Přírodní památka se nachází v geomorfologickém celku Krušné hory v geomorfologickém okrsku Jindřichovické vrchovině severovýchodně od obce Šindelová, přibližně 700 m jihovýchodně od Krásné Lípy u Šindelové. Žulový blok s čtyřúhelníkovým půdorysem je výrazným estetickým a krajinným prvkem. Blok je rozčleněn vodorovnými puklinami na několik částí, základna je na jedné straně zúžena, což připomíná hřibovitý tvar. Hrany bloku jsou působením zvětrávání zaoblené. Půdorys bloku tvoří čtyřúhelník s přibližnými rozměry 4 × 3 m a výškou 3 m. Původně lesnaté území s vegetací horských bučin bylo v minulosti odlesněno a přeměněno na drobná políčka, louky a pastviny. Porosty v okolí přírodní památky tvoří líska obecná (Corylus avellana), jeřáb ptačí (Sorbus aucuparia), javor klen (Acer pseudoplatanus) a bříza bělokorá (Betula pendula). Území částečně zarůstá křovinami a náletovými dřevinami. Z estetických důvodů se jako součást ochranářského plánu provádí vyřezání náletových dřevin v těsném okolí balvanu. Na přilehlé louce roste koprník štětinolistý (Meum athamanticum), vlastní skalní blok je však bez vegetace cévnatých rostlin. Na území zde žije ještěrka živorodá (Zootoca vivipara). Přírodní památku odvodňuje bezejmenný tok, který leží v povodí Rotavy. I když k přírodní památce nevede žádná cesta, je žulový blok zdálky dobře viditelný a tak představuje zajímavý turistický cíl. Odkazy Reference Literatura MOTYČKOVÁ, Hana et al. Geologické zajímavosti České republiky. 1. vyd. Praha: Academia, 2012. 363 s. ISBN 978-80-200-2139-7. Kapitola Kamenný hřib u Šindelové, s. 98. Související články Seznam chráněných území v okrese Sokolov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kamenný hřib na Wikimedia Commons Informace na webu geology.cz
Silniční most (Nymburk)

Silniční most v Nymburce (okres Nymburk ve Středočeském kraji) převádí přes Labe silnici, která na pravém břehu vychází z náměstí Přemyslovců v centru historického jádra města, na jižním (levém) břehu v Zálabí nese název Kolínská. Do roku 2010 tudy procházela silnice I/38 z Mladé Boleslavi do Kolína, po vybudování obchvatu je průtah městem degradován na silnici II/503, po mostě peážuje též silnice II/330 do Sadské. Most je chráněn jako technická kulturní památka (zapsaná v roce 1965). Nový železobetonový most se třemi oblouky a dvěma nosnými pilíři byl postaven na místě původního dřevěného mostu v roce 1912 a byl prvním svého druhu v Čechách. Navrhl jej architekt František Roith. Stavbu provedla pražská firma Ing. Karla Herzáně. Historie V dávnějších dobách je doložena v místech dnešního Nymburka existence brodu na staré žitavské cestě od Kouřimě přes Sadskou, Nymburk a na Mladou Boleslav. Po založení města pak vznikla cesta na Starou Boleslav přes Lysou nad Labem a dále na východ k Hradci Králové. Na místě současného stál předtím dřevěný most, jehož existence je doložena již od dob založení města. Ten prošel během staletí mnoha proměnami, například roku 1640 byl spálen švédskými vojsky, po zničení města Sasy roku 1634. Dále mostu škodily povodně a tání ledu. Dle popisu z roku 1910 byl starý most 170 m dlouhý, 5,40 m široký, navíc opatřen ledolamy a mohutnými dubovými pilíři. Ze Zálabí se na most vcházelo Zálabskou branou (shořela v roce 1589), do města pak branou Mosteckou (také Labskou, shořela při velkém požáru v roce 1838). Popis Most má celkovou délku 118 metrů a šířku mostovky 8,5 metrů, výška středu mostu nad normální hladinou vody je 8,5 metru. Most má tři pole tvořená vetknutými železobetonými oblouky. Krajní pole mají rozpětí 35 m a střední pole 40 m. Most má bohatou pozdně secesní výzdobu. Pilíře mají kvádrové obklady a na jejich konci se nachází štíty s motivy českých lvů na návodní straně. Nad pilíři jsou vztyčeny dekorativní pylony. Směrem ke středu mostu mostovka mírně stoupá. Zábradlí je železobetonové s vloženou mříží. Na obou stranách na most navazovaly dlouhé nájezdní rampy doplněné o lávky pro pěší. Při opravě mostu v roce 1967 byla předmostí rozšířena. Tabulka v místě někdejší Mostecké brány jej mylně označuje za nejstarší železobetonový most v Čechách, pravděpodobně však skutečně je nejstarším českým betonovým mostem přes Labe. Na přelomu 80. a 90. let 20. století byla asi 70 metrů vedle po proudu řeky vybudována souběžná lávka pro pěší a na původním mostě byla rozšířena vozovka na úkor dosavadních chodníků a byl na něj zakázán vstup pěším. Roku 1998 prošel most rekonstrukcí. Lávka, která byla stejné konstrukce jako lávka v Praze-Troji, byla po její havárii na základě negativních posudků dne 3. srpna 2018 stržena. Most zůstal pěším nepřístupný. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu most silnice II/503 přes Labe v Nymburce na Wikimedia Commons Nymburk – most Archivováno 19. 7. 2012 na Wayback Machine., Fotohistorie.cz silniční most, Nymburk, Hrady.cz, Ivan Grisa, 8. 11. 2009 Památky v Nymburku, Ptejte se knihovny, Národní knihovna ČR, 13. 1. 2010
Kamenný vrch u Kurdějova

Kamenný vrch u Kurdějova je přírodní památka na severovýchodním okraji obce Kurdějov v okrese Břeclav. Nově byla lokalita vyhlášena Nařízením Jihomoravského kraje č. 27/2014 na úrovni ochrany přírodní památka. Důvodem ochrany je komplex stepních trávníků s řadou zvláště chráněných a významných druhů, např. hadinec červený (Echium maculatum), koniklec velkokvětý (Pulsatilla grandis), čilimník bílý (Chamaecytus albus), střevíčník pantoflíček (Cypredium calceolus), modrásek ligrusový (Polyommatus damon), modrásek hořcový Rebelův (Muculinea alcon rebeli). Galerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Břeclav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kamenný vrch u Kurdějova na Wikimedia Commons
Kamenný vrch u Křenova

Kamenný vrch u Křenova je přírodní památka v západní části Kamenného vrchu (382 metrů) v Ralské pahorkatině. Nachází se v jižní části okresu Česká Lípa jižně od Dubé na území chráněné krajinné oblasti Kokořínsko – Máchův kraj. Jedná se o pískovcový skalní hřbet s projevy zvětrávání. Popis Kamenný vrch se nachází východně od Křenova. Chráněné území s rozlohou 0,39 hektaru leží na západním úbočí kopce v nadmořské výšce 360–370 metrů. Předmětem ochrany je pískovcový skalní hřbet s tvary selektivního zvětrávání železitých poloh a inkrustací. Ve východní části vystupují dvě věže. V západní pak menší hřeben 28×7 metrů s výškou 12 metrů, na jehož vrcholu je viklan o rozměrech 1,81×7×1,5 metru, který se při mírném tlaku vychyluje asi o 5 cm. Kopec je součástí Ralské pahorkatiny, přesněji jejího podcelku Dokeská pahorkatina, okrsku Polomené hory a podokrsku Housecká vrchovina. Chráněné území vyhlásila Správa CHKO Kokořínsko s účinností od dne 5. dubna 1999. Přístup Do chráněného území nevede žádná turisticky značená trasa, ale podél severovýchodního úpatí kopce je zeleně značena trasa z Beškova do Panské Vsi. Poblíž rozcestí U Kamenného vrchu začíná na paloučku s informační cedulí pěšina, která vede po hřebeni od východu k hranici PP. Odkazy Reference Literatura MODRÝ, Martin; SÝKOROVÁ, Jarmila. Maloplošná chráněná území Libereckého kraje. Liberec: Liberecký kraj, referát ŽP a zemědělství, 2004. S. 19. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kamenný vrch u Křenova na Wikimedia Commons
Kancelář veřejného ochránce práv a ochránce práv dětí

Kancelář veřejného ochránce práv a ochránce práv dětí je organizační složka státu založená v Česku v roce 2000 za účelem organizačního, odborného i technického zabezpečení činnosti veřejného ochránce práv. Původně se tak jednalo o Kancelář veřejného ochránce práv. V roce 2025 byla činnost úřadu rozšířena o zabezpečení činnosti ochránce práv dětí. Kancelář sídlí v Brně a v jejím čele stojí veřejným ochráncem práv jmenovaný vedoucí, který jedná jménem kanceláře a zastupuje ji navenek. Vedoucím je[kdy?] Pavel Pořízek. Struktura Kromě sekretariátu veřejného ochránce práv a jeho zástupce, sekretariátu vedoucího Kanceláře a útvaru interního auditu má tři odbory. Nejdůležitější je odbor právní, který zabezpečuje hlavní činnost veřejného ochránce práv. Odbor administrativních a spisových služeb a odbor vnitřní správy pak zabezpečují vnitřní chod kanceláře. Odbor právní Člení se podle právních oblastí, které veřejný ochránce práv převážně řeší: oddělení stavebního řádu a životního prostředí oddělení veřejného pořádku, zdravotnictví a práce oddělení dohledu nad omezováním osobní svobody oddělení sociálního zabezpečení oddělení rovného zacházení oddělení justice, migrace a financí oddělení ochrany práv dětí Odbor administrativních a spisových služeb oddělení administrativních služeb oddělení spisových služeb Odbor vnitřní správy oddělení ekonomické referát personální a ekonomiky práce referát informatiky a IT referát dopravy referát správy budovy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kancelář veřejného ochránce práv a ochránce práv dětí na Wikimedia Commons Veřejný ochránce práv, ombudsman.cz Ochránce práv dětí, deti.ombudsman.cz
Kaple svaté Alžběty (Harrachov)

Kaple svaté Alžběty je kaple v Harrachově (okres Jablonec nad Nisou), místní části Nový Svět. Vlastníkem kaple je město Harrachov. Kaple je denně přístupná. Historie Kaple z přitesaného lomového kamene byla postavena v roce 1901 a vysvěcena v roce 1902. Architektura Kaple je vystavěna v novogotickém slohu, má bohatě zdobená vitrážová okna z roku 1901. Ostění lomených oken je z opracovaného žlutého pískovce a kontrastuje s neomítanými stěnami. Nad pískovcovým, výrazně předsunutým portálem je reliéf patronky kaple sv. Alžběty a znak rodu Harrachů – tři paví pera. Vysokou jehlancovou střechu zdobí tři vikýře a lucerna s unikátním funkčním skleněným zvonem, vysokým 50 cm a vážícím 10 kg, se srdcem ze dřeva potaženého kůží, který ve zdejší sklárně v roce 1916 odlil Julius Klinger, a benátský oltář ze zrcadel dovezený z Itálie. Kdysi se zvon z dílny harrachovských sklářských mistrů rozezníval při narození či úmrtí chlapce ze sklářské rodiny, dnes je slyšet například při svatbách, i necírkevních. Reference Literatura Jan Luštinec, Jiří Louda: Církevní památky Krkonoš – Správa Krkonošského národního parku 2015 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svaté Alžběty na Wikimedia Commons Kaple sv. Alžběty, Harrachov Kaple sv. Alžběty Historie Harrachova Archivováno 18. 1. 2013 na Wayback Machine. Kaple sv. Alžběty, Krkonoše Památkový katalog Harrachovská kaplička svaté Alžběty s unikátním skleněným zvonem
Kaple svaté Anny (Jáchymov)

Kaple svaté Anny v Jáchymově je původně dřevěná stavba z roku 1517. Je chráněna jako kulturní památka České republiky. Dějiny Během své existence kaple několikrát vyhořela. Poprvé se tak stalo v roce 1642. Obnovena již jako kamenná byla až po uplynutí 132 let – v roce 1778. Po krátké době – v roce 1783 – se přestala využívat a byla uzavřena. Znovu byla vysvěcena v roce 1803. Při velikém požáru města 31. března 1873 vyhořela na holé zdi. Následně byla opět obnovena a z této doby také pochází její současná podoba. V původní podobě nebylo obnovena pouze střecha. Původně totiž byla kaple zastřešena vysokou kupolí zakončenou lucernou. Poslední rekonstrukce proběhly v letech 1976 a 1993. V tomto roce byla kaple zbavena dřevomorky domácí a dostala novou střechu s fasádou. Popis Obdélníkový půdorys o délce stran 12 x 9 metrů se zkosenými nárožími. Tyto jsou členěny pilastry. Na stavbě je hladký portál s uchy a s letopočtem 1778. Nad vchodem s nízkým štítem je umístěna zvonička s kopulovitou střechou. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svaté Anny na Wikimedia Commons Kaple svaté Anny Jáchymov - kaple sv. Anny
St.-Anna-Kapelle (Jáchymov)

Die Kapelle St. Anna in Jáchymov (deutsch Sankt Joachimsthal), einer Stadt in der Karlsbader Region in Tschechien, geht auf eine Gründung von 1517 zurück. Die heutige klassizistische Kapelle wurde 1778 errichtet und nach einem Stadtbrand 1873 verändert wiederaufgebaut. Sie ist als Kulturdenkmal geschützt. Geschichte Nach alter Überlieferung entstand 1517 im Ortszentrum der neu gegründeten Bergbaukolonie Sankt Joachimsthal am sogenannten Brotmarkt eine erste hölzerne Kapelle. Dem rauen Klima im höchsten Teil des Erzgebirges widerstand der Bau, der mehrmals, so 1642, niederbrannte, nur bedingt. Seit 1520 diente den Einwohnern die an einem Hang südöstlich des Ortszentrums errichtete Allerheiligenkirche als Pfarrkirche und seit 1540 die Kirche St. Joachim und St. Anna. 1778 stiftete der Bürger und Ratsherr Jacob Haanl an Stelle der älteren eingegangenen eine neue klassizistische Kapelle, für deren Bau er eine Summe von 1000 Gulden zur Verfügung stellte. Das Gotteshaus wurde der heiligen Anna, der Schutzpatronin der Bergleute, geweiht. Unbekannt bleibt, ob bereits der Vorgängerbau dieses Patrozinium trug. Während der Regierungszeit Kaiser Josephs II. wurde die inzwischen ungenutzte Kapelle 1783 profaniert. Unter der Amtszeit des Dekans Anton Jackel erfolgte 1803 die Neuweihe. Bei dem verheerenden Stadtbrand vom 31. März 1873 wurde das Gebäude, samt dem Mobiliar, bis auf die Umfassungsmauern zerstört. Der Wiederaufbau begann kurze Zeit später. Die frühere Kuppel mit Laterne wurde dabei durch ein Walmdach mit Glockenturm ersetzt. Nach der Vertreibung der deutschen Bevölkerung nach 1945 blieb die Kapelle unbenutzt und befand sich folglich in einem renovierungsbedürftigen Zustand. Im Mai 1958 erfolgte die Aufnahme in die staatliche Liste der Kulturdenkmäler. 1976 wurde eine Teilsanierung durchgeführt und eine komplette Renovierung bis 1993 abgeschlossen. Ausstattung Der neobarocke Altar und die Heiligenstatuen sind aus der Zeit nach 1875, größtenteils in der Werkstatt der Mayer’schen Kunstanstalt Wetsch u. Weidert entstanden. Das Fresko über dem Chor trägt die Inschrift: „CAPELLAM HANC BEATAE ANNAE IACOBUS HAANL HONESTVS CIVITATIS VALLENSIS SENATOR ERIGI FECIT. QVAE FERO PRIDIE CALENDAS APRILIS INFAVSTO INCENDIO EXVSTA RVRSVS OVOQVE EO IPSO ANNO RESTAVRATA ET AVGVRATA EST.“ („Diese Kapelle der seligen Anna ließ Jakob Haanl, ehrenwerter Ratsherr der Talstadt, errichten. Als sie beim heftigen, unglückseligen Feuer am 31. März 1873 erneut abgebrannt war, wurde sie auch im selben Jahr wiederhergestellt und eingeweiht.“) Die Glocke wurde 1769 in Prag gegossen und trägt die Inschrift: „boheMIa proVInCIa beneDICatVr Vt InsIgnIs hVIVs InterVentV ploqVe sVerbanIo hospItlo IstI et totI“. Weblinks Einzelnachweise