NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Cementiri de Santa Ifigènia

El cementiri de Santa Ifigènia és el cementiri, la necròpolis i el panteó principal de la ciutat de Santiago de Cuba. Està situat a l'oest de la ciutat, al districte de José Martí i destaca per ser el lloc de descans de les restes d'un gran nombre d'herois i figures rellevants de la història i la cultura de Cuba, com ara José Martí i Fidel Castro. Cada mitja hora, els visitants poden veure el canvi de guàrdia dels soldats que custodien el lloc. Història El cementiri va ser inaugurat el febrer de 1868 i l'abril del mateix any hi van tenir lloc els primers enterraments. Porta el nom de la monja cristiana Ifigènia d'Etiòpia. Va ser declarat monument nacional el 1937 i ratificat pel govern de Fidel Castro el 1979. El cementiri es va construir el 1868 per a substituir el cementiri de Santa Anna, que era més petit. Conté les restes de 32 generals de la Guerra d'Independència de Cuba i les de la majoria dels rebels que van assaltar la caserna Moncada el 1953. El mausoleu més important està dedicat a José Martí, l'Heroi Nacional i pròcer de la nació, que hi va ser enterrat juntament amb els altres veterans mambisos des del 1947 fins al 1951. La seua tomba actual es va inaugurar el 30 de juny de 2002 i està custodiada per una guàrdia d'honor permanent des del 2002. Al cementiri també hi són enterrats Carlos Manuel de Céspedes, Antonio Maceo, Facund Bacardí i Massó, Emilio Bacardí Moreau, Frank País, Mario García Menocal, Mariana Grajales Cuello, Tomás Estrada Palma i Compay Segundo. S'arriba al cementiri amb transport públic des de les parades d'autobús que hi ha a l'altra banda de l'avinguda Capitán Raúl Perozo. Hi ha aparcament disponible per a autobusos a l'entrada del cementiri. El 25 de novembre de 2016, l'aleshores president del Consell d'Estat i de Ministres Raúl Castro, va informar de la mort del seu germà Fidel, líder històric de la Revolució Cubana i que va dirigir el país durant gairebé cinc dècades, i el dia 4 de desembre de 2016 va tenir lloc el seu enterrament en aquest cementiri. Galeria Referències Vegeu també Mausoleu del Che Guevara Mausoleu de Lenin Necròpolis Cristòfor Colom Necròpolis de la Muralla del Kremlin
Cementerio Santa Ifigenia

Der Cementerio Santa Ifigenia ist ein Friedhof in Santiago de Cuba, der 1868 eingeweiht wurde. 1937 wurde der Friedhof zum Nationaldenkmal Kubas erklärt, dies wurde 1979 durch die Revolutionsregierung bestätigt. Auf ihm sind zahllose bekannte Persönlichkeiten, Mitglieder der Bacardi-Familie und Helden der Unabhängigkeitskriege und der Kubanischen Revolution beigesetzt. Viele Grabmale bestehen aus Marmor oder teurem Granit und werden über Generationen hinweg genutzt. Auf dem Friedhof befindet sich das Grabmal des Nationalhelden José Martí. Das 24 Meter hohe, aus weißem Kalkstein errichtete Mausoleum wurde nach Plänen des Architekten Jaime Benavent 1951 errichtet. Auswahl der beigesetzten Persönlichkeiten Emilio Bacardí Moreau Fidel Castro Carlos Manuel de Céspedes José Martí Frank País Compay Segundo Weblinks Cementerio Santa Ifigenia in der offiziellen kubanischen Online-Enzyklopädie EcuRed (spanisch) Margarita Piedra: Más de un siglo de historia: Cementerio de Santa Ifigenia, in: Somos Jóvenes (spanisch)
Santa Ifigenia Cemetery

The Santa Ifigenia Cemetery, officially Santa Ifigenia Patrimonial Cemetery (Spanish: Cementerio Patrimonial Santa Ifigenia), is the cemetery, necropolis and main pantheon of the Cuban Oriente and the city of Santiago de Cuba. It is located west of the city, more specifically in the José Martí district and stands out for being the resting place of the remains of a large number of heroes and famous figures in the history and culture of Cuba, including José Martí and Fidel Castro. The signature resting place is that of Martí, Cuba's national hero, whose mausoleum is guarded by Cuban soldiers at the entrance. At every half hour, visitors can see the changing of the guard. History It was inaugurated in February 1868 and in April of the same year the first burials took place. It is named after St. Ephigenia of Ethiopia. It was declared a national monument in 1937 and ratified by Fidel Castro's government in 1979. The cemetery opened in 1868 to replace smaller Cemetery of Santa Ana. It contains the remains of 32 generals from Cuba's wars of independence and those of most of those who assaulted the Moncada Barracks. The most important mausoleum is dedicated to José Julián Martí Pérez, the National Hero, who was buried together with the other mambises veterans from 1947 to 1951, with the current tomb being inaugurated on June 30, 2002, which is guarded by a permanent guard of honour since 2002. The cemetery is reached by public transit from bus stops across Avenida Capitán Raúl Perozo. Parking is available for buses at the entrance of the cemetery. On November 25, 2016, the then President of the Council of State and Ministers Raúl Castro, informed Cuba and the world of the death of his brother Fidel, historic leader of the Cuban Revolution and who led the country for almost five decades, and on the day December 4, 2016, his burial took place in this cemetery. Notable burials and memorials José Martí (d. 1895) – National Hero Carlos Manuel de Céspedes – Father of the Nation Fidel Castro (d. 2016) – Leader of Cuba and revolutionary Dominga Moncada – General Guillermón Moncada’s mother Antonio Maceo – General of the Cuban Independence Army Facundo Bacardi – Founder of Bacardi Emilio Bacardi – son of the founder of Bacardi fortune Facundo Bacardi Elvira Cape de Bacardi, Emilio's wife Frank País (d. 1957) – Cuban revolutionary María Cabrales – Wife of Antonio Maceo Mariana Grajales – Maceo's mother Nikolai Yavorsky (d. 1947) – Russian born choreographer Mario García Menocal – Third President of Cuba Evaristo Estenoz – Leader of the 1912 Negro Rebellion Tomás Estrada Palma – First President of Cuba Compay Segundo – Guitarist, singer, and composer Pantheon of the Dead for the Defense Pantheon to the Martyrs of Virginius Pantheon of the Revolution's Martyrs The Heroes' Altarpiece Tomb of Martyrs of San Juan de Wilson Gallery See also Che Guevara Mausoleum Lenin's Mausoleum Kremlin Wall Necropolis Ho Chi Minh Mausoleum El Museo Histórico Militar de Caracas National Pantheon of Venezuela References External links Photos of the Mausoleum of José Martí (in Spanish) Photos of the cemetery on TripAdvisor Changing of the guard on YouTube
Cementerio de Santa Ifigenia

El Cementerio de Santa Ifigenia, oficialmente Cementerio Patrimonial de Santa Ifigenia es el camposanto, necrópolis y panteón principal del Oriente cubano y de la ciudad de Santiago de Cuba. Se encuentra ubicado al oeste de la ciudad, más específicamente en el Distrito José Martí y resalta por ser lugar de descanso de los restos mortales de un gran número de próceres y personajes insignes en la historia y cultura de Cuba, entre ellos José Martí y Fidel Castro.​​ Historia Fue inaugurado en febrero de 1868 y en abril del mismo año se realizaron los primeros sepelios. Fue declarado monumento nacional en 1937 y ratificado por el gobierno de Fidel Castro en 1979.​ Contiene los restos de 32 generales de las guerras de independencia de Cuba y los de un gran número de quienes asaltaron el Cuartel Moncada. El monumento funerario más importante es el Mausoleo a José Martí, el Héroe Nacional,​ quien estuvo sepultado junto al resto de los veteranos mambises desde 1947 hasta 1951, siendo inaugurado el 30 de junio de ese año el actual sepulcro, que se encuentra custodiado por una guardia de honor permanente desde 2002.​​ Entre las figuras históricas sepultadas en el cementerio se encuentran: José Martí (Héroe nacional) Carlos Manuel de Céspedes (Padre de la Patria) Mariana Grajales José Maceo Fidel Castro (líder de la Revolución cubana) Tomás Estrada Palma (primer Presidente de la República de Cuba) Tony Alomá María Cabrales Federico Capdevila Elvira Cape Emilio Bacardí Moreau Frank País Josué Pais Otto Parellada Pepe Sánchez Francisco Repilado (Compay Segundo) Pepito Tey El 25 de noviembre de 2016, el entonces Presidente del Consejo de Estado y de Ministros Raúl Castro, informó a Cuba y el mundo de la muerte de su hermano Fidel, líder histórico de la Revolución Cubana y quien estuvo al frente del país por casi cinco décadas, y el 4 de diciembre de 2016 se realizó su inhumación en este cementerio.​​ Galería Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Cementerio de Santa Ifigenia. Fotos del Mausoleo de José Martí (em espanhol) Fotos del cementerio en TripAvisor
Cimetière Santa Ifigenia

Le cimetière Santa Ifigenia, officiellement cimetière patrimonial de Santa Ifigenia, est le cimetière, nécropole et panthéon principal de l'Oriente cubain et de la ville de Santiago de Cuba. Il est situé à l'ouest de la ville, plus précisément dans le quartier José Martí et se distingue par le fait qu'il abrite les restes d'un grand nombre de héros et de personnages célèbres de l'histoire et de la culture de Cuba, parmi lesquels José Martí et Fidel Castro Histoire Le cimetière fut ouvert en février 1868 et en avril de la même année eurent lieu les premières sépultures. Il a été déclaré monument national en 1937 et ratifié par le gouvernement de Fidel Castro en 1979. Il contient les restes de 32 généraux des guerres d'indépendance cubaines et ceux de la plupart de ceux qui ont attaqué la caserne Moncada. Le mausolée le plus important est dédié à José Julián Martí Pérez, le héros national, qui fut enterré avec les autres anciens combattants des mambises de 1947 à 1951, la tombe actuelle ayant été inaugurée le 30 juin 2002 et gardée par une garde d'honneur permanent depuis 2002. Personnes inhumées Parmi les personnages historiques enterrés dans le cimetière figurent : José Martí († 1895), héros national Carlos Manuel de Céspedes, Père de la Nation Antonio Maceo, général mambis José Maceo († 1896), mabis et frère d'Antonio Maceo María Cabrales, épouse d'Antonio Maceo Mariana Grajales, mère de José et Antonio Maceos Nikolai Yavorsky († 1947), chorégraphe d'origine russe Frank País († 1957), révolutionnaire cubain Fidel Castro († 2016), président cubain et leader révolutionnaire Panthéon des martyrs de la révolution Panthéon des morts pour la défense Tomás Estrada Palma Tombe des Martyrs de San Juan de Wilson Dominga Moncada, mère du Général Guillermo Moncada Panthéon des Martyrs du Virginius Emilio Bacardi, fils de Facundo Bacardí (en), le fondateur de la firme Bacardí Elvira Bacardi, épouse d'Emilio Bacardi Pepe Sánchez Le 25 novembre 2016, Raúl Castro, alors président du Conseil d'État et des ministres, a informé Cuba et le monde de la mort de son frère Fidel, leader historique de la révolution cubaine et qui a dirigé le pays pendant près de cinq décennies, et dans le jour du 4 décembre 2016, son inhumation a eu lieu dans ce cimetière. Galerie Notes et références Liens externes (es) Nelson Hair Melik Marrero, « Mausoleo a José Martí, símbolo de pensamiento, vida y obra (+ Fotos) » [« Photos du mausolée de José Martí »], 30 juin 2023 (consulté le 19 janvier 2026) Photos du cimetière sur TripAdvisor Portail de Cuba Portail de la mort
Cemitério de Santa Ifigenia (Cuba)

O Cemitério de Santa Ifigênia, oficialmente Cemitério Patrimonial de Santa Ifigênia é o cemitério, necrópole e principal panteão do Oriente cubano e da cidade de Santiago de Cuba. Está localizado a oeste da cidade, mais especificamente no distrito José Martí e se destaca por ser o local de descanso dos restos mortais de um grande número de heróis e figuras famosas da história e cultura de Cuba, entre eles José Martí e Fidel Castro. História O cemitério foi inaugurado em 28 de abril de 1868, sendo o cemitério mais antigo de Cuba, e em sua parte original contém o túmulo mais antigo, o da família Navarro, que data de 25 de abril de 1868. Foi declarado monumento nacional em 1937 e ratificado pelo governo de Fidel Castro em 1979. Nele repousam os restos de 32 generais das guerras de independência de Cuba e os de grande parte daqueles que assaltaram o Quartel Moncada. O mausoléu mais importante é dedicado a José Julián Martí Pérez, o Herói Nacional, que foi sepultado junto com os demais veteranos mambises de 1947 a 1951, sendo o atual túmulo inaugurado em 30 de junho de 2002, o qual é guardado por um guarda de honra permanente desde 2002. Entre as figuras históricas sepultadas no cemitério encontram-se: No dia 25 de novembro de 2016, o então Presidente do Conselho de Estado e Ministros Raúl Castro, informou Cuba e o mundo da morte de seu irmão Fidel, líder histórico da Revolução Cubana e que liderou o país durante quase cinco décadas, e no dia 4 de dezembro de 2016 seu sepultamento ocorreu neste cemitério. Galeria Referências Ligações externas Fotos do Mausoléu de José Martí (em espanhol) Fotos do cemitério no TripAvisor
Chambas (Kuba)

Chambas ist ein Municipio und eine Stadt in der kubanischen Provinz Ciego de Ávila. Das Municipio hat 41.000 Einwohner auf einer Fläche von 763 km², was einer Bevölkerungsdichte von rund 54 Einwohnern pro Quadratkilometer entspricht. Söhne und Töchter der Stadt Efraín Amador (* 1947), Lautenist, Komponist und Musikpädagoge Einzelnachweise
Chambas (Cuba)

Chambas est une localité et une municipalité de Cuba dans la province de Ciego de Ávila. Géographie Situation Chambas est à l'est du centre de l'île de Cuba, au nord-ouest de la province de Ciego de Ávila, à 426 km sud-est de La Havane et 65 km nord-ouest de sa capitale de province Ciego de Ávila. Municipalités voisines Divisions administratives La municipalité comprend neuf consejos populares : Population En 2022, la population de la municipalité était estimée à 36 239 habitants ; pour une surface de 767 km2, la densité de population est de 47,25 habitants/km². Histoire La municipalité est créée lors de la réforme politico-administrative de 1976. Références Voir aussi Articles connexes Liste des municipalités de Cuba Villes de Cuba Liens externes (es) « Chambas », sur ecured.cu (consulté en novembre 2023). Portail de Cuba
Chambas

Chambas är en ort i Kuba. Den ligger i provinsen Provincia de Ciego de Ávila, i den centrala delen av landet, 400 km öster om huvudstaden Havanna. Chambas ligger 43 meter över havet och antalet invånare är 24 114. Terrängen runt Chambas är platt åt nordost, men åt sydväst är den kuperad. Runt Chambas är det ganska tätbefolkat, med 52 invånare per kvadratkilometer. Chambas är det största samhället i trakten. Trakten runt Chambas består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Escuela Latinoamericana de Medicina

A Escuela Latinoamericana de Medicina ou (ELAM ou ELACM) é uma universidade pública internacional cubana com sede em Havana, Cuba, fundada pelo governo daquele país em 15 de novembro de 1999. Trata-se de uma instituição que reúne estudantes de 122 países latino-americanos, caribenhos, de outros continentes. Trata-se de uma universidade especializada em medicina que oferece cursos gratuitos nessa área de conhecimento, por meio da concessão de bolsas que atraem estudantes estrangeiros, inclusive do Brasil. Após concluir o curso, que possui seis anos de duração, em período integral, o estudante obtém o título de Doctor en Medicina. Em Cuba, além da ELAM, existem outras 25 faculdades de medicina, todas elas integrantes de universidades públicas. Dados de setembro de 2021 apontam que mais de 30 mil médicos teriam sido graduados pela ELAM. Críticas Em que pese suas origens estar associadas a um discurso de solidariedade do governo cubano em razão de catástrofes naturais envolvendo o furacão Mitch, críticos identificam nessa instituição uma manifestação de soft power pelo Governo de Cuba[carece de fontes?]. Ex-alunos notáveis Ariana Campero (médica boliviana e ex-ministra da saúde na Bolívia); Janilson Leite (médico brasileiro e atual deputado estadual no Acre); María José Carrión (médica equatoriana, ex-deputada e atual professora na Universidade Central do Equador e na Universidad Autónoma de los Andes); Santos Quispe Quispe (médico boliviano e atual governador de La Paz, um departamento boliviano). Referências
BioCubaFarma

BioCubaFarma (o Grupo de las Industrias Biotecnológica y Farmacéutica de Cuba) és una organització biotecnològica estatal cubana. És responsable d'aproximadament el 50% de totes les activitats de recerca cubanes. Va ser creada per decret governamental el 2012, a partir de diverses organitzacions ja existents. Història El 1959, després de la Revolució Cubana, Cuba va iniciar un ambiciós programa per promoure la recerca científica, malgrat els recursos limitats, centrant-se en la formació de personal per a la recerca i desenvolupament i la creació d'institucions com l'Acadèmia de Ciències i 53 entitats de Recerca i Desenvolupament en diverses disciplines. A mitjans dels anys vuitanta, el "Front Biològic" va impulsar la biotecnologia i la biologia molecular, amb una inversió d'uns 1.000 milions de dòlars per desenvolupar el pol científic de l’Havana Occidental, que incloïa 52 institucions. El 2008, aquestes gestionaven més de 100 projectes, principalment en salut humana, generant més de 60 productes i 500 patents internacionals. Malgrat la crisi econòmica del "Període Especial", el govern va mantenir el suport a la biotecnologia, i el 2012 es va crear BioCubaFarma, fusionant els sectors biotecnològic i farmacèutic per optimitzar els esforços científics. BioCubaFarma gestiona més de 1.000 productes, el 80% destinats al Sistema Nacional de Salut cubà, incloent-hi vacunes (com les contra la COVID-19), biofàrmacs per al càncer, medicaments genèrics i productes per a ús agropecuari. Exporta a més de 50 països, amb 769 registres sanitaris i més de 2.000 patents. Ha establert empreses mixtes, com BioFarma Innovations amb el Regne Unit (2020) i Genfarma amb el Vietnam (2025), impulsant la producció i recerca de medicaments innovadors. Amb 16.490 treballadors, incloent-hi 268 doctors i 265 màsters, i 396 projectes d’R+D+i, BioCubaFarma destaca per la seva competitivitat, qualitat i impacte social i econòmic, consolidant-se com un pilar estratègic de la ciència cubana. Referències Enllaços externs BioCubaFarma - Lloc web oficial
Moncadakazerne

De Moncadakazerne was een kazerne van het Cubaanse leger in Santiago de Cuba. Het was vernoemd naar de generaal Guillermo Moncada, een held uit de Cubaanse Onafhankelijkheidsoorlog. Op 26 juli 1953 voerde een groep gewapende revolutionairen, onder leiding van Fidel Castro, een aanval uit op de kazerne. Twee dagen eerder was Castro met 200 rebellen vanuit Havana richting de stad gereden. De groep verzamelde zich buiten de stad in Siboney. Ze hadden legeruniformen en een verzameling oude wapens, maar voor de rest waren de voorbereidingen slecht. In de vroege ochtend van de 26 juli vertrok een rij personenwagens naar de kazerne, een paar auto's konden de weg niet te vinden waaronder een groep met de belangrijkste wapens. Zij die wel arriveerden bij de kazerne werden vroegtijdig opgemerkt door de wacht. De aanval mislukte omdat het verrassingselement weg was, de rebellen duidelijk in de minderheid waren en veel wapens ontbraken. De rebellen wilde wapens buit maken in de kazerne, maar door de slechte voorbereiding kwamen ze niet uit in het wapenmagazijn maar bij een kapperszaak. Bij de aanval werden 15 soldaten en drie politieagenten gedood en 23 soldaten en vijf agenten raakten gewond. Onder de rebellen vielen negen doden en 11 gewonden. Achttien rebellen werden bijna direct gearresteerd, gefolterd en korte tijd later geëxecuteerd door Batista’s troepen. In de drie dagen erna werden nog eens 34 rebellen opgepakt, na hun bekentenis werden ook zij gedood. Castro en een paar anderen ontsnapten naar de nabijgelegen bergen maar zij werden alsnog opgepakt. Voor de rechtbank in de stad werden 122 mensen aangeklaagd voor hun deelname aan de aanval van 26 juli. Hiervan waren er 51 rebellen die waren opgepakt en zes rebellen die nog op vrije voeten waren. De resterende 65 waren voornamelijk politieke leiders en activisten van de oppositie die niet direct bij de aanval betrokken waren. De processen begonnen op 21 september en de uitspraak volgde op 6 oktober 1953. Fidel nam de volledige verantwoordelijkheid voor de aanval op zich. Negentien rebellen werden niet schuldig bevonden op basis van gebrek aan bewijs. De lichtste straffen waren zeven maanden gevangenis. Raúl Castro werd veroordeeld tot 13 jaar en zijn broer Fidel tot 15 jaar gevangenisstraf. In 1955 kregen veel rebellen, waaronder Fidel en zijn broer, amnestie. Deze gewapende aanval wordt algemeen aanvaard als het begin van de Cubaanse revolutie. De datum waarop de aanval plaatsvond, 26 juli, werd door Castro aangenomen als de naam voor zijn revolutionaire beweging (Movimiento 26 Julio of M-26-7) die uiteindelijk op 12 januari 1959 de dictatuur van Fulgencio Batista ten val bracht. De schade aan de kazerne werd snel hersteld na de aanval. Na de revolutie werd de kazerne in 1960 gebruikt als school. Later is er een museum, Museo de Historia 26 de Julio, bijgekomen met de aanval als belangrijk thema.
Казармы Монкада

Каза́рмы Монка́да — военные казармы в городе Сантьяго-де-Куба, названные в честь генерала Гильермо Монкады, героя Кубинской войны за независимость. Нападение Движения 26 июля 26 июля 1953 года казармы, гарнизон которых насчитывал 400 солдат и офицеров правительственных войск, стали объектом вооружённого нападения отряда из 165 повстанцев, который возглавлял Фидель Кастро. Нападение, ставшее первым боевым столкновением Кубинской революции, было отбито с большими потерями для обеих сторон. После поражения Кастро и другие оставшиеся в живых нападавшие были заключены в тюрьму Пресидио Модело. В дальнейшем революционная организация Кастро была названа «Движение 26 июля» (исп. Movimiento 26 Julio или M 26-7), в честь этого самого нападения. После победы Кубинской революции Через некоторое время после того, как Кастро и его сподвижникам удалось захватить власть на Кубе, здание казарм Монкада было передано под школьный городок «26 июля», а в южном крыле создан Музей 26 июля (исп. Museo Histórico 26 de Julio), посвящённый истории Кубинской революции. Память, отражение в культуре и искусстве вооружённые силы Кубы проводят общевойсковые военные учения «Монкада» В память о штурме казарм Монкада проводится марафон (соревнования по бегу на дистанцию 26 километров). Примечания Литература и источники Робер Мерль. Монкада. Первая битва Фиделя Кастро (26 июля 1953 г.) / пер. с франц. Е. М. Шишмаревой. — М.: Прогресс, 1968. Хулио Травьесо. Время «Ч». / пер. с исп. М. Чиликов. — М.: Молодая гвардия, 1988. — 159 стр. — ISBN 5-235-00185-0 Ссылки В. Чичков. День первый: Монкада // журнал «Вокруг света», № 7 (2574), 1973.