NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Етнографічний музей (Загреб)

Загребський етнографічний музей (хорв. Etnografski muzej u Zagrebu) — спеціалізований музей хорватської етнографії у столиці країни місті Загребі, цінне й важливе зібрання витворів декоративно-ужикового мистецтва і предметів побуту хорватів. Загальна інформація Етнографічний музей Загреба міститься в історичному приміщенні-пам'ятці архітектури в стилі модерн, й розташований за адресою: пл. Мажуранича / Trg Mažuranića, буд. 14, м. Загреб—10000 (Хорватія). Будинок музею — це колишній міський Будинок ремесел. Режим роботи музейного закладу: по вівторках, середах і четвергах — з 10.00 до 17.00 години; по п'ятницях, суботах і неділях — з 10.00 до 13.00 години; закритий по понеділках. Директор музею — проф. Дамодар Фрлан (prof. Damodar Frlan). З історії та експозиції Музей етнографії в Загребі був заснований у 1919 році з ініціативи Саламона Бергера (Salamon Berger), торговця текстилем і промисловця, родом зі Словаччини. Він же одним з перших презентував закладові власне дуже велике зібрання національних костюмів і тканин. У теперішній час колекції Загребського етнографічного музею налічують близько 80 000 предметів зберігання. У музейних фондах здебільшого етнографічна спадщина хорватського народу, представлена ​​у двох основних темах — хорватські народні костюми та окремі предмети народного мистецтва і ремесел, а також основних галузей народного господарства і промислів. Колекції Етнографічного музею в Загребі: відділ неєвропейських культур; колекція народних костюмів з Дінарського регіону; колекція народних костюмів Адріатики; колекція народних костюмів регіону Паннонія; колекція традиційних ювелірних виробів; колекція тканин; колекція народних музичних інструментів; колекція гончарних і плетених виробів; зібрання малих оздоблених предметів з дерева; колекція предметів домашнього побуту; зібрання традиційних предметів господарського призначення; колекція предметів, пов'язаних зі звичаями і віруваннями. Галерея Виноски Джерела та посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Етнографічний музей (Загреб) Вебсторінка музею (хор.) (англ.) Історія музею[недоступне посилання з липня 2019] на Вебсторінка музею
Cascade Centar

Cascade Centar was a shopping complex in Zagreb, Croatia. It was opened at the end of 2009 during the euro area crisis. By 2011 it was clear there were not enough shoppers to cover the high rents, and tenants began to move out. The center went bankrupt in 2012. It was closed and converted into a hotel in 2015. Structure The mall is situated in the centre of Zagreb, about 500 metres (1,600 ft) north of the main city square, bounded by Tkalčićeva Street and Mikloušićeva Street. It was built on a 18,000 square metres (190,000 sq ft) lot leased from the Archdiocese of Zagreb for 99 years. The building covers 12,319 m2 (132,600 sq ft). It has three floors and an underground garage with 180 parking spaces. The shops were accessed from four "streets" or terraces, of which the upper two are covered by a translucent roof. The east part of the center contains four apartments overlooking the gardens of the residential street. These are completely separated from the commercial part of the building. Construction and operation The project to build Cascade Centar was launched in August 2004. Radionica arhitekture was responsible for design, and Branko Galić undertook structural engineering. Interkonzalting provided consulting and design services. Construction was between 2006 and 2009. The original owner was the Molteh company, owned by former general Vladimir Zagorec. In 2007 Zagorec sold the company to the Czech-American group Ungelt / Spectrum. In 2010 the building was sold again to a group of investors. The center opened at the end of 2009, during the euro area crisis. With stylish shops and cafés, it became a meeting place for the young urban elite. In 2010 the management in effect waived rents in an effort to attract tenants. Later there were many disputes between the tenants and the management over the high rent, lack of space and low numbers of visitors. Store owners complained that the management was demanding retroactive rent payments for 2010, and that when they decided to move out they were not allowed to remove their property. In October 2011 the management company said the center would be forced to close temporarily because tenants were failing to pay rent, and there was not enough revenue to cover the cost of services. Demise Many fashion stores began to leave the center, which was closed early in the summer of 2012. The parking garage and a night club remained open. The company was in debt and was forced to file for bankruptcy. Starting with 2012, auctions of Cascade were repeatedly attempted, but no buyer was interested. The proceeds of the sale were to be divided among creditors, with the largest claimants being two Austrian banks. The complex was finally sold in February 2014, on the fifteenth auction. Estimated by the court in 2012 at almost 180 million kuna (US$26.5 million), it was sold for 22 million (US$3.2 million). Cascade Centar was closed in 2015 and the building structure was repurposed into a hotel. References
Cascade Centar

Cascade Centar је био трговачки комплекс у Загребу. Отворен је крајем 2009. током европске финансијске кризе. До 2011. било је јасно да нема довољно купаца да покрију високе кирије, а закупци су почели да се исељавају. Центар је банкротирао 2012. Затворен је и претворен у хотел 2015. Структура Комплекс се налази у центру Загреба, око 500 метара северно од главног градског трга, омеђеног Ткалчићевом и Миклоушићевом улицом. Изграђена је на парцели површине 18000 м2 и закупљена од Загребачке надбискупије на 99 година. Зграда покрива 12319 м2. Има три спрата и подземну гаражу са 180 паркинг места. У радње се приступало са четири „улице” или терасе, од којих су горње две покривене провидним кровом. У источном делу налазе се четири стана са погледом на баште стамбене улице. Оне су потпуно одвојене од пословног дела зграде. Изградња и рад Пројекат изградње је покренут у августу 2004. Радионица архитектуре је била задужена за пројектовање, а Бранко Галић се бавио грађевинским инжењерингом. Интерконзалтинг је пружао консултантске и дизајнерске услуге. Изградња је била између 2006. и 2009. Првобитни власник била је компанија Молтех. После је 2007. продат чешко-америчкој групи Ungelt/Spectrum. 2010. зграда је поново продата групи инвеститора. Центар је отворен крајем 2009. усред европске финансијске кризе. Са модерним продавницама и кафићима, постао је место окупљања младе урбане елите. 2010. менаџмент се заправо одрекао закупнина у настојању да привуче станаре. Касније је било много спорова између станара и управе око високе кирије, недостатка простора и малог броја посетилаца. Власници радњи су се жалили да управа тражи ретроактивно плаћање закупнине за 2010. и да им није дозвољено да уклоне имовину када су одлучили да се иселе. У октобру 2011. компанија за управљање је саопштила да ће центар бити приморан да се привремено затвори јер станари нису плаћали кирију, а није било довољно прихода да покрије трошкове услуга. Напуштање Многе модне продавнице су почеле да напуштају центар, који је затворен почетком лета 2012. Паркинг гаража и ноћни клуб остали су отворени. Компанија је била у дуговима и била је принуђена да поднесе захтев за банкрот. Почевши од 2012. аукције су више пута покушаване, али ниједан купац није био заинтересован. Приход од продаје требало је да се подели међу повериоце, а највећи потражиоци су две аустријске банке. Комплекс је коначно продат у фебруару 2014., на петнаестој аукцији. Суд је 2012. проценио на скоро 180 милиона куна (26,5 милиона долара), а продат је за 22 милиона (3,2 милиона долара). Центар је затворен 2015. и зграда је пренамењена у хотел. Референце
Věž Chromos

Věž Chromos je 58 metrů vysoká kancelářská budova v Záhřebu v Chorvatsku. Věž byla postavena v roce 1989 a byla sídlem společnosti Chromos. Dnes slouží jako kancelářská budova pro místní firmy. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Chromos Tower na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Věž Chromos na Wikimedia Commons
Chromos Tower

Chromos Tower is a 60-meter (200 ft) office tower in Zagreb, Croatia. The tower was constructed in 1989 and was originally the main headquarters of the Chromos Corporation after which it was named. It is located in Kanal neighborhood, on the corner of the Vukovar Street and Vjekoslav Heinzel street. It is the last high-rise building built in Zagreb before the Croatian War of Independence (1991–1995). Basic characteristics The building has 15 floors and a total height of 60 meters. It was originally intended as the headquarters of the Company Chromos, hence the name. Today, it is used as office space by about 40 companies, and about 600 employees come to work here every day. See also Media related to Chromos Tower at Wikimedia Commons List of tallest buildings in Croatia References
Chromosov neboder

Chromosov neboder (poznat i pod nazivom Chromosov toranj) poslovni je neboder u Zagrebu. Nalazi se u gradskoj četvrti Trnje, na uglu Ulice grada Vukovara i Heinzelove ulice, te je posljednji neboder izgrađen u Zagrebu prije početka Domovinskog rata. Gradnja Neboder je otvoren 1989. godine te je posljednja visoka građevina izgrađena u Zagrebu prije raspada SFRJ. Glavni arhitekti projekta bili su Marijan Turkulin i Petar Vovk. Osnovne karakteristike Zgrada ima 15 katova te je ukupne visine 60 metara. U početku je bila namijenjena kao glavno sjedište tvrtke Chromos, pa otuda dolazi i ime. Danas je za uredske prostore koristi 40-ak tvrtki, a ovdje svakodnevno na posao dolazi 600-tinjak zaposlenih. Izvori Vanjske poveznice
Вежа Хромос

Вежа Хромос (хорв. Chromosov toranj), більш відома в Хорватії як хмарочос Хромос (хорв. Chromosov neboder) — хмарочос у столиці Хорватії Загребі, в районі Трнє, на розі вулиць міста Вуковара та Гайнзеля. Останній висотний будинок, побудований у Загребі перед війною за незалежність. Загальні відомості Споруджена 1989 року вежа спочатку була центральним офісом хорватської корпорації «Chromos», на честь якої і названа. Головними архітекторами проєкту були Маріян Туркулин і Петар Вовк. Використані матеріали — бетон і скло. Будівля має 15 поверхів і загальну висоту 60 метрів. Висотка задумувалася як адміністративний будинок корпорації «Chromos», проте нині, крім фірми «Chromos-commerce d.o.o.», ще близько 40 фірм використовують її офісні приміщення у своїх ділових цілях. Сюди щодня прибуває на роботу близько 600 працівників. Див. також Хмарочоси Загреба Примітки Посилання Сайт фірми Хромос [Архівовано 5 вересня 2021 у Wayback Machine.]
Crkva Roždestva Presvete Bogorodice u Drežnici

Crkva Roždestva Presvete Bogorodice je pravoslavna crkva u Drežnici kod Ogulina. U sastavu je Gornjokarlovačke eparhije Srpske pravoslavne crkve. Povijest Srbi su se naselili u Drežnicu u 17. stoljeću. Po doseljenju podigli su drvene crkve u centru Drežnice, u Krakaru i Nikolićima. Godine 1842. godine završena je i posvećena pravoslavna crkva Roždestva Presvete Bogorodice u centru Drežnice, koja je bila devastirana u Drugom svjetskom ratu. Partizani su zvonik minirali i srušili početkom 1942. godine uz negodovanje seoskih žena, a ostali dio crkve je spaljen 1944. godine. Nakon rata ostale su samo ruševine. Lokalnog pravoslavnog svećenika Đorđa Žutića ubila je UDBA 24. ožujka 1946. godine. Zbog nepovoljne političke klime, konkretna inicijativa za obnovu crkve započela je tek 1988. godine. Početni radovi započeli su sljedeće godine i trajali do 1991. Ponovno su se nastavili 1993. dolaskom Miloša Orelja za paroha. Od tada crkva se postepeno gradi do danas i još nije posve dovršena. Zvonik s novim zvonima dovršen je 2001., a kupola i svodovi završeni 2010. godine. Izvori
Црква Рождества Пресвете Богородице у Дрежници

Црква Рождества Пресвете Богородице је православна црква у Дрежници, код Огулина. Црква је део епархије горњокарловачке Српске православне цркве. Историјат цркве Срби су се населили у Дрежницу у 17. веку. По досељењу подигли су дрвене цркве у центру Дрежнице, у Кракару и Николићима. Године 1842. завршена је и освећена православна црква Рождества Пресвете Богородице у центру Дрежнице. До 1940. године, парохију дрежничку су опслуживала по два свештеника. Последњи су били Милош и Ђорђе Жутић. Црква је уништена у Другом светском рату. Партизани су звоник минирали и срушили почетком 1942. године уз негодовање сеоских жена, а остали део цркве је спаљен 1944. године. Након рата остале су само рушевине. Локалног православног свештеника Ђорђа Жутића убила је УДБА 24. марта 1946. године. Због неповољне политичке климе, конкретна иницијатива за обнову цркве започета је тек 1988. године. Обнову са иницијативним одбором, према пројекту архитекте Предрага Пеђе Ристића започео је свештеник Миле Перенчевић. Почетни радови започели су 1989. и трајали су до 1991. године. Године 1993. године поновну иницијативу за изградњу храма покреће свештеник Милош Орељ, парох дрежнички. На храму је обновљен звоник, који је са новим звонима осветио епископ далматински и администратор епархије горњокарловачке г. Фотије 21. септембра 2001. године а купола и сводови завршени су 2010. године. Референце
Church of Our Lady of Health, Kistanje

The Church of Our Lady of Health (Croatian: Crkva Gospe od Zdravlja) is a Roman Catholic church in Kistanje, Croatia. History The church was built in 1894. It was dedicated in 1895 by Grgur Rajčević, archbishop of Zadar. In 1995 it was renovated. Description The church has stone altar according to wall with wooden tabernacle and image of Our Lady of Health. It also have wooden altar with ambon according to people, with wooden statues of Saint Joseph and Virgin Mary with Child and gypsum statue of the Sacred Heart of Jesus. The church also have stone baptistery and stone stoups. See also Church of Saint Nicholas, Kistanje References
Church of Saint Anthony, Knin

The Church of Saint Anthony (Croatian: Crkva svetog Ante) is a Roman Catholic church in Knin, Croatia. History Construction of church started in 1860, and was completed in 1863. During World War II, the church sustained some damage due to bombings. It completed renovations in 1960. During the Croatian War of Independence, the church was completely destroyed by rebel Serbs. After the war, the Franciscans started with renovation of monastery and church. The new church was re-dedicated on 6 December 1998. References
Crkva sv. Ante u Kninu

Crkva svetog Ante je franjevačka crkva u Kninu. Nalazi se u kompleksu starog franjevačkog samostana. Izgrađena je na mjestu starohrvatske crkve. Povijest Prema starim zapisima franjevci se na podučju Knina javljaju još rane 1398. godine kad im je ban Pavao Kurjaković iz roda Gusića darovao posjede. Zapis je objavio Tadija Smičiklas Codex diplomaticus regni Croatiae Dalmatiae et Slavoniae" na stranici 398. i 399.,od datuma 10. Prosinca 1398. Original na pragmenti sa četiri pečata nalazi se u arhivi franjevačkog samostana u Ljubljani. Franjevački samostan u Kninu spominje se 1469. god. Pripadao je Cetinskoj kustodiji, a 1514. god. Trsatskoj. Kad je Knin pao pod tursku vlast (1522.), samostan je srušen. Nakon oslobođenja Knina (1688.) franjevci su osnovali hospicij, koji je 1708. godine proglašen samostanom. Samostanske zgrade uređivale su se i nadograđivale kroz 18. stoljeće Samostan je iz temelja popravljen i proširen 1876. godine. Gradnja crkve sa zvonikom (od 4 zvona) počela je 1860. i završena 1863. Zbog nestabilnosti terena crkva je 1911. temeljito popravljena. Crkva je bila oštećena u bombardiranju u Drugom svjetskom ratu, 1944. Kasnije je započela obnova koja je završila 1960. godine. Nakon rata izvršeni su nužni popravci, a temeljitija obnova bila je 1952. godine, osobito 1977. – 1979. godine. God. 1705. izgrađena je, na mjestu gdje je vjerojatno bila starohrvatska crkva, nova crkva sv. Ante sa zvonikom. Početkom Domovinskog rata pobunjeni su Srbi oštetili samostan i opljačkali i oskvrnuli crkvu. 1993. crkva je bila zapaljena, a od nje su ostali samo zidovi. Odmah nakon oslobođenja Knina 5. kolovoza 1995. u grad su se vratili franjevci koji su započeli obnovu samostana i pripadajuće mu crkve, prema projektima zagrebačkih arhitekata Nenada Fabijanića i Božidara Uršulića. Obnovljena je crkva blagoslovljena 6. prosinca 1998. Od 2001. do 2003., zbog tonuća crkve i samostana, obavljeni su radovi kojima su učvršćeni temelji crkve sa sjeverne i samostana s istočne strane. Galerija Izvori Vanjske poveznice
Church of Saint Anthony of Padua, Nunić

The Church of Saint Anthony of Padua (Croatian: Crkva svetog Antuna Padovanskog) is a Roman Catholic church in Nunić, Croatia. History The church was built in the 14th century. Inside of it there is a tombstone from 1203, which means on that place was church in old Croatian era. It was renovated in 1971. During the Croatian War of Independence it was completely robbed by Serbs. Also was damaged part of the church inventory and destroyed picture of Saint Anthony (from 1856). In 1999 it was again renovated. The church serves as rehab centre for drug dependency and is run by Roman Catholic priests. References
Church of Saint Michael, Osijek

The Church of Saint Michael (Croatian: Crkva svetog Mihaela) is a Roman Catholic church in Osijek, Croatia. It is located in Tvrđa. History Jesuits laid the foundation stone on 31 July 1725 on the foundation of Kasimpaša mosque, which was built during Ottoman period in Osijek. In 1734 the first Mass was held in the unfinished church. In 1750 the church was dedicated to Saint Michael. It was finished in 1768. In 1991, during the Croatian War of Independence the church was damaged, but in 1999 it was renovated. Altars Church have 7 altars, which were added over time: Altar of Saint Michael (main altar) Altar of Saint John Nepomuk (from 1764) Altar of Saint Otilia (from 1768) Altar of Blessed Virgin Mary (also called White altar) Altar of Holy Cross (also called Black altar) Altar of Blessed Mary Assistant Altar of Saint Teresa of Ávila References
Église Saint-Michel d'Osijek

L'église Saint-Michel (en croate : Crkva svetog Mihaela) est une église catholique romaine située à Osijek, en Croatie. Elle est de style baroque. Histoire Les Jésuites ont posé la première pierre le 31 juillet 1725 sur la fondation de la mosquée Kasimpaša, qui a été construite pendant la période ottomane à Osijek. En 1734, la première messe a eu lieu dans l'église inachevée. En 1750, l'église est dédiée à saint Michel. Elle a été achevée en 1768 . En 1991, pendant la guerre d'indépendance croate, l'église a été endommagée, mais en 1999 elle a été restaurée. Autels L'église a 7 autels, qui ont été ajoutés au fil du temps. Références Portail du catholicisme Portail de l’architecture chrétienne Portail du baroque Portail de la Croatie
Kościół św. Michała Archanioła w Osijeku

Kościół św. Michała Archanioła (chorw. Crkva sv. Mihaela arkanđela) – rzymskokatolicka świątynia znajdująca się w chorwackim mieście Osijek, w dzielnicy Tvrđa. Drugi co do wielkości kościół miasta (po konkatedrze). Historia Przed powstaniem obecnego kościoła w tym miejscu znajdował się meczet, wzniesiony za panowania tureckiego. 19 października 1704 został przekształcony w kościół katolicki i poświęcony przez bpa Juraja Patačicia. 31 lipca 1725 jezuici rozpoczęli budowę nowej świątyni, w której od 1734 sprawowano nabożeństwa. W latach 1741–1742 wzniesiono wieże. W 1750 roku świątynię konsekrowano pod wezwaniem św. Michała Archanioła, a prace w pełni ukończono w roku 1768. Kościół został uszkodzony jesienią 1991 roku podczas wojny domowej. Opis Budynek barokowy. Posiada dwuwieżową fasadę, wieże mają wysokość 47 metrów. Dzwony kościoła używane są co piątek o godzinie 11:00, na pamiątkę wyzwolenia miasta spod panowania tureckiego z 29 września 1687. Wnętrze kościoła zdobi 7 ołtarzy. Galeria Przypisy
Helige ärkeängeln Mikaels kyrka, Osijek

Den helige ärkeängeln Mikaels kyrka (kroatiska: Crkva sv. Mihaela arkanđela) är en romersk-katolsk kyrka i Osijek i Kroatien. Den uppfördes 1725-1768 i barockstil och ligger vid Juraj Križanićs torg (Trg Jurja Križanića) i Tvrđa. Den är efter Sankt Petrus och sankt Paulus bikatedral den till ytan näst största kyrkan i Osijek. Historik Grundstenen till den nya kyrkan lades av jesuiterna den 31 juli 1725. Kyrkan uppfördes på grunderna av den tidigare Kasımpaşa-moskén (uppförd i slutet av 1500-talet) som osmanerna låtit uppföra under den 161 år långa ockupationen av Osijek. I dess källarplan syns fortfarande grunderna efter den tidigare moskén. Kyrkans två klocktorn uppfördes 1741-1742 men det skulle dröja ytterligare tjugosju år innan den 1768 stod helt färdig. I inledningen av det kroatiska självständighetskriget 1991 skadades kyrkan men sedan renoveringen 1999 syns inga spår efter dessa skador. Se även Den helige ärkeängeln Mikaels kyrka – i Kaunas i Litauen Sankt Mikaels kyrka Referenser Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Helige ärkeängeln Mikaels kyrka, Osijek.
Kostel svatého Chrysogona (Zadar)

Kostel svatého Chrysogona v Zadaru (chorvatsky crkva svetog Krševana) je římskokatolický kostel postavený v románském slohu ve 12. století. Nachází se na náměstíčku papeže Alexandra III. (Poljana pape Alexandra III.) v chorvatském Zadaru. Na náměstíčku před vstupem do kostela se nachází socha chorvatského renesančního básníka Petra Zoraniće. Historie Románský kostel byl vysvěcen roku 1175 prvním zadarským arcibiskupem Lampridiem. Byl postaven v místech římského tržiště, kde nahradil starší kostel sv. Antonína Poustevníka. Původně klášterní kostel je jedinou dochovanou stavbou kdysi poměrně velkého středověkého opatství benediktinů. V roce 1387 byly v kostele tajně uloženy ostatky zavražděné chorvatské královny Alžběty Bosenské, vdovy po chorvatsko-uherském králi Ludvíkovi I. Královniny ostatky zde spočívaly tři roky a poté byly přeneseny do baziliky Nanebevzetí Panny Marie v Stoličném Bělehradu. V roce 1485 byla zahájena výstavba zvonice, avšak po jejím přerušení roku 1546 věž nebyla již nikdy dokončena. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Church of St. Chrysogonus na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Chrysogona na Wikimedia Commons kostel sv. Chrysogona (anglicky) Crkva Sv. Krševana Archivováno 1. 4. 2014 na Wayback Machine. (chorvatsky)
Church of Saint Chrysogonus, Zadar

The Church of St. Chrysogonus (Croatian: Crkva sv. Krševana) is a Roman Catholic church located in Zadar, Croatia, named after Saint Chrysogonus, the patron saint of the city. The Romanesque church was consecrated by Lampridius, Archbishop of Zadar, in 1175. Built at the site of a Roman emporium, it replaced the Church of Saint Anthony the Hermit and is the only remaining part of a large medieval Benedictine abbey. In 1387, Elizabeth of Bosnia, the murdered queen dowager of Hungary and Dalmatia, was secretly buried in the church, where her body remained for three years until being moved to the Székesfehérvár Basilica. The construction of a bell tower began in 1485, but was abandoned in 1546 and never finished. Sources Crkva Sv. Krševana Archived 2014-04-01 at the Wayback Machine (in Croatian) External links St Chrysogonus’ Church
Église Saint-Chrysogone de Zadar

L'église Saint-Chrysogone (en croate : Crkva sv. Krševana) est une église catholique romaine située à Zadar, en Croatie, nommée d'après Chrysogone d'Aquilée, le saint patron de la ville. L'église romane fut consacrée par Lampridius, archevêque de Zadar, en 1175. Construite à l'emplacement d'un emporium romain, elle a remplacé l'église Saint-Antoine-l'Ermite et est le seul vestige d'une grande abbaye bénédictine médiévale. En 1387, Elisabeth de Bosnie, la reine douairière assassinée de Hongrie et de Dalmatie, fut secrètement enterrée dans l'église, où son corps resta pendant trois ans jusqu'à ce qu'il soit transféré dans la basilique de Székesfehérvár en Hongrie. La construction d'un clocher a commencé en 1485, mais a été abandonnée en 1546 et n'a jamais été achevée. Sources Crkva Sv. Krševana Archives (en Croate) Liens externes L'église St Chrysogone Voir également Architecture de la Croatie Église Saint-Donat Références Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Croatie