NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Mirogojkyrkogården

Mirogojkyrkogården (kroatiska: Groblje Mirogoj [mîrɔɡɔːj]) är den centrala begravningsplatsen i Kroatiens huvudstad Zagreb. På begravningsplatsen som ligger i stadsdelen Gornji grad-Medveščak, cirka 4 km från Ban Jelačićs torg och Zagrebs stadskärna, vilar flera av Kroatiens mest framträdande personer från bland annat sportlivet, kulturscenen och det politiska livet. På grund av sin arkitektur och utformning är kyrkogården en sevärdhet samt en av Zagrebs främsta landmärken. Historia och arkitektur Mirogojkyrkogården anlades år 1876 på egendom som tillhört den kroatiska lingvisten och politikern Ljudevit Gaj. Arbetet projekterades av den österrikiska arkitekten Hermann Bollé som utformade kyrkogården med en monumental komposition av arkader, paviljonger och kupoler sammanvävda med en rik vegetation]. Bollé lät bland annat uppföra två långa arkader i nyrenässans som stod klara år 1917. Centralbyggnaden stod färdig år 1929. Bland kyrkogårdens träddungar och buskage står begravningsmonument av Kroatiens skickligaste skulptörer och stenhuggare, däribland Ivan Meštrović. Utöver enskilda persongravar finns det monument resta till minne av de soldater som stupade under första världskriget, de judar som dödades under andra världskriget samt Bleiburgmassakerns offer. Minnesmärken (urval) Kroatiska offrets röst – Smärtans vägg Kända personer begravda på Mirogojkyrkogården (urval) Hermann Bollé (1845–1926), arkitekt Ivana Brlić-Mažuranić (1874–1938), författare Mirko Bogović (1816–1893), författare Krešimir Ćosić (1948–1995), basketspelare Dimitrija Demeter (1811–1872), författare och teaterchef Janko Drašković (1770–1856), patriot och politisk skriftställare Ljudevit Gaj (1809–1872), politiker Dragutin Gorjanović-Kramberger (1856–1936), arkeolog, paleontolog och geolog Vjekoslav Klaić (1849–1928), historiker Miroslav Krleža (1893–1981), författare Ivan Kukuljević Sakcinski (1816–1889), poet och historieskrivare Zinka Kunc Milanov (1906–89), sopran Vatroslav Lisinski (1819–1854), kompositör Ivan Mažuranić (1814–1890), politiker och författare Antun Gustav Matoš (1873–1914), författare Stjepan Miletić (1868–1908), författare och teaterchef Vladimir Nazor (1876–1949), författare Dražen Petrović (1964–1993), basketspelare Milka Planinc (1924–2010), politiker Vladimir Prelog (1906–1998), nobelpristagare i kemi Petar Preradović (1818–1872), författare Ivica Račan (1944–2007), politiker Franjo Rački (1828–1894), historiker Stjepan Radić (1871–1928), politiker Ivan Ribar (1881–1968), politiker August Šenoa (1838–1881), författare Milka Ternina (1863–1941), sopran Ivan Trnski (1819–1910), författare Franjo Tuđman (1922–1999), Kroatiens förste president Stanko Vraz (1810–1851), poet Se även Spårvagnsolyckan i Zagreb 1954, en spårvagnsolycka som inträffade vid Mirogojkyrkogården år 1954. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Mirogojkyrkogården.﻿
Arsenal u Zadru

Arsenal u Zadru Arsenal je spomenik kulture nulte kategorije, izgrađen u 18. stoljeću za vrijeme mletačke uprave kao skladište za vojnu flotu. Smješten je pored gradskih zidina i šetališta Muraj, u neposrednoj blizini Lančanih vrata (obnovljena 1877.), Trga tri bunara s crkvom i perivojem Gospe od zdravlja i Malim arsenalom, zadarske luke i Stare rive. U Drugom svjetskom ratu Arsenal je jako oštećen u Savezničkom bombardiranju Zadra kada mu je u potpunosti izgorio krov. U poslijeratnoj obnovi Zadra imao je ipak sretniju sudbinu od susjednog Novog kazališta (Teatro Verdi) koje je unatoč manjim oštećenjima srušeno do temelja tek poslije rata. Kraće vrijeme prostor Arsenala služio je kao izložbeni prostor, dok je većim dijelom do svoje obnove imao trgovačku namjenu. Obnovljeni Arsenal otvoren je u ljeto 2005. kao mediteranski gradski trg u zatvorenom prostoru, jedno od središta javnog, kulturnog i zabavnog gradskog života bogat događanjima. Od samog početka nametnuo se kao nezaobilazna postaja za Zadrane i njihove goste. Osim toga, zamišljen je kao mjesto na kojem posjetitelj može dobiti sve potrebne informacije o Zadru, njegovoj povijesti, tradiciji i aktualnim sadržajima turističke, ugostiteljske i svakojake ponude, te se upoznati s autohtonim proizvodima zadarskog kraja, posebice s tradicijom zadarskog Maraschina. Jednako je tako i prostor za sadržajno i kvalitetno provođenje slobodnog vremena. Obnovom Arsenala poduzetništvo je uspješno spojeno s konceptom kulturnog turizma kao nove okosnice hrvatskog turističkog proizvoda, koji povezuje brigu o spomenicima kuture s njihovu uporabom. U Arsenalu se kontinuirano organiziraju likovne i druge izložbe, kao i razna kulturna događanja, koncerti, predstavljanja knjiga, tematske večeri, video–projekcije i slični sadržaji. Vanjske poveznice Arsenal Zadar
Arta Mala

Arta Mala je nenaseljen otoček v šibeniškem arhipelagu. Otoček leži okoli 4,5 km severno od otoka Murter in le nekaj deset metrov jugovzhodno od Arte Velike. Njegova površina je 0,389 km². Dolžina obale meri 2,97 km. Najvišji vrh je visok 78 mnm. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Арта Мала

Арта Мала је мало ненасељено острво у хрватском делу Јадранског мора, у акваторији општине Муртер-Корнати у групи од 14 острва и острвца око северозападне половине острва Муртера, у којој је Арта Мала трећа по величини Острвце се налази у шибенском архипелагу 4,5 км северно од острва Муртер, неколико десетина метара југоисточно од острва Арта Велика. Површина острвца износи 0,389 км². Дужина обалске линије је 2,97 км.. Највиши врх на острву је висок 78 метара. Референце Спољашње везе Pregled, položaj i raspored malih, povremeno nastanjenih i nenastanjenih otoka i otočića Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (30. јун 2013) стр. 25.
Otočić Arta Mala

Otočić Arta Mala är en ö i Kroatien. Den ligger i länet Šibenik-Knins län, i den södra delen av landet, 220 km söder om huvudstaden Zagreb. Arean är 0,54 kvadratkilometer. Terrängen på Otočić Arta Mala är lite kuperad. Öns högsta punkt är 59 meter över havet. Den sträcker sig 1,3 kilometer i nord-sydlig riktning, och 1,1 kilometer i öst-västlig riktning. Trakten runt Otočić Arta Mala består i huvudsak av gräsmarker. Kommentarer Källor
Rijekas astronomiska centrum

Rijekas astronomiska centrum (kroatiska: Astronomski centar Rijeka) är ett amatörastronomiskt observatorium i Rijeka i Kroatien. Det ligger i stadsdelen Gornja Vežica och är öppet för allmänheten som mot inträde tillåts tillgång till objektet. Byggnaden Rijekas astronomiska centrum ligger på en höjd i stadsparken Sveti Križ i stadsdelen Gornja Vežica. Byggnaden är en tillbyggnad i flera etage och delvis en anpassning av ett äldre försvarsverk med fyra torn som år 1941 uppfördes på denna plats. Observatoriets totala area uppgår till 500 m2. I källarvåningen finns ett planetarium och en sal med 52 sittplatser. I planetariet visas en simulerad bild av universum. På bottenplanet finns en datorverkstad och föreläsningssal med 60 platser. Föreläsningssalens kapacitet är flexibel och kan vid speciella tillfällen såsom utställningar och vid seminarier utökas. På observatoriets tak finns en 200 m2 stor terrass med fri sikt över Kvarnerviken och det kuperade inlandet. Från terrassen går det att observera himlen från ett mindre teleskop. Byggnaden är anpassad för personer med nedsatt rörlighet och dess etage är sammanbundna med en ramp och hiss. Teknisk utrustning Planetariets kupol har en diameter på 8 m. Projektorerna och programvaruutrusningen använder sig av systemet In Space System (RSA Cosmos). Observatoriets teleskop är av modellen MEADE LX 200 som har en 16" (406,4 mm) bländare. Teleskopets maximala förstoring är 800 gånger. Se även Wikimedia Commons har media som rör Rijekas astronomiska centrum. Referenser Noter Källor http://www.arhitektura.hr/en/Projects/Culture/Astronomy-Centre-Sv.-Kriz-Park-Rijeka
Астрономічний центр Рієки

Астрономічний центр Рієки — освітня організація в Горній Вежиці в Рієці в Хорватії. Містить 40-сантиметровий телескоп і цифровий планетарій. Проводить повнокупольні астрономічні шоу, а також виставки, семінари тощо. Астрономічний центр сполучений автобусною лінією з центром міста. Історія Астрономічний центр розташований на пагорбі Светі-Кріж у колишній військовій фортеці. Ця фортеця з чотирма вежами побудована в 1941 році. У 2001 році в північно-західній вежі встановили телескоп, захищений рухомим астрономічним куполом, і сформували першу Рієцьку обсерваторію. У 2009 році будівлю реконструювали за проєктом архітекторів Владія Браліча, Борко Зугана та Ведрана Любіча. Обладнання Телескоп типу MEADE LX 200 з апертурою 40,6 см, що забезпечує максимальне збільшення до 800 разів. Планетарій за проєктом архітектора Владія Браліча був завершений у 2009 році. Купол має діаметр 8 м і зал на 52 місця. Він обладнаний 5 цифровими проєкторами (північ, південь, схід, захід і зеніт), за допомогою яких, окрім проєкцій небесних об'єктів, також можна проєктувати анімацію та фільми. Також центр має дві аудиторії місткістю 80 і 20 місць. Примітки Посилання Офіційний сайт міста Рієка Версія оригінальної сторінки заархівовано 10 березня 2016 р. Рієцьке академічне астрономічне товариство Версія оригінальної сторінки Архівовано 15 листопада 2015 р. Архітектурно-будівельна студія Рієка
Bajer

Bajer je umjetno akumulacijsko jezero nastalo 1952. izgradnjom brane na rijeci Ličanki u blizini Fužina u Gorskom kotaru. Opis Jezero je nastalo za potrebe HE Vinodol, no njegovom izgradnjom postao je pravi magnet za turiste i vikendaše. Udaljeno svega oko 30 kilometara od mora, Bajer postaje privlačno odredište na kojemu je moguće osim šetnje po izgrađenim šetnicama uz njegove obale i unajmiti čamac ili dobiti dozvolu za ribolov ili posjetiti špilju Vrelo, otkrivenu 1950. za vrijeme izgradnje jezera. Špilja je ponovno uređena i osvijetljena 1998., a pristupačna je čak i za osobe s invaliditetom, jer nema stepenica. U blizini se nalaze restorani i sobe za iznajmljivanje, pa je privlačan i za zimski turizam. Sportski ribolov je najvažnija aktivnost koja se dešava na jezeru, aktivno je ŠRD "Bajer", čiji su članovi uredili jezero Potkoš blizu Liča za prirodno mrijestilište pastrve, čiji je opstanak ugrožavala štuka. U blizini Bajera nalazi se drugo manje jezero Lepenice, izgrađeno 1985. uzvodno Ličankom od Bajera, koje je također privlačno ribičima. Jezero Bajer dobilo je ime po riječi "bajer" koja u nekim dijelovima Hrvatske znači umjetno jezero. Hidroenergetski sustav Vinodol Osnovni hidroenergetski sustav (HES) Vinodol sastoji se od Lokvarskog jezera, Crpne stanice Križ (CS Križ), spojnog tlačnog tunela Lokvarka - Ličanka, Crpne hidroelektrane Fužine, Vrelo (4,8 MW), umjetnog jezera Bajer, Reverzibilne hidroelektrane Lepenica ili RHE Lepenica (1,326 MW), umjetnog jezera Lepenica, Retencije Potkoš, Crpne stanice Lič (CS Lič), gravitacijskog zahvata ili kanal Benkovac, tunela, armirano-betonskog cjevovoda i čelično tlačnih cjevovoda sveukupne duljine 18,8 kilometara, derivacijskog dovoda (provodnici vode) duljine od približno 10,5 kilometara do Triblja, te HE Vinodol u Triblju (94,5 MW). Hidroenergetski sustav Vinodol koristi vode vodotoka Gorskog kotara: Lokvarka, Križ potok, Ličanka s pritokama Kostanjevicom i Lepenicom, Potkoš, Benkovac, Potok pod grobljem, a umjetna jezera su Lokvarsko jezero, Bajer, Lepenica, te Potkoš. Ukupni hidropotencijal (maksimalna mogućnost akumuliranja) u umjetnim jezerima HES Vinodol je 41 563 x 106 m3 vode. Ukupni korisni (iskoristivi) obujam vode u umjetnim jezerima HES Vinodol iznosi 40 593 x 106 m3, za moguću proizvodnju vodnih turbina HE Vinodol u Triblju. Hidroenergetski potencijal Vinodol, s jedne strane, rezultat je velikog raspoloživog pada (kotline Ličanke i Lokvarke s njihovim pritocima nalaze se na više od 700 metara nad morem, dok je Vinodolska dolina - gdje je smještena HE Vinodol, na približno 60 metara nad morem), što je jedan od najvećih ostvarenih padova na hidroenergetskim postrojenjima u Europi. S druge strane, raspoložive količine vode razmjerno su skromne i podložne znatnim promjenama protoka. Ukupna veličina sliva svih voda tog područja iznosi 80,8 km2, dok se nadmorska visina kreće između 700 i 1 100 metara. Ukupni prosječni godišnji dotok HES Vinodol iznosi 3,27 m3/s, a prosječna godišnja količina oborine, mjerena u meteorološkoj postaji kod CHE Fužine kao reprezentativnom mjestu za HES Vinodol, iznosi 2 600 mm (litara po četvornom metru godišnje). Vrela Vanjske poveznice
Bajer-tó

A Bajer-tó (horvátul: Bajer jezero) egy 1947 és 1952 között épített mesterséges tó Horvátországban, Gorski kotar területén, Tengermellék-Hegyvidék megyében, Fužine település mellett. A tavat a horvát „bajer” szóról nevezték el, amely Horvátország egyes részein mesterséges tavat jelent. Leírása A tavat a Ličanka-patak elrekesztéséval a HPP Vinodol vizierőmű ellátásához hozták létre, de felépítésével igazi vonzerővé vált a turisták és a kirándulók számára. A tengertől csak mintegy 30 kilométerre található tó vonzó célponttá vált, ahol csónakkölcsönzésre és horgászatra is van lehetőség, valamint sétálni lehet a parti sétányokon. A turisták ellátogathatnak a közeli Vrelo-barlangba, amelyet 1950-ben éppen a tó építéséhez szükséges kő kitermelése során fedeztek fel. A barlangot 1998-ban újították fel és világították meg, és még a fogyatékkal élők számára is hozzáférhető, mert nincsenek lépcsők. A közelben éttermek és kiadó szobák találhatók, így a téli turizmus számára is vonzó. Ma a a tavon zajló legfontosabb tevékenység a sporthorgászat, amelyhez az ŠRD „Bajer” sporthorgászklub tagjai a Lič közelében található Potkoš-tavon természetes pisztrángkeltetőt alakítottak ki. Erre azért volt szükség, mert a pisztrángok túlélését a csuka veszélyeztette. A Bajer közelében egy másik, kisebb tó is van, a Lepenicei-tó, amelyet 1985-ben építettek Ličankának a Bajertől feljebb eső szakaszán, és amely a horgászok számára is vonzó hely lett. Növény- és állatvilág A tóban élő főbb halfajok a márványos pisztráng, a fejes domolykó, a compó, az amur, a ponty és a kárász. Források Hrvatska enciklopedija– Bajer (horvátul) Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Bajer című horvát Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Bajer (zbiornik wodny)

Bajer – zbiornik zaporowy w Chorwacji utworzony w latach 1947–1950 na rzece Ličanka niedaleko miejscowości Fužine w żupanii primorsko-gorskiej. Opis Zbiornik został zbudowany w celach hydroenergetycznych i współcześnie jest częścią systemu HPP Vinodol. Pełni jednak także funkcję turystyczną. Jego powierzchnia wynosi 0,458 km², a maksymalna głębokość to 7 m. Dopływami zbiornika są rzeki: Kostajnovica i Lepenica. Występujące gatunki ryb to: pstrąg, lipień pospolity, kleń, lin, amur, karp i karaś pospolity. Przypisy
Bajer (jezero)

Bajer je akumulacijsko jezero na reki Ličanki v Gorskem kotarju. Umetno jezero s površino 0,36 km² leži v bližini naselja Fužine na nadmorski višini 730 m, globoko je do 7 m. Zgrajeno je bilo med leti 1947 do 1950 za potrebe Hidroelektrarne »Nikola Tesla« v Triblju, danes je del sistema HE Vinodol. V jezero se stekajo vode reke Ličanke ter njenih pritokov Lepenice in Kostanjevice. Bajer je s predorom povezan z Lokvarskim jezerom. Okoli jezera je speljana sprehajalna pot, možen pa je tudi turistični in športni ribolov, saj vanj vlagajo postrvi, klene, šarenke in še nekatere druge vrste rib. Sklici Hrvatska enciklopedija. Leksikonografski zavod Miroslav Krleža, Zagreb 1999-2009. Glej tudi seznam jezer na Hrvaškem
Бајер (језеро)

Бајер је вештачко акумулационо језеро језеро настало 1952. изградњом бране на реци Личанки у близини Фужина у Горском котару. Језеро је настало за потребе ХЕ Трибаљ, а његовом изградњом постао је прави магнет за туристе и викендаше. Удаљено свега око 30 километара од мора, Бајер постаје привлачно одредиште на којем је могуће осим шетње по изграђеним шеталиштима уз његове обале, изнајмити чамац, добити дозволу за риболов или посетити шпиљу Врело, откривену 1950. за време изградње језера. Шпиља је поновно уређена и осветљена 1998, а приступачна је и за инвалиде, јер нема степеница. У близини се налазе ресторани и собе за изнајмљивање, па је језеро привлачно и за зимски туризам. Риболов је најважнија активност на језеру, активно је риболовачко друштво „Бајер“, чији су чланови уредили језеро Поткош близу Лича за природно мрестилиште пастрмке, чији опстанак угрожавала штука. У близини Бајера налази се друго мање језеро Лепенице, изграђено 1985. узводно Личанком од Бајера, које је такође привлачно риболовцима. Језеро Бајер је добило име по ријечи бајер која у неким деловима Хрватске значи вештачко језеро. Референце
Jezero Bajersko

Jezero Bajersko är en sjö i Kroatien. Den ligger i länet Gorski kotar, i den centrala delen av landet, 110 km sydväst om huvudstaden Zagreb. Jezero Bajersko ligger 719 meter över havet. Arean är 0,28 kvadratkilometer. I omgivningarna runt Jezero Bajersko växer i huvudsak blandskog. Den sträcker sig 1,1 kilometer i nord-sydlig riktning, och 0,5 kilometer i öst-västlig riktning. Följande samhällen ligger vid Jezero Bajersko: Fužine (818 invånare) Kommentarer Källor
Banova Jaruga (jezero)

Banova Jaruga je umjetno, akumulacijsko jezero smješteno u blizini grada Kutine u mjestu Banovoj Jaruzi. Opis Jezero je osobito bogato smuđem, somom, i deverikama, a ima i kapitalnih šarana. Jezero ima konstantni pritok i veličinom je oko 300 hektara. Slike Vrela Vanjske poveznice Destinacije.com[neaktivna poveznica] Akumulacijsko jezero Banova Jaruga Ribolovni klub Zagorje Banova Jaruga
Barbarinazza

Barbarinazza (in croato Barbarinac) è un piccolo isolotto della Dalmazia centrale tra Spalato e Salona. Essendo circondato da scogli è indicato anche con il nome di secche Barbarinaz o scogli Barbarinazza. Amministrativamente appartiene al comune di Castelli, nella regione spalatino-dalmata, in Croazia. Geografia Barbarinazza ha una superficie di 6482 m² e la costa lunga 335 m; si trova in quella parte orientale della baia dei Castelli (Kaštelanski zaljev) denominata valle di Solona o golfo Salonitano, dove si affaccia la città di Salona. L'isolotto è situato 1,2 km a ovest-nord-ovest da Vragnizza, detta anche Venezia Piccola, e dall'omonima penisola. Circa 1 M a nord-ovest di Barbarinazza si trova Castel San Giorgio (Kaštel Sućurac) e, a sud, Spalato. Su uno degli scogli intorno a Barbarinazza (a sud-ovest) c'è un segnale luminoso, parimenti ce n'è uno sulla costa a nord, a punta Ghermovaz (rt Grmovac), e uno a sud, all'ingresso est di valle Supaval (uvala Supaval), che segnalano l'ingresso alla valle di Solona. Sono stati ritrovati sull'isolotto una grande quantità di frammenti archeologici (ceramiche, anfore) che risalgono fino al I sec. a.C.. L'analisi delle foto aeree suggerisce che probabilmente una volta era collegato alla terraferma e in quel tratto di mare ci sono i resti di un piccolo molo di una villa romana. Isole adiacenti Scogli Galera: Galera grande (Školjić), ha un'area di 978 m²; è situato a nord della penisola di monte Mariano (Marjan), all'ingresso di porto Paludi (luka Poljud) 43°31′21″N 16°24′55″E43°31′21″N, 16°24′55″E. Galera piccolo, secondo altre fonti Galera Grande (Galija), ha un'area di 483 m²; è situato tra porto Paludi e Castel San Giorgio e 2,1 km a ovest di Barbarinazza 43°31′56″N 16°25′08″E43°31′56″N, 16°25′08″E. A ovest-sud-ovest da questo scoglio, a circa 760 m, si trovano le secche Galera (plićak Galija). Note Bibliografia (EN, HR) Tea Duplančić Leder, Tin Ujević e Mendi Čala, Coastline lengths and areas of islands in the Croatian part of the Adriatic Sea determined from the topographic maps at the scale of 1:25000 [Lunghezze delle linee di costa e aree delle isole nella parte croata del mare Adriatico definite in base alle mappe topografiche in scala 1:25000] (PDF), in Geoadria, vol. 9, n. 1, Zara, Hrvatski hidrografski institut [Istituto idrografico della Croazia], 2004, pp. 12-30, DOI:10.15291/geoadria.127. Alberto Rizzi, Guida della Dalmazia, vol. II, 2010, Trieste, ed. Italo Svevo. Dario Alberi, Dalmazia. Storia, arte, cultura, 2008, Trebaseleghe (PD), Lint Editoriale. Giacomo Marieni, Portolano del mare Adriatico, a cura di i.r. Istituto geografico militare, seconda edizione, Vienna, Tipografia dei PP. Mechitaristi, 1845. Cartografia (HR) Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. URL consultato il 20 marzo 2017. Carta di cabottaggio del mare Adriatico, foglio IX, Milano, Istituto geografico militare, 1822-1824. URL consultato il 3 gennaio 2021 (archiviato dall'url originale il 13 aprile 2013). Voci correlate Spalato Dalmazia Isole della Croazia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Barbarinazza
Barbarinac

Barbarinac je majhen nenaseljen otok v Jadranskem morju, ki pripada Hrvaški. Otok se nahaja v Kaštelanskem zalivu, nekaj sto metrov južno od Sv. Kaje. Od obale je oddaljen dvesto metrov. S površino 6.278 m2 je največji otok v Kaštelanskem zalivu in tudi najlepši. V najdaljšem delu je dolg 125 metrov, v najširšem delu pa 70 metrov. Ima status kamnitih otokov. Ime je otok dobil po metologiji Ministrstva za regionalni razvoj Republike Hrvaške. Glej tudi Seznam hrvaških otokov Sklici Zunanje povezave https://web.archive.org/web/20101223045042/http://www.barbarinac.hr/
Барбаринац

Барбаринац је острво у Хрватској. Налази се у Каштеланском заливу. Површина острва износи 6278 m² што га чини највећим острвом у Каштеланском заливу. Острво је ненасељено. Име и историја Постоје теорије да је добио име по светој Барбари, али и да је добио име из изведенице од италијанске речи barba=брада. Ова друга теорија има више присталица. Током историје користе се и нека друга имена док је ово познато од 19. века. На острву су нађени комадићи венецијанске керамике из античког доба, а претпоставља се да се на њему налазио светионик из античких времена који је показивао улаз у луку велике Салоне. Спољашње везе Презентација острва (језик: хрватски)
Kantridabassängerna

Kantridabassängerna (kroatiska: Bazeni Kantrida) är en sportanläggning i Rijeka i Kroatien. Den invigdes år 2008 och ligger vid Adriatiska havet, nordväst om Kantridastadion i stadsdelen Kantrida. Kantridabassängerna är ett sportkomplex bestående av fem simbassänger ämnade för sport, rekreation och nöje. I anslutning till simbassängerna ligger Pločestranden. Sportanläggningen är hemmaarena för vattenpoloklubben VK Primorje. Simbassängerna Kantridabassängerna har fem simbassänger av varierande mått. De fem simbassängerna är Olympiska bassängen 1, Olympiska bassängen 2, Bassängen för simhopp, Bassäng 25 m och Barnbassängen. De två förstnämnda, varav Olympiska bassängen 1 är den största, har olympiska mått. Se även Wikimedia Commons har media som rör Kantridabassängerna. Referenser Noter