NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Rumberk (hrad)

Rumberk je zřícenina hradu, která leží asi 0,5 km jihovýchodně od obce Deštná v okrese Blansko. Jeho zbytky jsou chráněny jako kulturní památka České republiky. Hrad Rumberk byl založen na půdě olomouckého biskupství v době, kdy byl biskupem Bruno ze Schauenburku. Jako první se po hradu uvádí v roce 1274 rytíř Bertold, který přišel s biskupem Brunem z Dolního Saska na Moravu. Tato lenní biskupská država zůstala rodu potomků rytíře Bertolda až do poloviny 14. století. Potom se toto biskupské léno rozdělilo na několik částí a centrum panství s městečkem Rumberk získal roku 1391 Zikmund z Letovic. Hrad Rumberk se však v tomto zápise neuvádí, pravděpodobně došlo k jeho opuštění pro nepotřebnost. Kolem roku 1400 hrad vyhořel a od té doby je pustý. Roku 2009 proběhl na hradě archeologický výzkum, po kterém byla památka zpopularizována,[zdroj?] připravuje se i její turistické využití.[zdroj?] V současnosti (od roku 2014) jde o upravené místo (vybavené přístřeškem, lavičkami a třemi informačními panely, z toho dvěma oboustrannými), vhodné jako cíl malé vycházky, ze zříceniny není žádné zdivo patrné. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rumberk na Wikimedia Commons Rumberk na webu Hrady.cz Zaniklý hrad Rumberk oživne možná jako atrakce Hrad Rumberk odhaluje dávná tajemství Na hrádku Rumberk skončil archeologický výzkum
Rumburak (rozhledna)

Rozhledna Rumburak se nachází na jižním úpatí Velkého kopce, kóta 494 m n. m., východně hradu Bítov, sz. obce Bítov. Velký kopec je součástí Bítovské vrchoviny. Historie rozhledny Rozhledna je součástí restaurace a penzionu manželů Pyskových. Pojmenována byla po jejich ptačím miláčkovi. Náklady na stavbu, která probíhala od podzimu 2008 do června 2009, se odhadují na 4 mil. korun. Slavnostní otevření proběhlo 4. července 2009. Cihlová hranolovitá věž má celkovou výšku 30 m, vyhlídková plošina s dřevěným ochozem je ve výšce 26 m, dostanete se na ni po 146 schodech. Přístup Komplex leží při silnici vedoucí k hradu Bítov, je možné před ním zaparkovat. Pěšky se k ní můžete vydat též z přístaviště pod hradem. Rozhledna je přístupná dle otevírací doby na stránách penzionu Rumburak, vstupné pro dospělé je 50 Kč, děti do 1 m mají vstup zdarma. Výhled Co vše lze spatřit z rozhledny ukazují kreslené informační panely. Krom hradu Bítov, zříceniny hradu Cornštejn a Vranovské přehrady jsou za příznivého počasí vidět vrcholky Alp. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rumburak (rozhledna) na Wikimedia Commons Rozhledna Rumburak Rozhledna Rumburak na Turistik.cz Rozhledna Rumburak - oficiální stránky
Rumpál (přírodní památka)

Rumpál je přírodní památka v katastrálním území Sklená Huť, jihovýchodně od Přívětic v okrese Rokycany. Chráněné území je v péči Krajského úřadu Plzeňského kraje. Předmět ochrany Předmětem ochrany je jižní svah vrchu Rumpál (639 m n. m.) a nedaleký opuštěný stěnový lom, významné paleontologické naleziště fauny v libeňském souvrství českého ordoviku. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Rokycany Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rumpál na Wikimedia Commons
Rybniční zámeček

Rybniční zámeček (nebo také německy Jägerhaus, Jagdschloß am Teiche nebo Teichsalett) je lovecký zámeček a salet klasicistního stylu v Lednicko-valtickém areálu v okrese Břeclav. Budova s jednoduchým obdélníkovým půdorysem je situována na severním svahu Prostředního rybníka u obce Lednice. Zámeček je chráněn jako kulturní památka České republiky. Interiér zámečku je přístupný jen pro ubytované hosty nebo v době konání společenských akcí. Historie Zámeček nechal postavit kníže Jan I. Josef z Lichtenštejna. Projekt stavby zpracoval vídeňský architekt Josef Kornhäusel. Samotná stavba vznikla v letech 1814–1816. Zpočátku zámeček sloužil pro ubytování hajného, také odtud vyrážela šlechta při příležitostných lovech ptactva a ryb. Později zde byl ubytován knížecí zahradník s rodinou. Poté, co byla v roce 1922 v Lednici založena Hydrobiologická stanice vysokých škol brněnských, poskytl zámeček kníže Jan II. z Lichtenštejna pro účely školy. V prostorách budovy byla umístěna hydrobiologická stanice. Její činnost zde byla ukončena v roce 1971 a v prosinci téhož roku byl zámek předán lesnické fakultě VŠZ v Brně, která zde umístila ornitologickou expozici vodního ptactva, ta zde byla do roku 2001. V současné době je budova ve vlastnictví Mendelovy univerzity v Brně. V letech 2002–2008 zde péčí univerzity v součinnosti s Národním památkovým ústavem proběhly rekonstrukční a restaurátorské práce na exteriérech i interiérech objektu. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rybniční zámeček na Wikimedia Commons Rybniční zámeček v Lednici – oficiální stránky Rybniční zámeček – na webu hrady.cz
Teichschlösschen

Das Teichschlösschen (tschechisch: Rybniční zámeček) ist ein Gebäude im Park des Schlosses Lednice (ehemals: Schloss Eisgrub) in Lednice, Tschechien, Bestandteil der Kulturlandschaft Lednice-Valtice und damit des gleichnamigen UNESCO-Welterbes. Geografische Lage Das Gebäude gehört zu einer Reihe von Bauwerken an den Teichen, die die Anlagen von Lednice und Schloss Valtice trennen. Es liegt am Nordufer des Mittereisgruber Teichs (Prostřední Rybnik). Geschichte Das Gebäude wurde von Fürst Johann I. von Liechtenstein in Auftrag gegeben und 1814 bis 1816 durch den Architekten Joseph Kornhäusel errichtet. In den 1820er Jahren wurden dem Gebäude beidseitig Kulissenmauern mit durchbrochenen Arkaden angefügt, die aber schon in den 1840er Jahren wieder abgerissen wurden. Umbauvorhaben für das Gebäude, die darüber hinaus in den 1820er und 1850er Jahren angedacht waren, wurden nie umgesetzt. Ab 1922 war ein Teil des Gebäudes an die Biologische Station der Landwirtschaftlichen Hochschule Brünn (heute: Mendel-Universität Brünn) vermietet. In der Zwischenkriegszeit wurde unmittelbar unterhalb des Schlösschens, am Uferweg des Teiches, ein Bunker der tschechoslowakischen Grenzbefestigung angelegt. Ab den 1950er-Jahren befand sich im Teichschlösschen eine Ornithologie-Station. Gebäude Das Gebäude ist von der Form her weniger ein Schloss als eine Villa und diente als Aufenthalt bei gelegentlichen Entenjagden und Angelpartien. Die herrschaftlich genutzten Räume befanden sich im Obergeschoss. Weiter wohnte im Teichschlösschen ständig ein Heger, später ein Gärtner, und ein Kuhstall war hier anfangs auch untergebracht. Diese Räumlichkeiten befanden sich im Erdgeschoss. Die Schauseite des Gebäudes ist zum See hin ausgerichtet. Beide Fassaden sind symmetrisch gestaltet. Das Dach liegt hinter einer Attika und Balustraden. Sowohl zum Teich als auch zur Straße hin besitzt das Gebäude einen Eingang, beide von Dreiecksgiebeln gekrönt. Beide Eingänge führen in die Eingangshalle, von der eine breite, hufeisenförmige Treppe in den ersten Stock führt. Dort erstreckt sich über die gesamte Breite des Gebäudes ein Saa mit einem Austritt auf einen Balkon. Von hier bietet sich über den See ein Blick auf den Tempel der drei Grazien (Chrám Tří grácií) am anderen Ufer des Sees. Neben dem Saal gibt es im ersten Stock noch zwei kleine Räume, die mit Ornamentschmuck und Wandfriesen dekoriert sind. Wissenswert Das Teichschlösschen entstand Jahrzehnte vor den ähnlich konzipierten Villen von John Nash im Londoner Regent’s Park, die als Prototypen der Villenarchitektur des 19. Jahrhunderts gelten. Siehe auch Liste von Bauten der Liechtensteiner in der Kulturlandschaft Lednice-Valtice Literatur Pavel Zatloukal (Hg.), Pŕemysl Krejčiŕik und Ondŕej Zatloukal: Die Kulturlandschaft Lednice-Valtice. Foibos Books, Prag 2012. Weblinks Einzelnachweise
Velký rybník (u Rybniště)

Velký rybník (německy Bernsdorfer Teich) je rybník, který se nachází u obce Rybniště, asi 3 km jihovýchodně od Krásné Lípy. Má rozlohu 36 ha. Má plochu povodí 10,5 km², dlouhodobý průměrný roční úhrn srážek v povodí je 925 mm, dlouhodobý průměrný roční průtok je 130 l/s,. Maximální výška hráze ze vzdušní strany je 4,3 metru, minimální šířka koruny hráze je též 4,3 m, kóta normální hladiny rybníka je 448,77 m a délka hráze v koruně je 280 metrů. Má objem 390 000 m³ vody. Vodní režim Rybníkem protéká potok Lužnička, která je levým přítokem Mandavy. Teoretické zdržení vody v rybníce je 30 až 37 dní. Pobřeží Severní břeh je lesnatý a podél jižního břehu vede železniční trať. Na severozápadě vytváří dlouhou zátoku. Využití Využívá se především k chovu ryb. Jedná se o mimopstruhový revír 441 065 – Velký rybník je ve správě Českého rybářského svazu – Severočeského územního svazu. K hrázi rybníka je přístup z Ladečky. Rybník je součástí přírodní rezervace Velký rybník. Rybník je zdrojem technologické vody pro firmy Velveta Varnsdorf a Teplárna Varnsdorf. Historie První doloženou zmínku o rybníku lze najít na mapě saského zeměměřiče Georga Oedera z roku 1571, kde má rybník jméno Pelmensdorffer Teich. Pelmensdorff je název pozdějšího Obergrundu, čili Horního Podluží. Jako Belmsdorfer Teich je rybník uveden na listině z roku 1573, pojednávající o prodeji Šlejnického panství. Listina je uložena ve Státním oblastním archívu v Děčíně-Podmoklech. Rybník je dále zobrazen na Müllerově mapě Čech z roku 1720. V 19. století se v teplých zimách v rybníku těžil led jak pro potřeby českých, tak i saských měst. Dokumenty uvádí těžbu ledu v letech 1884 a 1898. Rybník v roce 1972 prodalo Státní rybářství národnímu podniku Velveta. K rybářství rybník sloužil dále, obhospodařovalo jej Státní rybářství v Chlumci nad Cidlinou. V 60. letech 20. století byl rybník částečně využíván jako kachní farma. V roce 1994 došlo vlivem vysoké teploty vody (okolo 29 °C) k hromadnému úhynu ryb. Důvodem úhynu bylo snížení obsahu kyslíku ve vodě a spotřebování jeho zbytku mikroorganismy. V 90. letech 20. století bylo povoleno provozování vodních sportů. Poznámky Literatura Štefáček Stanislav, Encyklopedie vodních ploch Čech, Moravy a Slezska, Rybnišťský velký rybník (s. 236), Nakladatelství Libri, Praha, 2010, ISBN 978-80-7277-440-1
Rybník Březina

Rybník Březina je přírodní rezervace v úvalovitém údolí při okraji lesa poblíž obce Dudín v západní části okresu Jihlava v nadmořské výšce 586–594 metrů. Oblast spravuje Krajský úřad Kraje Vysočina. Důvodem ochrany je zachování přirozeného společenstva vodních a mokřadních rostlin s dominujícím stulíkem žlutým (Nuphar lutea) a ďáblíkem bahenním (Calla palustris). Dále se zde vyskytují následující významné rostliny rosnatka okrouhlolistá (Drosera rotundifolia), ostřice dvoumužná (Carex diandra), vachta trojlistá (Menyanthes trifoliata) a prstnatec májový (Dactylorhiza majalis). S významných zástupců živočišné říše můžeme narazit na čolka horského (Ichthyosaura alpestris), rosničku zelenou (Hyla arborea), ropuchu obecnou (Bufo bufo) a užovku obojkovou (Natrix natrix). Galerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Jihlava Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rybník Březina na Wikimedia Commons Rybník Březina. Portál přírodního a kulturního dědictví Kraje Vysočina.
Rybník Jíkavec

Přírodní památka Rybník Jíkavec je menší vodní plocha rozkládající se nedaleko obce Ostružno, na katastrálním území obce Ohařice. Do chráněného území spadá kromě rybníka Jíkavec i rybník U Sv. Trojice. Předmětem ochrany jsou vlhké louky s výskytem vzácných rostlin a živočichů. Oba rybníky jsou napájeny potokem Velký Porák a jsou též součástí větší soustavy osmi Ostruženských rybníků. Květena V blízkosti rybníka se nacházejí slatinné louky na kterých se daří vlhkomilným druhům. Mezi ně patří suchopýr úzkolistý (Eriophorum angustifolium), svízel severní (Galium boreale), žluťucha lesklá (Thalictrum lucidum), kozlík dvoudomý (Valeriana dioica), violka bahenní (Viola palustris). Využití Rybník Jíkavec leží v těsném sousedství rekreačního areálu Sklář Ostružno u Prachovských skal, které vzniklo v druhé polovině 20. století. Na rybníku je provozováno rybářské hospodářství. Kolem rybníka vedou žlutá a červená turistická trasa. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rybník Jíkavec na Wikimedia Commons
Rybník Louňov

Přírodní památka Rybník Louňov byla vyhlášena v roce 2001 a nachází se u obce Načeradec. Důvodem ochrany je rybniční ekosystém s výskytem početných populací zvláště chráněných druhů rostlin a živočichů. Popis oblasti Většinu území zaujímá dominantní rákos obecný (Phragmites australis) a silně ohrožená ostřice plstnatoplodá (Carex lasiocarpa). Na fragmentech původních luk roste ze zajímavějších druhů např. mochna bahenní (Potentilla palustris). Rybník samotný zarůstá rdestem vzplývavým (Potamogeton natans). Na území žije silně ohrožená škeble rybničná (Anodonta cygnea), z obojživelníků silně ohrožený skokan zelený (Pelophylax esculentus) a čolek obecný (Lissotriton vulgaris). Z plazů pak ohrožená užovka obojková (Natrix natrix). Rybník slouží jako hnízdiště pro vodní ptactvo. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rybník Louňov na Wikimedia Commons Informace na AOPK ČR
Rybník Pařez

Rybník Pařez je přírodní rezervace poblíž obce Kaliště v okrese Pelhřimov v nadmořské výšce 568–568 metrů. Oblast spravuje Krajský úřad Kraje Vysočina. Důvodem ochrany je soubor vodních a mokřadních ekosystémů zahrnujících početnou skupinu zvláště chráněných druhů. Vyskytuje se tu například kriticky ohrožená třtina nachová Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Pelhřimov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rybník Pařez na Wikimedia Commons
Racek (rybník)

Racek je vodní nádrž v Rumburku o ploše okolo 3,5 ha. Délka břehů rybníka je 227 m a samotná hráz je dlouhá 85 m. Největší hloubka je 3,2 m. Rybník racek byl revitalizován a celkově rekonstruován v letech 2001–2002 a celkové náklady činily zhruba 5 milionů korun. Rybník Racek slouží jako retenční nádrž, rybářský revír a v neposlední řadě i místo rekreace. V blízkosti rybníka Racek se nachází chatová oblast. V roce 2001 byl rybník Racek rozšířen o rybník Tůň. Fauna Mezi nejvzácnější ptáky, kteří se vyskytují v blízkosti rybníka Racek je bezesporu ledňáček říční. Dále se tu vyskytují volavky popelavé, čírky obecné a další druhy vrubozobých ptáků. V rybníku jsou vysazené různé druhy chovných ryb určených pro lov a to kapr obecný, amur bílý a štika obecná. Z obojživelníků zde můžeme najít skokana zeleného, ropuchu obecnou a v blízkých mokřadech i čolka obecného, který se hojně vyskytoval na Racku před jeho rekonstrukcí před rokem 2001. Plazy zde zastupuje užovka obojková. Flóra Celá levá část břehů od přehrady je zarostlá úmyslně mokřady.
Rybník Starý

Rybník Starý je přírodní rezervace poblíž města Horní Cerekev v okrese Pelhřimov v nadmořské výšce 595–608 metrů. Oblast spravuje Krajský úřad Kraje Vysočina. Důvodem ochrany je soubor vodních, mokřadních a rašelinných ekosystémů s výskytem zvláště chráněných druhů. Galerie Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Pelhřimov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rybník Starý na Wikimedia Commons
Rybníky (přírodní rezervace)

Rybníky jsou přírodní rezervace poblíž obce Kozlovice v okrese Frýdek-Místek. Důvodem ochrany jsou přirozené lesní porosty, prameniště a rašelinné louky s četnými chráněnými a mizejícími druhy rostlin. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Frýdek-Místek Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rybníky na Wikimedia Commons
Rybníky u Lovětína

Rybníky u Lovětína jsou přírodní památka a evropsky významná lokalita (kód lokality CZ031463) tvořená šesti rybníky v okolí vesnic Lovětín a Dolní Radouň v okrese Jindřichův Hradec. Oblast spravuje Agentura ochrany přírody a krajiny ČR. Důvodem ochrany je zachování komplexu cenných mokřadních biotopů rybníků, tůní a luk a na ně vázaných rostlin a živočichů. Rybníky Horní Lesák Dolní rybník Horní rybník skupina tří rybníků jižně od Lovětína Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Jindřichův Hradec Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rybníky u Lovětína na Wikimedia Commons
Rybníček u Starých Hutí

Rybníček u Starých Hutí je přírodní památka poblíž obce Těmice v okrese Pelhřimov v nadmořské výšce 632–632 metrů. Oblast spravuje Krajský úřad Kraje Vysočina. Důvodem ochrany jsou zachovalá přírodní společenstva s výskytem populací silně ohrožených druhů rostlin a živočichů. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Pelhřimov Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rybníček u Starých Hutí na Wikimedia Commons
Rybníček u Studeného

Přírodní památka Rybníček u Studeného byla vyhlášena v roce 1993 a nachází se u obce Studený. Důvodem ochrany jsou mokřady s hojným výskytem ďáblíku bahenního. Popis oblasti Jeden větší a jeden menší rybník se nachází cca 300 metrů jižně od obce Studený. Kromě Ďáblíku bahenního rostou v oblasti bohatě přeslička říční (Equisetum fluviatile), prstnatec májový (Dactylorhiza majalis) a další cenné druhy rostlin. Z hub se zde vyskytuje např. holubinka olšinná (Russula alnetorum). Ze živočichů se v území vyskytuje šidélko (Coenagrion hastulatum). V rybníčcích žijí z obojživelníků čolek obecný (Lissotriton vulgaris) a skokan hnědý (Rana temporaria). Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rybníček u Studeného na Wikimedia Commons Informace na AOPK ČR Popis na Czechtourism.cz
Rymaně

Rymaně je katastrální území a základní sídelní jednotka města Mníšek pod Brdy ležící v jeho jihovýchodní části. Rymaně leží přibližně 2 kilometry jihovýchodním směrem od Mníšku v okrese Praha-západ a nachází se v ní 235 adres. Katastrální výměra ZSJ je 178 ha. Historie První zmínka o Rymani pochází z roku 1603 a nachází se v zemských deskách, a to v souvislosti s dobříšským panstvím. Pamětihodnost Kaple Panny Marie Svatohorské – Kaplička se zvoničkou z roku 1923 stojící v blízkosti železniční zastávky. Doprava Mezi Rymaní a Mníškem pod Brdy prochází dálnice D4 z Prahy do Příbrami. Rymaní prochází dobříšská větev železniční trati Praha - Vrané nad Vltavou - Čerčany/Dobříš s nácestní zastávkou Rymaně. Odkazy Reference Související články Mníšek pod Brdy Železniční trať Praha - Vrané nad Vltavou - Čerčany/Dobříš Dálnice D4 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rymaně na Wikimedia Commons Stránky o Rymani
Rákosina (Jistebník)

Rákosina je bývalá přírodní rezervace poblíž obce Jistebník v okrese Nový Jičín. Důvodem ochrany bylo území, které tvoří terestrická rákosina, na niž navazují mokřady, louky a lesní porost. Mělké tůně zarůstající plovoucími vodními rostlinami obklopují společenstva vysokých bažinatých bylin. Zoologicky významná lokalita bezobratlých, obojživelníků apod. Rezervace byla k 31. lednu 2026 zrušena a její území začleněno do nově zřízené přírodní rezervace Jistebnické mokřady. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Nový Jičín Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rákosina na Wikimedia Commons
Salesiova výšina

Salesiova výšina je skalní útvar nedaleko severočeského města Osek v okrese Teplice v Ústeckém kraji a s nadmořskou výškou 422 m zároveň nejvyšší vrchol geomorfologického celku Mostecká pánev. Salesiova výšina je od 29. srpna 1986 chráněna jako přírodní památka. Chráněné území je ve správě Krajského úřadu Ústeckého kraje. Charakteristika Název Salesiovy výšiny připomíná Salesia Krügnera, který byl v letech 1834–1842 opatem oseckého kláštera a velkým milovníkem krušnohorské přírody. Zdejší křemencové bloky vznikly jako naplaveniny třetihorní řeky, která ústila do severočeské uhelné pánve. Lze na nich pozorovat tisíce otisků sladkovodních mlžů rodu velevrub. V sousedství skalního města se nachází jeden z četných kamenolomů, ve kterém se v minulosti těžily zdejší pískovce a křemence používané například pro výrobu mlýnských žernovů nebo stavbu kašen. Další těžba probíhala v podzemí, kde se rozkládá důlní pole bývalého hnědouhelného revírního dolu Nelson VIII zvané Salesiův revír. Na vrchol vedou čtyři lezecké cesty, nejdelší z nich měří 18 m. V okolí skalního města je velmi zajímavý i lesní porost, tvořený převážně letitými buky, které díky stanovištím na kamenných blocích mnohdy rostou do bizarních tvarů. Salesiova výšina je chráněnou přírodní památkou a je vyhlášena přírodní památkou. Lezení po skalních blocích, sběr zkamenělin a chůze mimo vyznačené stezky jsou zakázány. Okolí Oblast Salesiovy výšiny leží na lokální naučné stezce, která vede po pamětihodnostech Oseka a jeho okolí. V okolí je možné navštívit osecký klášter, zříceninu hradu Rýzmburk, štoly po těžbě stříbra a mnoho dalších zajímavostí. Na vrcholu Salesiovy výšiny byla zřízena jednoduchá vyhlídka, která byla doplněna glorietem, odkud býval nádherný rozhled do okolí. Dnes už na vrcholu nalezneme pouze torzo. Odkazy Reference Související články Seznam chráněných území v okrese Teplice Seznam památných stromů v okrese Teplice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Salesiova výšina na Wikimedia Commons
Salmovský palác

Salmovský palác je velká klasicistní budova palácového typu na Hradčanském náměstí č. 186/1 na pražských Hradčanech v městské části Praha 1. Od roku 1964 je kulturní památkou a od roku 2026 má status národní kulturní památky. Historie Stavbu nechal provést v letech 1800–1811 pražský arcibiskup Vilém Florentin, princ Salm-Salm (1745–1810) podle návrhu Františka Pavíčka (1776–1861) na místě, kde před tím stálo několik menších šlechtických sídel. Původně se mělo jednat o luxusní bytový dům, ale sloužil církevní správě. Palác roku 1811 koupili Schwarzenbergové a byl v roce 1940 zkonfiskován nejprve německými okupanty a v roce 1947 československým státem. Byly tu umístěny byty (v roce 1955 zde bydlel např. filolog Petr Sgall) a poté až do roku 1983 velvyslanectví Švýcarské konfederace (švýcarské velvyslanectví zde bylo nicméně již v roce 1934). Od roku 2002 přešel palác do správy Národní galerie, která v něm začala působit od roku 2004. V paláci proběhl archeologický průzkum dokončený v roce 2006 a následná rekonstrukce. Objekt je funkčně propojen se sousedním Schwarzenberským palácem, který je také v užívání Národní galerie. Autory nových stavebních úprav jsou Josef Pleskot a Eva Jiřičná. V 1. a 2. patře paláce byla od 17. října 2014 umístěna dlouhodobá expozice Národní galerie Umění 19. století od klasicismu k romantismu. Přízemí slouží pro krátkodobější výstavy. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Salmovský palác na Wikimedia Commons Historie Archiweb.cz
Salm Palace

Salm Palace (Czech: Salmovský palác) is a Neoclassical building in Prague, Czech Republic. It currently serves as a collection site of the National Gallery Prague. It is protected as a cultural monument. History Before the construction of Salm Palace, the site housed several other buildings, notably two Renaissane palaces owned by Paul Sixt III of Trautson and the lords of Šternberk. The site contained some of the oldest buildings in Prague. Before 1648 František Karel Matyáš of Šternberk joined the two palaces together. The merged building was acquired in 1770 by Josef Bretfeld, who transferred it to Archbishop of Prague Wilhelm Florentin von Salm-Salm in 1795. In 1800 he began renovations, before completely rebuilding the palace from 1810 to 1811 with designs by architect František Pavíček. Despite the scale of the renovations, many interior details were preserved. After Salm-Salms' death, the palace was acquired by the House of Schwarzenberg and used as the primogeniture's Prague residence until 1945. The building was nationalized by the Czechoslovak Socialist Republic after the Second World War. In 2003 the building was given to the National Gallery Prague to house collections. From 2008 to 2012, the building underwent extreme renovations. In 2017 the National Gallery Prague closed the permanent exhibition of 19th-century art in the palace, with attendance more than halving the following year. During the COVID-19 pandemic, the palace was shut down alongside the other galleries of the National Gallery Prague. The building was renovated during that time and reopened in 2022. References Further reading Křížová, Šárka; Blažková, Gabriela; Skála, Roman (2018). "Chemical Analyses of Glasses Found in Cesspits during Archaeological Excavations in the Salm Palace, Prague, Czech Republic". Journal of Glass Studies. 60: 183–206. ISSN 0075-4250. JSTOR 26678013.