NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Martyren Sankt Görans kyrka, Rijeka

Martyren Sankt Görans kyrka (kroatiska: Crkva svetog Jurja mučenika) är en romersk-katolsk kyrka i Rijeka i Kroatien. Den är tillägnad den kristna martyren Sankt Göran och är belägen vid Trsatborgen i stadsdelen Trsat. Den är församlingskyrka för Martyren Sankt Görans församling och pilgrimsplatsen Trsats äldsta kyrka. Historik Kyrkan uppfördes ursprungligen på initiativ av medlemmar från Frankopan-ätten under 1200-talets mitt och omnämns för första gången i Vinodolkodexen från år 1288. I kyrkan finns altare tillägnade Sankt Göran, Sankt Sebastian och Vår Fru av berget Karmel. Därtill har kyrkan ett tillbyggt kapell ursprungligen uppfört år 1689 och tillägnat Sankt Dismas. Idag är det tillägnat Jesu hjärta. I den stora jordbävningen år 1750 skadades kapellet och hela kyrkobyggnaden. Under ledning av församlingsprästen Josip Zandonati reparerades och återuppbyggdes kyrkan under de nästkommande fyra åren efter jordbävningen. Kyrkans huvudaltare med skulpturer av två helgon är från år 1797. Byggnadens nuvarande utseende härrör från ombyggnationer på 1800-talet. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Martyren Sankt Görans kyrka, Rijeka.
Gaj urni – Krematorij

Gaj urni – Krematorij prvi je krematorij podignut u Hrvatskoj. Nalazi se na zagrebačkom groblju Mirogoju. Površina iznosi 20 hektara. Po podatcima od 1. siječnja 2017. godine na ovom je krematoriju pokopano 31.659 osoba, a prisutno je 15.895 grobnih mjesta. Povijest Krematorij je izgrađen prema projektu arhitekata Marijana Hržića, Davora Mancea i Zvonimira Krznarića. Prostorni i hortikulturni projekt groblja Gaj urni izradio je Miroslav Kollenz. Krematorij svečano je otvoren 11. studenoga 1985. godine. Prvi pokojnik kremiran je 30. siječnja 1986. godine, a prva osoba pokopana je 4. travnja iste godine. Izvori Vanjske poveznice Gradnja zagrebačkog krematorija. Intiman i dostojanstven ugođaj, pripremio: Branko Nadilo, Građevinar, 12/2013., str. 1133. – 1137., casopis-gradjevinar.hr
Haludovo Palace Hotel

Haludovo Palace Hotel je opuštěný hotel na ostrově Krk. Vybudován byl na přelomu 60. a 70. let 20. století jako projekt amerického podnikatele Boba Guccioneho nákladem 45 milionů amerických dolarů. Hotel, který byl otevřen v roce 1972, měl být nejluxusnějším a nejambicióznějším ubytovacím zařízením ve všech socialistických zemích. Hotel byl vybudován podle projektu Borise Magaše v populárním brutalistickém stylu. Oficiálním investorem byl nicméně podnik Brodokomerc z nedaleké Rijeky. Hotel byl provozován podle tehdejších jugoslávských zákonů prostřednictvím tzv. závodních rad, které však americkému podnikateli umožnily naprosto vše, co si zamanul. Během existence socialistické Jugoslávie se jednalo o zařízení pro bohatou klientelu, mezi kterou patřili i zahraniční politici, jako byl např. irácký prezident Saddám Husajn, švédský premiér Olof Palme, či další. Hotel byl nicméně nerentabilní, velmi brzy zbankrotoval a po pádu komunismu v Jugoslávii byl nakonec opuštěn. V současné době se stavba rozpadá. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Haludovo Palace Hotel na Wikimedia Commons
Haludovo Palace Hotel

The Haludovo Palace Hotel is an abandoned resort hotel on the Croatian island Krk north of Malinska. The hotel is named after a nearby beach. Haludovo was built in 1971. Bob Guccione, the founder of Penthouse magazine, invested 45 million US dollars in the project and officially opened the Penthouse Adriatic Club casino located in the hotel in 1972. However, the casino went bankrupt the following year and was closed. Due to constraints on foreign investment in communist Yugoslavia, the hotel was owned by the Rijeka-based Brodokomerc 'company'. During the Yugoslav Wars the hotel became a shelter for refugees. In 1995, the hotel was privatized and went through a number of owners. It hosted its last guests in 2001. Today the hotel resort is abandoned with the interior effectively destroyed while the buildings remain intact. As of November, 2018 signs in the local area still reflected directions to the hotel complex. In October 2018, it was announced that an investor had plans to redevelop the venue into a closed resort with outside investment. However, this would also entail closing off beach access to the public and would interrupt the continuous beach promenade between Malinska and Njivice. The City of Malinska, state administration, and locals oppose this request. Gallery References
Hotel Haludovo Palace

El Hotel Haludovo Palace es un hotel resort abandonado situado en la isla croata de Krk, al norte de Malinska. El hotel lleva el nombre de una playa cercana. Haludovo fue construido en 1971. Bob Guccione, el fundador de la revista Penthouse, invirtió 45 millones de dólares en el proyecto e inauguró oficialmente el casino Penthouse Adriatic Club ubicado en el hotel en 1972. Sin embargo, el casino se declaró en bancarrota al año siguiente y fue cerrado.​​ Debido a las limitaciones a la inversión extranjera en la Yugoslavia comunista, el hotel era propiedad de la "empresa" Brodokomerc, con sede en Rijeka. Durante las guerras yugoslavas, el hotel se convirtió en un refugio para los refugiados. En 1995, el hotel fue privatizado y pasó por varios propietarios. Recibió a sus últimos invitados en 2001.​ Hoy en día el complejo hotelero está abandonado con el interior efectivamente destruido mientras los edificios permanecen intactos. A partir de noviembre de 2018, las señales en el área local todavía reflejaban direcciones al complejo hotelero. En octubre de 2018, se anunció que un inversor tenía planes de reurbanizar el lugar en un complejo cerrado con inversión externa.​ Sin embargo, esto también implicaría el cierre del acceso a la playa al público e interrumpiría el continuo paseo marítimo entre Malinska y Njivice. La ciudad de Malinska, la administración estatal y los lugareños se oponen a esta solicitud.​ Referencias
Kostel Milosrdné Panny Marie (Vrboska)

Kostel Milosrdné Panny Marie (chorvatsky Crkva–tvrđava Sv. Marije od Milosrđa) je opevněný kostel v městečku Vrboska na ostrově Hvar v Chorvatsku. Jedná se o chorvatskou kulturní památku číslo Z-4787. Historie Kostel byl zbudován nákladem měšťanů města Vrbosky v roce 1575 poté, co v roce 1571 zpustošilo turecké vojsko město i další místa na ostrově Hvaru. Současně byla zbudována na kopci severně od města i pevnost Kaštilac. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Milosrdné Panny Marie na Wikimedia Commons Opevněný kostel Milosrdné Panny Marie [online]. Općina Jelsa – vrboska-heritage.com [cit. 2018-09-27]. Dostupné online.
Crkva-tvrđava sv. Marije u Vrboskoj

Crkva-tvrđava Sv. Marije od Milosrđa je rimokatolička crkva u Vrboskoj, općina Jelsa, otok Hvar. Opis dobra Crkva-tvrđava sv. Marije sagrađena je sredinom 16. stoljeća. Usmjerena je u pravcu istok-zapad. U tlocrtu zadržava oblik jednobrodne građevine s polukružnim tlocrtom s time što su zidovi znatno deblji i povišeni do nekadašnje visine sljemena krova. Građevina je zaključena prostranom terasom nad kojom se ističe krunište. Uz sjeverni rub glavnog pročelja podignut je speronirani bastion. Zaštita Pod oznakom Z-4787 zavedena je kao nepokretno kulturno dobro - pojedinačno, pravna statusa zaštićena kulturnog dobra, klasificirano kao "sakralna graditeljska baština". Povezani članci Osmanski napad na Hvar 1571. Izvori Vanjske poveznice Vrboska, crkva-tvrđava Hrvatska tehnička enciklopedija
Kostel svatého Vavřince (Vrboska)

Kostel sv. Vavřince (chorvatsky Župna crkva sv. Lovrinca) je barokní kostel v městečku Vrboska na ostrově Hvar v Chorvatsku. Jedná se o chorvatskou kulturní památku číslo Z-4942. Historie Kostel byl založen v 15. století. V roce 1512 vyhořel během Hvarského povstání (1510–1514). Podruhé byl kostel zapálen při nájezdu tureckých vojsk na ostrov Hvar v roce 1571. Kostel byl přestavěn v barokním slohu v 17. století. Vnitřní vybavení Na hlavním oltáři je obraz svatého Vavřince a Panny Marie, po stranách jsou sv. Jan Křtitel a sv. Mikuláš. Další malby zobrazují sv. Vavřince jak přivádí chudé před císaře Valeriána a dále scéna jeho umučení. Traduje se, že autorem maleb je Tizian, ale historikové umění se přiklánějí k názoru, že jsou dílem Paola Veronese. Na bočních oltářích jsou obrazy malířů Jacopa de Ponte Bassano, Giuseppe Alabardiho, Antonio Scurie, Celestina Medoviće, Marka Rašice a dalších. V kostele je rovněž barokní kříž Tiziana Aspettiho, který je dílem Benvenuta Celliniho. Na stropě kostela jsou obrazy, znázornující Korunování Panny Marie a obrazy církevních hodnostářů, které jsou dílem neznámého malíře z 18. století. Některá tato umělecká díla pocházejí z kostela Milosrdné Panny Marie, a byla sem přemístěna kvůli nepříznivému prostředí. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel sv. Vavřince na Wikimedia Commons Kostel sv. Vavřince [online]. Općina Jelsa - vrboska-heritage.com [cit. 2018-09-28]. Dostupné online.
Crkva sv. Lovrinca u Vrboskoj

Crkva sv. Lovrinca je rimokatolička crkva u Vrboskoj na otoku Hvaru. Opis dobra Izvorno jednobrodna crkva, građena krajem 15. stoljeća, spaljena je od Mlečana 1512. godine (tijekom ustanka hvarskih pučana), te ponovno od Turaka tijekom opsade Vrboske 1571. godine. Crkva je obnovljena i proširena u razdoblju od 1572.−1576. godine u baroknom slogu, kada je proširena izgradnjom bočnih brodova, a unutrašnjost je građevine razdijeljena četvrtastim stupovima i polukružnim lukovima. Na glavnom, zapadnom pročelju crkve se uz glavni, barokni portal otvaraju i dva manja, pobočna, nad kojim se nalaze manje rozete. U osi glavnog pročelja je rozeta i nad njom klesani trodijelni zvonik na preslicu baroknog oblikovanja. Na istoku je apsida kvadratičnog oblikovanja, a u jugoistočnom uglu crkve je sakristija. Na južnom pročelju su u središtu vrata koja vode u crkvu, uz njih je niša u kojoj je smješten bunar, a u jugozapadnom uglu su vrata koja vode na kor. Zaštita Pod oznakom Z-4942 zavedena je kao nepokretno kulturno dobro - pojedinačno, pravna statusa zaštićena kulturnog dobra, klasificirano kao "sakralna graditeljska baština". Izvori Vanjske poveznice
Kostel svatého Petra (Vrboska)

Kostel sv. Petra (chorvatsky Crkva sv. Petra, někdy označován též jako kaple, chorvatsky Crkvica sv. Petra) je kostelík ve městě Vrboska na ostrově Hvaru v Chorvatsku. Jedná se o chorvatskou kulturní památku číslo Z-4788. Historie Kostel je poprvé zmiňován v roce 1331, jako hranice mezi obcemi Pitva a Vrbanja (obce Vrboska a Jelsa tehdy ještě neexistovaly). V roce 1469 byla kaple opravena pod patronátem patriarchy Harnotiće. V průčelí kostela je umístěna socha sv. Petra, která je dílem Nikoly Firentince (před 1430–1506). Kostel byl opraven v roce 1999. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Petra na Wikimedia Commons Kostel sv. Petra [online]. Općina Jelsa - vrboska-heritage.com [cit. 2018-09-28]. Dostupné online.
Crkva sv. Petra u Vrboskoj

Crkva sv. Petra je rimokatolička crkva u Vrboskoj, općina Jelsa, otok Hvar. Opis Crkva sv. Petra izgrađena je u Vrboskoj uz more, istočno od današnjeg naselja. Izgrađena prije nastanka naselja, spominje se u Hvarskom statutu 1331. godine, a označavala je granicu pitovskog i vrbanjskog teritorija. Crkva je bila beneficij hvarskih plemića Chranchisa (Hranotića) i Piretića, koji 1469. godine «obnavljaju crkvu svojih predaka, do temelja srušenu». Do danas je sačuvana građevina iz razdoblja obnove u XV. stoljeću, to je jednobrodna svođena crkva s kvadratičnom apsidom, zidana sitnim priklesanim kamenom, s pokrovom od kamenih ploča, ožbukanog ulaznog pročelja. Vanjske dimenzije crkve iznose 7.35 x 2.45. U osi glavnog pročelja je jednostavan portal i nad njim niša školjkastog oblikovanja u kojoj se nalazi kopija kipa sv. Petra, kojeg je 1469. godine izradio Nikola Firentinac, dok se original čuva u župskoj crkvi sv. Lovrinca. U osi zabata je jednostavna, vitka, zidana jednodijelna preslica. Zaštita Pod oznakom Z-4788 zavedena je kao nepokretno kulturno dobro - pojedinačno, pravna statusa zaštićena kulturnog dobra, klasificirano kao "sakralna graditeljska baština". Izvori Vanjske poveznice
Kostel svatého Marka (Hvar)

Bývalý kostel svatého Marka s dominikánským klášterem (chorvatsky Zvonik i ostatci crkve sv. Marka) je kostel ve městě Hvaru na ostrově Hvar v Chorvatsku. Jedná se o chorvatskou kulturní památku číslo Z-6773. Historie Kostel a klášter je poprvé zmiňován v roce 1312. Kostel v současné podobě byl postaven v 16. – 17. století. Byl místem pohřbívání předních šlechtických rodin až do 18. století. Klášter byl uzavřen v době francouzské vlády nad ostrovem v roce 1807. V devatenáctém století bylo kněžiště kostela změněno na kapli. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Marka na Wikimedia Commons Izvod iz registra kulturnih dobara Republike Hrvatske br. 01/2011 [online]. Ministarstvo kulture Republike Hrvatske, 2011-08-04 [cit. 2018-09-28]. Dostupné online. (chorvatsky)
Crkva sv. Marka sa zvonikom u Hvaru

Crkva sv. Marka (Sv. Marak) sa zvonikom nalazi se u gradu Hvaru, na adresa Sveti Marak 16. Opis Samostan je sagrađen u 13. – 14. stoljeću, na zapadnom rubu grada. Ukinut od napoleonske uprave, a srušen dijelom u prvoj polovini 19. stoljeća kada se na njegovom mjestu trebalo smjestiti gradsko groblje. Poslije zadarskog, bio je najveći dominikanski samostan mletačke Dalmacije. Sačuvan je donji dio renesansno-barokne crkve bez svodova i krova, dio klaustra i zgrada samostanske kuhinje sa stubištem do mora. Apsida je u 19. stoljeću pregrađena u kapelu. Zvonik je restaurirao A. Hauser krajem 19. stoljeća. Zaštita Pod oznakom Z-6773 zavedena je pod vrstom "nepokretno kulturno dobro - pojedinačno", pravna statusa zaštićena kulturnog dobra, klasificirano kao "sakralne građevine". Izvori Vanjske poveznice
Forna dominikanklostret och sankt Markus kyrka

Forna dominikanklostret och sankt Markus kyrka (kroatiska: Bivši dominikanski samostan i crkva svetog Marka) är ett tidigare romersk-katolskt dominikankloster och klosterkyrka i staden Hvar på ön Hvar i Kroatien. Den tidigare klosterkyrkans kulturminnesmärkta klocktorn utgör en del av Hvars stadssiluett och idag rymmer den forna delvis ruinerade klosterbyggnaden Dr. Grga Novaks arkeologiska samling och lapidarium. Det tidigare klostret och klosterkyrkan är belägen strax väster om Hvars historiska stadskärna. Historik Dominikanklostret och klosterkyrkan uppfördes ursprungligen på 1200–1300-talet och omnämns för första gången år 1312. Ruinerna efter det forna klostret och klosterkyrkan härrör dock från 1500–1600-talet. Ur kulturhistorisk synpunkt har klosterkomplexet spelat en viktig roll i Hvars historia. I Sankt Markus kyrka sammanträdde nämligen det lokala Adelsrådet i det av Republiken Venedig då styrda Hvar. År 1525 höll dominikanmunken Vinko Pribojević ett viktigt tal i kyrkan om "slavernas ursprung och ärbarhet". År 1807, under den kortvariga franska administrationen som varade åren 1806–1813, stängdes klostret. Med syfte att ge plats åt en tilltänkt men aldrig förverkligad ny stadskyrkogård revs en del av byggnadskomplexet. Under den österrikiska administrationen i slutet av 1800-talet restaurerades klocktornet av A. Hauser. Arkitektur Efter dominikanklostret i Zadar var dominikanklostret i Hvar det största i det av Republiken Venedig då kontrollerade Dalmatien. Den ursprungliga klosterkyrkan var treskeppig och på 1800-talet skapades ett kapell av dess forna apsid. Av den ursprungliga kyrkans struktur finns endast den nedre delen utan tak och bågar bevarad liksom en del av klostergården och det forna klostrets kök och trappgång till havet. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Forna dominikanklostret och sankt Markus kyrka.
Crkva sv. Nikole biskupa u Metkoviću

Župna crkva sv. Nikole biskupa rimokatolička je crkva koja se nalazi u Metkoviću, na desnoj strani rijeke Neretve. U sklopu crkvenog kompleksa nalazi se i pastoralni centar "Otac Ante Gabrić". Povijest Sama Župa sv. Nikole biskupa u Metkoviću osnovana je Dekretom splitsko-makarskog nadbiskupa Frane Franića 15. rujna 1969., a s radom je počela 28. rujna 1969. U Dekretu se navodi i područje župe koje obuhvaća cijelo naseljeno područje desne obale Neretve od granice s Bosnom i Hercegovinom na istoku i sjeveroistoku, župe Vid na sjeveru, do utoka Norina u Neretvu kod Kule Norinske. Naslovnik župe je sv. Nikola biskup, a posebna zaštitnica župe je Blažena Djevica Marija od Ružarija. Osim pastoralnog rada u matičnoj župi, svećenici obavljaju pastoralni rad i u župama u Novim Selima i Borovcima. U župi djeluje i Red časnih sestara služavki Maloga Isusa. Crkva i pastoralni centar Budući da tadašnje vlasti nisu dale suglasnost za izgradnju crkve, napravljena je građevina čija je namjena prikazana kao stambena, a naknadno je u njenu prizemlju uređen sakralni prostor koji je služio kao crkva. Privremenu kapelu 28. rujna 1969. blagoslovio je pomoćni biskup splitsko-makarski Ivo Gugić. Dozvola za gradnju sadašnje crkve i pastoralnog centra ishođena je tek 1991., a radovi su započeli 18. travnja 1993. blagoslovom kamena temeljca koji je učinio nadbiskup Ante Jurić. Kao djelom temeljnog kamena iskorištena je i jedna topovska čahura kao počast vremenu u kojem je započeta gradnja crkve, vremenu Domovinskog rata i agresije na Hrvatsku. U čahuru je postavljena na pergamentu pisana povelja: Svetište je izgrađeno prema idejnom rješenju arhitektice Marine Hren. Centar je dvoetažna građevina s pastoralnim sadržajima u prizemlju površine 1800 m2 sa zvonikom visokim 42 m. U prizemlju (58 x 31 m) se nalaze vjeronaučne prostorije, knjižnica, zavičajna zbirka, vrtić, dnevna kapela, sklonište i druge višenamjenske prostorije. Iznad prizemlja je crkveni prostor veličine 42 x 21 m, unutrašnje visine kupole 19 m. Osim glavne lađe, crkva ima veliku i malu sakristiju, te posebnu kapelicu posvećenu ocu Anti Gabriću, metkovskom svećeniku, isusovcu, misionaru i slugi Božjem po kojem je i cijeli Pastoralni centar dobio ime. Na ulaznom su pročelju tri arkade iznad kojih se nalazi kružni otvor s vitrajem, a pod arkadama su troja ulazna vrata. Na jugu i sjeveru građevine postoje još i dva tornja, a cijeli je centar obojen u kombinaciju bijele i žute boje, po uzoru na vatikansku zastavu. Novu crkvu i pastoralni centar Otac Ante Gabrić blagoslovio je nadbiskup Marin Barišić 5. prosinca 2009. Izvori Vanjske poveznice Službene mrežne stranice Arhivirana inačica izvorne stranice od 22. ožujka 2020. (Wayback Machine)
Kostel Panny Marie na Kruvenici

Kostel Panny Marie na Kruvenici (chorvatsky Crkva Gospe od Kruvenice) je kostel ve městě Hvar na ostrově Hvaru v Chorvatsku. Nachází se severozápadně od historického jádra města a západně od pevnosti Španjola. Postaven byl v průběhu 14. a 15. století. Vnitřní vybavení Ikona Panny Marie s Ježíškem z tohoto kostela, datovaná do 15. století, je v současnosti (stav k roku 2018) ve sbírkách Biskupského muzea ve Hvaru (chorvatsky Biskupski muzej). Zajímavosti Kruvenica je rovněž název časopisu, který vydává farnost sv. Štěpána I. ve Hvaru. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Panny Marie na Kruvenici na Wikimedia Commons
Kostel Panny Marie, hvězdy moře (Hvar)

Kostel Panny Marie, hvězdy moře (chorvatsky Crkva Zvijezda mora nebo chorvatsky Crkva Gospe na Fabrici – rozuměj: kostel Panny Marie na nábřeží Fabrika) je římskokatolický kostel z počátku 19. století ve městě Hvaru na ostrově Hvaru v Chorvatsku. Jedná se o chorvatskou kulturní památku číslo Z-5868. Historie Kostel byl postaven nákladem hvarských měšťanů na počátku 19. století. Stylově ale napodobuje místní renesanční a barokní kostely. Stojí na místě staršího kostela svatého Josefa. V letech francouzské nadvlády nad ostrovem (1806-1813) byl kostel používán jako skladiště. Později byl opět vrácen svému původnímu účelu. Vnitřní vybavení V kostele je barokní oltář Panny Marie (chorvatsky Gospe od Utjehe), který pochází z augustiniánslého kláštera ve Hvaru. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Panny Marie, hvězdy moře na Wikimedia Commons Stella Maris Church [online]. Grad Hvar [cit. 2018-10-03]. Dostupné online. (anglicky)
Crkva Zvijezda mora u Hvaru

Crkva Zvijezda mora je katolička crkva u Hvaru, na adresi Obala Fabrika 37. Opis Jednobrodna građevina s pravokutnom apsidom i polukružno oblikovanim pročeljem sagrađena je u prvoj polovini 18. stoljeća. Izvorno posvećena sv. Josipu, kasnije je preposvećena Bogorodici u izrazu zaštitnice mornara. Zadužbina je obitelji Boglić. Zanimljiva je zbog svojeg polukružnog zaključka pročelja i jedna je od rijetkih takvih primjera. U crkvi se čuva glavni oltar iz ukinute augustinske crkve posvećen Gospi od Pasca. Zaštita Pod oznakom Z-5868 zavedena je kao nepokretno kulturno dobro - pojedinačno, pravna statusa zaštićena kulturnog dobra, klasificirano kao "sakralna graditeljska baština". Izvori Vanjske poveznice
Stella Maris kyrka

Stella Maris kyrka (kroatiska: Crkva Zvijezda mora, på lokal dialekt kallad Crkva Zvizda mora) är en kulturminnesskyddad romersk-katolsk kyrka i staden Hvar, på ön med samma namn, i Kroatien. Den uppfördes i början av 1800-talet och är tillägnad Stella Maris (Havets stjärna). Kyrkan är belägen vid havet och strandpromenaden "Fabrika" väster om stadskärnan. Arkitektur och historik Stella Maris kyrka uppfördes i början av 1800-talet av lokala byggare på platsen för den tidigare Sankt Josefs kyrka. Under den kortvariga franska administrationen åren 1806–1813 förlorade den sitt ursprungliga syfte och användes som förråd men återfick senare sin religiösa betydelse. Den lilla kyrkan har ett skepp och dess fasad med halvcirkelformad avslutning bär stildrag från nyrenässansen och nybarocken. Interiören domineras av ett altare i barockstil som en gång stod i augustinerordens kyrka. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Stella Maris kyrka.
Карловацка жупания

Карловацката жупания e разположена в Централна Хърватия. Заема площ от 3622 км². Главен град на жупанията е Карловац. Други по-големи градове са: Дуга Реса, Огулин, Слун и Озал. Карловацката жупания е съставена от 17 общини. Население Според преброяването през 2011 година Карловацката жупания има 128 899 души население. Според националната си принадлежност населението на жупанията има следния състав: хървати – 86,1 % сърби – 10,4 % бошняци – 0,8 % Източници Външни препратки Официален сайт на Карловацка жупания (на хърватски)
Comtat de Karlovac

El Comtat de Karlovac és un županija a la intersecció de carreteres que separen la Croàcia històrica de les antigues fronteres militars (Krajina). Limita amb Eslovènia al nord i Bòsnia-Hercegovina al sud, així com amb el Comtat de Zagreb, Comtat de Sisak-Moslavina, Comtat de Primorje-Gorski Kotar i el Comtat de Lika-Senj. Divisió administrativa Ciutat de Karlovac Vila d'Ozalj Vila d'Ogulin Vila de Slunj Vila de Duga Resa Municipi de Barilović Municipi de Bosiljevo Municipi de Cetingrad Municipi de Draganić Municipi de Generalski Stol Municipi de Josipdol Municipi de Kamanje Municipi de Krnjak Municipi de Lasinja Municipi de Netretić Municipi de Plaški Municipi de Rakovica Municipi de Ribnik Municipi de Saborsko Municipi de Tounj Municipi de Vojnić Municipi de Žakanje Població Política L'assemblea del comtat és composta de 44 representants, repartits per partits: Unió Democràtica Croata (HDZ) 16 Partit Socialdemòcrata de Croàcia (SDP) 11 Partit dels Camperols de Croàcia (HSS) 6 Partit Social Liberal de Croàcia (HSLS) 4 Centre Democràtic (DC) 3 Partit Croat dels Drets (HSP) 1 Partit Croat Pur dels Drets (HČSP) 1 Bloc Croat (HB) 1 Independents 1 Vegeu també Blatnica Pokupska Brezova Glava Brezovica Žumberačka Broćanac Bubnjarci Cerovac Vukmanićki Donje Mrzlo Polje Mrežničko Enllaços externs Comtat de Karlovac Arxivat 2006-12-13 a Wayback Machine. Karlovac Bjelolasica