NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Talsperre Bedřichov

Die Talsperre Bedřichov (Friedrichswalder Talsperre) ist eine typische Intze-Staumauer bei Bedřichov (Friedrichswald) im tschechischen Isergebirge. Zweck Die Talsperre dient dem Schutz vor Hochwasser und der Abgabe von Betriebswasser (Brauchwasser). Bereits im März 1906 hielt sie zweimal ein Hochwasser zurück. Das gestaute Gewässer ist die Schwarze Neiße, die bei Stráž nad Nisou in die Görlitzer Neiße (heute Lausitzer Neiße genannt) mündet. Bau der Talsperre Die Staumauer wurde von November 1902 bis Dezember 1905 nordöstlich von Reichenberg (Liberec) unter der Oberbauleitung von Otto Intze aus Aachen gebaut und im Dezember 1905 in Betrieb genommen. Die restlichen Bauarbeiten wurden im Juni 1906 abgeschlossen. Nach dem Tod von Intze im Dezember 1904 übernahm E. von Scheure die Oberbauleitung. Die örtliche Bauleitung hatte Victor Czehak. Bauwerk Die Mauer ist aus Bruchsteinen gemauert, wobei die Granitsteine aus dem nahegelegenen Friedrichswalder Steinbruch stammen. Als Mörtel wurde Zementtrass und gewaschener granitischer Sand verwendet. Die Mauer wurde auf einer 2 Meter hohen Betonplatte gegründet. Weitere Talsperren Zum Schutz vor Hochwasser wurden zu dieser Zeit insgesamt sechs Talsperren im Flussgebiet der Görlitzer Neiße geplant. Auslöser waren die Hochwasser des Jahres 1897 in großen Teilen Böhmens, Sachsens, Preußens und den Alpenländern. Zu diesem Zweck war im Jahr 1900 die Wassergenossenschaft zur Regulierung der Wasserläufe und Erbauung von Talsperren im Flussgebiete der Görlitzer Neiße gegründet worden. Grünwalder Wasser (Mšeno) (Stauinhalt 2,7 Millionen m³) Harzdorf (Harcov) (Stauinhalt 0,63 Millionen m³) Friedrichswald/Schwarze Neiße (Bedřichov) (Stauinhalt 2,0 Millionen m³) Görsbach/Gierschbach, tschechisch: Jeřice, (Stauinhalt 0,5 Millionen m³) (1906 noch in Planung) Voigtsbach (Fojtka) (Stauinhalt 0,25 Millionen m³) Mühlscheibe/Scheidebach (Mlýnice) (Stauinhalt 0,25 Millionen m³) Nicht bekannt ist, ob die Talsperre Görsbach tatsächlich gebaut wurde. In Listen tschechischer Talsperren ist heute keine entsprechende Staumauer zu finden. Literatur (Quelle) Talsperren-Anlagen der Wassergenossenschaft zur Regulierung der Wasserläufe und Erbauung von Talsperren im Flussgebiete der Görlitzer Neiße in Reichenberg. Verlag der Wassergenossenschaft, gedruckt zur Deutschböhmischen Ausstellung Reichenberg 1906. Weblinks Talsperre Bedrichov, in tschechischer Sprache
Vodní nádrž Fláje

Vodní nádrž Fláje je údolní nádrž, jež vznikla za unikátní pilířovou přehradou, která je jediná svého druhu v Česku. Byla vybudována na Flájském potoce na území obce Český Jiřetín (u osady Fláje) v roce 1963. Slouží jako hydroenergetické zařízení a jako zásobárna pitné vody. Celá vodní nádrž leží na území obce Český Jiřetín, po délce nádrží prochází hranice katastrálních území Český Jiřetín a Fláje. Hráz přehrady je dostupná z Litvínova po silnici II/271 (17,5 km) nebo z Hrobu po silnici II/382 (18 km). Je součástí vodohospodářské soustavy v oblasti severočeské hnědouhelné pánve. Správcem je státní podnik Povodí Ohře. Jižní břeh vodní nádrže sousedí s Flájskou oborou a pod hrází začíná dochovaný úsek Flájského plavebního kanálu. Historie Přehrada byla postavena v letech 1951–1964. Stavbu vyprojektoval Hydroprojekt Praha, dodavatelem stavby byly Vodní stavby Sezimovo Ústí. Do provozu byla uvedena v roce 1960. K dopravě materiálu byla využita Moldavská horská dráha, od jejíž konečné stanice vedla dále stavební lanovka. Účel Účelem vodního díla Fláje je zásobovat pitnou vodou oblast severočeské hnědouhelné pánve (Most, Litvínov, Krupka, Osek). Jeho další funkce jsou zajištění minimálního průtoku a snížení povodňového průtoku na Flájském potoce a částečná ochrana území pod hrází před povodněmi. Je součástí vodohospodářské soustavy v oblasti severočeské hnědouhelné pánve. Přehrada je unikátní svou dutou konstrukcí a díky tomu je zařazena mezi kulturní památky České republiky. K duté konstrukci bylo přistoupeno kvůli omezeným zásobám cementu v době výstavby. Ochranné vodní pásmo I. stupně platí okolo celé vodní plochy nádrže se zákazem vstupu. Hydrologické údaje Vodní nádrž shromažďuje vodu z povodí o rozloze 43,13 km², ve kterém je dlouhodobý roční průměr srážek 940 milimetrů. Průměrný roční průtok je 0,81 m³/s a neškodný odtok dosahuje 8,0 m³/s. Vodní dílo Fláje snižuje svým retenčním účinkem při plném zásobním prostoru kulminační průtok stoleté povodňové vlny z hodnoty 51,2 m³/s na hodnotu 38,6 m³/s. Hladina v nádrži přitom dosáhne kóty 737,75 m n. m. Elektrárny Součástí vodního díla jsou malá vodní elektrárna Fláje vybavená turbínou META s výkonem 16 kW při spádu 41 m a špičková vodní elektrárna Meziboří osazená dvojicí Francisových turbín o výkonu 2 × 4 MW při spádu 217–257 m. Poštovní známka K 50. výročí uvedení vodního díla Fláje do provozu vydala Česká pošta na návrh Českojiřetínského spolku poštovní známku v řadě Technické památky ČR. Ztvárnili ji malíř RNDr. Adolf Absolon a rytec Martin Srb. Známka byla vydaná 15. května 2013. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vodní nádrž Fláje na Wikimedia Commons Aktuální stavy a průtoky na nádržích
Talsperre Fláje

Die Talsperre Fláje (tschechisch Údolní nádrž Fláje) befindet sich im tschechischen Teil des Erzgebirges bei Český Jiřetín („Georgendorf“) und staut die Flöha (tschechisch Flájský potok) in ihrem Oberlauf. Die einzige Pfeilerstaumauer Tschechiens wurde 1963 fertiggestellt. Die Talsperre wird als Trinkwasserreservoir für den Bezirk Most genutzt. Die Staumauer ist 56 m hoch und 416 m (mit „Dammkrone“ (Kronenaufbau?) 459 m) lang. Der Stausee der Fláje-Talsperre nimmt eine Fläche von 153 ha ein. Gestaut wird das Wasser aus einem Einzugsgebiet von ca. 43 km². Zwei größere und eine kleine Wasserkraftanlage mit Leistungen von 2 mal 4 MW und 16 kW nutzen das Talsperrenwasser, um Strom zu erzeugen. Das abfließende Wasser wird in der unterhalb gelegenen Talsperre Rauschenbach noch einmal aufgestaut. Beim Bau der Talsperre wurde der Ort Fláje („Fleyh“) überflutet und die im Wassereinzugsgebiet befindlichen Dörfer Vilejšov, Oldříš, Mackov und Pastviny aufgelassen. Im Staubereich liegt auch der frühere Abzweig eines alten Floßgrabens von der Flöha, der hier trocken liegt, nach einigen Kilometern sächsisches Gebiet erreicht und nach Clausnitz abfließt. Wegen der Nutzung als Trinkwasserreservoir ist eine Nutzung zu Erholungszwecken ausgeschlossen. Das Betreten der Uferbereiche des Stausees ist verboten. Siehe auch Liste von Talsperren der Welt Weblinks technische Angaben Ausflugsziel Fláje bei ins-Erzgebirge.de
Vodní nádrž Fojtka

Vodní nádrž Fojtka (někdy nazývána Fojtecká přehrada nebo Mníšecká přehrada) je přehradní nádrž na potoce Fojtka v obci Mníšek (k. ú. Mníšek u Liberce), 6 km severně od centra Liberce, postavená v letech 1904 až 1906. Zděná hráz je 11 m vysoká a 146 m dlouhá. Celá nádrž má rozlohu 7 hektarů s průměrnou hloubkou okolo 10 m. Přehrada byla postavena podle projektu kdysi nejlepšího projektanta na vodní díla v Evropě Otto Intze, který projektoval všechny přehrady v povodí Lužické Nisy. Využití Přehrada slouží i jako koupaliště. Na březích je mnoho místa pro opalování.[ujasnit] Na západním břehu se nachází nudistická pláž. Vyskytují se zde lososovité ryby. Cyklostezka Od roku 2012 je po obvodu vodní plochy vybudovaná stezka o délce asi 1,5 km. Její povrch je z drcené žuly. Polovina vede po upravené části s lávkou v lesnatém břehu. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vodní nádrž Fojtka na Wikimedia Commons O Fojtecké přehradě a Schillerově památce Povodí Labe – Přehrada Fojtka
Talsperre Fojtka

Die Talsperre Fojtka (Talsperre Voigtsbach) ist eine Intze-Staumauer im Isergebirge in Tschechien. Die Talsperre liegt zwischen Mníšek (Einsiedel im Isergebirge) und Fojtka (Voigtsbach) nördlich von Liberec (Reichenberg). Zweck Die Talsperre dient dem Schutz vor Hochwasser und der Niedrigwasseraufhöhung. Das gestaute Gewässer ist der Voigtsbach im Quellgebiet der Jeřice (Görsbach). Die Staumauer Die Gewichtsstaumauer wurde von 1904 bis 1906 unter der Oberbauleitung von Otto Intze aus Aachen gebaut. Nach dem Tod von Intze im Dezember 1904 übernahm der Oberingenieur E. von Scheure die Oberbauleitung. Die örtliche Bauleitung hatte der Ingenieur Hermann Schmidt. Die Mauer ist aus Hornblendegranit-Bruchsteinen gemauert. Als Mörtel wurde Zementtrass verwendet. Weitere Talsperren Zum Schutz vor Hochwasser wurden zu dieser Zeit insgesamt sechs Talsperren im Flussgebiet der Görlitzer Neiße (historische Bezeichnung der Lausitzer Neiße) geplant. Auslöser waren die Hochwasser des Jahres 1897 in großen Teilen Böhmens, Sachsens, Preußens und den Alpenländern. Zu diesem Zweck war im Jahr 1900 die Wassergenossenschaft zur Regulierung der Wasserläufe und Erbauung von Talsperren im Flussgebiete der Görlitzer Neiße gegründet worden. – Die anderen fünf sind: Grünwalder Wasser (Mseno) (Stauinhalt 2,7 Mio. m³) Harzdorf (Harcov) (Stauinhalt 0,63 Mio. m³) Friedrichswald/Schwarze Neiße (Talsperre Bedrichov) (Stauinhalt 2,0 Mio. m³) Görsbach/Gierschbach (Stauinhalt 0,5 Mio. m³) (war 1906 noch in Planung) Mühlscheibe/Scheidebach (Mlynice) (Stauinhalt 0,25 Mio. m³) Die Talsperre Görsbach wurde wahrscheinlich nicht gebaut. In Listen tschechischer Talsperren ist heute keine passende Staumauer zu finden. Literatur (Quelle) Talsperren-Anlagen der Wassergenossenschaft zur Regulierung der Wasserläufe und Erbauung von Talsperren im Flussgebiete der Görlitzer Neiße in Reichenberg. Verlag der Wassergenossenschaft, Reichenberg 1906. Weblinks Bilder und technische Daten der Talsperre Fojtka, in tschechischer Sprache
Stínava

Stínava je obec v okrese Prostějov v Olomouckém kraji. Leží na hranicích Hané a Drahanské vrchoviny. Žije zde 167 obyvatel. Mezi historické památky obce patří původně románský kostel a kaple. Historie Oblast okolo Stínavy byla osídlena již před zlomem letopočtu. Obec leží v těsné blízkosti (necelé 2 km) keltského oppida Staré Hradisko. První písemná zmínka o obci pochází z roku 1358 (Stinawia), kdy upsal do zemských desek Henzlín z Vícova své paní Zbince 400Mark. Roku 1512 se Stínava stává součástí panství plumlovského. Patřila nejprve Pernštejnům, pak Lichtenštejnům. V okolí Stínavy se v minulosti těžila železná ruda. Roku 2020 byly provedeny archeologické vykopávky na místě dnešních tůní a nalezeny zbytky po zpracování železné rudy a s tím spojený i hamr na zpracování této suroviny. Území obce je rozděleno vojenským újezdem Březina a obcí Vícov na dvě nestejně velké části. K 24. květnu 2017 bylo vedle původního jednoho katastrálního území Stínava vytvořeno další katastrální území Horky u Stínavy. Obyvatelstvo Struktura Vývoj počtu obyvatel za celou obec i za jeho jednotlivé části uvádí tabulka níže, ve které se zobrazuje i příslušnost jednotlivých částí k obci či následné odtržení. Pamětihodnosti Kostel Povýšení svatého Kříže – románský jednolodní kostel založený ve 13. století, zřejmě stavba s nejstaršími kořeny na Prostějovsku; svou dnešní podobu získal úpravami v 17. a 19. století Významní rodáci František Hasa (1863–1945), vysokoškolský profesor mechanické technologie a rektor ČVUT Adolf Tesař (1885–1942), katolický kněz, odbojář, oběť nacismu Jiří Vymazal (1937–2023), sociolog, teoretik médií, regionální historik Galerie Odkazy Reference Související články Římskokatolická farnost Stínava Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Stínava na Wikimedia Commons Oficiální stránky Stínava v Registru územní identifikace, adres a nemovitostí (RÚIAN)
Stínava

Stínava is a municipality and village in Prostějov District in the Olomouc Region of the Czech Republic. It has about 200 inhabitants. Stínava lies approximately 13 kilometres (8 mi) west of Prostějov, 26 km (16 mi) south-west of Olomouc, and 193 km (120 mi) east of Prague. Demographics References External links Official website
Stínava

Stínava es una localidad del distrito de Prostějov en la región de Olomouc, República Checa, con una población estimada a principio del año 2018 de 157 habitantes. Se encuentra ubicada en el sur de la región, a poca distancia al norte de la ciudad de Brno y cerca de la frontera con la región de Moravia Meridional.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Stínava.
Stínava

Stínava (en allemand : Stinau) est une commune du district de Prostějov, dans la région d'Olomouc, en République tchèque. Sa population s'élevait à 167 habitants en 2025. Géographie Stínava se trouve à 10 km à l'ouest-sud-ouest de Kostelec na Hané, à 13 km à l'ouest-nord-ouest de Prostějov, à 26 km au sud-ouest d'Olomouc et à 191 km à l'est-sud-est de Prague. La commune est limitée par Ptení à l'ouest, au nord et à l'est, par Vícov à l'est, par la zone militaire de Březina au sud, et par Malé Hradisko à l'ouest. Histoire La première mention écrite de la localité date de 1223. Galerie Transports Par la route, Stínava se trouve à 16 km de Prostějov, à 34 km d'Olomouc et à 250 km de Prague. Notes et références Portail de la Tchéquie Portail de la Moravie
Stínava

Stínava település Csehországban, a Prostějovi járásban. Stínava Plumlov, Ptení, Vícov, Malé Hradisko és Březina településekkel határos. Lakosainak száma 167 fő (2025. január 1.). Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Стинава

Стинава (чеш. Stínava) је насељено мјесто са административним статусом сеоске општине (чеш. obec) у округу Простјејов, у Оломоуцком крају, Чешка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2014. године насеље је имало 156 становника. Референце Спољашње везе
Stínava

Stínava är en ort i Tjeckien. Den ligger i regionen Olomouc, i den östra delen av landet, 190 km öster om huvudstaden Prag. Stínava ligger 399 meter över havet och antalet invånare är 147. Terrängen runt Stínava är platt åt nordost, men åt sydväst är den kuperad. Terrängen runt Stínava sluttar brant österut. Trakten runt Stínava är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Prostějov, 13,0 km öster om Stínava. I omgivningarna runt Stínava växer i huvudsak blandskog. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Stínava.
Vodní nádrž Horka

Vodní nádrž Horka je přehradní nádrž ležící 8 km od Kynšperku nad Ohří. Hráz je přímá, sypaná, zemní se středním hlinitým těsněním. Vodní dílo Horka je postaveno na Libockém potoce na hranici, která odděluje území okresů Sokolov a Cheb. Nachází se na území obcí Krajková, Nový Kostel a Habartov.. Horka začala být budována v roce 1966 a dokončena byla v roce 1969. Pod vodním dílem je postavena úpravna vody. Hráz přehrady není volně přístupná a také komunikace a prostory v blízkosti vodní nádrže jsou pro veřejnost uzavřeny. Účel Horka je vodárenskou nádrží, jejíž hlavní funkcí je akumulace vody pro zásobení sokolovské oblasti pitnou vodou a zajištění minimálního průtoku v toku pod hrází. Součástí vodního díla je malá vodní elektrárna osazená Peltonovou (20 kW), Francisovo (250 kW) a Bánkiho turbínou (130 kW). Hydrologické údaje Vodní nádrž shromažďuje vodu z povodí o rozloze 69,63 km², ve kterém je dlouhodobý roční průměr srážek 760 milimetrů. Průměrný roční průtok Libockého potoka je 0,65 m³/s. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vodní nádrž Horka na Wikimedia Commons
Talsperre Horka

Die Talsperre Horka (tschechisch Vodní nádrž Horka) ist eine Trinkwassertalsperre in Tschechien. Die Talsperre liegt in Nordwestböhmen und staut den Libocký potok (Leibitschbach). Sie befindet sich auf dem Gebiet der Gemeinden Nový Kostel, Habartov und Krajková und wurde zwischen 1966 und 1970 gebaut. Ihr Bau wurde erforderlich, weil die ursprünglich zur Trinkwasserversorgung von Cheb an der Eger errichtete Talsperre Skalka wegen der ungünstigen Wasserqualität nicht mehr den Anforderungen zur Trinkwassererzeugung genügte. Der Damm befindet sich bei dem Dorf Horka und hat eine Höhe von 40,7 m. In ihm befindet sich die Turbine eines Wasserkraftwerkes. Der Stauraum erstreckt sich im engen Tal des Libocký potok und fasst 19,23 Mio. m³ Wasser. Die Dammkrone ist 236 m lang und 5,45 m breit. Die Wasserfläche besitzt eine Ausdehnung von 130,24 ha. Durch den Stau, der 1969 erfolgte, wurde das Dorf Leopoldovy Hamry überflutet. Die im Einzugsgebiet der Talsperre gelegenen Dörfer Smrčí und Svažec wurden geräumt und erloschen. Ein Zutritt zur Anlage ist nicht möglich; 300 m unterhalb des Damms beginnt die Trinkwasserschutzzone I. Auch oberhalb, ab der Straße 21030, ist der Zugang verboten. Weblinks Wasserwerk Horka
Vodní nádrž Hněvkovice

Vodní dílo (VD) Hněvkovice s Hněvkovickou přehradou, přehradní nádrží, spodním vývarem a úpravami odtokového koryta je stavba na řece Vltavě vybudovaná v letech 1980–2010. Spolu s Vodním dílem Kořensko jsou nejnovějšími stupni Vltavské kaskády. S vlastní betonovou částí přehrady bylo započato v roce 1986 a skončeno v roce 1991. Součástí komplexu vodního díla však jsou i dřívější zemní práce, vytyčení a úpravy zátopové oblasti, postavení příjezdových silnic, trafostanic, vodovodů, kanalizací, stěhování několik tisíc obyvatel do nových bytů a bourání jejich domovů, stěhování květeny a flory, hydrogeologické a přírodovědné výzkumy, náhrady lesních porostů, bourací práce a dokumentace od přípravy až po uvedení do provozu a napuštění přehradní nádrže na projektovanou hodnotu. VD bylo primárně vybudována jako zdroj technologické vody pro elektrárnu Temelín. Dále je využíváno k energetickým a rekreačním účelům, vodním sportům a sportovnímu rybolovu. Vlastní přehradu tvoří betonová tížná hráz, plavební komora a vodní elektrárna. Čerpací stanice užitkové vody pro jadernou elektrárnu Temelín je umístěná na levém břehu nedaleko hráze, ale není součástí přehrady, přehrada umožňuje regulaci hladiny vody nutnou pro funkčnost a bezpečnost čerpací stanice. Hráz Přehradní hráz se nachází zhruba 4 km vzdušnou čarou na jih od města Týn nad Vltavou v okrese České Budějovice. Hráz je betonová tížná se třemi korunovými přelivy, každý o šířce 12 m. Přelivy jsou hrazeny 7,7 m vysokými segmentovými uzávěry. Celková kapacita přelivů je 3× 337 m³·s−1 při kótě hladiny 370,5 m (maximální dočasná hladina). Jako spodní výpusti na této přehradě slouží obtok plavební komory. Manipulační řád nepřipouští poklesnutí vodní hladiny v nádrži pod úroveň 365 m n. m. Při větším poklesu vody by nebylo možné odebírat vodu pro elektrárnu Temelín. Dvojice potrubí průměru 1,6 m v délce 6,2 km přivádí vodu do elektrárny. Odběr z Vltavy je v průměru 1,625 m³/s. Použitá chladicí voda se vrací zpět do řeky níže po proudu u hráze Kořensko. Po koruně hráze vede silnice III/12220, respektive nad přelivy je most ev. č. 12220-1. Dále po koruně hráze vede cyklotrasa č.1079 Hluboká nad Vltavou – Týn nad Vltavou, která je součástí Vltavské cyklistické cesty. Plavební komora Plavební komora je situována u pravého břehu. Její maximální spád je 19 m, půdorysný rozměr 45 × 6 m. Plavební komora byla dokončena v roce 2010 a je určena pro lodě o nosnosti do 300 t. Součástí VD je Vodní elektrárna Hněvkovice, nacházející se u levého břehu. Další data Nádrž objem stálého nadržení: 8,9 mil. m³ (kóta 354,0–365,0) zásobní objem: 12,2 mil. m³ (kóta 365,0–370,5) délka vzdutí: 16,2 km Hráz výška hráze nade dnem: 27,0 m výška hráze nad základy: 31,5 m Zatopené osady Před napuštěním hněvkovické přehrady byly vysídleny a zbourány: osady Jaroslavice, Buzkov, část Purkarce, samoty Pardovice a U Bočků. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vodní nádrž Hněvkovice na Wikimedia Commons
Talsperre Hněvkovice

Die Talsperre Hněvkovice liegt an der Moldau in Tschechien und ist Teil der Moldau-Kaskade. Geschichte Das 1986 bis 1991 errichtete Bauwerk liegt etwa vier Kilometer Luftlinie südlich der Stadt Týn nad Vltavou im Okres České Budějovice. Die im Stauraum gelegenen Dörfer Buzkov, Jaroslavice und Pardovice wurden dabei größtenteils aufgelöst. Die Talsperre dient in erster Linie der Sicherstellung der Versorgung des Kernkraftwerks Temelín mit Kühlwasser. Dieses liegt etwa fünf Kilometer westlich der Anlage. Daneben dient die Anlage der Energieerzeugung und dem Hochwasserschutz. Stauanlage Die Staumauer ist eine Gewichtsstaumauer. Sie staut den Fluss zu einem mehrere Kilometer langen See, der neben dem Betrieb auch als Erholungsgebiet dient. Wasserentnahme Der Hauptzweck der Anlage ist die Sicherstellung der Kühlwasserversorgung des Kernkraftwerks Temelín. Dieses liegt etwa fünf Kilometer westlich der Anlage. Das Wasser wird über zwei 6,2 km lange unterirdische Rohrleitungen ins Kraftwerk geleitet. Die Rohre haben einen Durchmesser von 1,6 m und entnehmen der Moldau im Durchschnitt 1,625 m³/s. Das benutzte Kühlwasser wird flussabwärts bei der Staustufe Kořensko wieder in den Fluss zurückgeleitet. Um die Versorgung des Kernkraftwerks zu gewährleisten, darf der Wasserstand nicht unter 365 m. ü. M abgesenkt werden. Kraftwerk Im westlichen Teil der Mauer liegt das Kraftwerk. Es ist mit zwei Kaplanturbinen mit einem Durchmesser von je 2,4 m ausgerüstet. Bei einer Fallhöhe zwischen 9,3 m und 14,8 m leisten sie jeweils bis zu 4,7 MW. Hochwasserüberlauf In der Mitte der Staumauer befinden sich drei Hochwasserentlastungsanlagen. Sie sind jeweils zwölf Meter breit und mit 7 m hohen Segmentwehren ausgestattet. Sie sind zusammen in der Lage, 1011 m³/s abzuführen. Schleuse Auf der Ostseite liegt eine Schleuse. Das Becken ist 45 m lang und 6 m breit. Die Anlage ist theoretisch für Schiffe bis zu 300 t ausgelegt, ist derzeit jedoch nicht für den Betrieb ausgebaut. Weblinks https://www.visitvltava.cz/de/wasseranlage-hnevkovice/23/
Vodní nádrž Jirkov

Vodní nádrž Jirkov je vodní nádrž v katastrálních územích města Jirkov a obce Blatno v okrese Chomutov v Ústeckém kraji. Leží v Telšském údolí na řece Bílině v Krušných horách. Je součástí vodohospodářské soustavy v oblasti severočeské hnědouhelné pánve. Do přehrady přitéká ze severozápadu též potok Malá voda. Přehrada byla postavena v letech 1960–1965. Správcem vodního díla je státní podnik Povodí Ohře. Hráz, komunikace a prostory v blízkosti vodní nádrže jsou uzavřeny a běžně nejsou veřejnosti přístupné. Výjimkou ze zákazu je období od dubna do října, kdy jsou hráz a cesta kolem jezera zpřístupněny pro pěší a cyklisty. Na svahu nad přehradou se nachází zřícenina hradu Najštejn. Technické parametry Vodní dílo Jirkov má funkci vodárenské nádrže pro zásobování obyvatel pitnou vodou. Kolem přehrady je proto stanoveno ochranné pásmo I. stupně. Odtok z přehrady je využíván pro vodní elektrárnu Jirkov. Přehrada funguje i jako částečná ochrana území pod hrází před povodněmi. Hráz je sypaná, kamenitá s návodním jílovým těsněním. Koruna hráze se nachází 454,80 m n. m. Její délka je 190 m a šířka 5,5 m. Maximální výška hráze nad terénem je 50,8 m. Výpustná zařízení tvoří spodní výpusti s kapacitou 2 × 10,9 m³/s a bezpečnostní šachtový přeliv se třemi vodárenskými odběry v jeho stěně. Průměr koruny šachtového přelivu je 9,4 m ve výši 451,60 m n. m. a celková kapacita přelivu při maximální hladině v nádrži činí 117,7 m³/s. Nádrž je vybavena ještě odpadní štolou o délce 202 m a kapacitě 56,8 m³/s. Nádrž má dno v nadmořské výšce 404 m n. m. a hladinu 448 m n. m. Zásobní prostor nádrže je 1,917 miliónů m³ a celkový prostor 2,769 miliónů m³. Celková zatopená plocha přehrady je 16,44 ha. Nivský přivaděč slouží k přivedení vody do řeky Bíliny a následně do nádrže z Nivského potoka. Součástí přivaděče je odběrný objekt a trubní přivaděč. Malá vodní elektrárna Jirkov u přehrady je vybavena Francisovou turbínou s maximálním výkonem soustrojí 215 kW. Hydrologické údaje Vodní nádrž shromažďuje vodu z povodí o rozloze 27,6 km², ve kterém je dlouhodobý roční průměr srážek 805 milimetrů. Průměrný roční průtok je ,029 m³/s a neškodný odtok dosahuje 5 m³/s. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vodní nádrž Jirkov na Wikimedia Commons