NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kaple svatého Antonína (Brno-Sadová)

Kaple svatého Antonína, lidově zvaná U Antoníčka, je drobné poutní místo v brněnském katastrálním území Sadová, blízko sídliště Lesná. Nachází se zde pramen a kaplička, v neděli okolo svátku sv. Antonína se zde konají mše pod širým nebem. Popis a historie místa Na místě dnešní kapličky se dle pověsti nacházela poustevna jednoho z mnichů z nedalekého zrušeného kartuziánského kláštera. Voda pramenící v blízké studánce měla pověst zázračné, lidé si sem chodili vyprošovat zdraví a pomoc; v polovině 19. století sem vypravovaná procesí údajně zachránila Brno z morové epidemie. Na počest této události zde byla postavena kaplička, která byla roku 1924 přestavěna zhruba do dnešní podoby stavitelem Říhou z Židenic. V té době bylo rovněž upraveno okolní prostranství včetně schodiště k pramenu. Po roce 1948 kaple chátrala, a i přes opravy v roce 1972 byl objekt po Sametové revoluci ve velmi špatném stavu. Z iniciativy P. Pavla Hověza, duchovního správce královopolské farnosti, se zde v letech 1993 a 1994 začaly konat první bohoslužby, v roce 1995 byla za účasti mnoha dobrovolníků z Lesné i Králova Pole provedena důkladná oprava zdevastované kaple včetně kamenných sedátek a nutné kanalizace. Od roku 2005 spadá rekonstruovaný poutní areál pod nově vzniklou farnost Brno-Lesná. Poutní bohoslužba se koná vždy v neděli nejbližší 13. červnu – svátku Antonína Paduánského; o květnových nedělích zde probíhají májové pobožnosti. Pramen Pramen ve studánce u Antoníčka je tvořen podpovrchovou vodou potoka a jeho průtok značně kolísá. Za dešťů a během jarního tání může dosahovat vydatnosti až 12l/min., v suchých obdobích naopak často vysychá. Ve vodě se odráží znečištění z potoka i okolní zahrádkářské kolonie, voda tedy není vhodná k pití. Zajímavosti V roce 1888 se u kapličky setkali členové českých spolků a z výtěžku výletu byla postavena první česká mateřská škola v Brně-Králově Poli. V předválečných dobách zde o nedělích stávaly stánky s občerstvením a vyhrávala hudba. Poblíž kaple byli pohřbeni vojáci z bitvy u Hradce Králové, kteří zemřeli na choleru v brněnském špitálu, jejich ostatky ale byly v roce 1902 převezeny na Ústřední hřbitov. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple svatého Antonína na Wikimedia Commons Dobové fotografie, výstřižky z tisku a další materiály o kapli sv. Antonína na stránkách komunity Divišova čtvrť Archivováno 20. 8. 2016 na Wayback Machine. Fotogalerie na stránkách turistika.cz
Dvorecký rybník

Dvorecký rybník leží ve východní části obce Dvorec u Nepomuku v okrese Plzeň-jih, mezi Myslívským potokem a ulicemi s názvy Průmyslová, Tojická a Rožmitálská. Rozloha vodní plochy je 14,34 ha, jediný přítok je z Myslívského potoka na jihu a odtok na severní straně se vlévá opět do Myslívského potoka. Reference Externí odkazy Na mapě
Ředkovský rybník

Ředkovský rybník (Ředkovec či Ředkovák) je rybník u obce Broumova Lhota v okrese Havlíčkův Brod. Nachází se ve vzdálenosti přibližně 700 metrů od obce na severovýchod. Rozloha rybníka je 4,7 ha a leží v nadmořské výšce 425 m n. m. Vodní režim Rybník je napájen od západu Ředkovským potokem, který teče od Broumovy Lhoty a dále bezejmenným tokem od severu. Na východní straně potok rybník opět opouští. Specifický odtok je qa=6,36 l·s−1km−2 a dlouhodobý průměrný průtok Qa=0.053 m3·s−1. Celkový objem rybníka Vc je 50 000 m3 a retenční objem pak Vr je 23 500 m3. Využití Rybník je využíván především k rekreačním účelům, je zařazen do seznamu ploch ke koupání (identifikátor KO610202). V blízkosti je chatová osada a rekreační středisko. Zajímavosti U rybníka se v roce 2011 natáčel film Signál. V okolí se vyskytuje několik druhů netopýrů – vousatý, vodní, hvízdavý a černý. Historický ukazatel u silnice do Babic. Křížek u hráze. Naučná stezka Jana Zrzavého. Cyklotrasy a turistické trasy. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ředkovský rybník na Wikimedia Commons KHS Kraje Vysočina - kvalita vody v Ředkovském rybníce Archivováno 12. 8. 2015 na Wayback Machine.
Síň rodáků (Jimramov)

Síň rodáků je muzeum a pamětní síň v Jimramově, založena byla v roce 1998. Umístěna je na náměstí Jana Karafiáta v Jimramově, v bývalé škole čp. 162. Zřizována a provozována je městysem Jimramov. Historie Budova bývalé školy byla postavena v roce 1801 a nechal ji vystavět hrabě Antonín Belcredi, do roku 1986 v ní sídlila místní škola a později byla rekonstruována a od roku 1998 je v budově uloženo několik různých expozic. Síň byla rekonstruována dle návrhu Jana Doležala, realizaci pak obstarala kulturní komise městyse Jimramova. V roce 2002 byla otevřena expozice Život a dílo Jana Karafiáta. Expozice V Síni rodáků je umístěno několik stálých expozic, první je Síň rodáků Jimramovska, její součástí je i původní diorama Broučků od Jiřího Trnky, dalšími zmiňovanými rodáky či obyvateli jsou Jan Karafiát, Alois a Vilém Mrštíkovi, Karel Slavíček, Matěj Josef Sychra či Michal Blažek, František Žemlička, Čeněk Dobiáš, Bohuslav Kozák. Diorama bylo vytvořeno pro světovou výstavu Expo 1938, posléze však bylo vystaveno až po druhé světové válce na Expo 1958. Dalšími expozicemi jsou expozice Život na Vysočině a Život a dílo Jana Karafiáta. V expozici Život na Vysočině je vystaven vyřezávaný betlém. Součástí sbírky o životě a díle Jana Karafiáta je i původní nábytek Jana Karafiáta. V budově je také Výstavní síň u sv. Jana. Odkazy Reference Externí odkazy Oficiální stránky Informace o muzeu na stránkách Kraje Vysočina
Kaple Čtrnácti svatých pomocníků (Březová nad Svitavou)

Kaple Čtrnácti svatých pomocníků, někdy uváděná jako filiální kostel Čtrnácti svatých pomocníků, je římskokatolická kaple v obci Březová nad Svitavou. Vlastníkem kaple je farnost Březová nad Svitavou. Kaple je chráněna jako kulturní památka České republiky. Historie Kaple z roku 1710 je na jižním okraji obce při silnici, upravována byla roku 1757. Architektura Pozdně barokní stavba s průčelím zdobeným výklenky se sochami srdce Panny Marie a Piety z doby kolem roku 1740, Boha Otce s mrtvým Kristem z doby kolem poloviny 18. století a sv. Josefa z druhé poloviny 18. století. V interiéru je ikonograficky výjimečná výzdoba. Bohoslužby Pravidelné bohoslužby se v kapli nekonají. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kaple Čtrnácti svatých pomocníků na Wikimedia Commons Březová nad Svitavou Archivováno 22. 6. 2020 na Wayback Machine. Památkový katalog
Kostel Všech svatých (Rokytnice v Orlických horách)

Kostel Všech svatých je římskokatolický orientovaný farní kostel farnosti Rokytnice v Orlických horách Archivováno 2. 2. 2017 na Wayback Machine.. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Kostel je situován na místě dřevěného kostela ze 14. století, který byl zničen roku 1661 požárem. Stavitelem kostela byl Johann Kriestes z Kladská Bystřice. Přestavěn a zvětšen byl kostel v letech 1735-1736. Na rekonstrukci kostela v letech 1993-1999 přispěli dárci z České republiky, Německa a Polska. Architektura Jednolodní, obdélníková stavba s polygonálním presbytářem. Interiér Inventář pochází z 18. až 19. století. Rámový oltář s obrazem Kristovy Rodiny je z roku 1794 od sochaře J. Steinera z Javornice. Bohoslužby Bohoslužby se konají v neděli v 10.00, ve středu a v pátek od 18.00. Galerie Odkazy Reference Literatura Karger, Anton: Historische Notizen über die Pfarrkirche Aller-Heiligen-Gottes zu Rokitnitz in Böhmen. Zusammengestellt nach Urkunden des Pfarrarchivs im J. 1869 bei Gelegenheit der Renovirung und feierlichen Einweihung derselben. Prag 1871 (Dostupné online). Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Všech svatých na Wikimedia Commons Královéhradecká diecéze Archivováno 4. 1. 2015 na Wayback Machine. Hrady.cz Město Rokytnice v Orlických horách Orlické hory.net
Kostel Nejsvětější Trojice (Rokytnice v Orlických horách)

Kostel Nejsvětější Trojice, zvaný zámecký kostel, je římskokatolický orientovaný filiální kostel farnosti Rokytnice v Orlických horách. Je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie Kostel byl původně postaven majitelem panství Kryštofem Maušvicem z Armenruhe, příslušníkem šlechtického roku z Horní Lužice, jako protestantský chrám a pohřební kaple rodu Mauschwitzů. V době rekatolizace, kdy panství Rokytnice získal rod Nostitzů, přešel kostel do vlastnictví katolické církve. Pod presbytářem se nachází hrobka šlechtického rodu Nostitz-Rieneck, kde je pochováno 8 osob z tohoto rodu. V presbytáři je dochován renesanční náhrobník Jáchyma Maušvice a sarkofág Jana Ignáce z Nostitz. V roce 2017 bylo kvůli havarijnímu stavu devatenácti vitrážových oken rozhodnuto o jejich postupné obnově. Architektura Jednolodní goticko-renesanční budova s polygonálním presbytářem a věží. Stavba byla původně prostá, venkovní bílé stěny zdobila jen profilovaná římsa, ostění oken a portálů má goticko-renesanční charakter. Interiér Interiér byl zdoben manýristickou výmalbou, která je zčásti zakrytá novějšími přemalbami a není konzervovaná. Oltář je raně barokní. Bohoslužby Bohoslužby se konají dle ohlášení – o pouti. Odkazy Reference Literatura SLAVÍKOVÁ, Věra: Zámecký kostel Nejsvětější Trojice v Rokytnici v Orlických horách. [Část] I. Literatura a prameny k dějinám kostela a duchovní život v Rokytnici do 17. století. In: Orlické hory a Podorlicko 14 (2007), s. 305–322; [Část] II. Historie a stavební vývoj zámeckého kostela. In: Orlické hory a Podorlicko 15 (2008), s. 169–205; [Část] III. Mobiliář a vnitřní vybavení kostela. In: Orlické hory a Podorlicko 16 (2009), s. 191–238. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nejsvětější Trojice na Wikimedia Commons Královéhradecká diecéze Archivováno 4. 1. 2015 na Wayback Machine. Hrady.cz Kostel Nejsvětější Trojice - Rokytnice v Orlických horách Památkový katalog
Krašovický rybník (Čížová)

Krašovický rybník se nachází východně od vsi Krašovice v okrese Písek na bezejmenném levostranném přítoku potoka Jiher. Rybník má protáhlý tvar orientovaný ze severozápadu na jihovýchod – hráz je tedy na jihovýchodní straně. Délka rybníka je asi 248 m a šířka kolem 80 m, hráz měří 70 m. Rybník je napájen potokem pramenícím pod sportovním letištěm u Krašovic. Voda z něj odtéká přepadem v pravé části hráze a stavidlem uprostřed hráze. Na levém břehu u hráze se nachází malý objekt. Po hrázi vede polní cesta spojující průmyslovou zónu Písek s Topělcem. V okolí rybníka jsou pole, břehy jsou porostlé rákosem a na hrázi jsou stromy. Pod Krašovickým rybníkem je malý rybník nazvaný Zálesný. Rybník vznikl před rokem 1869. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Krašovický rybník na Wikimedia Commons
Zálesný rybník

Zálesný rybník se nachází v katastrální území Písek na bezejmenném přítoku Jiheru. Jedná se o druhý rybník od pramene, tohoto potoka. Prvním je Krašovický rybník, druhým Zálesný a třetím Kamenitý. Rybník je trojúhelníkového tvaru. Hráz se nachází na jihovýchodě a je orientována z jihozápadu na severovýchod. Měří asi sto metrů. Směrem k přítoku se rybník zužuje. Šířka rybníka na přítoku je asi 30 metrů. Délka je asi 170 m. Na březích rybníka roste rákos obecný a v okolí se vyskytují pole. Z hráze rybníka vede cesta do Purkratic k průmyslové zóně Písek. Na hrázi jsou stromy a keře a uprostřed stavidlo. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zálesný rybník na Wikimedia Commons
Baptisten in Tschechien

Die Baptisten in Tschechien sind zusammengeschlossen in der Baptistischen Union der Tschechischen Republik. Der tschechische Name dieses Bundes lautet: Bratrská Jednota Baptistů v České republice. Geschichte Erste baptistische Missionsarbeiten in Tschechien begannen in den 50er Jahren des 19. Jahrhunderts. Damals waren die tschechischen Gebiete Teil der österreichisch-ungarischen Monarchie. Markus Knappe, ein deutscher Baptistenpastor, begann in diesen Jahren, das Gebiet um Broumov regelmäßig zu bereisen. Sein Interesse galt vor allem der deutschsprachigen Bevölkerung dieser Region. Am 18. März 1884 wurde in dem Dorf Hleďsebe (Böhmen) die erste Baptistengemeinde gegründet. Sie nannte sich Gemeinde gläubig getaufter Christen. Nur wenige Jahre später verlegte die Gemeinde Hleďsebe ihre Hauptaktivität nach Prag. Bereits 1915 existierten in Tschechien 15 Baptistengemeinden, die sich 1919 zu einem Gemeindebund mit dem Namen The Chelčicky Unity of Brethren zusammenschlossen. 1950 wurde der Name geändert; der tschechoslowakische Baptistenbund hieß nun Bratrská Jednota Baptistů v České republice. 1960 bildeten sich innerhalb der damaligen Tschechoslowakei zwei regionale Vereinigungen, die böhmisch-mährische und die slowakische. Bis 1993 blieben sie unter dem Dach des genannten Baptistenbundes vereinigt. Nach der Teilung der Tschechoslowakei in die beiden selbständigen Staaten Tschechien und Slowakei trennten sich auch die beiden Vereinigungen und bildeten selbständige nationale Bünde. Nach wie vor besteht jedoch zwischen beiden Bünden eine intensive Zusammenarbeit, die sich unter anderem in der Herausgabe eines gemeinsamen Gesangbuches und der gemeinsamen Zeitschrift Rozsievač ausdrückt. Organisation und Statistik Wichtigstes Organ der Baptisten in Tschechien ist die Delegiertenkonferenz des Gemeindebundes. Einmal im Jahr tritt diese Konferenz zusammen und entscheidet über alle wichtige Angelegenheiten der tschechischen Baptisten. Unter anderem wählt die Konferenz auch ein fünfköpfiges Leitungsgremium, das die Geschäfte des Bundes führt. Sitz des Bundes ist Prag. Der tschechische Baptistenbund ist Mitglied der Europäisch-Baptistischen Föderation und des Baptistischen Weltbundes. Auch arbeitet er im Ökumenischen Rat der Kirchen der Tschechischen Republik mit. Eine Bibelschule in Olomouc (gegründet 1992) bietet ein dreijähriges Theologiestudium. Ein volles Theologiestudium mit der Möglichkeit zu promovieren bietet das International Theological Seminary, das bis 2014 seinen Sitz in Prag hatte und sich seitdem in Amsterdam befindet. Zum Bund der tschechischen Baptisten gehören 2335 Mitglieder (ohne Kinder und Freunde), die sich in 26 autonomen Ortsgemeinden versammeln. Literatur Albert W. Wardin, Jr.: Baptists Around the World. A comprehensive Handbook. Broadman & Holman, Nashville TN 1995, ISBN 0-8054-1076-7. Weblinks Baptist Union in the Czech Republic Offizielle Webseite des tschechischen Baptistenbundes
Braterska Jednota Baptystów w Republice Czeskiej

Braterska Jednota Baptystów (Bratrská jednota baptistů) – protestancki kościół w Czechach, o charakterze kongregacjonalnym. Pierwszy czeski zbór baptystów został założony w miejscowości Hleďsebi koło Veltrusach w 1885 roku. Po powstaniu Czechosłowacji zbory baptystyczne w Czechach, Morawach i Słowacji utworzyły wspólny związek religijny (o nazwie Bratrská jednota Chelčického). 1 stycznia 1994 roku Jednota podzieliła się na dwie: czeską i słowacką. Trudnym okresem były czasy komunizmu. 25 czerwca 1952 roku, w ramach akcji „Kazatel” („Kaznodzieja”) Státní bezpečnost (StB) aresztowała czołowych przedstawicieli Kościoła baptystów. 27 czerwca 1953 roku odbył się proces czterech z nich (Jan Řičař, Cyril Burget, Jindřich Procházka, Michal Kešjar). W 2019 roku część zborów opuściła Jednotę i utworzyła Wspólnotę Zborów Baptystycznych (Společenství baptistických sborů). W 2024 roku Jednota liczyła około 2400 członków skupionych w 42 zborach. Podczas powszechnego spisu ludności z roku 2021 do Jednoty przyznało się około 3100 osób. Jednota należy do Ekumenicznej Rady Kościołów i współpracuje z innymi organizacjami ekumenicznymi, uczestniczy w dialogu i inicjatywach społecznych wraz z innymi kościołami protestanckimi. Przypisy Linki zewnętrzne Bratrská jednota baptistů
Cementerio de Olšany

El cementerio de Olšany (en checo: Olšanské hřbitovy) es el cementerio más grande de la ciudad de Praga, capital de la República Checa. Se calcula que alcanzó un máximo de dos millones de entierros. El cementerio es particularmente conocido por sus muchos y notables monumentos modernistas.​ El cementerio de Olšany fue creado en 1680 para dar cabida a las víctimas de la peste que murieron en masa en Praga y necesitaban ser enterradas en tiempos breves. En 1787, cuando la peste golpeó de nuevo la ciudad, el emperador José II prohibió el entierro de cadáveres dentro de los límites de la ciudad de Praga, y el cementerio de Olšany fue declarado el central por razones de higiene. Personalidades enterradas en este cementerio Bernard Bolzano (1781-1848), matemático y filósofo Karel Jaromír Erben (1811-1870), poeta y escritor Klement Gottwald (1948-1953), primer presidente comunista de la República de Checoslovaquia Josef Jungmann (1773-1847), figura del Resurgimiento Nacional Checo Ján Kollár (1793—1852), poeta eslovaco, ideólogo del paneslavismo Karel Havlíček Borovský (1821-1856), periodista, escritor y político checo Josef Lada (1887-1957), pintor y escritor Jiří Orten (1919—1941), poeta Jan Werich (1905-1980), actor Véase también Monumento funerario Panteón Necrópolis Referencias
Cimetière d'Olšany

Le cimetière d'Olšany (Olšanské hřbitovy en tchèque) est le plus grand cimetière de Prague (République tchèque). Il est situé dans le quartier de Žižkov. De nombreuses personnalités célèbres y sont enterrées dont : Arkady Avertchenko (1881-1925), écrivain russe ; Bernard Bolzano (1781-1848), mathématicien ; Karel Havlíček Borovský, écrivain ; Karel Jaromír Erben (1811-1870), poète et écrivain ; Alexander Dreyschock (1818-1869), pianiste et compositeur ; Jožka Jabůrková (1896-1942), journaliste résistante antifasciste ; Alexandre Kiesewetter (1866-1933), historien russe ; Václav Kliment Klicpera (1792-1859) ; Nicodème Pavlovitch Kondakov (1844-1925) historien byzantiniste russe ; Josef Lada (1887-1957), peintre et écrivain ; John William Madden (1865-1948), footballeur ; Marie Majerová (1882-1967), écrivaine ; Jan Palach (1948-1969), étudiant tchécoslovaque, symbole de la révolte de 1968 après qu'il s'est suicidé en s'immolant sur la place Venceslas à Prague, pour protester contre l'occupation de son pays par l'armée soviétique ; Sofia Roussova (1856-1940), autrice russe et femme politique nationaliste ukrainienne ; Jiřina Štěpničková (1912-1985), actrice ; Evgueni Tchirikov (1864-1932), écrivain russe ; Václav Treitz (1819 - 1872), pathologiste ; Augustin Volochyne, président de la Ruthénie subcarpathique. Jiří Voskovec, acteur ; Jan Werich (1905-1980), acteur. Voir aussi Articles connexes Liste de cimetières du monde Liens externes Ressources relatives à l'architecture : Commonwealth War Graves Commission MonumNet Portail de Prague Portail de la mort Portail de la protection du patrimoine
Olšany-begraafplaats

De Olšany-begraafplaats (Tsjechisch: Olšanské hřbitovy) is de grootste begraafplaats in Praag, Tsjechië. De begraafplaats, waar maar liefst twee miljoen mensen werden begraven, staat vooral bekend om zijn vele jugendstil-monumenten. Achtergrond De begraafplaats werd in 1680 aangelegd om de slachtoffers van de pest te kunnen begraven. Toen de ziekte de stad in 1787 opnieuw trof, verbood keizer Jozef II het begraven van lichamen binnen de stadsgrenzen van Praag en werd de Olšany-begraafplaats om hygiënische redenen omgedoopt tot de algemene begraafplaats. De necropolis bestaat uit in totaal twaalf begraafplaatsen, waaronder de Nieuwe Joodse Begraafplaats, en een orthodox en klein islamitisch deel. Onder de duizenden militairen die er begraven liggen, bevinden zich Russische soldaten en officieren uit de Napoleontische oorlogen en leden van het Tsjecho-Slowaaks Legioen. Een deel van de film Bad Company werd op deze begraafplaats opgenomen. Graven van bekende personen Bernard Bolzano (1781-1848) Pavel Jozef Šafárik (1795-1861) Karel Jaromír Erben (1811-1870) Antonín Slavíček (1870-1910) Viktor Oliva (1861-1928) Viktor Dyk (1877-1931) Ossi Oswalda (1897-1947) Klement Gottwald (1896-1953) Josef Lada (1887-1957) Jan Palach (1948-1969)
Cemitérios Olšany

Os Cemitérios Olšany (em tcheco/checo: Olšanské hřbitovy) na localidade de Olšany do bairro Žižkov de Praga, capital da República Tcheca, são compostos de doze cemitérios comunais e o maior local de sepultamentos de Praga. História Um primeiro cemitério em Olšany antes dos portões da Cidade Velha de Praga foi estabelecido pela primeira vez em 1680, para enterrar rapidamente os mortos pela peste. Quando o Imperadores do Sacro Império Romano-Germânico José II proibiu sepultamentos no centro da cidade os enterros em Olšany tornaram-se a norma para a população de Praga a partir do final do século XVIII, o que significou que a área teve que ser ampliada várias vezes. No final do século 19 Olšany foi estendido pela administração da cidade para uma necrópole municipal de Praga, projetada para dois milhões de enterros, incluindo por exemplo seções para crentes ortodoxos e islâmicos. Como parte da expansão para o maior local de sepultamento em Praga, surgiu uma série de capelas e casas de culto para certas comunidades religiosas. Em uma série de túmulos de guerra, foram enterradas vítimas da Primeira e Segunda Guerras Mundiais de diversos países. Imediatamente adjacente ao cemitério principal a comunidade judaica adquiriu um pedaço de terra, onde instalou em 1890 o Novo Cemitério Judaico de Praga, no qual dentre outros está sepultado Franz Kafka. A cerca de 500 metros de distância dos cemitérios Olšany encontra-se o cemitério Vinohrady, onde estão enterrados os ex-presidentes Emil Hácha e Václav Havel. Sepultamentos notáveis Dentre personalidades conhecidas sepultadas nos Cemitérios Olšany encontram-se: Bernard Bolzano Karel Havlíček Borovský (1821–1856) Jaroslav Čermák (1830–1878) Viktor Dyk (1877–1931) Karel Jaromír Erben (1811–1870) Radola Gajda (1892–1948) Klement Gottwald (1896–1953) Rudolf Hrušínský senior (1920–1994) Václav Kliment Klicpera (1792–1859) Ján Kollár (1793–1852) Karel Kramář (1860–1937) Josef Lada (1887–1957) Viktor Oliva (1861–1928) Ossi Oswalda (1897–1947) Jan Palach (1948–1969) Pavel Roman (1943–1972) Pavel Jozef Šafárik (1795–1861) Antonín Slavíček (1870–1910) Ladislav Stroupežnický (1850–1892) Jan Syrový (1888–1970) Jan Erazim Vocel (1803–1871) Jiří Voskovec (1905–1981) Jan Werich (1905–1980) Imagens (seleção) Construções Seções Referências
Schloss Hrádek u Nechanic

Das Schloss Hrádek u Nechanic (deutsch Bürgles) in der gleichnamigen tschechischen Gemeinde Hrádek u Nechanic gehört zum Okres Hradec Králové. Das Schloss im Tudorstil ließ Graf Franz Ernst Harrach in den Jahren 1839 bis 1857 erbauen. Die Arbeiten leitete der Wiener Architekt Karl Fischer. Die Pläne stammen vom Londoner Architekten G.Lamb und basieren auf der ursprünglichen Crewe Hall in Cheshire, das in den Jahren 1615 bis 1636 errichtet wurde. Die Säle und Räume des Schlosses sind prunkvoll geschmückt. Zu seiner Innenausstattung wurden zahlreiche Gegenstände von Schlössern aus Österreich und Deutschland, aber auch aus Venedig, England und Frankreich dorthin gebracht. Den Goldenen Saal schmücken eine schöne Kassettendecke und ein mächtiger Zierkamin. Im Rittersaal sind anspruchsvolle Schnitzereien sehenswert. Die Einrichtung des Mühlgrub-Salons stammt aus der zweiten Hälfte des 16. Jahrhunderts. Einzelnachweise Weblinks www.hradekunechanic.cz – Seite der staatlichen Schlossverwaltung (tschechisch) Schloss Hrádek u Nechanic