NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Larnaško slano jezero

Larnaško slano jezero (grško Αλυκή Λάρνακας, turško Larnaka Tuz Gölü) je zapletena mreža štirih slanih jezer (tri so med seboj povezana) različnih velikosti zahodno od mesta Larnaka na Cipru. Največje je jezero Aliki, sledijo mu jezero Orphani, jezero Soros in jezero Spiro. Tvorijo drugo največje slano jezero na Cipru za Limassolskim. Skupna površina jezer znaša 2,2 km² in so tik ob cesti, ki vodi do mednarodnega letališča Larnaka. Je ena največjih znamenitosti tega območja. Velja tudi za eno najpomembnejših mokrišč na Cipru in je bilo razglašeno za Ramsarsko območje, območje Natura 2000, posebno zaščiteno območje v skladu z Barcelonsko konvencijo in pomembno območje za ptice (IBA). Obdaja ga halofitsko rastlinje, na njegovem bregu pa stoji Hala Sultan Tekke, eno najsvetejših svetišč v osmanskem islamu. V njem je grobnica Umm Haram, Mohamedove 'dojilje'. Poleg svoje slikovite lepote je jezero zatočišče 85 vrst vodnih ptic z ocenjeno populacijo med 20.000 in 38.000 osebkov. Pomembno je kot postojanka na selitvi preko Cipra. Med pticami je 2000–12.000 velikih plamencev (Phoenicopterus roseus), ki tam preživijo zimske mesece in se prehranjujejo s solinskimi rakci vrste Artemia salina. Druge pomembne vrste ptic so navadni žerjav (Grus grus), beločeli deževnik (Charadrius alexandrines), rečni galeb (Larus ridibundus), polojnik (Himantopus himantopus), prlivka (Burhinus oedicnemus), ostrogasta priba (Hoplopterus spinosus), ciprski kupčar (Oenanthe cypriaca) in ciprska penica (Curruca melanothorax). Ljubitelji ptic prihajajo v skupinah, da bi opazovali rožnati blesk plamencev, ko se zbirajo v sredini jezera, pa tudi druge pomembne selivke. Kompleks Larnaškega slanega jezera je bil s sklepom Sveta ministrov leta 1997 razglašen za zavarovano območje. Nedavni dokazi kažejo, da se v nasprotju s prejšnjim prepričanjem veliki plamenec ne le ustavi, temveč tudi gnezdi na tem mokrišču. V zimskih mesecih se jezero napolni z vodo, poleti pa voda izhlapi, pusti skorjo soli in meglico sivega prahu. Legenda pravi, da slanost jezera izvira iz prošnje svetega Lazarja starki po hrani in pijači. Zavrnila ga je in trdila, da so se njene trte posušile, na kar je Lazar odgovoril: »Naj bodo vaše trte suhe in naj bo večno slano jezero«. Bolj znanstvena razlaga je, da morska voda prodira skozi porozno kamnino med jezerom in morjem, zaradi česar je voda zelo slana. Sol, pridelana iz tega jezera, je bila nekoč eden glavnih izvoznih izdelkov otoka, zbirali so jo z osli, prenašali do roba jezera in nabirali v ogromne piramidaste kupe. Z naraščajočimi stroški dela se je nabiranje zmanjšalo na zanemarljivo količino in se leta 1986 popolnoma ustavilo, saj otok zdaj večino tega blaga uvozi. Galerija Sklici Zunanje povezave Predstavnosti o temi Larnaško slano jezero v Wikimedijini zbirki
Слано језеро Ларнака

Слано језеро Ларнака (грч. Αλυκή Λάρνακας , тур. Larnaka Tuz Gölü ) је сложена мрежа од четири слана језера (од којих су 3 међусобно повезана) различитих величина, западно од града Ларнака. Највеће је језеро Алики, затим језеро Орфани, језеро Сорос и језеро Спиро. Они формирају друго највеће слано језеро на Кипру, након сланог језера у Лимасолу. Укупна површина језера износи и до 2,2 км² а смештено је тик уз пут који води до Међународног аеродрома Ларнака, и једно је је од најкарактеристичнијих знаменитости овог подручја. Сматра се једним од најважнијих мочварних подручја Кипра и проглашено је Рамсарским подручјем, заштићеним природним подручјем у мрежи Натура 2000, Посебним заштићеним подручјем према Барселонској конвенцији о заштити мора и приобалних подручја Медитерана и важним подручјем за птице (Important Bird Area-IBA). Језеро је окружено халофитним грмљем, а на његовој обали се налази џамија Hala Sultan Tekke - једно од најсветијих места османског ислама. У њему се налази гроб Ум Харам, Мухамедове следбенице. Поред своје живописне лепоте, језеро је насељено и са 85 врста водених птица са процењеном популацијом између 20 000 и 38 000. То је једно од важних миграцијских пролаза кроз Кипар. Међу њима је 2,000-12,000 фламингоса (Phoenicopterus roseus) који се зими тамо хране популацијама сланих шкампа Artemia salina. Остале важне врсте птица су ждрал, речни галеб, Himantopus himantorpus, Birhinus oedicnemus, Hoplopterus spinosus, Oenanthe Cypriaca и Sylvia melanothorax. Јата посматрача птица окупљају се како би посматрали пламен ружичасте боје фламингоса док се окупљају у центру језера, али и остале птице селице. Комплекс сланог језера у Ларнаки проглашен је заштићеним подручјем одлуком Савета министара 1997. године. Недавни докази говоре да супротно претходном уверењу, већи фламинго (Phoenicopterus roseus) не само да се зауставља на овом мочварном подручју, већ и размножава. Током зимских месеци језеро се пуни водом, док током лета вода испарава, остављајући кору соли и измаглицу сиве прашине. Према легенди, сланост језера произилази из молбе светог Лазара једној старици за храну и пиће. Одбила је, тврдећи да су јој винове лозе пресушле, на шта је Лазар одговорио: „нека ваша лоза буде сува и нека буде слано језеро заувек“. Научно објашњење је да слана вода продире кроз порозну стену између језера и мора, чинећи воду врло сланом. Со сакупљена из овог језера била је један од главних извозних артикала са острва, сакупљана је и на магарцима ношена на ивицу језера где је гомилана у огромне пирамиде. С растућим трошковима рада жетва је опала на занемарљиву количину и потпуно заустављена 1986. године, а острво сада увози већину ове робе. Галерија Референце
Larnacasjön

Larnacasjön är en periodisk saltsjö i Cypern och utgör en del av det större sjökomplex som på engelska kallas Larnaca Salt Lake och på turkiska Larnaka Tuz Gölü. Saltsjökomplexet ligger i distriktet Eparchía Lárnakas, i den östra delen av landet, 40 km sydost om huvudstaden Nicosia och alldeles i närheten av Larnacas internationella flygplats. Den sammanlagda ytan är ungefär 1,6 hektar. Vattentillgången varierar kraftigt över året och överstiger aldrig en meter. Området är listat som ett internationellt betydelsefullt vattenområde enligt Ramsarkonventionen och hyser ett rikt fågelliv med bland annat flamingo, framför allt Phoenicopterus ruber. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Alykí.
Estadio Paralimni

El Estadio Paralimni (en griego: Στάδιο Τάσος Μάρκου), conocido formalmente como Estadio Tasos Markou, es un estadio multiusos utilizado principalmente para partidos de fútbol ubicado en la ciudad de Paralimni en Chipre. Historia Fue inaugurado en 1996 y cuenta con capacidad para 5800 espectadores, y ha sido sede de varios equipos de la ciudad, siendo actualmente la sede del Enosis Neon Paralimni, quien juega en el estadio desde 1996 y del AO Ayia Napa desde 2012.​ Su nombrees por el oficial militar Tasos Markou, quien fue asesiando durante la Invasión de Chipre de 1974.​ La selección nacional de fútbol lo utilizó en la clasificación de UEFA para la Copa Mundial de Fútbol de 1998 en empate 1-1 ante Rusia.​ Referencias Enlaces externos Sito istituzionale di Paralimni. «Γήπεδο Τάσος Μάρκου». paralimni.org.cy (en griego). Consultado el 1.º marzo 2018.
Stadio Tasos Markou

Lo stadio Tasos Markou (in greco Γήπεδο Τάσος Μάρκου), indicato anche come Paralimni Stadium,è uno stadio di calcio cipriota situato a Paralimni. Inaugurato nel 1996, lo stadio ha un terreno di gioco con superficie in erba naturale e due tribune, la principale parzialmente coperta, con una capacità complessiva di 5 800 posti a sedere. L'impianto è usualmente utilizzato sia nelle attività di atletica che dalla società dell'Enosis Neon Paralimniou come terreno di gioco per le partite casalinghe della propria squadra di calcio nel campionato nazionale. Inoltre venne più volte utilizzato come uno degli impianti della Cyprus Cup, torneo a invito riservato a nazionali di calcio femminile che si tiene con cadenza annuale. Note Collegamenti esterni (EL) Γήπεδο Τάσος Μάρκου, su paralimni.org.cy. URL consultato il 1º marzo 2018 (archiviato dall'url originale il 1º ottobre 2018).
Paralimnistadion

Paralimnistadion is een voetbalstadion in Paralimni, Cyprus. Het is de thuisbasis van Enosis Neon Paralimni. Het stadion heeft een capaciteit van 5,800 plaatsen. Geschiedenis Het stadion werd in 1996 geopend en heeft een capaciteit van 5800 toeschouwers. Het heeft als thuisbasis gediend voor verschillende clubs uit de stad en is momenteel de thuishaven van Enosis Neon Paralimni, dat hier sinds 1996 speelt, en van AO Agia Napa, dat het stadion sinds 2012 gebruikt. De naam van het stadion verwijst naar de militaire officier Tasos Markou, die werd vermoord tijdens de Turkse invasie van Cyprus in 1974.
Stadion Tasos Marku

Stadion Tasos Marku (gr. Στάδιο Τάσος Μάρκου) – wielofunkcyjny obiekt sportowy w miejscowości Paralimni na Cyprze. Został otwarty w 1996 roku. Pojemność stadionu to 5 800 miejsc. Na stadionie swoje mecze domowe rozgrywa miejscowy klub Enosis Neon Paralimni oraz AO Ajia Napa. Trybuny są zorientowane na wschód i zachód. Na stadionie również swoje mecze rozgrywała reprezentacja Cypru oraz kluby grające w europejskich pucharach. Bibliografia Informacja o stadionie na stadiony.net
Паралімні (стадіон)

Стадіон «Паралімні», офіційно відомий як стадіон Тасос Марку (грец. Στάδιο Τάσος Μάρκου), — футбольний стадіон у Паралімні, Кіпр. Він є домашньою ареною клубу «Еносіс Неон Паралімні». Стадіон вміщує 5800 глядачів. Історія Стадіон відкритий у 1996 році і має місткість 5800 глядачів. Він служив домашнім майданчиком для різних клубів міста, а зараз є домівкою для команди «Еносіс Неон Паралімні», яка грає тут з 1996 року, та команди «Ая-Напа», яка використовує стадіон з 2012 року. Назва стадіону дана на честь військового офіцера Тасоса Марку, який загинув під час турецького вторгнення на Кіпр у 1974 році. Збірна Кіпру використала його у відбірковому турнірі УЄФА до чемпіонату світу 1998 року в матчі проти Россії (1:1). У 2024 році на стадіоні проходили матчі фінального турніру чемпіонату Європи (U-17). Примітки
Phare du cap Kiti

Le phare du cap Kiti est un phare actif situé sur le cap Kiti, près du village de Pervolia dans le District de Larnaca (République de Chypre) dans le sud de l'île de Chypre. Histoire Le phare, mis en service en 1864 sous l'administration de l'Empire ottoman, se situe à 12 km au sud de Larnaca. Description Le phare est une tour octogonale en pierre de 8 m de haut, avec balcon-galerie et lanterne attenante à la maison de gardien d'un étage. La tour n'est pas peinte et la lanterne est blanche. Il émet, à une hauteur focale de 20 m trois éclats blancs toutes les 15 secondes. Sa portée est de 13 milles nautiques (environ 24 km). Identifiant : ARLHS : CYP004 - Amirauté : N5882 - NGA : 20904 . Caractéristiques du feu maritime Fréquence : 15 secondes (W) Lumière : 0.5 seconde Obscurité : 1.5 secondes Lumière : 0.5 seconde Obscurité : 1.5 secondes Lumière : 0.5 seconde Obscurité : 10.5 secondes Voir aussi Notes et références Lien connexe Liste des phares de Chypre Liens externes University of North Carolina at Chapel Hill's The Lighthouse Directory: Lighthouses of the Republic of Cyprus (en) Online List of Lights - Cyprus (en) Liste ARLHS - Cyprus (en) Cavo Kiti - Site Lightphotos.net (en) Cavo Kiti Light - Lighthouse Explorer Portail des phares Portail de la mer Méditerranée Portail de Chypre
Castell de Buffavento

El Castell de Buffavento (en grec Kάστρο Βουφαβέντο, en turc Buffavento Kalesi) és un castell al nord de Xipre. És al centre dels castells de la serralada de Kyrenia, amb el Castell de Sant Hilarion a l'oest i Castell de Kantara cap a l'est, que van ser construïts com a defensa contra els atacs àrabs. Buffavento en italià significa «desafiant els vents». Al lloc on està situat, a 950 metres sobre el nivell del mar, el vent hi pot bufar molt fort. Com que els dos castells són visibles des del de Buffavento, va ser utilitzat per transmetre senyals entre ells. Des del castell també es controlava un pas important a través de les muntanyes. La data de construcció exacta no es coneix pas, però es pensa que ja hi va haver-hi una a fortalesa de l'Imperi Romà d'Orient. Combina elements arquitectònics grecs amb tipus de defensa dels francs. Era principalment una torre de vigilància que controlava les incursions de pirates i també servia de presó. La part més baixa del castell va ser probablement construïda pels romans d'Orient al segle xi. Aquesta base va ser ampliada per la Casa de Lusignan al segle xiv. No té una forma regular, com que aprofita el relleu de la mateixa muntanya. L'any 1191, el rei Ricard Cor de Lleó la va ocupar durant la campanya contra el governant de l'illa Isaac Comnè de Xipre. Com que les defenses del castell eren molt fortes, es creu que els defensors de Buffavento es van rendir després que les fortaleses de Kantara i Sant Hilarion caiguessin en mans dels anglesos. Més endavant, Ricard Cor de Lleó va vendre l'illa als Cavallers Templers. El govern dels Templers va acabar bruscament quan hi va haver una gran revolta a Nicòsia. Xipre es va revendre així a Guiu de Lusignan de la Casa de Lusignan. Quan va morir Hug I de Xipre l'any 1218, es va produir una lluita sobre qui havia d'actuar com a regent del regne en laqual es van enfrontar la casa d'Ibelin amb els partidaris locals de Frederic II, emperador del Sacre Germànic. L'arribada de Frederic a Limassol el 1228 es va acabar un llarg període de pau i es va iniciar una guerra oberta. Entre el 1229 i el 1233 la fortalesa va canviar de mans unes quantes vegades entre la família dels Ibelins i els seus rivals. Després, la família Lusignan va continuar el seu regnat interromput només ocasionalment per revoltes al palau. El castell va ser utilitzat com a presó durant aquest període. Al segle xiv, l'illa va passar sota el control de la República de Venècia, i el castell va quedar en desús, perquè els castells de la costa de Xipre, de Krenia i Famagusta, van ser considerats més importants. Referències Bibliografia Molin, Kristian. The role of castles in the political and military history of the Crusader States and the Levant 1187 to 1380. Tesi doctoral (pdf). Leeds: The University of Leeds School of History, 1995.
Buffavento

Buffavento es un castillo situado en el norte de Chipre. Su nombre significa en italiano «desafiante de los Vientos», pues allí los vientos pueden alcanzar velocidades muy altas por su ubicación a 950 metros sobre el nivel del mar. Historia Se encuentra en la cima de un monte de la cordillera de Kyrenia, entre el castillo de San Hilarión, al oeste, y el castillo de Kantara, hacia el este, los cuales fueron construidos como una defensa contra los ataques árabes. Como los dos castillos son visibles desde Buffavento, fue utilizado para transmitir señales entre ellos. También controlaba un paso importante a través de las montañas. Una leyenda atribuye su fundación a una dama noble, en el lugar donde se había refugiado mientras huía de los templarios en 1190. Es posible que esta leyenda esté relacionada con una noticia histórica sobre el castillo, que es de 1232, cuando Eschiva de Montbéliard —casada con Balián de Iberlín— buscó allí refugio durante una guerra que mantuvo el Reino de Chipre contra las tropas de Federico II Hohenstaufen. El castillo se utilizó como una cárcel en el siglo XIV.​ La parte más baja del castillo fue probablemente construida por los bizantinos en el siglo XI. Esta base fue ampliada por los Lusignan en el siglo XIV. No se trata de una forma regular, ya que hace uso de la misma montaña para su defensa. Durante el control de Venecia, Buffavento cayó en desuso, dado que otros castillos de la costa de Chipre, los de Kyrenia y Famagusta, fueron vistos como más importantes. Referencias
Château de Buffavento

Le château de Buffavento est situé dans la chaîne de Kyrenia au nord de l'île de Chypre. Son nom vient de l'italien qui signifie « défilé du vent », du fait de la fréquence des vents violents à 950 mètres d'altitude à cet endroit. La forme du château est irrégulière car elle épouse les reliefs de la montagne pour mieux se défendre. Le château de Buffavento est situé entre deux autres forteresse byzantines, les châteaux de Saint-Hilarion et de Kantara pour contrôler la côte nord de l'île des raids arabes. Il servait de relais pour les signaux entre les deux autres. Il contrôle également un point de passage important entre les montagnes. Il a été utilisé comme une prison au XIVe siècle. Les byzantins ont construit la partie basse au XIe siècle, avant que la Maison de Lusignan ne l'agrandisse au XIVe siècle. Pendant la période d'occupation vénitienne, il tombe dans l'oubli au profit d'autres places fortes de l'île, comme Kyrenia et Famagouste. Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Buffavento Castle » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Portail de Chypre Portail des châteaux
Buffaventói vár

Buffavento vára Ciprus egyik középkori erődítménye, ami a Kerínia-hegységben található. Története A vár neve („széllel dacoló” vagy „széltől pofozott”) a magaslati ponton tapasztalható heves széljárásra utal. A 10. században, a bizánciak emelték a Ciprus több hullámban támadó arabok ellen. A Ciprusi Királyság frank uralkodói a várat kibővítették, és Chateau du Lion néven börtönként, illetve a királyi család védelmét szolgáló erődítményként használták. Később a sziget északi részén fekvő várak elveszítették stratégiai fontosságukat. A 16. század során Buffaventot a velenceiek lebontották. Jegyzetek Források ↑ Spyridakis 1977: Spyridakis, Constantinos. A brief history of Cyprus (angol nyelven) (Revised edition. ed.). Nicosia: Zavallis Press Ltd. : Cite has empty unknown parameters: |accessyear=, |origmonth=, |accessmonth=, |month=, |chapterurl=, |origdate= és |coauthors= (súgó) ↑ Whatson-Northcyprus, Buffavento Castle: "Buffavento Castle, Kyrenia, North Cyprus" (angol nyelven). Whatson-Northcyprus. Hozzáférés: 2014. július 19.. ↑ Cypnet, Buffavento: "Buffavento Castle" (angol nyelven). cypnet.co.uk. Hozzáférés: 2014. július 20.. ↑ All About Kyrenia, Buffavento Castle: "Kyrenia – Buffavento Castle" (angol nyelven). All About Kyrenia. Hozzáférés: 2014. július 20.. További információk Kapcsolódó szócikkek Kantarai vár Szent Hilárión vár
Buffavento

Buffavento è un castello medievale nell'isola di Cipro edificato nell'XI secolo dai bizantini. Si trova in Cipro del Nord a un'altitudine di 950 metri sul livello del mare, dove i venti possono raggiungere velocità molto alte, da qui il nome di Buffavento. Storia del castello Il castello di Buffavento si erge sulla catena montuosa di Kyrenia, dove i bizantini edificarono molti altri castelli - ad esempio quelli di Sant'Ilario a ovest e di Kantara a est - come difesa contro le incursioni degli arabi. I due castelli citati prima sono visibili da Buffavento per rendere possibile la trasmissione di segnali in caso di attacchi degli arabi. La parte bassa del castello fu molto probabilmente costruita dai bizantini nell'XI secolo e poi ampliata dalla famiglia dei Lusignano nel XIV secolo. Il castello non è ben fortificato, infatti si avvaleva della difesa naturale della montagna. Inizialmente il castello di Buffavento controllava un importante passaggio attraverso le montagne, mentre dal XIV secolo fu usato come carcere. Durante il dominio veneziano dell'isola Buffavento cadde in disuso perché i castelli costieri, come Kyrenia e Famagosta, erano considerati più importanti. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Buffavento
Kasteel Buffavento

Kasteel Buffavento (Grieks: Βουφαβέντο) is een van de drie kastelen die liggen op de bergrug op het noordelijk deel van het eiland Cyprus. Het kasteel ligt op 950 meter boven de zeespiegel. Het is het middelste kasteel van de drie kastelen in het Kyreniagebergte. Het kasteel Saint Hilarion in het westen en het Kasteel Kantara in het oosten. Deze 3 kastelen werden gebouwd ter verdediging van het eiland tegen de Arabische invallen. Ze gaven signalen van het ene kasteel naar het andere om elkaar te waarschuwen. Afbeeldingen van het Kasteel Buffavento
Zamek Buffavento

Zamek Buffavento – twierdza położona w paśmie górskim Kierinia, na Cyprze (Cypr Północny) na wysokości 940 metrów n.p.m. Obok zamku św. Hilariona i Kantary był jedną z trzech warowni broniących wybrzeża wyspy. Historia Zamek zbudowany przez Bizantyjczyków, zdobyty w 1191 przez Ryszarda Lwie Serce w czasie III wyprawy krzyżowej. W czasie panowania królów z dynastii Lusignanów wykorzystywany jako więzienie i latarnia morska. Przypisy
Буффавенто

Буффаве́нто (итал. Buffavento, греч. Βουφαβέντο) — замок на горе Буфавендо (954 м) в горном хребте Кириния, который тянется вдоль северного побережья острова Кипр. Своё название получил из-за высокогорного расположения (950 метров над уровнем моря), и в переводе с итальянского означает «защита от ветров». Буффавенто располагается в Киренийских горах между замками Святого Илариона и Кантара, и, как и они, был сооружён для защиты от арабских набегов, и контролировал важнейшие переходы через горы. Между замками была налажена система сигнального оповещения с помощью больших огненных факелов. Нижняя часть замка была сооружена, вероятно, византийцами в XI веке. В XIV веке замок был расширен и укреплён Лузиньянами, под контроль которых попал. В то же время он стал использоваться и в качестве тюрьмы. Во время контроля венецианцев над островом замок утратил своё значение, уступив его другим прибрежным замкам. См. также Список замков Кипра Примечания Ссылки На Викискладе есть медиафайлы по теме Буффавенто
Voufavénto

Voufavénto (turkiska: Buffavanto) är ett slott i Cypern. Det ligger i distriktet Eparchía Kerýneias, i den nordöstra delen av landet, 13 km norr om huvudstaden Nicosia. Voufavénto ligger 934 meter över havet. Det ligger på ön Cypern. Terrängen runt Voufavénto är kuperad österut, men västerut är den platt. Voufavénto ligger uppe på en höjd som går i öst-västlig riktning. Voufavénto är den högsta punkten i trakten. Trakten runt Voufavénto är ganska glesbefolkad, med 25 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Nicosia, 13,1 km söder om Voufavénto. Trakten runt Voufavénto är i huvudsak ett öppet busklandskap. Medelhavsklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är 22 °C. Den varmaste månaden är augusti, då medeltemperaturen är 35 °C, och den kallaste är januari, med 10 °C. Genomsnittlig årsnederbörd är 474 millimeter. Den regnigaste månaden är december, med i genomsnitt 108 mm nederbörd, och den torraste är augusti, med 1 mm nederbörd. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Voufavénto.﻿
Буффавенто

Буффавенто (італ. Buffavento — захист від вітрів) — замок на півночі Кіпру. Свою назву отримав через високогірне розташування (950 метрів над рівнем моря). Історія Розташовується в Кіренійських горах між замками Святого Іларіона та Кантара, і як і вони був споруджений для захисту від арабських набігів та контролю за найважливішими переходами через гори. Між замками була налагоджена система сигнального сповіщення за допомогою вогнів великих смолоскипів. Нижня частина замку споруджена, ймовірно, візантійцями в XI столітті. У XIV столітті замок розширений й укріплений Лузіньянами, під контроль яких потрапив. У той же час він став використовуватися і в якості в'язниці. Під час контролю над островом венеційців, замок втратив своє значення, поступившись ним іншим прибережним замкам. Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Буффавенто
Liberty Monument (Nicosia)

The Liberty Monument (Greek: Μνημείο Ελευθερίας, "Mnēmeío Eleftherías" or "Eleftheria Monument") is a monument in the city of Nicosia in Cyprus. The Liberty Monument was erected in 1973 to honor the anti-British EOKA fighters of the Cyprus Emergency of 1955–1959. It is located at the Podocattaro Bastion of the Venetian walls. The large monument contains several statues. Atop the structure, a statue representing liberty watches over two heroic EOKA fighters pulling chains to open a prison gate, allowing Greek Cypriot prisoners, peasants, and clergy (represented by various statues) to escape British rule. References