NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Makario Stadium

Makario Stadium (Greek: Μακάρειο Στάδιο), is an all-seater multi-purpose stadium in Nicosia, Cyprus. It was the largest and main sports venue of the capital up to the construction of the GSP stadium in 1999. At present it is mostly used for football matches and is the home ground of Olympiakos Nicosia, Digenis Morphou, and Ethnikos Assia. The stadium holds 15,590 seated spectators. The playing field is surrounded by a running track and can be adapted to hold most track and field events. Apart from corporate boxes and the press centre, there are no coverings for spectators. It is built in the Nicosia suburb of Makedonitissa, close to the grounds of the Cyprus State Fair, with which it shares a large car park. Over the years it has served as the home ground for Nicosia teams such as AC Omonia, APOEL and Olympiakos. The Cypriot national team has also played home matches there in the past. All those teams have now relocated to the New GSP stadium. The ultras of APOEL (PANSYFI - AU79) and Omonia (Gate-9) were formed during the years their teams played at the stadium. The Makario was built in 1978 and is named after Makarios III, the Ethnarch of Cyprus; Archbishop and first President of Cyprus. It has hosted many Cypriot Cup and Super Cup finals and was the main venue for the 1989 Games of the Small States of Europe. The record for the highest attendance at the stadium was 30,000 spectators on 6 November 1985, for the match between Omonia Nicosia and Anderlecht in the 1985–86 European Cup last-16 round. Publications of the time state that there were 34,000 spectators at the Makarios stadium, which is a record number of fans in Cypriot stadiums. References
Estadio Makario

El Estadio Makario (en griego: Μακάρειο Στάδιο ), es un estadio de usos múltiples ubicado en la ciudad de Nicosia, Chipre. Fue el mayor y principal recinto deportivo de la capital chipriota hasta la reconstrucción del estadio GSP en 1999. En la actualidad se utiliza principalmente para partidos de fútbol y es el estadio del Digenis Morphou, Ethnikos Assia y Digenis Morphou. El estadio tiene capacidad para 16 000 espectadores sentados.​ El Estadio Makario fue construido en 1978 y lleva el nombre de Makarios III, Etnarca, arzobispo y el primer Presidente de Chipre. Ha sido sede de siete finales de la Copa chipriota de fútbol y otras tantas de la Supercopa. Fue hasta 1999 el estadio oficial de los principales clubes de Nicosia, el Omonia, APOEL y Olympiakos. El equipo nacional chipriota también ha jugado partidos de casa allí en el pasado. Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Chipre Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Estadio Makario. worldstadiums.com - Nicosia makario Archivado el 25 de mayo de 2016 en Wayback Machine.
Stade Makarios

Le stade Makarios (en grec moderne : Μακάρειο Στάδιο), est un stade de football situé à Engomi dans la peripherie de Nicosie, capitale de Chypre. Il était le plus grand stade du pays avec une capacité de 16 000 spectateurs jusqu'à la construction du stade GSP en 1999. Il accueillait les rencontres à domicile de l'équipe de Chypre de football et de deux équipes du championnat de Chypre : l'APOEL et l'Omonia Nicosie. Depuis 1999, ils évoluent au stade GSP. Il accueille les rencontres à domicile de trois équipes du championnat de Chypre de D2 : le Digenis Morphou, l'Olympiakos Nicosie et l'Ethnikos Assias. Histoire Inauguré en 1978, il était le terrain de jeu de l'APOEL et de l'Omonia Nicosie qui déménagent dans le nouveau stade GSP. Le stade porte le nom du 1er président de la république de Chypre Makarios III. De nos jours, le stade est utilisé par des clubs de deuxième division, le Digenis Morphou, l'Olympiakos Nicosie et l'Ethnikos Assias. Le Doxa Katokopias, il a joué quatre saisons quand le club évoluait en première division de 2007 à 2011. Le stade a joué de nombreuses reprises la finale de la coupe de Chypre, supercoupe de Chypre, et le stade a été utilisé pour les jeux des petits États d'Europe en 1989. Événements Jeux des petits États d'Europe 1989 Finale de la Coupe de Chypre de football Finale de la Supercoupe de Chypre de football Notes et références Voir aussi Articles connexes APOEL Nicosie / Omonia Nicosie / Olympiakos Nicosie Équipe de Chypre de football Liens externes Ressource relative au sport : StadiumDB Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de l’athlétisme Portail de Chypre
Makariostadion

Het Makariostadion (Grieks: Μακάρειο Στάδιο) is een multifunctioneel stadion in Nicosia, Cyprus. In het stadion is plaats voor 16.000 toeschouwers. Om het grasveld heen is een atletiekbaan. Het stadion werd gebouwd in 1978 en is vernoemd naar de vroegere Grieks-Cypriotisch geestelijke en president van Cyprus, Makarios III van Cyprus (1913–1977). Tot de bouw van het New GSP Stadium was dit het hoofdstadion van het eiland. Vaak speelde het nationale elftal hier een internationale wedstrijd. Ook werden er met regelmaat finales van de Cypriotische Supercup en finales van de Cypriotische voetbalbeker gespeeld. Momenteel wordt het stadion vooral gebruikt voor voetbalwedstrijden van Digenis Morfou en Ethnikos Assia. In het verleden speelden ook Omonia Nicosia, APOEL Nicosia en Olympiakos Nicosia hier. De laatstgenoemde speelt nog weleens in dit stadion; de andere clubs zijn naar het New GSP Stadium gegaan.
Stadion Makario

Stadion Makario – wielofunkcyjny stadion w Nikozji, stolicy Cypru. Historia Został otwarty w 1978 roku. Może pomieścić 16000 widzów. Jest położony w pobliżu obiektów międzynarodowych targów wystawienniczych. Jest on również częścią kompleksu sportowego, tuż obok niego znajdują się mniejsze obiekty sportowe, w tym trzy hale: Eleftheria, Lefkotheo i Ewangelos Florakis. Stadion wyposażony jest m.in. w tartanową bieżnię lekkoatletyczną i oświetlenie o natężeniu 450 luksów. W 1989 roku obiekt był główną areną 3. Igrzysk Małych Państw Europy. Do czasu otwarcia w 1999 roku nowego stadionu GSP swoje spotkania na obiekcie rozgrywały dwa najbardziej utytułowane cypryjskie kluby piłkarskie, APOEL FC i Omonia Nikozja, często grała na nim również reprezentacja kraju, rozgrywane były spotkania finałowe Pucharu Cypru i mecze o Superpuchar Cypru. Obecnie (2021) gospodarzami areny są kluby piłkarskie Olympiakos Nikozja, Ethnikos Asia, Digenis Akritas Morfu FC i Doksa Katokopia. Przypisy
Макарио (стадион)

Макарио (греч. Μακάριο στάδιο) — многоцелевой стадион местного значения, предназначенный для использования многими видами спорта. Расположен в районе Македоница, Никосия, Кипр. Был самой большой и главной спортивной ареной столицы до строительства нового стадиона ГСП в 1999 году. В настоящее время в основном используется для футбольных матчей и является домашним стадионом Дигенис Акритас из города Морфу. Вместительность стадиона - 16000 сидячих мест. Игровое поле окружено беговой дорожкой и может быть оборудована системами слежения. Кроме корпоративных боксов и пресс-центра, на стадионе нет крыши для зрителей. Стадион расположен в пригороде Никосии Македоница неподалёку от площадки Кипрской государственной ярмарки, парковка стадиона и ярмарки общая. За время своего существования Макарио служил домашней ареной для ряда команд Никосии, таких как ФК «Омония», ФК «АПОЕЛ» и ФК «Олимпиакос» Никосия. Также на нём игрались матчи кипрской национальной сборной. Ныне большинство команд переехало на Нео ГСП. Стадион Макарио был построен в 1978 году и назван в честь Макария III, этнарха Кипра, архиепископа и первого президента. На стадионе много раз разыгрывались финальные матчи Кубка Кипра, Суперкубка Кипра, а также стадион был главной ареной для Игр малых государств Европы 1989 года. Примечания
Макаріо (стадіон)

Стадіон Макаріо (грец. Μακάρειο Στάδιο) — багатофункціональний стадіон із сидячими місцями в Нікосії, Кіпр. До будівництва стадіону GSP у 1999 році це був найбільший і головний спортивний об'єкт столиці. Наразі він в основному використовується для футбольних матчів і є домашнім стадіоном команд «Олімпіакос» (Нікосія), «Дігеніс Акрітас» (Морфу) та «Етнікос Ассія». Стадіон вміщує 15 590 глядачів. Ігрове поле оточене біговою доріжкою і може бути пристосоване для проведення більшості легкоатлетичних змагань. Окрім корпоративних лож та пресцентру, для глядачів немає жодних критих місць. Він побудований у передмісті Нікосії Македонітісса, неподалік від території Кіпрського державного ярмарку, з яким має спільний великий паркінг. Протягом багатьох років він слугував домашнім стадіоном для таких команд з Нікосії, як «Омонія», «АПОЕЛ» та «Олімпіакос». У минулому тут також проводила домашні матчі національна збірна Кіпру. Усі ці команди зараз переїхали на новий стадіон GSP. Ультрас АПОЕЛА (PANSYFI — AU79) та «Омонії» (Gate-9) були сформовані в ті роки, коли їхні команди грали на цьому стадіоні. Стадіон «Макаріо» був побудований 1978 році та названий на честь Макарія III, етнарха Кіпру; архієпископа та першого президента Кіпру. На ньому проводилося багато фінальних матчів Кубка Кіпру та Суперкубка, а також він був головним місцем проведення Ігор малих держав Європи 1989 року. Рекорд відвідуваності стадіону був встановлений 6 листопада 1985 року під час матчу між «Омонією» (Нікосія) та «Андерлехтом» у 1/8 фіналу Кубка європейських чемпіонів 1985–86 років, який зібрав 30 000 глядачів. У публікаціях того часу зазначається, що на стадіоні «Макаріос» було 34 000 глядачів, що є рекордним показником для кіпрських стадіонів. Примітки
Акротири и Декелия

Акротири и Декелия (на гръцки: Akrotiríou ke Dekélias, на турски: Ağrotur ve Dikelya) са 2 британски военни бази на територията на остров Кипър. Имат статут на британска задморска територия, което означава, че са под суверенитета на Обединеното кралство, но не влизат в неговия състав. Акротири (с военновъздушна база) се намира на запад от Лимасол и има площ от 123 km2. Декелия е на изток от Ларнака с площ от 131 km2. Официален език е английският. География Базата Акротири (Ακρωτήρι, Agrotur; с гарнизон Епископи) е разположена на юг от Република Кипър, близо до град Лимасол. Базата Декелия (Δεκέλεια, Dikelya) е разположена в югоизточната част от острова, недалеч от кипърския град Ларнака. Заедно двете бази заемат около 3% от площта на острова, 60% от земята е собственост на кипърски граждани или поданици на Великобритания, а 40% принадлежат на Министерството на отбраната на Британската корона. Територията на Акротири е заобиколена от територията на Република Кипър, а Декелия – с Република Кипър, със Севернокипърската турска република и с ивицата неутрална зона (Зелената линия), разделяща гръцката и турската части на острова, охранявана от войски на ООН. На територията на Декелия са разположени 2 анклава на Република Кипър – селата Ксилотимпу и Ормидия. Фотогалерия Външни препратки Официален сайт на Акротири и Декелия
Akrotiri a Dekelia

Akrotiri a Dekelia, oficiálně Suverénní vojenské základny Akrotiri a Dekelia (řecky Ακρωτήρι και Δεκέλεια, Akrotiri kai Dekeleia, turecky Ağrotur ve Dikelya) je britské zámořské území na ostrově Kypr. Akrotiri je západní a Dekelia východní částí zámořského území Spojeného království. Obě území byla zřízena během transformace Kypru z britské kolonie na nezávislý stát. Spojené království si tyto vojenské základny nadále udržuje, zejména kvůli jejich strategické pozici ve Středozemním moři. Oblasti mají poměrně zvláštní režim. Nejsou přímou součástí Spojeného království a jeho zákony zde platí jen omezeně. Příkladem může být skutečnost, že se v těchto oblastech platí eurem nebo že všechny archeologické nálezy patří Kypru. Galerie Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Akrotiri and Dhekelia na anglické Wikipedii a Suverénne základňové územia Akrotiri a Dekeleia na slovenské Wikipedii. Související články Britské ozbrojené síly Nárazníková zóna OSN RAF Akrotiri Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Akrotiri a Dekelia na Wikimedia Commons
Akrotiri og Dhekelia

Akrotiri og Dhekelia (officielt: Sovereign Base Areas of Akrotiri and Dhekelia) er to militærbaseområder under britisk overhøjhed på Cypern. Akrotiri ligger i syd nær Limassol og Dhekelia i sydøst nær Larnaca. I den østlige del af Cypern ligger Cape Greco. Det er et britisk baseområde. Der er en radar, en kraftig mellembølge radiostation, samt en lyttepost. Eksterne henvisninger Sovereign Base Areas officielle hjemmeside (engelsk)
Akrotíri és Dekélia

Akrotíri (görögül Ακρωτήρι) és Dekélia (görögül Δεκέλεια) két brit katonai bázis Cipruson. Itt állomásoznak a Sovereign Base Areas (SBA) tagjai. Az Egyesült Királyság Ciprus függetlenné válásakor (1960) megtartotta a területet, mivel szüksége volt egy katonai támaszpontra a Földközi-tenger keleti részén is. Földrajz Mindkettő a Földközi-tenger partján található a sziget déli részén. Akrotíri Limassoltól nyugatra fekszik, területe 123 km². Dekélia Lárnakától keletre terül el, területe 130,8 km². Dekélia a zöld vonal mentén fekszik és 4 ciprusi enklávé ékelődik bele, melyek közül az egyik az ország legnagyobb erőműve. Története A szuverén támaszpont-területet 1960-ban hozták létre, amikor Ciprus, ami akkoriban a Brit Birodalom gyarmata volt, elnyerte függetlenségét. Az Egyesült Királyság megőrizte szuverenitását a légierő akrotíri bázisa és a szárazföldi hadsereg helyőrsége felett. Ezek a brit támaszpontok fontos stratégiai helyen fekszenek a Földközi-tenger keleti végén, a Szuezi-csatorna és a Közel-Kelet közelében; a légierő támaszpontján katonai repülőgépek állomásoznak és kiképzés is folyik. A brit tengerentúli terület határain nincs határőrizet, azaz a ciprusiak szabadon közlekedhetnek a brit területeken áthaladó utakon. Törökország 1974-es észak-ciprusi inváziója a nemzetközileg el nem ismert Észak-Ciprusi Török Köztársaság létrejöttéhez vezetett. Ennek nem volt hatása a bázisok státusára és a britek nem vettek részt a harcokban. A törökök elől menekülő görög ciprióták áthaladtak Dekélia bázison és humanitárius segítségben részesültek. A török előrenyomulás megállt, amikor elérték a bázis peremét, nem akarták kockáztatni a háborút a britekkel. Famagusta tartomány déli része, benne a mára híres Hagiosz Napa üdülőhellyel a görögök kezén maradt. Famagusta városának török megszállása óriási lökést adott Famagusta tartomány ciprusi görög kézen maradt déli része turistaiparának. Üdülőhellyé fejlődött Protarasz, Hagiosz Napa, Paralimni és mások, amelyek kicsi falvak voltak 1974 előtt. Akrotíri és Dekélia brit tengerentúli terület 2008 óta arról is nevezetes, hogy ez az egyetlen brit szuverenitás alatt lévő terület, melynek hivatalos pénzneme az euró, ugyanis a Ciprusi Köztársaság eurózónás belépésekor Akrotíri és Dekélia úgy döntött, hogy követi a példát. A terület – bár státusza tengerentúli terület – a gyakorlatban jelentősen különbözik a többi brit tengerentúli területtől abban, hogy rajta az Egyesült Királyság nem folytat a katonain kívül más tevékenységet, nem enged a területen senkit sem letelepedni, a már ott lakó személyeken kívül, s a területnek nincs demokratikusan választott kormányzati szerve, a kormányzást a mindenkori ciprusi brit haderők főparancsnoka látja el. Ez az egyetlen brit külbirtok, melynek területén való születés nem eredményez brit állampolgárságot. További információk Hivatalos oldal a területről
Akrotiri i Dhekelia

Akrotiri i Dhekelia (ang. Akrotiri and Dhekelia, oficjalnie Sovereign Base Areas of Akrotiri and Dhekelia) – brytyjskie terytorium zależne obejmujące dwie bazy wojskowe: Akrotiri i Dhekelia położone na wyspie Cypr, na Morzu Śródziemnym. Zarządzane z jednego ośrodka administracyjnego w Episkopi i jako bazy mają jednego dowódcę, pełniącego obowiązki gubernatora. Uwagi
Acrotíri e Deceleia

Acrotíri e Deceleia ou Decelia (em inglês: Akrotiri and Dhekelia; em grego: Ακρωτήρι και Δεκέλεια, tr. Akrotíri kai Dekéleia; em turco: Ağrotur ve Dikelya), são um território britânico ultramarino na ilha de Chipre. De acordo com os termos do tratado de independência de Chipre, assinado em 1960 entre o Reino Unido, Grécia, Turquia e os representantes das comunidades cipriotas gregas e turcas, as duas bases navais e os terrenos adjacentes mantiveram-se em posse britânica. O território é constituído por duas áreas. Uma delas é Acrotíri (em grego: Ακρωτήρι; em turco: Ağrotur), que inclui duas bases militares, o acantonamento de Episcópi, a cidade de Acrotirí, o Lago Salgado de Limassol e ainda partes de outros onze distritos. A outra área e nomeada como Deceleia ou Decelia (em grego: Δεκέλεια; em turco: Dikelya), que inclui uma base em Ágios e partes de doze distritos. No total, as bases têm uma população de cerca de 14 500 habitantes, dos quais 7000 são cipriotas e 7500 são pessoal militar britânico e respetivas famílias. Bases Deceleia (Dhekelia) A Base Soberana de Deceleia (em inglês: Dhekelia Sovereign Base Area), também designada Base Soberana Oriental, com 130,8 km² e localizada na costa sueste da ilha, perto da cidade de Famagusta, é a maior desta área. Seu território inclui três pequenos enclaves cipriotas e encontra-se em contacto com Linha Verde de Chipre, que divide a ilha nas partes grega e turca. Acrotíri (Akrotiri) A área da Base Soberana de Acrotíri está localizada na costa sudoeste de Chipre, na península de Acrotíri, próximo a cidade de Limassol. Tem cerca de 123 km² e inclui o Lago Salgado de Limassol, além de terras úmidas adjacentes. O território é ocupado por cerca de 2 000 militares e mais 5 500 cidadãos britânicos, familiares dos militares e do pessoal civil das bases. Os cidadãos cipriotas que trabalham nas bases não vivem ali. Então nomeado pela rainha, o administrador destas Bases Britânicas Soberanas é Jamie Gordon, que responde diretamente ao Ministério da Defesa Britânico. Ver também Territórios Britânicos Ultramarinos Linha Verde de Chipre Lista de territórios dependentes Lista de Estados soberanos e territórios dependentes da Ásia Lista de Estados soberanos e territórios dependentes da Europa Referências Ligações externas Site oficial da administração das áreas soberanas das bases de Acrotíri e Deceleia (em inglês)
Akrotiri și Dhekelia

Akrotiri și Dhekelia sunt două baze militare suverane ale Regatului Unit situate în Cipru. Bazele au fost păstrate sub administrarea Regatului Unit după acordarea independenței în 1960 datorită poziției strategice a Ciprului în Marea Mediterană. Akrotiri (greacă Ακρωτήρι, turcă Agrotur) împreună cu Garnizoana Episkopi formează partea numită Baza Militară Suverană Vestică (Western Sovereign Base Area prescurtat WSBA) aflată în sud-vestul insulei, lângă orașul Limassol. Dhekalia (greacă Δεκέλεια, turcă Dikelya) împreună cu Ayios Nikolaos formează Baza Militară Suverană Estică (Eastern Sovereign Base Area prescurtat ESBA) aflată în sud-estul insulei lângă Larnaca. Satele Xylotympou și Ormidhia formează două enclave în teritoriul bazei. Centrala Electrică Dhekalia aparține tot de Cipru cu toate că se află tot în interiorul bazei și este separată în două de un drum britanic. Dhekalia se învecinează cu Republica Turcă a Ciprului de Nord și cu Zona de Demarcație a Națiunilor Unite în Cipru. În timpul invaziei Ciprului de Nord de către Turcia, trupele britanice nu au luat parte la conflict, dar au permis stabilirea refugiaților în baza Dhekalia. Avansul armatei turce s-a oprit în dreptul acestei baze pentru a evita un conflict militar cu Regatul Unit, de aceea partea sud-vestică a insulei Cipru - peninsula Ayia Napa a rămas sub controlul Republicii Cipru. Ciprul a cerut în repetate rânduri retrocedarea bazelor, motivând faptul că acestea ocupă o suprafață foarte mare ce ar putea fi utilizată în scop civil. Timp de patru ani, între 1960 și 1964, Regatul Unit a plătit chirie pentru acestea, dar după conflictul intercomunal din 1964 a încetat plățile motivând faptul că nu există nici o garanție că cele două comunități vor beneficia în mod egal de acestea. Guvernul cipriot continuă să ceară chiriile retroactiv pentru toată perioada din 1964 până în prezent, suma totală fiind estimată la peste un miliard de euro. Regatul Unit s-a oferit să cedeze 117 km² în cadrul Planului Annan pentru Cipru, plan ce a fost respins în 2004. Actualmente se estimează la aproximativ 3000 numărul trupelor britanice din aceste baze, iar numărul total al locuitorilor este de aproximativ 14.000 din care jumătate sunt ciprioți. Bazele reprezintă 3% din teritoriul insulei Cipru, fiind deținut în procent de 60% de cetățeni ciprioți sau britanici, iar restul de 40% aparținând Ministerului Apărării al Regatului Unit fie sunt clasificate ca terenuri ale Coroanei Britanice.
Akrotiri in Dekelija

Akrotiri in Dekelija, s polnim imenom Suvereni coni Akrotiri in Dhekelia (angleško Sovereign Base Areas of Akrotiri and Dhekelia, okrajšano SBA), je britansko čezmorsko ozemlje na otoku Ciper. Vključuje britanska vojaška oporišča s pripadajočo infrastrukturo in nekaj okoliškega ozemlja, ki ga je Združeno kraljestvo obdržalo po določilih leta 1959 sprejete pogodbe o neodvisnosti Cipra, prej britanske kolonije. Oporišči predstavljata pomemben člen britanskega omrežja za elektronsko izvidništvo v Sredozemlju in na Bližnjem vzhodu, pa tudi v podporo mirovnim silam Organizacije združenih narodov, nastanjenih na Cipru. Ozemlji sta ločeni: Akrotiri leži na jugu Cipra blizu mesta Limassol, Dekelija pa na jugovzhodu, blizu Larnake. Skupaj merita 256 km² ali približno 3 % površine Cipra. Dekelija obkroža ozemlje vasic Xylotympou in Ormideia, ki sta torej ciprski eksklavi, njeno ozemlje pa meji tudi na Severni Ciper, ozemlje pod turškim nadzorom. Ima še eksklavo Ayios Nikolaos na severovzhodu, kjer stoji dodatno obveščevalsko oporišče. Status Status ozemlja je v marsičem posebnost, tako sta Akrotiri in Dekelija zadnji suvereni coni, ki sta ostali ob razpadu Britanskega imperija, Ciper pa je edina država članica Organizacije združenih narodov, ki je ob tem pristala na omejeno suverenost nad delom lastnega ozemlja. Coni sta ostanek kolonialne dobe, med katero si je Združeno kraljestvo s prisotnostjo na Cipru zagotovilo strateški položaj za nadzor nad Sueškim prekopom in preostankom vzhodnega Sredozemlja, med hladno vojno pa je pridobilo pomen kot del loka, na katerem je zveza NATO nadzorovala aktivnosti Sovjetske zveze. Oporišče Kraljevega vojnega letalstva v Akrotiriju je takrat preraslo v največje britansko letalsko oporišče na svetu. Ob vstopu Združenega kraljestva v Evropsko skupnost je bilo ozemlje izrecno izključeno iz zveze, prav tako 30 let kasneje, ko je Ciper vstopil v Evropsko unijo, v veljavi pa so ostali dogovori, ki dajejo pravice lokalnim prebivalcem. Po drugi strani ima Združeno kraljestvo pravico uporabljati ciprski zračni prostor in prometne povezave za oskrbo oporišč. Ozemlju, kljub temu, da leži ob obali, ne pripada teritorialno morje, zato nima lastnega pristanišča. To se sklada z določili sporazuma, po katerem Združeno kraljestvo uživa le toliko suverenosti, kot je v praksi nujna za vzdrževanje vojaške prisotnosti. V praksi vojaška uprava pogosto omejuje gibanje Ciprčanov, ki živijo v nekaj vaseh na ozemlju cone, skrbi pa povzroča tudi uporaba oporišč za vojaško posredovanje v bližnjevzhodnih in afriških državah ter kot del omrežja programa ECHELON za množično prestrezanje elektronskih komunikacij, kar bi lahko ogrozilo nacionalno varnost in diplomatski status Cipra. Sklici Zunanje povezave Uprava SBA