NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Zagreb Hippodrome

The Zagreb Hippodrome (Croatian: Zagrebački hipodrom) is a horse racing venue in Zagreb, Croatia. It was built from 1947 to 1950, with a design based on the Longchamp Racecourse in Paris. It is located in the neighbourhood of Kajzerica, on the southern bank of the Sava river, near the Bundek lake. The venue covers an area of 47 hectares (120 acres). It was originally built with three racetracks, having lengths of 1,000 metres (3,300 ft), 1,600 m (5,200 ft), and 2,400 m (7,900 ft), but the longest track was removed to make space for an indoor riding hall after the 1987 Summer Universiade. A space for steeplechase races is located in the inside area of the smallest track. The Zagreb Hippodrome has been managed by the Zagreb Equestrian Club (Konjički klub Zagreb) since 1952. The most important event at the Hippodrome is the yearly International June Tournament (Lipanjski turnir), which has been held since 1955. The venue has been criticised for bad management and track maintenance, and small horse stalls which do not satisfy today's health and safety requirements. The stables hold around 160 horses. The street where the venue is located was renamed in honour of Radoslav Cimerman, a Croatian horse riding champion who fell from his horse and died in 1974 while training at the Zagreb Hippodrome. In 1994, Pope John Paul II celebrated a mass at the Hippodrome, which was attended by a million people. Pope Benedict XVI also celebrated a mass at the Hippodrome in 2011. Concerts The Hippodrome is also used as a concert venue, hosting The Rolling Stones, The Red Hot Chili Peppers, Metallica, and Ed Sheeran. The hippodrome also hosted the biggest ticketed single-night concert in history, headlined by Marko "Thompson" Perković. Gallery References External links International June Tournament official website Archived 2020-08-07 at the Wayback Machine (in Croatian) Zagreb Equestrian Association (in Croatian)
Zagrebački hipodrom

Zagrebački hipodrom, službenog naziva Hipodrom Zagreb, hipodrom je za preponske, dresurne, daljinske utakmice i konjičke trke koji se nalazi na Kajzerici, gradskom naselju Novog Zagreba u Hrvatskoj. Na sjeveru je omeđen rijekom Savom, blizu jezera Bundek. Građen je između 1947. i 1950. godine prema pariškom hipodromu Longchamp u svrhu razvoja cjelokupnog konjičkog sporta u Zagrebu, a kao dio velebnog i planiranog, ali nikada završenog projekta Olimpijskog centra Hrvatske. Povijest Svečano je otvoren 1948. godine, a od 1952. godine Konjički klub Zagreb (kasnije Konjičko društvo Zagreb) preuzeo je upravljanje i vlasništvo. Nekada se prostirao na 65 ha, ali se s vremenom smanjio na 47 hektara površine. Imao je tri travnate trkaće staze od 1000, 1600 i 2400 metara duljine, ali je najduža traka i staza poslije Ljetne univerzijade 1987. uklonjena kako bi se napravio prostor za zatvorenu jahaonicu koja služi za natjecanja u preponskim i dresurnim disciplinama. Prostor za utrke s preponama nalazi se na zapadnoj strani pored zatvorene jahaonice i sastoji se od travnatog i pješčanog parkura. Staze su imale odvodnjavanje i bile su omeđene brezovom ogradom, a tribina je bila urezana u pješčani nasip. Ograda od živice je uklonjena za potrebe održavanja misnog slavlja pape Ivana Pavla II. 1994. godine, koji je misom na hipodromu proslavio svoj 74. rođendan i okupio milijun ljudi. Misu je na hipodromu također održao i papa Benedikt XVI. 2011. godine pred oko 300 000 vjernika. Zahvaljujući naporima predsjednika KD Zagreba Artura Blažeka Hipodrom je opstao, a od 1989. je izgrađena montažna tribina, fiksna ograda i štalski prostor od 7 štala za 175 konja. Na Zagrebačkom se hipodromu održava velik broj domaćih natjecanja i treninga u organizaciji Zagrebačkog konjičkog saveza i ostalih klubova članica saveza, a najvažniji je događaj Lipanjski turnir koji se godišnje održava od 1955. godine, na kojem se tradicionalno natječe 120 – 180 parova jahača iz Hrvatske i susjednih država. Na Hipodromu se također održavaju Zagreb Open, Prvenstvo Grada Zagreba, Batida kup, Croatia Cup, Prvenstva Hrvatske za sve uzraste i razni Memorijalni turniri. Zagrebački hipodrom često je kritiziran zbog lošeg upravljanja, loše održavanih staza i malih štala koje ne zadovoljavaju zdravstvene i sigurnosne zahtjeve. Bivši gradonačelnik Zagreba Milan Bandić neuspješno ga je pokušavao zatvoriti tijekom 2010-ih godina radi pravljenja mjesta za neostvareni projekt „Zagreb City”. Ulica koja prolazi uz glavni ulaz na hipodrom, najdulja ulica u naselju, imenovana je po Radoslavu Cimermanu, višestrukom prvaku Jugoslavije, Balkana u konjičkome sportu koji je 1974. na treningu pao sa svog konja Kavalira i preminuo u 37. godini života. Koncerti Hipodrom je služio i za koncerte Iron Maidena, Rolling Stonesa, Metallice, Red Hot Chili Peppersa, Eda Sheerana, te Marka Perkovića Thompsona. Izvori Vanjske poveznice Fotogalerija Zagrebačkog hipodroma – Telegram.hr Zagrebački konjički savez – zgkonji.hr
Загребачки хиподром

Загребачки хиподром је место за коњске трке у Загребу. Грађен је од 1947. до 1950. године, а дизајн је заснован на хиподрому Лоншан у Паризу. Налази се у насељу Кајзерица, на јужној обали реке Саве, близу језера Бундек. Место одржавања се простире на површини од 47 ха. Првобитно је изграђена са три тркачке стазе, дужине 1000, 1600 и 2400 метара, али је најдужа стаза уклоњена како би се направио простор за затворену јахалишту након Летње универзијаде 1987. Простор за трке са препрекама налази се у унутрашњем делу најмање стазе. Загребачким хиподромом управља Коњички клуб Загреб од 1952. Најважнији догађај на Хиподрому је годишњи Међународни јунски турнир (Lipanjski turnir), који се одржава од 1955. Место је критиковано због лошег управљања и одржавања стазе, као и због малих коњских штала које не задовољавају данашње здравствене и безбедносне захтеве. Штале имају око 160 коња. Улица у којој се налази место одржавања догађаја преименована је у част Радослава Цимермана, хрватског шампиона у јахању који је пао са коња и погинуо 1974. док је тренирао на Загребачком хиподрому. Папа Јован Павле II је 1994. одржао мису на Хиподрому, којој је присуствовало милион људи. Папа Бенедикт XVI је такође одржао мису на Хиподрому 2011. Концерти Хиподром је такође коришћен као концертно место, угостивши Rolling Stones, Red Hot Chili Peppers, Metallica,Еда Ширана и Марка Перковића Томпсона.[1] Референце Спољашње везе Званична веб страница Међународног јунског турнира Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (7. август 2020) Загребачки коњички савез
Utvrda Kličevica

Utvrda Kličevica nalazi se u neposrednoj blizini mjesta Raštević pored Benkovca. Izgradili su je u XV. st. plemići Kurjakovići, blizu granice Mletačke Dalmacije i Hrvatsko-Ugarskog Kraljevstva. Opis Impozantna izgleda srednjovjekovna utvrda Kličevica izgrađena je iznad kanjona rječice Kličevice okružena borovom šumom. Za izgradnju zaslužan je Grgur iz obitelj Kurjaković, koja u to vrijeme imala veliku ulogu u političkom životu Hrvatsko-Ugarskog Kraljevstva u XV. stoljeću. Kako je i nakon, Ladislav Napuljski prodao 1409., Dalmaciju Mlečanima za 100 tisuća dukata, posjedi Kurjakovića nalazili su se u izravnoj opasnosti jer su graničili s Mletačkom Dalmacijom. Radi zaštite posjeda izgradnja utvrde bila je završena 1454. godine. Utvrda je izgrađena na strateškom položaju iznad mlinica u Ravnim kotarima. Kontrola mlinica za proizvodnju hrane iznimno je bitna radi kontrole trgovine u Ravnim kotarima. Utvrda je trapezoidnog oblika s dominantnom kulom. Kameni krov očuvan je u izvornom obliku do danas. Izvori
Matija Antun Reljković Gymnasium

The Matija Antun Reljković Gymnasium (Croatian: Gimnazija Matije Antuna Reljkovića), known colloquially as the Vinkovci Gymnasium, is a public coeducational high school (gymnasium, similar to preparatory school) located in the eastern Croatian town of Vinkovci. Programs The school offers comprehensive university preparation programs encompassing general (social sciences focused), scientific (natural sciences focused), and linguistic specializations. The medium of instruction is in Croatian. Recognized for its legacy, the institution is one of the prominent high school in the region of Slavonia with number of notable alumni and faculty members associated with it. History The school was established as Society of Jesus gymnasium in 1766 under permission of Empress Maria Theresa. At that time, the school was located in Petrovaradin. After the abolition of Austrian Society of Jesus in 1773. year, the school moved under state and military administration. In 1779 the school moved to Vinkovci. In 1850 the high school introduced Croatian as a separate subject called Illyrian language. Two years later, a German exchange Latin as a language of instruction. The Gymnasium is named after Matija Antun Reljković since 1966. Alumni After the school year 2023/24, 150 graduates of this gymnasium enrolled at an institution of higher learning in Croatia, or 98.68% of students who took up the nationwide Matura exams. The most common destinations for these students were the University of Osijek faculties of medicine, law, electrical engineering, computing and IT, civil engineering and architecture, and economics. Notable students Kosta Trifković Antun Branko Šimić References External links Official website
Vukovar Gymnasium

Vukovar Gymnasium (Serbo-Croatian: Gimnazija Vukovar/Гимназија Вуковар) is a secondary school (gymnasium) in Vukovar in eastern Croatia. Vukovar Gymnasium curriculum is divided into three specializations with the first one being general social science, the second one science and the third one languages. Classes are held separately in Croatian and Serbian language, both of which are standardized varieties of Serbo-Croatian. In the school year 2007/2008, 384 students were enrolled. Of these, there were 248 female and 136 male students. History The gymnasium was opened in 1891 at the Kod zvijezde facility. 44 male pupils enrolled at that time, and the first principal of the new school was Joseph Vitanović. In 1894 school moved to specifically constructed premises for it which costed 35,500 Forints at that time. In 1895, female pupils were enrolled for the first time, and partial state funding began, culminating in full state funding in 1912, when the school was attended by 240 pupils. Separate Croatian and Serbian classes controversy Since the completion of the United Nations Transitional Administration for Eastern Slavonia, Baranja and Western Sirmium mandate, students studying in Croatian or in Serbian are taught in separate classrooms in separate groups. Some (notably, but not exclusively, right wing and nationalist Croat groups) have seen that practice as the implementation of segregation policies in education. This claim was strongly challenged by minority representatives themselves who underline that parents in Vukovar are free to choose in which language group to enroll their children. They insist that therefore one cannot talk about segregation from the point of view of international law as defined in the Convention against Discrimination in Education. They point to the Article 2, paragraph B, explicitly stating that minority groups are entitled to conduct specific forms of education which shall not be perceived as segregation. Alumni After the school year 2023/24, 59 graduates of this gymnasium enrolled at an institution of higher learning in Croatia, or 81.94% of students who took up the nationwide Matura exams. The most common destinations for these students were the University of Osijek faculties of medicine, law, electrical engineering, computing and IT, humanities and social sciences, as well as the Lavoslav Ružička Polytechnic Vukovar. References External links Official website (in Croatian)
Гимназија Вуковар

Гимназија Вуковар средња је школа смештена у Вуковару, Вуковарско-сријемска жупанија. Гимназија Вуковар остварује васпитно-образовне програме гимназије општег, природно-математичког и језичног смера. Школа има одељења која наставу прате на хрватском језику и одељења која наставу прате на српском језику. Укупно је у школску годину 2007/2008. уписано 384 ученика. Од тога 248 ученица и 136 ученика. Историја гимназије Хрватски је сабор давне 1891. године издао дозволу за оснивање мале четвероразредне реалке у Вуковару након што се грађанство двадесет година трудило да у тешким условима мађаризације покрене акције за оснивање гимназије о општинском трошку. Требало је исправити неправду садржану у чињеници да Вуковар као угледно трговиште и седиште Сремске жупаније није имало реалну гимназију. Мала реалка је да радити у просторијама општинске гостионице „Код звијезде“. Први директор био је Јосип Витановић, а уписана су 44 ученика – само дечаци, јер девојчицама није био допуштен упис. Три године касније изграђена је велика, репрезентативна, школска једноспратница иза цркве светих Филипа и Јакова, на мало повишеном положају одакле се пружао леп поглед на Дунав и град. Градња је почела у пролеће и завршена је до јесени исте године када је 6. октобра 1894. извршено пресељење Реалке у нове просторије. Градњу су извели домаћи градитељи Ф. Хампел, А. Токош и М. Пухес. Градња је стајала укупно 35.500 форинти. Посвета нове зграде одржана је 11. новембра 1894. године. Учествовали су бројни вуковарски грађани и гости, представници жупанијских и опшинских власти и посланик Високе краљевске земаљске владе. Одржани су бројни говори, прочитана имена великог броја добротвора и утемељитеља ове школе, те су се присутни уписали у спомен-књигу. У холу зграде, уз певање ученичког збора, откривена је спомен-плоча следећег садржаја: Училиште ово основано је и саграђено слогом, пожртвованошћу и устрајношћу грађанства вуковарског 1894. Од 1895. године у гимназију су се могле уписати и девојчице. Исте године је уведен латински и француски језик, а реалка је постала реална гимназија. Истовремено се појавила тежња да школа прерасте у вишу, те да њено финансирање преузме држава. Од 1906. године отворени су виши разреди, а 1911. године школу су завршили први матуранти (абитуриенти). Тек 1912. године финансирање је потпуно преузела Земаљска влада. Школа је тада у свих осам разреда имала 240 ученика, од тога 70 ученица. Године 1907, почеле су активности на проширењу школске зграде да би се могли сместити виши разреди и доградња дворане за физичко васпитање, или како се тада говорило „гомбаона“. Овим захватом је заокружена целина школског објекта. Зграда је касније темељно реконструисана тек за време потреса 60-их година 20. века. Тако је Вуковар добио врло важан школски објект, који су у наредним деценијама похађале многе генерације вуковарских ученика. Референце Спољашње везе Веб страница школе
Crkva sv. Dominika u Šibeniku

Crkva sv. Dominika nalazi se u Šibeniku. Opis Crkva sv. Dominika je jednobrodna građevina pseudogotičkog stila sagrađena početkom 20. st. na mjestu ranije crkvice iz 14/15. st., koja je bila u sklopu nekadašnjeg samostana sv. Dominika. Stradala je prilikom eksplozije barutane na tvrđavi sv. Mihovila. Crkva je nepravilno orijentirana, svetištem prema sjeveru. Ostaci renesansnih otvora vidljivi su na sjevernoj fasadi crkve. Glavni renesansni portal crkve s visokim reljefom Sv. Dominika premješten je na zapadnu fasadu. Crkva je građena od kamena. U crkvi se nalazi vrijedna zbirka baroknih slika, barokni drveni pozlaćeni oltari i orgulje s početka 19. stoljeća. Zaštita Pod oznakom Z-2035 zavedena je kao nepokretno kulturno dobro - pojedinačno, pravna statusa zaštićena kulturnog dobra, klasificiranog kao sakralna graditeljska baština. Galerija Izvori
Sankt Dominicus kyrka, Šibenik

Sankt Dominicus kyrka (kroatiska: Crkva svetog Dominika, italienska: Chiesa di San Domenico) är en kulturmärkt romersk-katolsk kyrka i Šibenik i Kroatien. Den uppfördes under 1900-talets början och är tillägnad Sankt Dominicus. Kyrkan är belägen på gatuadressen Obala palih omladinaca bb, nordväst om Sankt Jakobs katedral i gamla stan. Historik och beskrivning Sankt Dominicus kyrka är enskeppig kyrka i nygotisk stil. Den uppfördes i början av 1900-talet på platsen för en äldre kyrka som hade uppförts under 1300–1400-talet och var klosterkyrka för stadens dåvarande dominikanerkloster. Den äldre klosterkyrkan skadades svårt den 21 augusti 1752 sedan ett blixtnedslag i Sankt Mikael-fästningens krutmagasin lett till en förödande explosion i vilken nedfallande sten och bråte från fästningen träffade kyrkan. Den nuvarande Sankt Dominicus-kyrkan uppfördes år 1906 på platsen för den äldre kyrkan. Kyrkan bar inledningsvis stildrag från nyrenässansen men i samband med restaurering fick den från år 1910 karaktäristiska stildrag från nygotiken. Dominikanerklostret som tidigare låg i anslutning till kyrkan förstördes under andra världskriget och de allierades bombningar av den då av tyska trupper hållna staden. Kyrkobyggnaden är sedan dess ett fristående byggnadsverk. I kyrkan finns två värdefulla altare i trä, den lokale biskopen Arrigonios grav och en orgel tillverkad av hantverkaren Gaetano Macatelli år 1818. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Sankt Dominicus kyrka, Šibenik.
Bâtiment de la Poste centrale (Rijeka)

La Poste centrale est un bâtiment historique de Rijeka, situé le long du Korzo, la rue principale de la ville. Il a un style néo-Renaissance. Le palais a été érigé en 1887 pour abriter les bureaux de l'administration financière royale hongroise. Le bâtiment a été commandé par le gouverneur de Fiume, mais l'auteur du projet est inconnu : la construction a été réalisée par la société Burger & Matković de Rijeka. Notes Source de traduction Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la Croatie
Palazzo delle Poste Centrali (Fiume)

Il Palazzo delle Poste Centrali è un edificio storico di Fiume. Storia Il palazzo venne eretto nel 1887 per ospitare gli uffici della reale amministrazione finanziaria ungherese. L'edificio venne commissionato dal governatore di Fiume, ma l'autore del progetto è sconosciuto. I lavori di costruzione vennero eseguiti dalla ditta Burger & Matković di Fiume. Descrizione L'edificio, che sorge lungo il Corso, la via principale di Fiume, presenta uno stile neorinascimentale. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Palazzo delle Poste Centrali
Centralpostpalatset, Rijeka

Centralpostpalatset eller Huvudpostens palats (kroatiska: Palača glavne pošte), även kallat Kroatiska postens byggnad (Zgrada Hrvatske pošte), är ett palats och byggnad i Rijeka i Kroatien. Byggnaden invigdes år 1887 i dåvarande österrikisk-ungerska Fiume (sedan år 1947 känt under sitt kroatiska namn Rijeka) och bär stildrag från nyrenässansen. Den är belägen vid huvudgatan Korzo och är en av de mer tongivande byggnaderna vid stadens esplanad. Byggnaden ägs och nyttjas av Kroatiska posten. Historik Vad som idag är Kroatiska postens huvudbyggnad i Rijeka uppfördes år 1887 som en administrativ byggnad och bostadshus för den kungliga ungerska finansförvaltningen i dåvarande Österrike-Ungern. Den uppfördes på uppdrag av Fiumes guvernör men upphovsmannen bakom dess arkitektoniska utformning är okänd. Byggnadsarbetena utfördes av det lokala bolaget Burger & Matković. Lokalerna på första plan rymde ursprungligen den ungerska finansförvaltningen och ett stort telegrafkontor där kontorister utförde sina dagliga sysslor manuellt. På andra plan fanns den lokale guvernörens kontor, hamnkonstruktionskontoret och det lokala skattekontoret medan tredje plan tjänade som bostad åt chefer och de främsta tjänstemännen. Till följd av omorganisationer och moderniseringar av verksamheten har byggnadens interiör förändrats flera gånger sedan dess tillkomst. Arkitektur och beskrivning Huvudpostens palats är en massiv kubformad historicistisk byggnad med stildrag från nyrenässansen. Den upptar en yta på 868 kvadratmeter mittemot Stadstornet i centrala Rijeka och har en bottenvåning, tre övre våningar och loft. Byggnadens kvadratiska planlösning är oregelbunden och totalt finns tre entréer i markplan. Kroatiska postens byggnad i Rijeka har en rektangulär innergård och dess bas (nedre del) är rustik. Fönstren är profilerade och har krön. Precis under taket på den yttre fasaden finns dekorativa kransar. I början av 1900-talet placerades järnkonsoler och glasskärmar i Art Nouveau-stil över ingångarna vid den västra sidan av byggnaden. År 1969 dekorerades interiören med en färgstark och uttrycksfull mosaik utformad av konstnären Edo Murtić. Byggnaden är inte kulturmärkt men ingår i ett större område som är kulturskyddat. Se även Centralposthuset, Zagreb – Kroatiska postens centrala byggnad i Zagreb. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Centralpostpalatset, Rijeka.
Filodrammatica, Rijeka

Filodrammatica eller Filodramatika är en kulturmärkt byggnad i Rijeka i Kroatien. Den invigdes år 1890 och är en framträdande byggnad belägen vid stadens huvudgatan Korzo. Den tjänade ursprungligen som orkestersal men har idag flera brukare. På markplan finns ett kafé medan de övre våningarna nyttjas av olika kulturföreningar och sällskap. Historik På platsen för dagens byggnad stod ursprungligen det så kallade Struppi-huset. Efter att "Filharmoniska dramasällskapet" (Societa-Filarmonico Drammatica) i dåvarande österrikisk-ungerska Fiume (sedan år 1947 känt under sitt kroatiska namn Rijeka) köpt Struppi-huset uppfördes för föreningens räkning en ny byggnad på platsen. Den lokalt aktive och framstående arkitekten Giacomo Zammattio ritade, i enlighet med de mellaneuropeiska musikinstitutionernas traditioner, en framstående byggnad. Stora ekonomiska medel investerades vid byggnadens uppförande vilket speglar Rijekabornas tidiga intresse för teater. När byggnaden stod färdig år 1890 var den på grund av sin luxuösa utformning en av de mest representativa byggnadsverken vid Korzo. Brukare Utöver Café Filodrammatica på markplan nyttjas byggnadens övre plan idag av Rijekas kroatiska konstnärssällskap, Kroatiska författarsällskapet, Rijekas ungdomsteater (TRYTheatre) och olika föreningar associerade men kulturföreningen Molekula. Genom kulturföreningen Molekula har även andra kulturföreningar tillgång till lokalerna som inte sällan tjänar som teaterscen eller plats för musikaliska framträdanden. Arkitektur På gatufasaden framträder historicistiska stildrag från den italienska högrenässansen och manierismen. Byggnadens piano nobile och rustika bottenvåning är uppdelad i arkader medan området från den första våningen till gesims är uttalat med palladianska halvkolonner med korintiska kapitäl. Mellan halvkolonnerna finns öppningar som på var sida har skulpturer föreställande kvinnliga figurer. Målningarna kring vindsfönstren är ett verk av Giovanni Fumi. Byggnadens interiör anpassades ursprungligen för Filharmoniska dramasällskapets behov och har därför bland annat en föreställningssal, övningssal och reception. På de två övre våningarna finns en teaterscen och balkong ut mot gatan. I teatersalen finns stuckaturer i rokoko-stil och en takmålning som är en musikalisk allegori av målaren Eugenio Scomparini från Trieste. I salen finns även byster av kända musiker. Dessa är ett verk av den wienske konstnären Ludwig Strichtius. Byggnadens övriga ytor och rum bär stildrag från den italienska renässansen. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Filodrammatica, Rijeka.