NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Opálka (tvrz)

Hrad Opálka se nachází na severním okraji osady Opálka u Strážova v okrese Klatovy, v Plzeňském kraji. Od roku 1964 je chráněna jako kulturní památka. Historie Podle dostupných písemných pramenů byl hrad Opálka založen někdy na sklonku 14. století. Existují však zmínky, že v roce 1352 patřil Strážov k hradu Opálka a např. v roce 1364 je pak potvrzen sňatek Kateřiny z Opálky s Buškem z Týřovic. Není zcela jisté, kdo byl prvotním stavitelem tohoto místa. Zda se jednalo o rod Janoviců z Janovic, Dubských z Třebomyslic, pánů z Velhartic nebo hrabat z Bogenu. Ve vlastnictví hrad Opálka mělo několik známých rodů. Vilém z Rýzmberka, Alžběta z Pacova a Jan Tunkl z Brníčka, Adam ze Šternberka, Zdeněk ze Šternberka, Jan z Lobkovic, Alžběta z Kolovrat, Judita z Kolovrat, Jiří Adam Bořita z Martinic, Pavel z Morzinu, Alois Bonaventura z Altersheimu. Jako poslední držel Opálku Vilém z Hohenzollern-Sigmaringenu, kterému při pozemkové reformě v letech 1923 a 1924 opálecký dvůr zabavili a přidělili Pavlu Strouhalovi, kterému patřil opálecký dvůr až do čtyřicátých let, kdy byl zestátněn a přidělen do užívání státního statku. Jeho posledním vlastníkem byl Plemenářský podnik Klatovy, uživatel JZD Strážov. V sedmdesátých letech sloužila část zámku, jako byt několika romských rodin. V roce 2018 areál tvrze koupila Marcela Radlingerová s cílem zpřístupnit ji návštěvníkům. V roce 2024 proběhla rekonstrukce střechy. Stavební podoba Hlavním objektem jádra hradu Opálka v době jejího vzniku byla obytná věž o rozměrech 10x12m, obehnaná kamennou hradbou. Na východní straně je zachována strážní věž o rozměru 5,6x4,8m s pozůstatky navazujícího parkánu na severní straně. Donjon mohl ve své době dosahovat tří nebo spíše čtyř pater, z toho dvě patra jsou dochována. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Opálka na Wikimedia Commons Tvrz Opálka na webu Hrady.cz
Kostel svatého Václava (Hora Svatého Václava)

Římskokatolický filiální kostel svatého Václava v Hoře Svatého Václava je monumentální stavba pocházející ze třetí čtvrtiny 14. století. Původně gotická jednolodní stavba s polygonálně uzavřeným presbytářem a věží čtvercového půdorysu se nachází na návrší, které bývalo dříve opevněno, a v 17. století prošla barokní přestavbou. Zdejší farnost zanikla v roce 2005 sloučením s poběžovickou farností, bohoslužby se zde konají každou neděli. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Kostel stojí na přirozeném nízkém návrší („hoře“) na místě, které bylo od počátku zamýšleno jako obranný bod. Podloží kolem kostela je spíše skalnaté a pro zemědělskou činnost se příliš nehodí. I z tohoto důvodu nikdy nedošlo k rozšíření vsi a kostel zůstal obklopen jen pár grunty. Stavební fáze Kostel je poprvé zmíněn roku 1345 jako kostel „na hrubejch“ – tedy na hrobech. Nejstarší zachovalou částí gotického kostela je mohutná věž na půdorysu 6×7 metrů z třetí čtvrtiny 14. století. V suterénu věže se nalézá klenutý sklípek, který mohl sloužit jako kostnice. Loď a presbytář byly zřejmě pobořeny za husitských válek a k jejich znovupostavení došlo kolem poloviny patnáctého století. Otázky vzbuzuje použití hrubozrné žuly v pilířích kněžiště a jemnozrného pískovce ve špaletách oken kněžiště. Loď byla během barokní přestavby v 18. století výrazně zvýšena a zaklenuta valenou klenbou, původní výše lodi je dobře patrná na armatuře jejího jihovýchodního nároží. Okna byla snížena a zaklenuta obloukem. V jižní zdi byl také zazděn gotický portál s profilovaným ostěním a nalevo od něj vstup na kůr. Stavební podoba K mohutné kostelní věži na severní straně přiléhá pětiboké kněžiště s osmi opěrnými pilíři. Na kněžiště navazuje rozšířená a zvýšená obdélníková loď se čtyřmi opěrnými pilíři, po dvou z každé strany. K hladkému kolmému západnímu průčelí lodi s polovalbovou střechou pak přiléhá drobná čtyřúhelná sakristie. Okna nejsou symetricky rozmístěna, proti třem oknům na jižní straně lodi je proraženo jen jedno okno na straně severní a tři okna do kněžiště jsou umístěna z jihu, jihovýchodu a východu. Uvnitř jsou stěny lodi zesíleny čtyřmi pilíři z první poloviny 19. století, výmalba kleneb pochází až z konce dvacátých let 20. století. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Václava na Wikimedia Commons
Proseč (tvrz)

Tvrz Proseč stojí v obci Proseč u Kališť, v okrese Pelhřimov, za domem čp. 13. Je chráněna jako kulturní památka České republiky. Historie Kdy přesně tvrz vznikla, není známo. Na základě rozboru architektonických detailů se dá usoudit, že vznikla ve 14. století a snad sloužila jako sídlo bratrů Ondřeje, Hrocha a Beneše z Proseče, připomínaných k roku 1391, kdy prodali majetek v Blikově Lhotě Václavu z Lukeho. V září 1415 se pak objevují Jaroš a Jan z Proseče, kteří přidali své pečetě na stížní list proti upálení Mistra Jana Husa, a k roku 1440 Bohuněk z Proseče (naposledy zmiňován roku 1442), jenž je podepsán na sjezdu krajů. Snad ještě v 15. století došlo k prodeji statku majitelům panství Lhotice. Další osudy nejsou známy, zřejmě zanikla ještě před rokem 1543, kdy je poprvé uváděna obec Proseč a to jako majetek Trčků z Lípy. Za zánikem tvrze zřejmě stojí ztráta hospodářské funkce, kterou zastávala při prodeji lhotického panství majitelům Lipnice okolo roku 1500, a s tím spojeného rozebírání místními obyvateli jako snadný zdroj stavebního materiálu. K zániku nemalou měrou pomohl i požár, jak naznačují stopy zakouření a žáru ve zbytcích tvrze. Na záchraně zbytků tvrze se podílela společnost Castrum o.p.s. Popis Jednalo se o věžovitý typ tvrze, z níž se do současnosti dochovalo torzo přízemí. Do věže se vcházelo ze západu, kde je dodnes vchod. Na východní straně se pak dochovalo okénko se zbytkem ostění. Okolí stavby je dnes zcela změněno, takže jakékoliv stopy po další zástavbě či opevnění nejsou patrné. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Proseč na Wikimedia Commons Tvrz na hrady.cz Tvrz na castrum.cz
Nový Rychnov (zámek)

Zámek Nový Rychnov stojí v obci Nový Rychnov, při silnici II/133 z Vyskytné na Řeženčice, nad Lihovarským rybníkem, naproti kostela Nanebevzetí Panny Marie. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Tvrz, která zámku předcházela, byla vystavěna zřejmě ještě v předhusitské době, kdy obec vlastnili pražští arcibiskupové. V době husitských válek docházelo k častému střídání majitelů, až ji v roce 1431 získal Janek z Chotětic. Na konci 15. století přešel do majetku Kryštofa Leskovce z Leskovce, po jehož smrti připadla Vlachyňovi Leskovci, jenž nechal v letech 1543–1561 tvrz přestavět na renesanční zámek. V držení Leskovců zůstal do roku 1596, kdy jej získal Heřman z Říčan a po něm Jan Kafka z Říčan. Tomu byla část panství roku 1622 zkonfiskována a o rok později jej Ferdinand II. vrátil pražskému arcibiskupství. V roce 1675 jej nechal arcibiskup Jan Bedřich z Valdštejna přestavět v duchu baroka. V majetku arcibiskupů zůstal do roku 1949, kdy byl zestátněn a převeden do majetku obce Nový Rychnov. Obec sem umístila nejprve školu, dnes jsou v jeho prostorách byty. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Nový Rychnov na Wikimedia Commons Zámek na hrady.cz Z historie Nového Rychnova Zámek na dedictvivysociny.cz
Stradonka

Rozhledna Stradonka byla otevřena v roce 2009 Klubem žen Stradonice za podpory Městyse Peruc. Rozhledna stojí na pozůstatku valu Hradiště Stradonice a nabízí nádherný výhled na České středohoří a za příznivého počasí i na Krušné hory. Uvnitř rozhledny je nákres a pojmenování viděných kopců. Nedaleko rozhledny se nacházejí sluneční hodiny Stradonky. Sluneční hodiny Stradonky V roce 2012 byly postaveny vedle rozhledny analematické sluneční hodiny “Stradonky”. Sluneční hodiny vybudovali místní patrioti s podporou Městyse Peruc. Hradiště Stradonice V polovině 5. století př. n. l. vybudovali předkové Keltů na konci náhorní planiny nad Stradonicemi u Loun hradiště o rozloze šest hektarů. Archeologický výzkum prokázal před ním neznámé datování, objasnil konstrukci mohutného opevnění a vřadil hradiště do kontextu doby jeho vzniku. Vynikající výhled do krajiny byl jistě důvodem stavby opevnění právě na tomto místě, což potvrzuje pohled z rozhledny Stradonka postavené přímo na jeho valu. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Stradonka na Wikimedia Commons Rozhledna Stradonka
Prager Fernsehturm

Der Prager Fernsehturm oder Fernsehturm Žižkov (Žižkovská televizní věž, auch Žižkovský vysílač) im Prager Stadtteil Žižkov ist ein öffentlich zugänglicher Fernsehturm. Lage Der Turm steht östlich und etwas erhöht zum Prager Stadtkern. An der Nordseite der kleinen Parkanlage Mahlerovy sady, in der der Fernsehturm steht, befindet sich der jüdische Friedhof Žižkov. Beschreibung Das ungewöhnliche Bauwerk besteht aus drei 134 Meter hohen, stahlverkleideten Betonsäulen, an denen die Räumlichkeiten für die Sendetechnik, die Aussichtsplattform und das Turmrestaurant angebracht sind. Die dickste Betonsäule misst 6,4 Meter im Durchmesser; an ihrer Spitze setzt sich der Antennenmast fort. In ihr sind die beiden Besucheraufzüge untergebracht. Die beiden kleineren haben einen Durchmesser von 4,8 Meter. In den kleineren Säulen befindet sich jeweils ein Personalaufzug und eine Treppe für den Notfall. Das Fundament ist 15 Meter tief und besteht aus einer 4 Meter dicken Platte aus armiertem Beton von 30 Metern Durchmesser. Die berechnete maximale Abweichung von der Vertikalen an der Spitze des Turms beträgt 120 Zentimeter; Pendelbewegungen werden durch spezielle Pendelelemente gedämpft. Der für die Öffentlichkeit zugängliche Turm ist 216 Meter hoch und besitzt in 63 Metern Höhe ein Turmrestaurant und in 93 Metern Höhe eine verglaste Aussichtsplattform. Der Turm dient neben der Verbreitung von Fernseh- und Hörfunkprogrammen als Aussichtsturm sowie als meteorologische Station. Geschichte Baubeginn des Prager Fernsehturms war 1985, seine Eröffnung am 18. Februar 1992. Die ungewöhnliche Bauform wurde bewusst als Kontrast zu den historischen Bauwerken der Prager Innenstadt gestaltet. Dazu bemerkte der Architekt Václav Aulický: Die im Jahr 2000 an den Säulen des Turms angebrachten stilisierten Plastiken von herumkrabbelnden Kleinkindern stammen vom tschechischen Bildhauer David Černý. Zusätzlich werden die Säulen bei Nacht markant in den Landesfarben Tschechiens weiß, rot und blau angestrahlt. Literatur Friedrich von Borries, Matthias Böttger, Florian Heilmeyer: TV-Towers – Fernsehtürme, 8.559 Meter Politik und Architektur, Jovis Verlag 2009, ISBN 978-3-86859-024-1, Seiten 152–161. Weblinks Prager Fernsehturm. In: Structurae Website des Prager Fernsehturms Panoramasicht vom Prager Fernsehturm Fotos aus dem Inneren des Prager Fernsehturms Einzelnachweise
Televizijski toranj Žižkov

Televizijski toranj Žižkov (češ: Žižkovský vysílač) je televizijski toranj i odašiljač sagrađen u Pragu. Gradnja je započeta 1985., a završena 1992. godine. Dizajnirao ga je arhitekt Václav Aulický i strukturni inženjeri Jiří Kozák i Alex Bém. Toranj strši iznad tradicionalne gradske vizure na vrhu brda u četvrti Žižkov. Zanimljiv je dodatak koji je napravio Černy, a to su skulpture beba koje gmižu prema vrhu. Na stranama tornja nalazi se devet kapsula koje su služile za smještaj telekomunikacijske opreme. Danas se u njima nalaze kafići i restorane te odnedavno otvoreni hotel. Također u njemu se nalazi i opservatorij s tri promatračke sobe. Izvori Vanjske poveznice
Žižkov Television Tower

La Žižkov Television Tower o Torre della TV di Žižkov è una torre televisiva di 216 metri di altezza e pesante circa 2200 tonnellate sita a Praga, nella Repubblica Ceca. La torre è famosa anche per la presenza di 10 sculture giganti di bambini, che si inerpicano sulla torre, create dall'artista Ceco David Černý. Dalla piattaforma panoramica situata a 97 metri di altezza si ha una veduta a 360 gradi di Praga. La torre è l'edificio più alto della città, ed è aperta al pubblico tutti i giorni della settimana dalle 09:00 alle 24:00. Il prezzo di base per i turisti è 230 CZK, mentre quello ridotto è di 160 CZK, e quello familiare di 550 CZK. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Žižkov Television Tower Collegamenti esterni (EN) Žižkov Television Tower, su Structurae. (EN) Žižkov Television Tower, su Skyscraper Center.
Televisietoren Žižkov

Televisietoren Žižkov (Tsjechisch: Žižkovská televizní věž) is een televisiezendmast in de Tsjechische hoofdstad Praag. De constructie werd gebouwd tussen 1985 en 1992 op een heuvel in de wijk Žižkov. Naar deze wijk is de toren, die een hoogte heeft van 216 meter, genoemd. De toren valt op door zijn ongewone uiterlijk. Aan drie betonnen palen hangen blokken waarin de radiozenders, de observatieruimtes en het torenrestaurant zijn gevestigd. Het torenrestaurant 'hangt' op een hoogte van 63 meter, een ander uitzichtpunt op 95 meter hoogte. De toren is open voor publiek en de bezoeker heeft de mogelijkheid om vanuit drie observatieruimtes een groot gedeelte van Praag te bekijken. Zoals vele brutalistische bouwwerken in Centraal- en Oost-Europa werd de tv-toren niet op prijs gesteld door de Praagse bevolking. Officieel was kritiek verboden tijdens de – communistische – tijd van de bouw, maar in feite werd de toren verafschuwd omdat hij het stadsgezicht van Praag te veel overheerste. Sinds het jaar 2000 zijn de drie palen van de toren versierd met beelden van kruipende baby's, ontworpen door de Tsjechische beeldhouwer David Černý. Eind 2017 werden de beelden verwijderd in verband met schoonmaak- en herstelwerkzaamheden. In 2018 zijn ze weer teruggeplaatst. Externe link (cs) (en) Officiële website in het Internet Archive
Wieża telewizyjna Žižkov

Wieża telewizyjna Žižkov (czes. Žižkovský vysílač) – żelbetowa wieża telewizyjna o wysokości 216 metrów, znajdująca się w praskiej dzielnicy Žižkov. Historia Została zbudowana w latach 1985–1992. Zaprojektowali ją Václav Aulický, Jiří Kozák i Alex Bém, a sama konstrukcja chroniona jest patentem. Z obiektu emitowanych jest siedem stacji radiowych oraz cztery multipleksy naziemnej telewizji cyfrowej. Plany powstania nowego nadajnika radiokomunikacyjnego w Pradze powstały w roku 1978. Z wielu możliwych lokalizacji wybrano teren dzielnicy Žižkov (pod uwagę brano m.in. wzgórze Parukářka). Wieża, stojąca na terenie dawnego żydowskiego cmentarza (prochy przeniesiono na Cmentarz Olszański), do dziś wywołuje wiele kontrowersji. Przede wszystkim krytykowano jej futurystyczny wygląd. Okoliczni mieszkańcy obawiali się szkodliwego wpływu fal elektromagnetycznych. Krążyły również plotki, że na wieży zostaną zamontowane urządzenia zakłócające odbiór zachodnich stacji radiowych (w szczególności Radia Wolna Europa). W roku 2000 na wieży pojawiły się rzeźby raczkujących dzieci (Miminka), których autorem jest czeski artysta David Černý. Instalacja, pomyślana jako tymczasowa, spotkała się z pozytywnym odzewem i zmieniła się w stałą ekspozycję. Część Prażan jednak uważa, że figurki dzieci obniżają wartość architektoniczną wieży i psują jej styl high–tech. Konstrukcja Każdy z trzech filarów wieży ma wysokość 134 metrów, natomiast średnica głównego filaru wynosi 6,4 metra, a pozostałych dwóch 4,8 metra. W szerszym filarze umieszczono dwie szybkobieżne windy (poruszające się z prędkością 4 m/s), a dwa boczne mieszczą windę towarową oraz schody, używane w razie niebezpieczeństwa. Fundamenty wieży sięgają 15 metrów pod ziemią, a jej całkowita masa wynosi 11800 ton. Oprócz nadajników radiowych i telewizyjnych (emisja programów 4 stacji telewizyjnych i 7 radiowych) na wieży znajdują się stacje bazowe telefonii komórkowej oraz urządzenia do obserwacji meteorologicznych i monitoringu środowiska. Na wysokości 66 metrów znajduje się restauracja i kawiarnia, na 70 metrze jeden pokój hotelowy, natomiast na wysokości 93 metrów zlokalizowano punkt widokowy, składający się z trzech kabin. Przy dobrej pogodzie widoczność sięga nawet 100 kilometrów. Kultura Z uwagi na kształt część mieszkańców Pragi nazywa budowlę "wiertarką". Pisarz Petr Král, napisał: ilekroć przede mną wyrasta (a dzieje się to co chwila), wrzyna mi się w ciało niczym śmiercionośna broń, choć szpicem celuje w niebo. Przypisy
Torre de Televisão Žižkov

A torre de televisão de Žižkov (em checo, Žižkovská televizní věž) é uma torre de telecomunicações em Praga, construída entre 1985 e 1992. Possui 216 metros (709 pés) de altura e, até julho de 2019, é a 87.ª torre de estrutura independente mais alta do mundo. Ver também Lista das torres mais altas Referências
Жижковская телебашня

Жижковская телевизионная башня (чеш. Žižkovský vysílač) — телевизионная и радиовещательная башня в Праге, в районе Жижков. Башня была построена в 1985—1992 годах. Высота — 216 метров, является самым высоким сооружением в Чешской Республике. Башня находила международные отзывы и как достопримечательность, и как самое уродливое строение. Критике подвергалось расположение (уничтожение части еврейского кладбища(чеш.), электромагнитный фон, нарушение панорамы Праги). Башня состоит из трёх бетонных столбов, связанных поперечными площадками, на которых располагается телерадиовещательное оборудование, ресторан, кафе и три обзорных помещения. По виду башня напоминает ракету на пусковой площадке. Также интересным украшением являются фигуры ползущих детей (композиция «Младенцы» Давида Черного, 2000 год). На лифте можно подняться в ресторан (высота 66 м) и на обзорную площадку, располагающуюся на высоте 93 м, откуда открывается неповторимый вид на 100 км. С 10 января 2010 года ресторан был закрыт на реконструкцию, осенью 2012 года вновь открыт. Скорость движения лифтов составляет 4 м/сек. Вес башни — 11 800 т. Башня также используется как метеорологическая лаборатория. Телебашня входит во Всемирную федерацию высотных башен. Примечания Литература Dalibor Prix a kol. Žižkovská televizní věž // Umělecké památky Prahy. Velká Praha M-Ž (чеш.). — Praha: Academia, 2017. — Vol. 6. — S. 1434. — 1752 S. — (Umělecké památky Prahy). — ISBN 978-80-200-2469-5. Ссылки Электронная экскурсия Официальный сайт Жижковская телебашня
Prags TV-torn

Prags TV-torn (tjeckiska: Žižkovský vysílač) är ett TV-torn i stadsdelen Žižkov i Prag. Tornet byggdes 1985-1992 och formgavs av Václav Aulický och Jiří Kozák. Tornet är 216 meter högt, observatoriets höjd över marken är 93 meter, hotellets höjd är 70 meter, restaurangens höjd är 66 meter. Restaurangen har en kapacitet på 180 personer. Tre hissar transporterar passagerare med en hastighet av 4 m/s. Byggandet av tornet kostade 19 miljoner dollar. Det väger 11 800 ton och används också som meteorologiskt observatorium. Tornet är medlem i World Federation of Great Towers. Precis som många andra exempel på arkitektur under kommunismen i Central- och Östeuropa, brukade TV-tornet vanligtvis bli illa sett av de lokala invånarna. Den fick också några smeknamn, mestadels för sin raketliknande form, som "Baikonur", efter den sovjetiska kosmodromen eller något mer politiskt, som "Jakeš' finger" ("Jakešův prst"), efter Tjeckoslovakiens generalsekreterare i Kommunistiska partiet. År 2009 kallade den australiska webbplatsen Virtualtourist.com TV-tornet i Prag för den näst fulaste byggnaden i världen, efter Morris A. Mechanic Theatre i Baltimore. Nyligen har tornets rykte bland tjeckerna förbättrats. Idag lockar tornet besökare med sina tekniska innovationer och sin utsikt över stadens silhuett. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, 10 juli 2021. Noter
Празька телевежа

Празька телевежа або Жижковська телевежа (чеськ. Žižkovský vysílač) — окремо розташована теле- і радіовежа (заввишки 216 м) у столиці Чехії місті Прага. Загальні відомості Вежа складається з трьох бетонних стовпів, що сполучені між собою поперечними площадками, на яких знаходиться телерадіомовне устаткування, ресторан, кав'ярня і три оглядових приміщення. Своїм виглядом вежа нагадує ракету на пусковому майданчику. Цікавою прикрасою вежі є фігури маленьких дітей, які нібито повзають по ній (композиція «Малята» Давида Черного, 2000 рік). Ліфтом можна потрапити в ресторан (висота 66 м) і на оглядовий майданчик, який розташований на висоті 93 м, звідти можна роздивитися Прагу й навколишні краєвиди на відстань до 100 км. Швидкість руху ліфтів складає 4 м/сек. Вага вежі — 11 800 т. Галерея Примітки Джерела та посилання Празька телевежа на Празька інформаційна служба (офіційна вебсторінка) (чес.)
Dymokury (zámek)

Zámek Dymokury stojí v centrální části obce Dymokury v okrese Nymburk. Barokní zámek vznikl na místě zaniklé tvrze okolo poloviny 17. století. Historie Tvrz vznikla pravděpodobně ve druhé polovině 14. století. Poprvé je písemně doložena v roce 1572, kdy ji vlastnil Jindřich Seletický ze Smojna. V roce 1377 držel jeden díl Dymokur Sezema z Bříště († 1395) a druhý díl Jakubin z Dymokur. V 1414 se uvádí v držení tohoto druhého dílu Václav Jakubin, zvaný Lacembok. Po jeho smrti zboží zdědil Purkart z Kopidlna a v roce 1463 je získal jako odúmrť Jan z Ronova a Křince. Jeho potomci koupili i druhou část vsi od vladyků ze Záhoří a drželi Dymokury do roku 1572. Tehdy zadlužený Jan Šťastný Křinecký z Ronova prodal ves Dymokury, tvrz a poplužní dvůr Jindřichovi Seletickému ze Smojna. Ten však o rok později zemřel a vdova statek prodala Zdeňkovi z Valdštejna. Od roku 1606 držel Dymokury Adam mladší z Valdštejna († 1638). Od něj v roce 1614 koupil Dymokury Albrecht Jan Smiřický (1594–1618). Po porážce stavovského odboje mezi lety 1618–1620 dymokurský statek s tvrzí koupil Albrecht z Valdštejna. Dlouho je však nedržel, prodal je Janu Eusebiovi Khanovi z Belazzy. V roce 1654 prodala hraběnka Františka Pálfyová z Platenštejna, roz. Khanová z Belazzy, panství, které tvořilo jedno městečko a 31 vesnic, Guillaumovi Lamboyovi († 1659). Po roce 1654 tvrz zřejmě zanikla a na jejím místě postavil Vilém Lamboy barokní zámek. Původně se nejspíše jednalo o skromnou přízemní stavbu. Vdova po Vilému Lamboyovi Anna Františka prodala panství v roce 1673 hraběti Ludvíku Colloredovi z Wallsee, Za jeho držení byl zámek kolem roku 1688 zvýšen o jedno patro a byla přistavěna další dvě křídla. Z této doby pochází také popis dymokurského zámku. Ludvík Colloredo odkázal Dymokury své dceři Marii Antonii, provdané kněžně Montecuccoliové. Za ní byla kolem roku 1723 na zámku zřízena nová zámecká kaple. Marie Antonie odkázala v roce 1738 panství Dymokury svému příbuznému Kamilu Colloredovi z Wallsee. Za jeho syna Františka Colloreda byl zámek v roce 1786 opraven a částečnou přestavbou získal nynější podobu trojkřídlé, jednopatrové barokní stavby. V roce 1833 se prostřednictvím sňatku hraběte Otakara Czernina z Chudenic (1809–1886) s Rosinou Colloredo-Waldsee (1815–1874), dostal zámek do majetku rodu Černínů. Rosina Černínová iniciovala přestavbu zámku včetně kaple (1871), syn Děpold Černín (1836–1893) po převzetí dědictví realizoval úpravu zámeckého parku. V jejich rodě zůstal zámek až do roku 1948, kdy byl hraběti Rudolfu Theobaldovi (1904–1984) zkonfiskován. Zámek využívala armáda. Po roce 1989 byl zámek navrácen synovi hraběte Děpoldovi Czerninovi (1936–2015). Současnost Současným majitelem zámku je senátor Tomáš Czernin, který představuje pátou generaci Czerninů vlastnící zámek. K zámku patří i lesní, polní a rybniční hospodářství. Odkazy Reference Související články Czerninové Theobald Czernin Polyxena Czerninová Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Dymokury na Wikimedia Commons Czerninové, Modrá krev, Česká televize