NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Замок Тельч

Национальный памятник культуры Чешской Республики (регистрационный номер 218 NP от 1995 года) Замок Тельч (чеш. Zámek Telč) — ренессансный замок в чешском городе Тельче, район Йиглава край Высочина, основанный в 3-й четверти XIV века паном Йиндржихом III из Градца и существенно перестроенный во 2-й половине XVI века. Замок входит в состав объекта всемирного наследия ЮНЕСКО в Чехии «Исторический центр города Тельч» (с 1992 года), а также является национальным памятником культуры Чешской Республики (с 1995 года). Самый посещаемый туристами памятник культуры края Высочина. История замка В начале XIV века замок Тельч принадлежал королю Яну Люксембургу. В 1339 году король передал замок пану Ольдржиху III из Градца, потомки которого владели замком до 1604 года. В 1604 году последняя представительница и наследница рода панов из Градца Луция Отилия вышла замуж за Вилема Славату из Хлума и Кошумберка (при пражской дефенестрации в 1618 году он был выброшен из окна Пражского града). В 1691 году здесь обосновываются Лихтенштейны из Кастелькорна, так как внучка Вилема Славаты вышла замуж за графа Лихтейнштейна-Кастелькорн. После смерти последнего представителя этого рода в 1761 году один из родственников Алоис Подстатский объединил гербы обоих родов. Лихтейнштейн-Подстатские владели замком вплоть до 1945 года, когда они были высланы в Австрию. Замок является самой популярной у туристов достопримечательностью края Высочина (в 2014 году его посетили 99 669 человек). Примечания Литература Вирт, Зденек. Замки и дворцы в Чехии и Моравии. — Прага: Orbis, 1960. — 308 с. Müller, Jan. Pozdně renesanční rezidence pánů z Hradce (чеш.) // Václav Bůžek Opera historica 6 (Editio Universitatis Bohemiae Meridionalis) : Sborník katedry historie. — České Budějovice: Jihočeská univerzita České Budějovice, 1998. — S. 91—102. — ISBN 80-7040-267-9. Архивировано 1 октября 2016 года. Telč
Velké Březno (nový zámek)

Nový zámek ve Velkém Březně stojí na svahu Zámeckého vrchu na okraji Velkého Března, v okrese Ústí nad Labem. Od roku 1963 je chráněn jako kulturní památka. Je ve vlastnictví státu (správu zajišťuje Národní památkový ústav) a je přístupný veřejnosti. Historie Nový zámek nechal v letech 1842–1845 v pozdně rakouském empírovém slohu postavit hrabě Karel Chotek z Chotkova a Vojnína, nejvyšší purkrabí Království českého. Autorem návrhu byl tehdy ještě málo známý, později však proslulý vídeňský architekt Ludwig Förster. V polovině 19. století také vznikl zámecký park, ale jeho dochovaná podoba pochází ze začátku 20. století, kdy byl rozdělen na pětihektarový anglický park a malý francouzský park. V letech 1885–1910 zámek prošel novorenesanční přestavbou, při které byl rozšířen o podkroví a čtverhrannou věž. Úpravy navrhl drážďanský architekt Ernst Fleischer (1851–1905). Na konci 19. století zde pobývala Žofie Chotková, která byla spolu se svým manželem Františkem Ferdinandem d’Este zastřelena v roce 1914 při sarajevském atentátu. Chotkové z Chotkova zámek vlastnili až do roku 1945, kdy jim byl podle Benešových dekretů zabaven. Budova poté sloužila jako dětský domov, politická škola a sklad Československé lidové armády. Veřejnosti byl zámek zpřístupněn od osmdesátých let 20. století. Galerie Odkazy Reference Související články Seznam zámků v Ústeckém kraji Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Nový zámek Velké Březno na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Schloss Velké Březno

Das Schloss Velké Březno liegt in Velké Březno (deutsch Großpriesen) im Okres Ústí nad Labem in Tschechien. Geschichte Das Schloss wurde 1842 bis 1854 nach den Plänen des Wiener Architekten Ludwig Förster für den Grafen Karl Chotek von Chotkow und Wognin, den ranghöchsten Verwaltungsbeamten und obersten Burggrafen des Königreichs Böhmen, im Empire-Stil auf einem Bergrücken über dem Elbtal erbaut. Chotek nutzte das vergleichsweise kleine Schloss seit 1843 als Altersruhesitz. Es kam nach seinem Tod im Jahre 1868 an seinen Sohn Graf Karl Chotek von Chotkow (1822–1883), Inhaber der Herrschaften Groß Priesen und Zahorzan, verehelicht mit Olga von Moltke, der den Umbau des Schlosses in Groß Priesen im Neorenaissancestil nach Plänen des Dresdner Architekten E. Fleischer in Auftrag gab. Deren Tochter Adelaide (Ada) Gräfin von Chotek († 1939) übernahm das Erbe, konnte jedoch aus Geldmangel den Ausbau nicht wie geplant fortsetzen. Nur der mittlere Teil des Schlosses wurde im Stil der Neorenaissance umgestaltet. Ada Gräfin von Chotek von Chotkow und Wognin wurde nach dem Ende des Ersten Weltkriegs im Jahre 1919 in einer Bodenreform der Tschechoslowakei enteignet, sie fiel unter das Adelsaufhebungsgesetz und trat als Ordensfrau in ein Kloster ein. Das alte Schloss mit Mansarddach und Dachreiter-Türmchen liegt in Richtung der Elbaue, wurde längere Zeit als Altersheim genutzt und ist jetzt in Privatbesitz und daher nicht zugänglich. Velké Březno ist ein typischer kleiner Adelssitz und eines der jüngsten feudalen Bauwerke in Böhmen. Es hat den Zweiten Weltkrieg unzerstört überstanden und ist heute ein Museum. Die mit ihrer Innenausstattung weitgehend erhaltene Anlage zeigt eine Ausstellung über das Leben und Werk des böhmischen Adelsgeschlechts der Chotek von Chotkow und Wognin, deren bekannteste Vertreterin Sophie Chotek von Chotkowa Herzogin von Hohenberg, der morganatischen Ehefrau des 1914 mit ihr ermordeten österreich-ungarischen Erzherzog-Thronfolger Franz Ferdinand von Österreich-Este ist. Zum Schloss gehört ein Landschaftspark mit einem Arboretum aus Edelhölzern. Literatur Roman von Procházka: Genealogisches Handbuch erloschener böhmischer Herrenstandsfamilien. Neustadt an der Aisch 1973, Chotek III. Linie Seite 59, ISBN 3-7686-5002-2 Weblinks Státní zámek Velké Březno (tschechisch), mit deutscher PDF-Datei (176 kB) Auf den Spuren des Adelsgeschlechtes Chotek. (PDF; 180 kB)
Vidim (zámek)

Vidimský zámek je barokní budova snad ze sedmnáctého století, ale doba vzniku je nejistá. Zámek se nachází v horní části Vidim, tj. v Horní Vidimi v okrese Mělník, naproti kostelu svatého Martina. Zámek i se zahradou slouží jako domov pro seniory a je evidován jako kulturní památka. Historie Starším panským sídlem ve Vidimi bývala tvrz. Stávala buď přímo ve vesnici, nebo v místech zaniklého hradu zvaného Starý zámek u Vidimi. Doba výstavby zámku je nejasná. Vidimské panství roku 1635 získal generální strážmistr Johann Böck, který mohl nechat přestavět starou tvrz na zámek. Böckovým potomkům panství zůstalo až do roku 1700, kdy zemřel jeho vnuk Eugenius Albert Böck. Panství si rozdělily Eugeniovy dcery. Připadlo nejprve hraběnce Anně Magdaleně Schütz-Leopoldsheimové a v roce 1709 hraběnce Karolíně Anně Bubnové z Litic. Panství jí patřilo do roku 1743, kdy jej od ní koupil hrabě František Karel Rudolf Swéerts-Sporck. Pokud zámek už stál, majitelé jej nejspíše průběžně rozšiřovali, ale je také možné, že jej v pozdně barokním slohu založili až Sweerts-Sporckové. Od roku 1807 zámek patřil knížecímu rodu Arengergů a od roku 1896 Theodoru Grohmannovi. Za něj bylo v roce 1898 přistavěno západní křídlo a celá budova upravena v pseudobarokním slohu. Grohmannové zámek vlastnili do konce druhé světové války. Později sloužil jako politická škola, dětská ozdravovna a od roku 1952 domov pro seniory. Do roku 2014 byl stav zámku, hospodářských budov i parku neutěšený. Poté byly opraveny pohledové části fasád a interiér. Zachována byla také podstatná část dřevin udržovaného parku. Opravený zámek slouží jako domov pro seniory, jehož zřizovatelem je Krajský úřad Středočeského kraje. Stavba a interiér Půdorys zámku má tvar protaženého písmene H, budovy zámku jsou dvoupatrové, park je omezen mohutnou obvodovou zdí. K zámeckému areálu patří hospodářský dvůr, zahrada s parkem, správní budova vodojem. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Vidim na Wikimedia Commons
Schloss Vidim

Das Schloss Vidim befindet sich im gleichnamigen Dorf Vidim im Bezirk Mělník (Tschechien). Erbaut wurde das Schloss vermutlich im 18. Jahrhundert durch die Adelsfamilie Sweerts-Sporck, die erste größere Restaurierung nahm 1898 Theodor Grohmann vor. Das Gebäude hatte einen rechteckigen Grundriss und einen Turm mit einer Zwiebelhaube an der Nordseite. Die Ostfassade, die zum großangelegten Park führt, sticht durch mit Vasen verzierte Giebel hervor. Im Park mit vielen Brücken befinden sich auch ein kleiner Pavillon und Statuen antiker Götter. Die letzte große Renovierung wurde 1998 durchgeführt. Das Schloss dient derzeit als Altersheim. Weblinks Historische Übersicht auf der Webseite von Vidim
Vysoký Hrádek Castle

Vysoký Hrádek is a Renaissance castle in Temelín, Czech Republic Lords of Březí, from the court of Knín and Býšov originally constructed the fortress and courtyard. The first records we have are of Albert of Březí, who died in 1367. The fortress was inherited by his son, Svatomír, and then by another two sons of Albert, Smil and Bušek. After the Lords of Březí died out, the fortress, called Hrádek, was inherited by their relatives, the Lords of Býšov. After changing hands dozens of times, in 1948, the estate was confiscated as part of land reforms in the country, and now houses the information center for the Temelín Nuclear Power Station. Several exhibits using computer graphics and films explain how to control nuclear reactors, and reactor physics and safety. References
Schloss Vizovice

Das Schloss Vizovice (Deutsch Wisowitz) befindet sich in der Stadt Vizovice im Okres Zlín in Tschechien. Geschichte Das Barockschloss mit Zügen des französischen Klassizismus entstand Mitte des 18. Jahrhunderts an der Stelle des ehemaligen Klosters Smilheim. Das Schloss wurde nach Entwurf des Architekten Franz Anton Grimm gebaut. Bauherr war der Bischof von Königgrätz, Graf Hermann Hannibal von Blümegen. 1815 kam es bis 1945 in den Besitz der Familie von Stillfried und Rathenitz, zuletzt der Marietta Boos von Waldeck, geborene von Stillfried (1890–1968), die 1924 den Grafen Viktor Boos von Waldeck und Montfort geheiratet hatte. Während der deutschen Besetzung waren im Schloss zum Ende des Zweiten Weltkrieges zur Partisanenbekämpfung der SS-Jagdverband z.b.V.-Kommando 31 und die Spezialabteilung „Josef“ der Hlinka-Garde stationiert. Sie verübten im April 1945 in Ploština und Prlov Massaker an der Zivilbevölkerung. Im Schloss befinden sich Möbel im Barock-, Rokoko- und Biedermeierstil, Porzellan verschiedenen Ursprungs und weitere wertvolle Gegenstände. Das Mobiliar ist meistens original und befindet sich in einem sehr guten Zustand. Die wertvollste Kollektion des Schlossinventars stellen Werke der niederländischen Maler dar. Daneben befinden sich Bilder von Johann Rudolf Byss, Johann Baptist Drechsler, Jan Fyt, Paulus Potter, Johann Heinrich Schönfeld und Franz Werner Tamm. Weblinks Schloss Vizovice (tschechisch, englisch)
Château de Vizovice

Le château de Vizovice est un château du XVIIIe siècle, situé dans la ville de Vizovice, dans la région de Zlín, en République tchèque. Il est construit dans le style baroque avec des éléments de classicisme français sur le site de l'ancien couvent de Smilheim. Le château a été construit d'après les plans de l'architecte Franz Anton Grimm (de). Notes et références Notes (de) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en allemand intitulé « Schloss Vizovice » (voir la liste des auteurs). Références Liens externes Site officiel Ressource relative aux beaux-arts : Union List of Artist Names Ressource relative à l'architecture : MonumNet Portail de la Tchéquie Portail des châteaux Portail du baroque Portail de la protection du patrimoine
Zelená Hora Castle

Zelená Hora (literally "Green Mountain") is a castle in Klášter in the Plzeň Region of the Czech Republic. It is located on an eponymous mountains, close to the town of Nepomuk. History The castle was first mentioned in a deed of Ottokar II of Bohemia from 1221. Until 1420, it was property of the monastery in what is today the village of Klášter. In 1425, after the monastery ceased to exist, the castle became the new centre of the estate. In 1436, it became property of the Lords of Schwamberg. The most notable owners of the castle and the estate were the Sternberg family, who acquired it around 1464 and held it until 1726. Most likely between 1670 and 1688, the medieval castle was rebuilt into an early Baroque residence. From 1726 to 1784, Zelená Hora was owned by the houses of Martinic (1726–1784), Colloredo-Mansfeld (1784–1852), and Auersperg (1852–1931). After the castle was shortly owned by Czech private owners, it was confiscated by the state in 1938. In 1817, Václav Hanka's forged medieval Manuscript of Zelená Hora, a counterpart to his Manuscript of Dvůr Kralové, was allegedly discovered in the castle and not exposed as a literary hoax, by Atheneum, until 1886. Tourism Since 2020, the castle has been opened to the public. In popular culture Zelená Hora Castle became nationwide popular as the filming location of the 1992 film Černí baroni. References External links Official website
Zbraslav slot

Zbraslav slot er et slot beliggende i bydelen Zbraslav i Prag i Tjekkiet. Slottet er beliggende ca. 10 km syd for Prags centrum. Slottet blev oprindeligt grundlagt som et kloster i 1297. Zbraslav slot indeholder i dag det tjekkiske nationalgalleris afdeling for asiatisk kunst. Slotsparken benyttes bl.a. til udstilling af skulpturer.
Zbraslav Monastery

The Cistercian Abbey of Zbraslav (Latin: Aula Regia, Czech: Zbraslavský klášter, German: Kloster Königsaal) located in Zbraslav near Prague (today part of Prague) was one of the most significant monasteries of the Cistercian Order in the Kingdom of Bohemia (present-day Czech Republic). Founded by King Wenceslaus II of Bohemia in 1292 it became the royal necropolis of the last members of the Přemyslid dynasty. The abbey was abolished by the Bohemian King and Holy Roman Emperor Joseph II in 1789. The best-known abbot of this monastery was Peter of Zittau († 1339) who wrote the Zbraslav Chronicle (Latin: Chronicon Aulae Regiae), the most important historical source for the history of Bohemia in the first half of the 14th century. The Zbraslav abbey is also known for the Madonna of Zbraslav, an outstanding Gothic painting from the 1340s. See also Czech Gothic architecture Czech Baroque architecture References
Збраславський монастир

Збраславський монастир (лат. Aula Regia, чеськ. Zbraslavský klášter) — колишній цистерціанський монастир, що знаходиться в Збраславі, нині частина Праги, біля злиття річок Влтава і Мже (сьогоднішня Бероунка). Був одним з найзначніших монастирів цистерціанського ордена в Богемському королівстві. Заснований королем Вацлавом II у 1292 році він став королівським некрополем останніх членів династії Пржемисловичей. Велика шкода монастирю була завдана під час гуситських воєн та нападом шведських військ під час Тридцятилітньої війни. Збраславський монастир, разом з ще 8 цистерціанськими монастирями, був скасований богемським королем і імператором священної римської імперії Йосифом II в 1789 році, і всі об'єкти були передані до релігійного фонду, який потім був проданий. Монастирські споруди використовувалися як цукровий завод, для зберігання зерна, хімічний завод і пивоварний завод. У 1995 році він був включений до Переліку національних пам'яток культури. Нині тут створено депозитарій Національної музейної бібліотеки з кабінетом для студентів та дослідників. До комплексу замок входить також барокова церква св. Якуба Вецши з картиною Мадони Збраслава, картинами Карела Шкрета і Петра Брандля, а також останків останніх королів Пржемисловичей, які регулярно відкриті для громадськості як частина регулярних богослужінь. Найвідомішим абатом цього монастиря був Петр Циттау († 1339), який написав «Збраславську хроніку» (лат. Chronicon Aulae Regiae), найважливе джерелом історії Богемії в першій половині XIV століття. Збраславське абатство відоме також за видатну готичну картину з 1340-х рр. Мадонна Збраслава. Примітки Див. також Чеська готична архітектура Чеське бароко
Kaple Všech svatých země české (České Budějovice)

Kaple Všech svatých země české, dříve známá jako kaple svatého Vojtěcha, je síňová kaple, která stojí u Husovy ulice v Českých Budějovicích. Kaple zasvěcená svatému Vojtěchu vznikla v roce 1869 na popud a náklady Vojtěcha Lanny mladšího. Stala se první modlitebnou na západním břehu Vltavy v Českých Budějovicích. Ve zvoničce byl umístěn zvon odlitý roku 1869 firmou Perner a syn, náklady uhradil rovněž Vojtěch Lanna. Kaple byla vystavěna nad pramenem dobré pitné vody (které byl z důvodu nevhodného podloží ve Čtyřech Dvorech nedostatek), v místě, kde začaly tehdy vznikající domy vymezovat severozápadní stranu dosud neexistující návsi. Když došlo k expanzi města na levém břehu Vltavy, přestávala kapacitně stačit a její úlohu převzal v letech 1938-1939 vystavěný kostel svatého Vojtěcha. Roku 1992 pronajalo zastupitelstvo města České Budějovice a římskokatolická církev kapli za symbolický poplatek Pravoslavné církvi v českých zemích a na Slovensku. Ta je v současnosti již jejím jediným majitelem. Odkazy Reference Související články Pravoslavná církev v českých zemích a na Slovensku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaple Všech svatých země české na Wikimedia Commons
Hartenberg

Hartenberg (or Hartenberk) is the ruin of a castle over the village of Hřebeny in the municipality of Josefov in the Karlovy Vary Region of the Czech Republic. History Hartenberg Castle was built by the lords of Hartenberg, probably in 1196. The first written mention is from 1214. The Hartenberg family owned the castle until 1362, when Těma of Koldice obtained it from them and traded it in 1364 with Charles IV for Bautzen. At the beginning of the 15th century, the Hartenberg family received the castle again but soon sold it to Jan Maleřík. His descendants used the castle as the center of robbery attacks and that was why in 1459 the castle was besieged by the military of the town Cheb, conquered and plundered. Later, the Schlicks owned the castle, the town of Loket and the Písnic family who held it more than 150 years. In the second half of the 18th century, the Ausperg family inherited the castle. From the 17th to the 19th century, modifications occurred. The last owner of Hartenberg was Františka Kopalová who inherited it in 1913 from her mother, Marie. After the Second World War, she was expelled and relocated to Germany. After 1945, the castle was owned by the State Forestry Service and was used as a warehouse and granary. In 1983, there were plans for its reconstruction, but it never panned out. From 1984–91, the castle was several times deliberately set on fire and turned into ruins. The castle is now owned by Bedřich Loos, a private owner who tries to maintain and repair the castle. As a result of his ownership, there is now the Hartenberg Workshop. Already, more than a thousand volunteers from all over the world have participated in the repair of the castle.While it is no longer as expansive,this workshop was the largest volunteer program in Europe. Gallery References External links Official website
Castello di Hartenberg

Il castello di Hartenberg (in ceco Zámek Hartenberg) si trova a Hřebeny, località del comune di Josefov, Distretto di Sokolov nella Regione di Karlovy Vary, Repubblica Ceca. Il castello di Hartenberg, anche se ridotto in parte in rovina, è uno dei dieci castelli più antichi della Boemia e la sua storia inizia nel XII secolo. Storia La prima menzione scritta del castello risale al 1214 e l'originaria struttura romanica fu fondata probabilmente alla fine del XII secolo, forse nel 1196, dalla famiglia ministeriale dei signori di Hartenberg lungo la via di comunicazione che univa Sassonia, Turingia e Boemia. Fu scelto per la costruzione un promontorio roccioso tra il fiume Svatava e il ruscello Dolinský sopra il villaggio di Hřebeny. I signori di Hartenberg provenivano dalla Baviera dove sorgeva il loro castello ancestrale. Oltre ad Hartenberg possedevano anche diversi altri manieri, come il castello di Kynžvart. Nel corso del XIII secolo il castello fu ricostruito secondo lo stile gotico. La parte più antica della struttura era probabilmente una grande torre difensiva rettangolare con facciata irregolarmente curva, Questa torre era completata da un palazzo a due ali eccezionalmente grande. Nella prima metà del XVI secolo la struttura subì una modifica che trasformò il castello dal tardo gotico in edificio rinascimentale e poi venne in parte modificato anche con influssi barocchi. Sino al 1945 il castello fu abitato e poi venne nazionalizzato. Gli interni vennero saccheggiati e lentamente cadde quasi completamente in rovina. Nel 1997 queste rovine furono acquistate da Bedřich Loos e iniziò lentamente un intervento di recupero dell'edificio di grande valore storico. Descrizione Il complesso del castello di Hartenberg si trova a Hřebeny, piccola frazione di Josefov, nella Regione di Karlovy Vary, Repubblica Ceca. La struttura comprende una torre barocca, una fontana, un parco e un grande edificio risalente al XVIII secolo. Tutte le costruzioni risultano parzialmente demolite ma conservano un grande valore storico ed inizia ad essere utilizzato dalla comunità per varie iniziative mentre continuano i lavori di recupero. Monumento culturale della Repubblica Ceca La tutela dei monumenti della Repubblica Ceca considera il castello di Hartenberg un monumento culturale tutelato col numero di catalogo 1000147856. Note Bibliografia (DE) Michael Bussmann, Gabriele Tröger, Tschechien Reiseführer Michael Müller Verlag: Individuell reisen mit vielen praktischen Tipps, Erlangen, Michael Müller, 2018, OCLC 1090976132. Voci correlate Hřebeny Josefov (Karlovy Vary) Distretto di Sokolov Regione di Karlovy Vary Castello di Chyše Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sul Castello di Hartenberg Collegamenti esterni Sito ufficiale, su hartenberg.cz. (CS) Hartenberk (Hartenberg), su zanikleobce.cz. URL consultato il 31 dicembre 2023. (CS) Hartenberg - Zřícenina hradu Hartenberg, su en.mapy.cz. URL consultato il 31 dicembre 2023.
Schwarzer Teich (Carlsfeld)

Der Schwarze Teich war ein Gewässer unmittelbar an der deutsch-tschechischen Grenze im Erzgebirge. Geografische Lage Der Schwarze Teich, der auch Pyrenteich genannt wird, liegt 1 Kilometer südwestlich des Großen Kranichsees bei Carlsfeld. Am Teich vorbei führt der Schwerdt- und Kammweg. Geschichte Der Teich ist bereits seit Jahrzehnten ohne Wasser, dient aber aufgrund seines feuchten Untergrundes und seiner Nähe zum Hochmoor als Quellgebiet der Großen Pyra und des Seerbächels. Unmittelbar am Schwarzen Teich stand bis nach dem Ende des Zweiten Weltkrieges eine Schutzhütte für den jeweiligen Forstmeister. Durch den Grenztausch mit der Tschechoslowakei in den 1930er Jahren wurde die neue Grenze zwischen Sachsen (früheres Amt Voigtsberg bei Oelsnitz (Vogtland)) und dem heutigen Tschechien unmittelbar am Schwarzen Teich vorbeigelegt, zuvor verlief die Grenze knapp hundert Meter weiter südlich und östlich am Teich vorbei. Einzelnachweise