NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Вищий трибунал Республіки Хорватія з розгляду нетяжких злочинів

Вищий трибунал Республіки Хорватії з розгляду нетяжких злочинів (хорв. Visoki prekršajni sud Republike Hrvatske) — спеціалізований суд для всієї території Республіки Хорватія з осідком у Загребі, який переглядає рішення відповідних трибуналів в апеляційному порядку, винесені ними при розгляді справ по суті, а також інші їхні дії й рішення. Це суд другого рівня, до компетенції якого входить і розгляд спорів компетенції нижчих за рангом трибуналів , яких у країні налічується 61. Суди з розгляду нетяжких злочинів можна вважати судовими органами, що спеціалізуються на розгляді найменш небезпечних злочинів, що межують з адміністративними правопорушеннями (проступками). Законом на них може бути покладено обов'язок розглядати також інші справи (ч. 2 ст. 15b Закону Республіки Хорватія «Про суди») Внутрішня організація суду Канцелярія голови суду Кабінет директора судової адміністрації Відділ фінансово-матеріальних операцій Відділ допоміжно-технічних справ Судові відділи Відділ нетяжких злочинів у сфері громадського порядку і миру та громадської безпеки Відділ нетяжких злочинів у сфері економіки та фінансів Відділ нетяжких злочинів у сфері безпеки транспорту і перевезень Відділ спостереження за європейським законодавством і судовою практикою Європейського Союзу та Європейського Суду з прав людини зі службою обліку, відстеження і вивчення судової практики Рада з розв'язання справ про оскарження рішень трибуналів з розгляду нетяжких злочинів про визнання та виконання рішень про грошові штрафи між державами-членами ЄС (спеціалізована рада) Судова канцелярія з відділом стенограм Див. також Вищий господарський суд України Вищий адміністративний суд Хорватії Судова система Хорватії Примітки Посилання Офіційний сайт Вищого трибуналу Хорватії з розгляду нетяжких злочинів [Архівовано 2 січня 2020 у Wayback Machine.] (хор.) Закон про суд з розгляду нетяжких злочинів [Архівовано 30 квітня 2022 у Wayback Machine.] (хор.)
В'єснік

Хмарочос Vjesnik (хорв. Vjesnikov neboder) — діловий висотний будинок у столиці Хорватії Загребі, на перетині Славонського проспекту і Савського шляху. Подробиці Побудований 1972 року хмарочос являє собою частину комплексу, який також містить нижчі комерційні будівлі. Будинок дістав назву від газетного підприємства, яке видає газету Vjesnik. Він також відомий за прізвиськом «Шоколадна вежа» (хорв. Čokoladni toranj). Хмарочос має висоту 67 м і складається з високого першого поверху і наступних 16 поверхів з радіощоглою на даху. Висотний будинок має форму прямокутного паралелепіпеда зі сторонами 14 і 39 метрів. Фасад зроблено зі світловідбивного жовтогарячого і коричневого матового скла, яке в тих місцях у часи будівництва було дуже модерним. Вікна не закріплені. Статику хмарочоса забезпечують 7 залізобетонних плит унизу розміром 40x80 см, які тоншають до верху до розміру 40x40 см. Біля хмарочоса є трамвайна зупинка «В'єснік», з денними маршрутами підприємства ZET №№4, 5, 14, 17 і нічним №32. Через дедалі більшу кількість сучасних офісних центрів ціна квадратного метра у хмарочосі падає, а сам будинок зношується, навіть заговорили про його знесення, що викликало обурення серед громадян, архітекторів і містобудівників. Нині відомо, що незабаром відбудеться ремонт будівлі. Цікавинки На створення цієї висотки надихнув хмарочос Lever House [Архівовано 29 вересня 2007 у Wayback Machine.] Галерея Див. також Хмарочоси Загреба Посилання Likovna umjetnost 1, Dr. Jadranka Damjanov, Školska knjiga, Zagreb, 1999. (хор.)
Lora (Split)

Lora is a harbor in the northwestern part of Split, Croatia, in the Bay of Kaštela. It is currently used as a naval base of the Croatian Navy. Located right next to the Brodosplit shipyard, it has been an important naval base for the Yugoslav Navy (1945–1991) and its headquarters. Ever since its founding in 1991, Lora naval base has served as the HQ of Croatian Navy. In this capacity, it is the home port for nearly all ships of the fleet. Lora is also the HQ of Croatian Coast Guard. Lora naval base hosts sport, educational and other naval facilities, as well as a naval memorial chapel dedicated to Croatian sailors who perished in Croatian War of Independence. The only submarine that has served with Croatian Navy, Velebit, is on permanent display in Lora. References
Vojna luka Lora

Vojna luka Lora je luka posebne namjene u Splitu, sjedište Hrvatske ratne mornarice i jedine Pomorske baze u Hrvatskoj. Vojna pomorska baza Lora nalazi se u neposrednoj blizini poljudskog stadiona, u sjevernom dijelu grada, s pogledom na Kaštelanski zaljev, a prostire se na 53 hektara. Akvatorij luke obuhvaća prostor 100 m od obale i lukobrana, a obuhvaća površinu od 23 hektara. Izgrađena je za potrebe Jugoslavenske ratne mornarice. U Lori se danas nalazi većina postrojbi HRM: Zapovjedništvo, Zapovjedna satnija, Flotila HRM (Zapovjedništvo flotile, Divizijun za površinska djelovanja, Divizijun za potporu, Protuminski divizijun, Odred rezidencijalnih brodova), Obalna straža Republike Hrvatske (Zapovjedništvo, 1. Divizijun), Bojna obalnog motrenja i obaviješćivanja, Učilište HRM "Petar Krešimir IV." U Lori se nalazi i Dom Hrvatske vojske u kojem se često organiziraju za javnost otvorene manifestacije - predstave, koncerti, skupovi, pa čak i sajmovi, a sportskim terenima se za treninge i nastupe koriste nogometaši NK "Krilnik". Prostorima u Lori privremeno se za predavanja koristi i Pomorski fakultet Sveučilišta u Splitu. Izvori
Gašinci Military Training Grounds

The "Gašinci" Military Training Grounds (formerly the "Sutjeska" Military Training Grounds") is a Croatian Army training base located 10 kilometers from Đakovo, in the region of Slavonia, Croatia. The complex is a part of the Croatian Army Training and Doctrine Command. History Prior to being used by the Croatian Army, the training grounds were built and used by the Yugoslav People's Army (JNA). Captured by Croatian forces in the early days of the Croatian War of Independence, from 1991-95 training grounds served as the Croatian Army's primary live-fire training centre. In 2013, a 21-year-old soldier Marko Zalović was killed when he was run over by a M-84 main battle tank that unexpectedly veered from its route and killed the young soldier who was in a trench by the road. Geography and Layout Training grounds covers 32 square kilometres and is divided into two parts. The eastern portion is dedicated to administrative command buildings, training facilities and sports fields; while the western area, which covers 21 square kilometres, is a dedicated training area. Smaller than the ''Eugen Kvaternik'' military training ground near Slunj, the ''Gašinci'' complex is best suited for training individuals and smaller groups at the company and battalion level. The complex is capable of providing logistical support for exercises and hosting a variety of training events for the firing of weapons, including small arms, anti-tank rockets, artillery and armoured vehicles References
Vojni poligon Gašinci

Vojni poligon "Gašinci" jest obučno-vježbovno postrojenje Hrvatske kopnene vojske, smješteno uz istoimeno selo 10 kilometara od Đakova. Nalazi se pod upravom Pješačke pukovnije Zapovjedništva za obuku i doktrinu HKoV-a. Povijest Odlukom Jugloslavenske narodne armije iz 1962. godine, vojni je poligon iduće godine osnovan kao Vojni poligon "Sutjeska" i to raseljavanjem stanovništva sela Malo i Veliko Nabrđe. Potonje je selo uglavnom bilo naseljeno srpskim stanovništvom, koje je tokom Drugog svjetskog rata znatno stradalo, a dio stanovnika završio je i u sabirnim logorima Jasenovac i Stara Gradiška. Hrvatska je vojska poligon rabila većim dijelom Domovinskog rata, točnije od 19. rujna 1991., kad je oslobođen od JNA. Do 1995. bio je jedini poligon na kojemu je HV mogao raditi veća uvježbavanja gađanja. U razdoblju od 1992. do 1999. u sklopu poligona djelovao je Izbjeglički centar Gašinci, namijenjen prvenstveno žrtvama rata u Bosni i Hercegovini, uglavnom Bošnjacima. Procjenjuje se da je kroz centar prošlo preko 30 000 izbjeglica. Geografija i sadržaji poligona Vojni poligon "Gašinci" podijeljen je na dvije cjeline. U istočnoj su cjelini smješteni taborski prostori, Zapovjedništvo, vježbališta, te športski tereni, a u zapadnoj cjelini nalaze se objekti za obuku. Poligon zauzima površinu od 3 263,60 hektara, od čega je oko 2.100 hektara prostor vježbališta i strelišta. Dimenzije poligona su 7,5x5 kilometara. Najviša visinska kota na poligonu je Ikona (265 mnm), a najniža je visine 102 mnm. Na poligonu ima deset različitih strelišta (automatsko-pješačko i tenkovsko, strelište za gađanje ručnom bombom, strelište za instinktivna i situacijska gađanja...) i deset vježbališta (za pješaštvo, protuoklopništvo, PZO, topništvo...). "Gašinci" su u velikom dijelu svojevrsni prirodni rezervat. Unutar poligona nalazi se ograđeni lovački gater veličine oko 400 hektara u kojem prebiva raznovrsna divljač. Na poligonu postoji pročišćivač otpadnih voda u kojemu se sve otpadne vode pročišćavaju i vraćaju u prirodu u čistom stanju. Namjena Gašinci su, zbog manje veličine u odnosu na vojni poligon kod Slunja, najbolji za obuku pojedinaca i manjih skupina. Poligon je potpuno sposoban za pružanje logističke potpore svim postrojbama i korisnicima tijekom mnoštva vježbovnih i obučnih događaja kao i za razne druge aktivnosti, što uključuje smještaj, prehranu, uporabu nastavnih i obučnih kapaciteta, skladišta, sanitetsko osiguranje i opskrbu pogonskim gorivima. Poligon je prvenstveno namijenjen za: izvođenje obuke na traci zaključno sa satnijom izvođenje taktičkih vježbi zaključno s bojnom izvođenje taktičkih vježbi s bojnim gađanjem desetina-vod-satnija provedbu pripremnih i bojnih gađanja iz pješačkog i protuoklopnog oružja, gađanja ručnom bombom, topničkim i tenkovskim oružjem provedbu pojedinačne i zajedničke obuke postrojbi provedbu obuke postrojbi za MVO Povezani članci Zapovjedništvo za obuku i doktrinu HKoV Vojni poligon "Eugen Kvaternik" Izvori Vojni poligon "Gašinci", Hrvatski vojnik, broj 380/2012. Arhivirana inačica izvorne stranice od 30. siječnja 2012. (Wayback Machine)
Orsera (Brioni)

Orsera (in croato Vrsar) è un isolotto disabitato della Croazia e fa parte dell'arcipelago delle isole Brioni, lungo la costa istriana. Amministrativamente appartiene all'istituzione pubblica del Parco nazionale di Brioni del comune di Pola, nella regione istriana. Geografia Orsera si trova nella parte centro-meridionale dell'arcipelago delle isole Brioni, 455 m a ovest di Brioni Maggiore, 715 m a sudest di Vanga e 950 m a sudovest di Madonna del deserto. Nel punto più ravvicinato, punta Cristo (rt Proština), dista dalla terraferma 4,33 km. Orsera è un isolotto di forma ovale, orientato in direzione nord-sud, che misura 310 m di lunghezza e 265 m di larghezza massima. Ha una superficie di 0,0589 km² e uno sviluppo costiero di 0,946 km. Al centro, raggiunge un'elevazione massima di 11,5 m s.l.m. Note Bibliografia Dario Alberi, Istria: storia, arte, cultura, 1997, Trebaseleghe (PD), LINT Editoriale, ISBN 978-88-8190-015-2. (HR) Državni program [Programma Nazionale] (a cura di), Pregled, položaj i raspored malih, povremeno nastanjenih i nenastanjenih otoka i otočića [Analisi, posizione e schema di isolotti e piccole isole, periodicamente abitati e disabitati] (PDF), su razvoj.gov.hr, 2012, p. 3. URL consultato il 24 febbraio 2017. (EN, HR) Tea Duplančić Leder, Tin Ujević e Mendi Čala, Coastline lengths and areas of islands in the Croatian part of the Adriatic Sea determined from the topographic maps at the scale of 1:25000 [Lunghezze delle linee di costa e aree delle isole nella parte croata del mare Adriatico definite in base alle mappe topografiche in scala 1:25000] (PDF), in Geoadria, vol. 9, n. 1, Zara, Hrvatski hidrografski institut [Istituto idrografico della Croazia], 2004, pp. 12-30, DOI:10.15291/geoadria.127. Giacomo Marieni, Portolano del mare Adriatico, a cura di i.r. Istituto geografico militare, seconda edizione, Vienna, Tipografia dei PP. Mechitaristi, 1845. Cartografia (HR) Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. Voci correlate Croazia Dalmazia Toponimi italiani dell'Istria Isole della Croazia
Vrsar (otok)

Vrsar je majhen otoček v skupini Brionskih otokov ob jugozahodni obali Istre severozahodno od Pule (Hrvaška). Vrsar je majhen otoček porasel z bujno mediteransko vegetacijo, ki leži okoli 0,7 km zahodno od južnega dela otoka Veliki Brijun. Njegova površina meri 0,059 km². Dolžina obalnega pasu je 0,95 km. Glej tudi Seznam otokov na Hrvaškem
Scoglio Zabodaschi

Lo scoglio Zabodaschi (in croato Zabodaski o Zabodarski) è un isolotto disabitato della Croazia, che fa parte dell'arcipelago delle isole Quarnerine ed è situata a sudest della punta meridionale della penisola d'Istria. Amministrativamente appartiene alla città di Lussinpiccolo, nella regione litoraneo-montana. Geografia Situato nella parte meridionale del Quarnaro, a 590 m dall'isola di Lussino, Zabodaschi si trova 44,7 km a sudest dell'Istria. Più precisamente, è situata a sud dell'ingresso della baia Zabodaschi (uvala Zabodaski) e dell'altura omonima (Zabodaschi, Zabodaski) su Lussino. Lo scoglio Zabodaschi ha una forma rotonda, leggermente schiacciata nella parte nordoccidentale, con un diametro di 275 m; la sua superficie è di 0,049 km² e le coste si sviluppano per 0,81 km. Al centro, raggiunge la sua elevazione massima di 15 m s.l.m.. Isole adiacenti Scoglio delle Monache (in croato Koludarc) è un isolotto posto 1,825 km a est di Zabodaschi. Mortar (in croato Murtar) è un piccolo isolotto allungato posto 1,32 km a est di Zabodaschi. Note Voci correlate Croazia Dalmazia Toponimi italiani in Dalmazia Isole della Croazia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su scoglio Zabodaschi Collegamenti esterni Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. URL consultato il 27 agosto 2016.
Zabodaski

Zabodaski je majhen nenaseljen otoček v Jadranskem morju. Pripada Hrvaški. Zabodaski, v novejših zemljevidih tudi Zabodarski je otoček, ki leži na koncu Unijskega kanala pred vstopom v zaliv Zabodaski, zahodno od Lošinja med rtoma Salzina in Beli art, od katerih je oddaljen okoli 1 km. Površina otočka meri 0,049 km². Dolžina obale je 0,81 km, najvišji vrh je visok 20 mnm. Iz pomorske karte je razvidno, da svetilnik, ki stoji na jugovzhodni strani otočka, oddaja svetlobni signal: R Bl(2) 6s. Nazivni domet svetilnika je 4 milje. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Zagrebački Ranžirni kolodvor

Zagrebački Ranžirni kolodvor (službeno Zagreb Ranžirni kolodvor, skraćeno Zagreb RK) kompleks je za prihvat teretnih vlakova, njihovo razvrstavanje (ranžiranje) i otpremu. U sklopu ranžirnog kolodvora nalazi se depo za električne i dizelske lokomotive. Položaj Kompleks je smješten na površini od 100 hektara u jugoistočnom dijelu Zagreba, u južnom dijelu naselja Hrelić, a sjeverno od Buzina. Nalazi se između naselja Sveta Klara na zapadu i naselja Mičevec na istoku, te uz južni rub naselja Otok (od 1979. dio Sloboštine) i naselja Jakuševec. Kolodovorski kompleks dug je 4,1 km, a širok 1,1 km. Povijest Ideja o izgradnji novog ranžirnog kolodvora u zagrebačkom željezničkom čvorištu javila se početkom 1950-ih godina. U to doba vlakovi u zagrebačkom čvorištu bili su ranžirani u pet kolodvora: Zagreb Borongaj, Teretni kolodvor Črnomerec, Teretni kolodovor Vrapče, Zagreb Istočni kolodvor te Zagreb Zapadni kolodvor. Širenjem grada ovi kolodvori našli su se u gradskom središtu, a njihovi kapaciteti bili su skučeni, dotrajali i zastarjeli, što je imalo za posljedicu nedjelotvornost i neurednost teretnog prijevoza, visoke prijevozne troškove, mali obrtaj vagona, itd. Izvedba prvih građevinskih radova započela je 1968. godine. Projekt Zagreb Ranžirni kolodvor bio je izgrađen po uzoru na ranžirni kolodvor u francuskom gradu Sottevilleu. Svečano je pušten u rad 27. svibnja 1978. godine i tada je bio najmoderniji kompleks takve vrste u jugoistočnoj Europi. Tehničke karakteristike Zagreb Ranžirni kolodvor izveden je kao jednosmjeran kolodvor s Prijemnom skupinom (16 kolosijeka), Smjernom skupinom s 48 kolosijeka i Otpremnom skupinom sa 16 kolosijeka. Prijemna i Otpremna skupina su osigurane relejnim ss uređajem SEL. Ima dva kolosijeka na jednoj spuštalici (kosini). U podgrbinskoj zoni ima 50 skretnica (osiguranih elektropostavnim spravama (EPS) tipa MATR 292 Saxby (Francuska), vrijeme promjene položaja skretnice je 0,6 sek., ima 6 (šest) hidrauličnih jednostranih kolosiječnih kočnica (tip Saxby R58). Tehnički je izvodiv rad paralelno po oba kolosijeka, ali nikada nije kao takav funkcionirao. Rad na spuštalici je moguć u automatskom, poluautomatskom, i ručnom načinu rada te omogućava automatsko postavljanje kolosiječnih puteva vožnji s unaprijed postavljenim programom ranžiranja na šest skupina svaka po 8 kolosijeka, ukupno 48 kolosijeka. U projektnoj dokumentaciji bila je planirana i simultana skupina koja nikada nije izgrađena. Uz osnovnu funkciju ranžiranja za koju je izgrađen, na ranžirnom kolodvoru se nalaze: vagonska radionica, lokomotivski depo, praonica i tokarnica bandaža. Izvori H. Bunjevac, Zagreb Ranžirni kolodvor 1978-2003, Hrvatske željeznice, Zagreb, 2003. Vidi još Zagrebački Glavni kolodvor Ranžirni kolodvor
Zečevo (Krk)

Zečevo ili Zec je nenaseljeni otočić u hrvatskom dijelu Jadranskog mora. Njegova površina iznosi 0,055681 km². Dužina obalne crte iznosi 0,94 km. Visine je oko 12 metara. Smještaj Zečevo se nalazi u Kvarnerskom zaljevu, na sjeveru Velebitskog kanala, 5 km zapadno od Senja i 1,7 km istočno od otoka Krka. Smješten je uz krajnju jugoistočnu obalu Krka i pripada njegovom otočju. Administrativno je u okviru općine Baška. Obilježja Najveća visina otočića je 12 m. Obale su mu niske, ali stjenovite i nepristupačne. Dubina oko Zečeva je oko 60 metara. Najizloženiji je buri koja najveće brzine dostiže upravo u Velebitskom kanalu. Na Zečevu nema mola ni pristaništa, niti svjetionika. Izvori
Scoglio Zecia

Lo scoglio Zecia, Sezza, Zecevo o Ottavada (in croato Zečevo) è un isolotto disabitato della Croazia, che fa parte dell'arcipelago delle isole Quarnerine ed è situato a est dell'isola di Veglia e a ovest della città di Segna. Amministrativamente appartiene al comune di Bescanuova, nella regione litoraneo-montana. Geografia Lo scoglio Zecia si trova nella parte settentrionale del canale della Morlacca, tra l'isola di Veglia a ovest e la terraferma a est, e dista 1,71 km dalla prima e poco più di 4,5 km dalla seconda. Dista invece 52 km dalla penisola d'Istria. Zecia è un isolotto di forma romboidale, con la parte più lunga orientata in direzione nordest-sudovest, che misura 320 m di lunghezza e 270 m di larghezza massima; ha una superficie di 0,056 km² e uno sviluppo costiero pari a 0,94 km. Nella parte orientale, raggiunge la sua elevazione massima di 12,2 m s.l.m. Molto esposto al vento, che nel canale della Morlacca raggiunge velocità elevate, lo scoglio Zecia possiede coste basse ma rocciose e inaccessibili. Note Voci correlate Croazia Dalmazia Toponimi italiani in Dalmazia Isole della Croazia Collegamenti esterni Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. URL consultato il 7 dicembre 2016.
Zečevo (Krk)

Zečevo je majhen nenaseljen otoček v Jadranskem morju. Pripada Hrvaški. Zečevo leži v Velebitskem kanalu med mestom Senj in otokom Krkom, od katerega je oddaljen okoli 2 km. Njegova površina meri 0,056 km². Dolžina obalnega pasu je 0,94 km. Najvišji vrh je visok 12 mnm. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Zgrada Administracije u Rijeci

Ex Grand hotel Europe jedan je od 20-ak hotela Rijeke s kraja XIX. i početka XX. st. (danas se koristi za urede državne uprave), a nalazi se između riječke Rive i Ul. A.L. Adamicha i na najvećem riječkom trgu (Troimeni trg) Povijest Preko puta Orlandovoga gata na probranom položaju stoji zgrada Ureda državne uprave Primorsko-goranske županije, bivši Hotel "Europe", građen 1874. godine, po projektu slavnog tršćanskog arhitekta Giuseppea Brunia, graditelja palače Modello i Municipija u Trstu. Konzul Josip Gorup vizionarski osjeća da se Rijeka pretvara u kozmopolitski emporij te investira svoj kapital u prvi riječki palace - hotel smješten na putničkoj obali, koja je u vrijeme intenziviranog parabrodarskog prometa postala nova fasada grada. Palača "Europe" jedan je od krasnih primjera venecijanskog eklekticizma oslonjenog na mediteransko poimanje stapanja arhitektonskih struktura s morem. Jedno je od najkoherentnijih arhitektonskih ostvarenja u Rijeci. Krleža o Fiumi Rijeka je imala nevjerojatno bogat noćni život u kome je veliku ulogu imao i ovaj hotel. Miroslav Krleža u svom romanu 'Zastave' opisuje tu živost u Fjumi obasjanoj električnom rasvjetom dok u Zagrebu žmirkaju petrolejke, noćnom živošću Fjume dok je Zagreb u provincijskom mrtvilu, o električnom tramvaju u Fjumi dok u Zagrebu konji vuku tramvaje... Izvor Službene stranice Grada Rijeke Arhivirana inačica izvorne stranice od 2. listopada 2013. (Wayback Machine) Literatura Daina Glavočić, ur .: Architecture of historicism in Rijeka: 1845-1900. Architecture and Urbanism = Architecture of Historicism in Rijeka: 1845-1900. Architecture and town planning, Modern Gallery in Rijeka and the Museum of Modern and Summer Art, Rijeka, 2002 ISBN 953-6501-17-1 Vanjske poveznice
Administrationsbyggnaden, Rijeka

Administrationsbyggnaden (kroatiska: Zgrada Administracije) är ett palats i Rijeka i Kroatien. Den uppfördes år 1874 enligt ritningar av Guisseppe Bruni och rymmer administrationen av Primorje-Gorski kotars län. Byggnaden uppfördes ursprungligen som ett hotell och ligger mellan Rijekas huvudgata Korzo och hamn. Den är en av stadens mer framträdande byggnader. Historik Josip Gorup, en lokal fastighetsägare, förutsåg under 1800-talets andra hälft omvandlingen av det då österrikisk-ungerska Fiume (idag känt under sitt kroatiska namn Rijeka) till ett kosmopolitisk kommersiellt centrum vid Kvarnerviken. Han lät investera pengar i uppförandet av stadens första palatshotell som skulle komma att kallas Hotel Europa och vara beläget vid passagerarkajen vid stadens centrala hamn. Uppdraget att projektera byggnaden gavs den Trieste-födda arkitekten och ingenjören Giuseppe Bruni som tidigare hade ritat Modellopalatset i Rijeka och Municipalpalatset i Trieste. Den nya byggnaden uppfördes i historicistisk stil och är ett exempel på venetiansk eklekticism. Referenser Fotnoter
Zminjak (otok)

Zminjak je nenaseljeni otočić u hrvatskom dijelu Jadranskog mora. To je maleni otok (v=33 m, d=850 m, š=590 m) ispred uvale Hramine na sjevorozapadnoj strani otoka Murtera i dio je Šibenskog arhipelaga. Njegov karakterističan zakrivljeni oblik zatvara veliku i zaštićenu uvalu Zmišćicu. Njegova površina iznosi 0,229 km². Dužina obalne crte iznosi 2,5 km. Izvori