NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Comuna Milna, Split-Dalmația

Milna este o comună în cantonul Split-Dalmația, Croația, având o populație de 1.034 de locuitori (2011). Demografie Conform recensământului din 2011, comuna Milna avea 1.034 de locuitori. Din punct de vedere etnic, majoritatea locuitorilor (95,45%) erau croați, cu o minoritate de sârbi (1,93%). Apartenența etnică nu este cunoscută în cazul a 0,39% din locuitori. Din punct de vedere confesional, majoritatea locuitorilor (92,36%) erau catolici, existând și minorități de persoane fără religie și atei (3,68%) și ortodocși (1,16%). Pentru 1,45% din locuitori nu este cunoscută apartenența confesională. Note
Milna

Milna je manjše naselje na otoku Brač, ki je središče občine Milna; le-ta pa spada pod Splitsko-dalmatinsko županijo. V občino spadata še naselji Bobovišća in Ložišća. Milna je naselje z manjšim pristaniščem na zahodni obali otoka na koncu istoimenskega zaliva. Zaliv Milna s prostranim zunanjim in plitkim notranjim delom je najboljše in najvarnejše pristanišče na otoku. V okolici so lepi zalivi s peščenimi plažami (Pasika, Borova, Osibova, Lučice, Maslinova). Naselje Milna se je pričelo razvijati v začetku 17. stoletja. Baročna cerkev je bila postavljena 1783. Južno od Milne v zalivu Osibovo so vidne ruševine gotske cerkvice. Zraven stoji cerkev sv.Josipa iz 18. stoletja. V času Napoleonovih Ilirskih provinc je imela v Milni carska ruska flota svojo pomorsko bazo. Demografija Viri in opombe Glej tudi seznam naselij na Hrvaškem
Милна (Брач)

Милна је насељено мјесто и сједиште истоимене општине на острву Брачу, Сплитско-далматинска жупанија, Република Хрватска. Географија Милна је највеће насеље на западној обали Брача. Смјештена је у дубокој ували која гледа на Сплитска врата. У Сплитским вратима, испред милнарске увале, налази се острвце Мрдуја око које се одвија Мрдујска регата. Милна је са Сплитом повезана катамараном, а трајектна лука у Супетру је удаљена око 20 km. Историја До територијалне реорганизације у Хрватској налазила се у саставу старе општине Брач. Насеље се развило почетком 17. вијека и било је најважнија лука на Брачу до средине 20. вијека. Становништво На попису становништва 2011. године, општина Милна је имала 1.034 становника, од чега у самој Милни 830. Општина Милна Напомена: Настала из старе општине Брач. Милна (насељено место) Напомена: У 1921. садржи податке за насеља Бобовишћа и Ложишћа. Попис 1991. На попису становништва 1991. године, насељено место Милна је имало 875 становника, следећег националног састава: Референце [1] Савезни завод за статистику и евиденцију ФНРЈ и СФРЈ, попис становништва 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. и 1991. године Gelo, Jakov (1998). Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima. Zagreb: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske. ISBN 978-953-6667-07-9. Референце Спољашње везе Мапа [2] Фотографије [3]
Милна

Милна (хорв. Milna) — населений пункт і громада в Сплітсько-Далматинській жупанії Хорватії. Населення Населення громади за даними перепису 2011 року становило 1034 осіб. Населення самого поселення становило 830 осіб. Динаміка чисельності населення громади: Динаміка чисельності населення центру громади: Населені пункти Крім поселення Милна, до громади також входять: Бобовища Ложища Клімат Середня річна температура становить 16,41 °C, середня максимальна – 28,60 °C, а середня мінімальна – 4,58 °C. Середня річна кількість опадів – 741 мм. Примітки
Crkva sv. Trojice u Bjelovaru

Crkva svete Trojice u Bjelovaru je pravoslavna crkva s kraja 18. stoljeća. Crkva je jednobrodna barokno-klasicistička građevina podignuta krajem 18. i u prvoj polovini 19. stoljeća. Unutrašnjost joj je temeljito restaurirana krajem 19. i početkom 20. stoljeća prema projektima Hermanna Bolléa. Plan je obuhvaćao brojne neogotičke i neorenesanse elemente, no od svega je ostvaren samo zvonik bez neogotičkih ukrasa. Par godina kasnije, osim novoga dekorativnog oslika na zidovima, do danas sačuvanoga, u crkvu je tom prilikom postavljen novi neobizantski ikonostas s ikonama koje su radili neki od najuglednijih hrvatskih slikara toga vremena: Celestin Medović, Bela Čikoš Sesija i Ivan Tišov. Njihov rad je utjecao na mladu srednjoškolku Nastu Rojc, koja je kasnije postala jedna od prvih hrvatskih akademski obrazovanih slikarica. Izvori Arhitektura ikonostasa u opusu Hermana Bolléa, Prostor, Znanstveni časopis za arhitekturu i urbanizam br. 18 (2010), 1 (39); Zagreb, 2010., str. 62 – 79. Vanjske poveznice
Cerkiew Trójcy Świętej w Bjelovarze

Cerkiew Trójcy Świętej – prawosławna cerkiew w Bjelovarze, w metropolii zagrzebsko-lublańskiej. Świątynia została wzniesiona w 1793 w stylu barokowym. W jej sąsiedztwie w 1845 powstał dom parafialny, zaś w 1902 we wnętrzu obiektu umieszczony został ikonostas autorstwa Celestina Medovicia, Beli Čikosza oraz Ivana Tišova. W latach 1941–1945 została odebrana parafii prawosławnej i zmieniona w świątynię unicką. Cerkiew została uszkodzona w czasie wojny w Chorwacji, gdy ostrzelana została jej dzwonnica, z ikonostasu skradziono część ikon, zaś na domu parafialnym pojawiły się antyserbskie graffiti. W ostatnich latach budynek został wyremontowany i pokryty nowym dachem. Na dzwonnicy znajdują się cztery dzwony. Cerkiew w Bjelovarze jest zabytkiem nieruchomym pod ochroną chorwackiego Ministerstwa Kultury. Przypisy Bibliografia Cerkiew na stronie eparchii
Црква Свете Тројице у Бјеловару

Црква Свете Тројице је српска православна црква која се налази у Бјеловару. Подигнута је крајем 18. или почетком 19. века, а припада Митрополији загребачко-љубљанској. Опште информације Црква је почела да се правим крајем 18. века, а завршена у првој половини 19. века. Једнобродна је грађевина бароконо-класицистичка, а унутрашњост јој је рестаурирана крајем 19. и почетком 20. века. према пројектима Хермана Болеа. План је обухватао бројне неогитичке и неоренесансне елементе, али је од свега био остварен само звоник без неоготичких украса. Неколико дана касније, осим нових декоративних фрески, до данас сачуваних у цркви је тада постављен нови неовизантијски иконостас с иконома које су радили Целестин Медовић, Бела Чикош Сесија и Иван Тишов. Референце
Stubičke Toplice

Stubičke Toplice je lázeňská vesnice a správní středisko stejnojmenné opčiny v Chorvatsku v Krapinsko-zagorské župě. Nachází se těsně mezi městy Oroslavje a Donja Stubica. V roce 2011 žilo ve vesnici 1 845 obyvatel, v celé opčině pak 2 805 obyvatel. Součástí opčiny jsou celkem čtyři trvale obydlené vesnice. Dříve byla součástí opčiny i vesnice Kapelšćak, ta ovšem později zanikla. Pila – 175 obyvatel Sljeme – 22 obyvatel Strmec Stubički – 763 obyvatel Stubičke Toplice – 1 845 obyvatel Opčinou prochází státní silnice D307 a župní silnice Ž2219 a Ž2220. Pomocí serpentinových župních silnic Ž1048, Ž1049 a Ž2219 je opčina skrz pohoří Medvednica spojena se Záhřebem. Vesnicí protékají potoky Lampuš a Vidak, které se vlévají do taktéž zde protékající řeky Vukšenac, která je levostranným přítokem řeky Krapiny. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Stubičke Toplice na bosenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Stubičke Toplice na Wikimedia Commons
Stubičke Toplice

Stubičke Toplice es un municipio de Croacia en el condado de Krapina-Zagorje. Geografía Se encuentra a una altitud de 176 m s. n. m. a 44,9 km de la capital nacional, Zagreb. Demografía En el censo 2011, el total de población del municipio fue de 2 898 habitantes, distribuidos en las siguientes localidades:​ Pila - 176 Sljeme - 22 Strmec Stubički - 798 Stubičke Toplice - 1 843 Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth.
Stubičke Toplice

Stubičke Toplice est un village et une municipalité située dans le comitat de Krapina-Zagorje, en Croatie. Au recensement de 2001, la municipalité comptait 2 752 habitants, dont 97,89 % de Croates et le village seul comptait 1 788 habitants. Histoire En 1572-1573, depuis Stubičke Toplice, se déroule une jacquerie, menée par Matija Gubec, commémorée par un monument du sculpteur Antun Augustinčić à Gornja Stubica, en hommage à Petrica Kerempuh (en), personnage littéraire équivalent de Till l'Espiègle. Localités La municipalité de Stubičke Toplice compte 4 localités : Pila Sljeme Strmec Stubički Stubičke Toplice Notes et références Voir aussi Articles connexes Municipalité (Croatie) Liens externes Site officiel Portail de la Croatie
Stubičke Toplice

Stubičke Toplice su općina u Hrvatskoj, u Krapinsko-zagorskoj županiji. Danas općina Stubičke Toplice ima 2740 stanovnika, a prostire se na 27 km2, te je jedna od najmanjih općina. Ustrojstvom nove lokalne samouprave i uprave općinskim sjedištem postale su 27. travnja 1993. godine. Zemljopis Stubičke Toplice nalaze se 40 km sjevernije od Zagreba, u podnožju Medvednice. Graniči na istoku s Gradom Donja Stubica, na zapadu s Oroslavskim selom Krušljevim Selom i Zagrebačkom županijom točnije s Općinom Jakovlje tj. sa selom Igrišćem, na sjeveru s Oroslavjem, i Oroslavskim selom Andraševec, na jugu s Općinom Jakovlje točnije s Kraljevim Vrhom, Gradom Zagrebom točnije s gradskom četvrti Podsljeme, te na jugozapadu s Općinom Bistrom u Zagrebačkoj županiji. Stanovništvo Uprava Načelnik Stubičkih Toplica je Josip Beljak. Povijest prvi put se spominju 1567. godine pretpostavlja se da su poznate još iz rimskog doba (zbog pronalaska dva rimska novčića iz doba cara Hadrijana u blizini bazena) prvu kupališnu zgradu izgradila je 1776. godine obitelj Vojkffy 1806. godine Stubičke Toplice kupio je biskup Maksimilijan Vrhovac Gospodarstvo Kao turistička općina svoj razvoj bazira na razvoju rekreativnog, zdravstvenog te kongresnog turizma i to prvenstveno preko HTP Matija Gubec, te specijalne bolnice Stubičke Toplice. S obzirom na stagnaciju turističke ponude u zadnjim godinama ulažu se veliki napori da se popularnim “Stubakima” vrati nekadašnji sjaj. U svojim planovima općinsko čelništvo zamišlja Stubake kao “oazu” turizma sjeverozapadne Hrvatske, te je pokrenulo niz akcija za oživotvorenje takvog cilja. To se prvenstveno odnosi na planiranje prostora (donijet je generalni urbanistički plan, prostorni plan), zatim na prometnoj povezanosti te izgradnji druge infrastrukture u mjestu. Poznate osobe Hrvoje Kovačević, živi u Stubičkim Toplicama Spomenici i znamenitosti Kupališni kompleks Stubičke Toplice Obrazovanje Osnovna škola Kultura Šport Nagrada Stubičkih Toplica, jedna od najtežih brdskih utrka u Europi Auto-moto klub AMK Stubaki, osvajači Zlatne kacige: Ivica Šalec, Dario Šamec (triput prvaci države). Izvori Vanjske poveznice Službena stranica Stubičkih Toplica
Comuna Stubičke Toplice, Krapina-Zagorje

Stubičke Toplice este o comună în cantonul Krapina-Zagorje, Croația, având o populație de 2.805 locuitori (2011). Demografie Conform recensământului din 2011, comuna Stubičke Toplice avea 2.805 locuitori. Din punct de vedere etnic, majoritatea locuitorilor (98,11%) erau croați. Apartenența etnică nu este cunoscută în cazul a 0,21% din locuitori. Din punct de vedere confesional, majoritatea locuitorilor (93,94%) erau catolici, cu o minoritate de persoane fără religie și atei (2,46%). Pentru 1,96% din locuitori nu este cunoscută apartenența confesională. Note
Стубичке-Топлице

Стубичке-Топлице (хорв. Stubičke Toplice) — община с центром в одноимённом посёлке на севере Хорватии, в Крапинско-Загорской жупании. Население общины 2805 человек (2011), население посёлка — 1845 человека. Подавляющее большинство населения — хорваты (98,1 %). В состав общины кроме административного центра входят ещё 3 деревни. Община расположена в Хорватском Загорье на северных склонах хребта Медведница. Посёлок Стубичке-Топлице примыкает с юга к городу Орославье. В посёлка есть ж/д станция на тупиковой ветке Забок — Орославье — Донья-Стубица — Горня-Стубица. В начале XIX века Стубичке-Топлице принадлежало епископу Загреба Максимилиану Врховацу, который в 1811 году открыл в посёлке купальню на источниках термальных вод (хорв. Toplice), которая впоследствии была преобразована в центр медицинской реабилитации. Примечания Ссылки Сайт общины (хорв.)
Stubičke Toplice

Stubičke Toplice so naselje na Hrvaškem, ki je središče občine Stubičke Toplice Krapinsko-zagorske županije. Naselje Stubiške Toplice leži na nadmorski višini okoli 162 mnm ob severnih obronkih 1035 m visoke Medvednice. Kraj v katerem stalno živi 1.788 prebivalcev (popis 2001) ima zmerno kontinentalno podnebje. Od Zagreba je oddaljen okoli 40 km. Demografija Viri in opombe Glej tudi seznam naselij na Hrvaškem
Стубичке Топлице

Стубичке Топлице су насељено место и седиште општине у Крапинско-загорској жупанији, Хрватска. До територијалне реорганизације у Хрватској налазиле су се у саставу бивше велике општине Доња Стубица. Становништво На попису становништва 2011. године, општина Стубичке Топлице је имала 2.805 становника, од чега у самим Стубичким Топлицама 1.845. Попис 1991. На попису становништва 1991. године, насељено место Стубичке Топлице је имало 1.577 становника, следећег националног састава: Референце [1] Савезни завод за статистику и евиденцију ФНРЈ и СФРЈ, попис становништва 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. и 1991. године Gelo, Jakov (1998). Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima. Zagreb: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske. ISBN 978-953-6667-07-9. Спољашње везе
Stubičke Toplice

Stubičke Toplice (tyska: Stubica-Töplitz) är en kommun och ort i norra Kroatien. Kommunen har 2 814 invånare (2011) varav 1 843 invånare bor i centralorten. Stubičke Toplice ligger i Krapina-Zagorjes län, 38 kilometer norr om Zagreb, och är en kurort med termalbad. Historia År 1209 omnämns orten som Teplitz bey Stubicza för första gången i ett skrivet dokument. Kommunen och ortens historia är starkt förknippad med termalbaden. 1776 öppnade den första allmänna bassängen med termalvatten och 1811 öppnade den första spabyggnaden. Orter och demografi Till kommunen hör följande 4 samhällen. Siffrorna på antalet invånare är från folkräkningen 2011: Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Stubičke Toplice. Referenser Fotnoter
Стубицьке Топлиці

Стубицьке Топлиці (хорв. Stubičke Toplice) – громада і населений пункт в Крапинсько-Загорській жупанії Хорватії. Населення Населення громади за даними перепису 2011 року становило 2 805 осіб. Населення самого поселення становило 1 845 осіб. Динаміка чисельності населення громади: Динаміка чисельності населення центру громади: Населені пункти Крім поселення Стубицьке Топлиці, до громади також входять: Пила Слєме Стрмець-Стубицький Клімат Середня річна температура становить 9,69°C, середня максимальна – 23,27°C, а середня мінімальна – -5,99°C. Середня річна кількість опадів – 1006,00 мм. Примітки
Nesactium

Nesactium (grec antic Νεσάκτον) fou una ciutat d'Ístria a l'est de Pola, al Flanaticus Sinus, no lluny del riu Arsia que era la frontera d'Ístria. Fou conquerida pel cònsol romà C. Caludius després d'un setge, al tallar el subministrament d'aigua. Després fou municipi roma. Va quedar destruïda en una època desconeguda però posterior al segle v. La seva situació exacta es desconeix. Referències
Nesactium

Nesactium (Istrian dialect: Vizače, Croatian: Nezakcij, Italian: Nesazio) was the capital of the Histri tribe and later a Roman city. Its remains are located in southern Istria, Croatia, between the villages of Muntić and Valtura. History In pre-Roman times the Histri inhabited the Istrian peninsula. They were connected to the prehistoric Castellieri culture and some theories state a later Celtic influence. It is believed that their main economic activities were trade and piracy all over the ancient Mediterranean Sea. At one time the Histri were ruled by their legendary king Epulon. In 177 BC the town was conquered by the Romans and destroyed. Rebuilt upon the original Histrian pattern, it was a Roman town until 46–45 BC, when the Ancient Greek colony Polai was elevated to Pietas Iulia, today Pula. The town was located on the ancient road Via Flavia, which connected Trieste to Dalmatia. The area was abandoned by the Romans in the 6th century, following the Avaro-Slav invasions. Its Histro-Roman walls still remain. History of research Kristina Mihovilić, who for many years was curator at the Archaeological Museum of Istria in Pula and excavator of the Bronze Age settlement of Monkodonja, is particularly linked to the research of Nesactium and the Histrians. Literature Kristina Mihovilić, Histri u Istri: Željezno doba Istre/ Gli Istri in Istria: L‘età del ferro in Istria/ The Histri in Istria: The Iron Age in Istria. Monografije i katalozi 23/2, Arheološki muzej Istre, Pula 2013. Kristina Mihovilić, Nezakcij: prapovijesni nalazi 1900. - 1953./ Nesactium: Prehistoric Finds 1900-1953. Monografije i katalozi 11, Arheološki muzej Istre, Pula 2001. Kristina Mihovilić, Nezakcij: nalaz grobnice 1981. godine/ Nesactium: the Discovery of a Grave Vault in 1981. Monografije i katalozi 6, Arheološki muzej Istre, Pula 1996. References External links Nesactium on Istrianet.org History of Nesactium Neolithic Nesactium Hillfort
Nezakcij

Nezakcij (Vizače, lat. Nesactium), najstariji je grad u Istri, a nalazi se između Valture i Muntića u blizini pulske zračne luke. Na jugoistočnim obroncima istarskog poluotoka, iznad zaljeva Budava, na jezičcu zvanom Vizače, ostali su kroz vijekove sačuvani ostaci prapovijesnog, antičkog i kasnoantičkog grada. Prve vijesti o Nezakciju potječu iz antičkih pisanih izvora (Tit Livije, 41, 11), a materijalna potvrda da Vizače predstavljaju ostatke grada sa slavnom prošlošću, potvrđena je početkom 20. stoljeća, nalazom zavjetnog žrtvenika caru Gordijanu (3. st.) na kojoj se spominje Res Publica Nesactiensium. Danas mjesto predstavlja svojevrstan arheološki park s konzerviranim arhitektonskim ostacima antičkog i kasnoantičkog doba. Lokalitet je okružen s 800 m istraženih bedema. Na samom ulazu u grad, između rimskih i prapovijesnih vrata, nalazila se bogata prapovijesna nekropola. Pronađene urne i predmeti koji su kao prilog položeni u grobove ukazuju na slojevitost naseljavanja i pokapanja od 9. st. pr. Kr. do rimskog osvajanja. Domaći proizvodi i luksuzna uvezena roba povezuju Nezakcij i histarsku kulturu, čiji je ovo bio centar, s kulturama gotovo cijelog Sredozemlja i srednje Europe. Rimljani su poslije opsade 177. pr. Kr. porušili grad, a na istom mjestu u doba cara Augusta izgradili novi s dobro organiziranom urbanističkim likom. Na centralnom platou izgrađen je forum s tri hrama, prostrane terme, no i druge građevine javnog i privatnog karaktera. Na padinama se nalaze ostaci privatnih građevina, a bogata nekropola pružala se duž ceste koja je iz Pule vodila u grad. Predmeti visoke umjetničke vrijednosti govore o zavidnom kulturnom dometu grada u rimsko vrijeme. Nezakcij je imao određeni stupanj municipalne autonomije u odnosu na obližnju Pulu (Colonia iulia Pola), na čijem se području nalazio. Postupnim slabljenjem rimske države dolazi do znakovitih promjena: od antičkog municipija grad je pretvoren u kasnoantičko utvrđeno naselje. Prostorije termi pretvorene su u stambene i gospodarske objekte, dok je južni dio tijekom 5. st. preuređen u dvije monumentalne kultne građevine. Prva, sjeverna i nešto veća, južna bazilika, predstavljaju značajan prilog poznavanju ranokršćanske arheologije. Grad je preživio pad Rimskog imperija i buđenje kršćanstva, ali nije odolio barbarskim napadima početkom 7. st. Uz Nezakcij se povezuje legenda o posljednjem histarskom kralju Epulonu, o kojemu govori Tit Livije (41, 1-11) Poveznice Arheološki muzej Istre Vanjske poveznice O Nezakciju u članku "Crkveno graditeljstvo", str. 331–334., časopis "Građevinar" Nezakcij Hrvatska tehnička enciklopedija
Vis (město)

Vis (italsky Lissa) je chorvatské přístavní město obývané přibližně 1 900 obyvateli, ležící na stejnojmenném ostrově. Je centrem samosprávné oblasti (občiny) Vis, která zahrnuje východní většinu ostrova a přilehlé ostrůvky. Kromě samotného městečka spravuje občina Vis ještě pobřežní vesnice Milna, Rogačić a Rukavac, a vnitrozemské vísky Marinje Zemlje, Plisko Polje, Podselje a Podstražje. Dále k ní náleží ostrůvky Ravnik, Veli a Mali Budikovac, Veli a Mali Paržanj, Greben, Host a další. Jsou vesměs neobydlené, pouze Veli Budikovac má několik domů a 1 stálého obyvatele. Na Hostu, střežícím vstup do Viské zátoky, je maják s hotelem. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vis na Wikimedia Commons Slovníkové heslo Vis ve Wikislovníku
Vis (Stadt)

Vis (italienisch Lissa) ist eine Stadt in Dalmatien im südlichen Teil Kroatiens, die zur Gespanschaft Split-Dalmatien gehört. Sie liegt auf der gleichnamigen Insel. Nach der Volkszählung von 2011 hat Vis 1934 Einwohner und besteht aus den elf Siedlungen: Brgujac, Dračevo Polje, Marinje Zemlje, Milna, Plisko Polje, Podselje, Podstražje, Rogačić, Rukavac, Stončica und Vis. Ausgewählte Sehenswürdigkeiten Weblinks Offizielle Website der Stadt Vis Einzelnachweise
Vis (ville)

Vis est un village et une municipalité située sur l'ile de Vis, dans le Comitat de Split-Dalmatie, en Croatie. Au recensement de 2001 la municipalité comptait 1 960 habitants, dont 91,38 % de Croates et la ville seule comptait 1 776 habitants. Histoire Les ruines d'un théâtre (aujourd'hui muré dans les fondations du couvent franciscain de la petite péninsule de Pirovo) et un cimetière hellénistique prouvent que le village de Vis est une des plus vieilles installations urbaines en Croatie. Sous le nom d'Isa , il fut fondé par le tyran de Syracuse Denys l'Ancien vers l'an 397 avant Jésus-Christ. Cette petite cité fut à l'époque tellement puissante qu'elle fonda des colonies aux emplacements des lieux modernes de Trogir, Stobreč (en), et Lumbarda sur l'île de Korčula. Dans la collection archéologique du musée de Vis (qui se trouve dans l'ancienne forteresse autrichienne de Batarija), se trouvent une tête en bronze de la déesse Artemis, mais aussi des bustes, des vases, des récipients, et une collection d'amphores trouvées en mer à proximité du rivage. Des stèles sépulcrales hellénistiques sont aussi à voir dans un secteur du village. Localités La municipalité de Vis compte 9 localités : Notes et références Voir aussi Articles connexes Ville de Croatie Liens externes Site officiel Ressource relative à la musique : MusicBrainz Portail de la géographie Portail de la Croatie
Vis, Croația

Vis este un oraș în cantonul Split-Dalmația, Croația, având o populație de 1.934 de locuitori (2011). Demografie Conform recensământului din 2011, orașul Vis avea 1.934 de locuitori. Din punct de vedere etnic, majoritatea locuitorilor (95,71%) erau croați. Apartenența etnică nu este cunoscută în cazul a 0,62% din locuitori. Din punct de vedere confesional, majoritatea locuitorilor (78,44%) erau catolici, existând și minorități de persoane fără religie și atei (10,81%) și musulmani (1,03%). Pentru 7,5% din locuitori nu este cunoscută apartenența confesională. Note