Kostel svatého Jakuba Většího (Křeč)

Kostel svatého Jakuba Většího v Křeči v okrese Pelhřimov v Kraji Vysočina je bývalý farní kostel zaniklé farnosti Křeč. Kostel je původně románského původu, stojí na mírném návrší v jižní části obce v areálu ohrazeného hřbitova. Pochází z druhé poloviny 13. století, byl pobořen husity a následně v gotickém stylu přestavěn v 15. století, kdy byl také rozšířen o presbytář a věž; z původně románského kostelíka se dochovala pouze apsida. V apsidě se dochovaly fresky Kristova umučení, pocházející z doby kolem roku 1340. Starší z kostelních zvonů pochází z 16. století. Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky. Historie První písemné doklady o existenci obce byly doloženy již v polovině 14. století, především jako místo poslední husitské bitvy v roce 1435. Tehdy zde Oldřich z Rožmberka zvítězil nad táborskými vojsky. Dnes v místě této bitvy, při silnici do Černovic, stojí památník připomínající tehdejší událost. Kostel sv. Jakuba Staršího v Křeči představuje významnou památku sakrální architektury reprezentující stavební styly od ranného středověku až po vrcholné gotické období. Původně románská stavba po velkých úpravách v letech 1550 až 1590 získala prakticky současnou podobu. Původní hlavní oltář byl kvůli špatnému stavu nahrazen věrnou kopií, kterou v roce 1938 zhotovilo Chrámové družstvo v Pelhřimově. Oltářní obraz sv. Jakuba Většího namaloval v roce 1872 akademický malíř Matěj Kuntzek z Českých Budějovic. Postranní oltář zasvěcený sv. Janu Nepomuckému pořídil v roce 1782 křečský duchovní Sebastian Čech. Světcův obraz, jehož autor není znám, daroval na tento oltář čestný kanovník královéhradecký Jan Salač. Autorem obrazu Matky Boží na dalším postranním oltáři je P. Bedřich Kamarýt, farář a pozdější děkan v Deštné. Obraz zakoupil křečský občan Jan Topinka. Architektonický popis Kostel sv. Jakuba Většího je situován na vyvýšeném místě v jižní části obce Křeč, díky čemuž tvoří výraznou dominantu okolní krajiny. Typické umístění sakrální stavby na vyvýšené poloze odpovídá středověkému chápání kostela jako duchovního i prostorového centra sídla. Kostel je půdorysně koncipován jako jednolodní sakrální stavba s navazujícím presbytářem a půlkruhovou apsidou z románského období. Hmotovou dominantou celé kompozice kostela je hranolová věž, kterou doplňuje sakristie a vstupní předsíň připojená k hlavní lodi. Objekt působí kompaktním a jednoduchým výrazem typickým pro venkovské sakrální stavby. Dominantním prvkem je věž zakončená vysokou jehlancovou střechou, která společně se sedlovou střechou hlavní lodi vytváří charakteristickou siluetu kostela v dálkových pohledech. Stavba je výsledkem několika historických stavebních etap, které jsou na objektu dodnes čitelné. Nejstarší část představuje románská apsida, zatímco výrazné gotické zásahy se projevují zejména v presbytáři, okenních otvorech a zaklenutí interiéru. Fasády kostela jsou řešeny poměrně střídmě, bez výraznější dekorativní výzdoby, což odpovídá venkovskému charakteru stavby. Vnější omítané plochy jsou členěny jednoduchou korunní římsou probíhající po obvodu hlavní lodi. Hladké fasády doplňují úzké okenní otvory s lomeným gotickým zakončením, které zároveň přispívají k vertikálnímu působení stavby. Dominantním prvkem exteriéru je hranolová věž situovaná při západní části kostela. Věž je zakončena vysokou jehlancovou střechou a výrazně převyšuje okolní zástavbu, díky čemuž se kostel uplatňuje jako významná krajinná dominanta. Hlavní loď je zastřešena sedlovou střechou, jejíž jednoduchý tvar podtrhuje historický charakter objektu. K hlavní hmotě kostela dále přiléhá sakristie a vstupní předsíň, vzniklé během pozdějších stavebních úprav. Interiér a zaklenutí Interiér kostela působí komorním a poměrně střídmým dojmem. Hlavní loď je osvětlena úzkými okenními otvory, které do prostoru přivádějí tlumené denní světlo a vytvářejí klidnou sakrální atmosféru. Raně gotické presbytérium – prostor pro hlavní oltář a kněze, oddělený od lodi kostela triumfálním obloukem, navazující na apsidu, pochází z doby výstavby kostela kolem roku 1250. Významným prvkem je svorník ve tvaru pětilisté růže, odkazující na erb Vítkovců, kteří byli dlouhodobými držiteli Křeče po dobu 311 let. Nejstarší částí kostela je půlkruhová románská absida - výklenek pro hlavní oltář, pozůstatek staré románské rotundy, pocházející z doby značně před rokem 1300. původní románská apsida. Na jejích stěnách byly odkryty nástěnné malby pocházející z období kolem roku 1340, znázorňující výjevy z Kristova utrpení a Kristovy slávy na nebesích. Středověké nástěnné malby jsou dochovány ve výjimečném autentickém stavu. Typickým rysem maleb jsou výrazné linie, odpovídající tzv. lineárnímu stylu první poloviny 14. století. Jednotlivé náměty jsou od sebe odděleny sloupy, celkově však pás působí kompaktně. Autentické malby Scény z Kristova života, znázorňují několik etap z jeho života: První z řady nástěnných maleb zobrazuje Jidášův polibek, jímž byl zrazen. Následující obraz zachycuje Krista před Pilátem ve chvíli, kdy je odsouzen k ukřižování. Scéna korunování trním představuje Krista obklopeného dvěma vojáky, kteří mu na hlavu nasazují trnovou korunu jako symbol jeho utrpení. Výjev bičování zachycuje postavu stojící obnaženou u sloupu vedle vojáka držícího nástroj k mučení. Poslední dochovaná scéna „Nesení kříže“ odkazuje na chvíli, kdy Šimon pomáhá Kristovi nést tíhu kříže. Malby reprezentují uměleckou tvorbu poloviny 14. století a zobrazují scény úzce související s církevním učením. Postavy jsou ztvárněny v jednoduchých oděvech, což podporuje jejich duchovní vyznění. Hlavním motivem výjevů jsou události spojené se závěrem Kristova života. Významnou hodnotu představuje především autentický stav dochování fresek, které byly znovu objeveny při rekonstrukčních pracích v roce 1938. V chrámové lodi byly objeveny dva hroby, zaklopené kamennými náhrobky s vytesanými erby pánů z choustnických purkrabí. Náhrobky byly odborně zrestaurovány a dnes jsou vystaveny v prostoru západního vstupu. Ve věži křečského kostela jsou dva zvony patřící mezi nejstarší v kraji. Zvon z roku 1513 je 81 cm vysoký, 91 cm široký a gotickým písmem je na něm napsáno: "Tento zwon gest ke cti a chvale Duchu swatemu leta panie MCCCCCXIII.", Druhý zvon z roku 1554, vysoký 90 cm a široký 105 cm, má kolem koruny akátovou ozdobu a nese nápis "Tento zwon ke cti a chwale Panu Bohu w mistie Benessowie leta Panie MDLIIII.". Záchrana kulturního dědictví kostela sv. Jakuba Staršího : S finanční pomocí poskytnutou v rámci Finančního mechanismu Evropského hospodářského prostoru a Norského finančního mechanismu, konkrétně z programu ,, Kulturní dědictví Vysočiny“ byla realizována záchrana objektu kostela jehož stavebnětechnický stav výrazným způsobem ohrožoval zachování podstatných kulturně historických hodnot, kterými jsou románské a raně gotické stavební prvky, mobiliář a zejména původní nástěnné malby. Interiér kostela byl bezprostředně ohrožen z důvodu velkého rozsahu napadení dřevomorkou – vlhkostí, v širokém spektru historických konstrukcí – stavba kostela, umělecko-průmyslových děl – oltář, varhany, a děl výtvarných – ranně gotické fresky a obrazy. Za pomoci finančních prostředků ze zdrojů programu byly provedeny stavební úpravy vedoucí k zabránění přítoku cizích, povrchových vod, dále došlo k zajištění odvzdušnění – proudění vzduchu nad i pod podlahou kostela – dlažba kostela, z napadených dřevěných prvků byla dřevomorka odstraněna . Realizací stavebních úprav tak došlo k zachování mimořádně cenného architektonického dědictví, vzácného dokladu středověké chrámové architektury, pro další generace. Součástí stavebních prací byl i nezbytný archeologický průzkum, odhalující četné historické fragmenty dokládající životní styl své doby. Chronologický přehled významných událostí 1340 – Z této doby pocházejí v apsidě objevené a odkryté nástěnné malby 1354 – Od tohoto roku je známa křečská plebánie, tj. Venkovská farní osada 1384 – křečský kostel se stal farním 1439 – Vpádem husitů byl kostel z části pobořen a Křeč zbavena kněze, později byl kostel opraven a v presbytáři zhotovena gotická klenba s pětilistou růží jako svorníkem gotického žebroví. 1513 – Z tohoto roku pochází patrně nejstarší zvon v našem kraji. Je zavěšen ve věži 1544 – Byl zavěšen druhý zvon 1550 – 1590 – Důkladná oprava kostela 1599 – Tento letopočet je na dvou vyšlapaných náhrobcích s erby pánů ze Rzavého, Choustnických purkrabí 1623 – Zanikla ve Křeči fara a Křeč byla připojena k farnosti choustnické do roku 1630 1758 – Ve křeči Obnovena fara a v kostele pořízen rokokový oltář 1763 – Opravena věž, na níž bylo postaveno 2. a 3. patro 1782 – Daroval Jan Salatch, čestný kanovník Královéhradecký, obraz sv. Jana 1783 – Rozšířen kostel, ke kterému byla přistavěna západní síň. 1834 – Děkan Leopold Tic dal postavit před vchodem na starý hřbitov železný kříž s nápisem 1838 – Pořízeny do kostela varhany 1869 – Založen nový hřbitov 1872 – Malíř Matěj Kuntzek z Českých Budějovic namaloval na hlavní oltář obraz svatého Jakuba Většího. 1888 – Na věži zavěšen zvon ,,Umíráček“ 1938 – Při opravě kostela byly v absidě objeveny a odkryty nástěnné malby pocházející z roku kolem 1340, představující výjevy ze života Kristova – pořízen nový oltář zhotovený podle starého již sešlého. 1955 – střecha kostela pokryta plechem. Reference Literatura MERHAUTOVÁ, Anežka. Raně středověká architektura v Čechách. Praha: Odeon, 1971. LÍBAL, Dobroslav. Gotická architektura v Čechách a na Moravě. Praha: Vydavatelství technické literatury, 1979. Národní památkový ústav. Památkový katalog – Kostel sv. Jakuba Staršího v Křeči. • Archiv farnosti Křeč. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel svatého Jakuba Většího na Wikimedia Commons Pelhřimovský deník: Kostel v Křeči uvnitř ukrývá středověké nástěnné malby (31. 7. 2014)