NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Dragove

Dragove ist eine Ortschaft auf der Insel Dugi Otok in Kroatien. Lage und Einwohner Dragove liegt im nordöstlichen Teil von Dugi Otok, 4 km südöstlich von Božava und 9 km nordwestlich des Fährhafens Brbinj. Das Dorf liegt etwa 400 m von der Bucht Bokašin entfernt. Die 18 Einwohner (2021) leben von der Fischerei, der Landwirtschaft und dem Tourismus. Geschichte Der Name Dragove kommt vom Substantiv „Draga“ (Tal zwischen Bergen). 1359 wurde es das erste Mal erwähnt. Die Umgebung war aber bereits in der Römerzeit bewohnt, wie die Überreste römischer Gebäude unter dem Hügel Dumbovice belegen und auch seine Pfarrkirche stammt aus dem 12. bis zum 13. Jahrhundert. Alte kirchliche Schemata besagen, dass sich die Einwohner von Dragove hier aus dem bosnischen Dorf Vidovice in der Diözese Sarajevo niedergelassen haben. Sein Territorium gehörte im 14. Jahrhundert der Familie Drago, von der es im 15. Jahrhundert von der Familie Salomoni, ebenfalls aus Zadar gekauft wurde. Auf dem 131 Meter hohen Hügel Dubovica wurde im frühen 15. Jahrhundert die Kirche Unserer Lieben Frau von der Geburt der Jungfrau Maria errichtet. Auch Dragone hat sehr stark unter der Abwanderung gelitten. 1921 lebten noch fast 400 Menschen in dem Dorf. Jetzt sind es nur noch 18. In der Nähe von Dragove ist noch ein U-Boot Bunker der Jugoslawischen Armee erhalten. Der Bunker wurde für U-Boote oder Schnellboote benutzt. Heute ist er ein beliebtes Ausflugsziel. Weblinks Webseite des Tourismusverbandes Einzelnachweise
Dragove

Dragove is a village in the north-eastern part of the island of Dugi Otok in Zadar County, Croatia. Dragove is located on the regional road running along the entire island. The population is 35 (2011 census). The surroundings were populated as early as antique times (Roman remains below the hill of Dumbovica), while the first Croatian settlement was mentioned in the sources already in the 14th century. Later, many Croats fleeing the Turkish invasions of Bosnia settled in Dragove. The Drago family from Zadar had its estates here, purchased in the 15th century by another Zadar family, the Salomonis. The parish church of St. Leonardo was built in the 12th and 13th centuries. The small church of Our Lady of Dumbovica, mentioned in the 15th century, is on a beautiful location, with a nice view of the surroundings. During the 1950s, Dragove's population reached about 500 people. References Further reading Cvitanović, Vladislav (1960). "Prilog toponomastici zadarskog kraja" [A Contribution to the Toponymics of the Zadar Region]. Radovi Instituta Jugoslavenske akademije znanosti i umjetnosti u Zadru (in Serbo-Croatian) (6–7): 539–550. ISSN 0449-3672. Modrić, Oliver (2025-01-27). "Prijenos i zbrinjavanje gradiva župnih arhiva u Arhiv Zadarske nadbiskupije" [Transfer and storage of materials of the parish archives to the Archives of the Archdiocese of Zadar]. Vjesnik dalmatinskih arhiva (in Serbo-Croatian). 5: 109–124. doi:10.58565/vda.5.1.5. eISSN 2806-8459.
Dragove

Dragove es una localidad de Croacia situada en el municipio de Sali, en el condado de Zadar. Según el censo de 2021, tiene una población de 18 habitantes.​ Está situada en la parte noroeste de la isla Dugi, sobre la ruta regional que recorre toda la isla. Demografía Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth.
Dragove

Dragove je naselje na sjeveroistočnom dijelu Dugog otoka, 4 km jugoistočno od Božave i 9 km sjeverozapadno od mjesta i trajektne luke Brbinj. Nalazi se na rubu manjeg ali plodnog polja, i udaljeno cca 400 m od uvale Bokašin. Na regionalnoj je prometnici koja prolazi duž cijelog otoka. Ispred sjeveroistočne obale otočići su Tatišnjak, Veliki Planatak i Mali Planatak te Magarčić, a ispred jugozapadne obale niski je otočić Mežanj s pješčanom plažom Veli žal. Okolica je naseljena već u antičko doba (rimski ostaci podno brežuljka Dumbovice), hrvatsko se naselje spominje u pisanim spomenicima od 14. stoljeća. Ovdje je imala posjede zadarska obitelj Drago, a u 15. stoljeću otkupila ih je zadarska obitelj Salomoni. Župna crkva sv. Leonarda sagrađena je u 12./13. stoljeću. Na istaknutu položaju, odakle se pruža lijep pogled na okolicu, crkvica je Gospe od Dumbovice koja se spominje od 15. stoljeća. Na blagdane Velike i Male Gospe rado je posjećena od hodočasnika sa šireg područja Zadarske nadbiskupije. Stanovništvo Izvori
Dragove

Dragove je manjše naselje na Dugem otoku (Hrvaška), ki upravno spada pod občino Sali Zadrske županije. Geografija Dragove ležijo na griču, na severovzhodni strani otoka. Naselje se z griča spušča proti obali v zalivu Luka. Bližnja Božava je oddaljena okoli 4 km. Pred obalo naselja v zalivu Bukašin, kjer so plodna polja, ležijo otočki: Tatišnjak, Veli in Mali Planatak, v zalivu Luka pa otoček Magarčić. V zalivu Bokašin nasproti »bunkerja« stoji kratek pomol, pri katerem je globina morja do 2 m. V dnu zaliva Luka je manjši zalivček Dumboka. Pri »bunkerju« stoji manjši pomol. Dumboka je pristanišče naselja Dragove. Sredi zaliva je sidrišče. Globina morja v sidrišču Dumboka je okoli 13 m. Zgodovina Okolica je bila poseljena že v antiki, kar dokazujejo rimske najdbe pri griču Dumbovice. Hrvaško naselje pa se v starih listinah prvič omenja v 14. stoletju. Tukaj je imela svojo posest zadarska družina Drago. Posest je v 15. stoletju postala last družine Salamoni. Župnijska cerkev sv. Leonarda je bila postavljena na prehodu iz 12. v 13. stoletje. Na razgledni točki nad naseljem stoji cerkev Gospe od Dumbovice, prvič omenjena v 15. stoletju. Demografija Viri in opombe Glej tudi seznam naselij na Hrvaškem
Драгове

Драгове су насељено место у саставу општине Сали, у Задарској жупанији, Република Хрватска. Географија Насеље се налази на Дугом отоку. Историја До територијалне реорганизације у Хрватској насеље се налазило у саставу старе општине Задар. Становништво На попису становништва 2011. године, Драгове су имале 36 становника. Референце Спољашње везе
Драгове (Сали)

Драгове (хорв. Dragove) — населений пункт у Хорватії, у Задарській жупанії у складі громади Сали. Населення Населення за даними перепису 2011 року становило 36 осіб. Динаміка чисельності населення поселення: Клімат Середня річна температура становить 15,46 °C, середня максимальна – 26,29 °C, а середня мінімальна – 3,83 °C. Середня річна кількість опадів – 842 мм. Примітки
Drivenik vára

Drivenik vára (horvátul: Grad Drivenik), vár Horvátországban, a Vinodolhoz tartozó Drivenik falu határában. Fekvése A falu felett délnyugatra emelkedő Glavica nevű magaslaton találhatók tekintélyes romjai. Története Azon az erdős magaslaton, ahol a vár áll valószínűleg már a történelem előtti időkben is erődítmény, majd a római korban őrtorony volt. Drivenik várát 1288-ban a vinodoli törvénykönyv egyik jegyzetében említik először. A vár a 181 méter magas “Glavica” hegyet koronázza. A 13. századtól zsupánsági székhely, majd a Frangepánok uralma idején kapitányság székhelye volt. A 16. században nagyobbították és egy hengeres toronnyal erősítették meg. 1577-ben a Zrínyiek igazgatása alá került. 1607-ben a török betörve a Vinodoli völgybe Drivenik várát is megrohanta és felgyújtotta. 1670-ben a Wesselényi-összeesküvés leleplezése és Zrínyi Péter kivégzése után kamarai birtok lett. Később jelentősége megszűnt, ezért elhagyták. A vár mai állapota A vár eredetileg valószínűleg fából épült. A várba a vizes árkon átívelő hídon és a négyszögletes kaputornyon át lehetett bejutni. A tágas négyszögletes belső teret magas falak, négy szögletes torony és félköríves bástya védte. A hengeres saroktornyok a 16. században épültek. A várban lakóépületek, raktárak, pincék és ciszterna volt, mely a védők vízellátását biztosította. Falai még ma is tekintélyes magasságban állnak. Érdekességek Drivenik várát megemlíti Milutin Cihlar Nehajev „Vuci” című regényében. A regény gerincét a bátor Frangepán Kristófnak a velencei Dózsepalota börtönébe való bebörtönzése, valamint a Frangepán Kristóf és felesége, Apollonia Lang közötti, halálig tartó szerelem ihlette. Ugyanezt a hűséges szerelmet írja le Henry Thode „Frangepán gyűrűje” című regényében. Galéria Források Lako.com.hr:Drivenik (horvátul) Vinodol turisztikai irodájának honlapja (horvátul) Drivenik képes ismertetője (angolul)
Grad Drivenik

Grad Drivenik (hrvaško Gradina Drivenik) je grad v zaledju Crikvenice in Novega Vinodolskega, na severnem delu jadranske obale, v zahodni Hrvaški. Grad Drivenik se prvič omenja leta 1228 kot eden od sopodpisnikov Vinodolskega zakonika. Nahaja se v bližini vasi Drivenik na Vinodolskem, na hribu imenovanem Glavica, 181 m nad morsko gladino. Grad stoji pred pogorjem 'Križišće' nasproti Tribaljskega polja. Nahaja se v majhni vasici Drivenik, v bližini večje vasi Tribalj, približno 8 km iz Crikvenice . Od 13. stoletja je bil v gradu sedež okrajne uprave, ob prihodu Frankopanov pa je tam leta 1288 prebival njihov namestnik Dragoljub. V 16. stoletju (1571 na podlagi napisa na stenah) se je grad razširil in v slogu renesančnih utrdb dobil okrogle stolpe na svojih vogalih. Leta 1577 je na gradu vladala plemiška družina Zrinski. Gradnja ceste leta 1746 je Drivenik povezala z Novim Vinodolskim in Bakrom. To je omogočilo, da so se prebivalci preselili z vrha hriba navzdol v dolino, kjer se je ob cestišču razvila današnja vas Drivenik. Na koncu je bil grad opuščen kot aktivno naselje, kot aktivna posest sta ostala le cerkev sv. Dujma in pokopališče. V bližini gradu je kapela sv. Štefana, zgrajena verjetno konec 16. stoletja s stolpom s tremi zvonovi. Cerkev ima tri gradbene faze: romansko, gotsko in baročno. Cerkev je prvotno vsebovala poznogotsko skulpturo »Pieta« z naslovom »Kristusovo žalovanje« in baročno izrezljano leseno skulpturo »Zlati oltar«. Danes sta oba v Muzeju za umetnost in obrt v Zagrebu. Na pokopališču se nahaja kapela sv. Martina. Ima baročne freske iz 18. stoletja. Na steni je freska "Snemanje s križa". V bližini pokopališča je križev pot s štirimi svetišči, na njenem koncu pa je Kalvarija označena s tremi visokimi križi iz leta 1768. Župnijska cerkev Svetega Dujma (Sv. Dujma) ima tri ladje in zvonik v sprednjem delu. Prvotno je bila zgrajena z eno ladjo, brez odprtega zvonika. Zvonik Svetega Dujma je bil zgrajen leta 1806, vhod pod zvonik pa leta 1846. Svetišče je okrasil Anton Cej leta 1894, ko je bil zgrajen glavni marmorni oltar. V tleh cerkve so grobnice z ostanki ugledne domače družine Klarić (Gaspar 1653 in Marko 1753). Cerkev je bila delno obnovljena leta 1968. V bližnjem naselju Drivenik so postavili spomenik slavnemu hrvaškemu miniaturistu J.J. Kloviću (Julio Clovio). Zunanje povezave https://lako.com.hr/2016/06/26/drivenik/
Дубовац (замък)

Дубовац (на хърватски: Utvrđeni grad Dubovac) е средновековен замък в хърватския град Карловац с богата няколковековна история. Общи сведения Замъкът получава названието си заради гъстата дъбова гора, която го обкръжава в миналото. Той е построен още преди да бъде издигнат самия град Карловац. Тъй като положението му е кръстопътно на място, където се пресичат важни за времето си сухопътни и речни пътища, около него се изгражда село, споменато в изворите за първи път през 1339 г. във връзка с пристигането в него на свещеник. През 1578 г. селото е опустошено от османците, което принуждава впоследствие оцелялото население да се премести в набързо построеното ново селище в близост – днешният Карловац. Замъкът сменя собствениците си през годините на съществуването си. Между 1387 и 1426 г. той е притежание на аристократичния род от Славония Зудари, през 1442—1550 г. е собственост на Франкопаните, през 1550—1578 г. в него се настанява фамилията Зрински, а от 1678 до 1810 г. е използван за нуждите на войската в Карловац. През 1837 г. се сдобива с нов собственик, граф Лавал Нуген, ирландец по рождение, който служи в армията на Австрия и тази на Кралството на двете Сицилии. Граф Нуген преустройва замъка в стил романтизъм. Днес замъкът Дубовац е собственост на държавата. Последната му реконструкция е правена през 1961 г. От 1965 до 2007 г. е поверен на градския музей в Карловац и в него се разполагат експозиции, посветени на историята на града. Източници Външни препратки
Dubovac Castle

Dubovac Castle is a castle in Karlovac, Croatia. The Dubovac Castle overlooks the city of Karlovac in central Croatia. Name It was recorded as Dubouetz on the 1673 map of Stjepan Glavač. History Its square tower was probably built during the 13th century. In the 15th century, the castle was rebuilt in Renaissance style. Dubovac was mentioned on 22 February 1481 in a document freeing the citizens of Grič from tariffs in Dubovac and elsewhere. During the fortification of Karlovac in 1588, Dubovac was part of its supply chain, being counted together with Novigrad, Bosiljevo and Ribnik. Ozalj owed the same as all of these four. Each owed 6 carts of timber, and although there were complaints about the conduct of the soldiers stationed in Karlovac, the order was complied with. In 1604, Nikola VI Zrinski tried to buy the castle, for which along with other properties Emperor Rudolf II sought 93,495 florins. The castle had various owners—from Slavonian nobleman family Sudar to famous Croatian counts and dukes Frankopan and Zrinski. From 1671 until 1809, the Dubovac was owned by the Karlovac generals. In 1837, a new owner, Count Laval Nugent, rebuilt the castle in the spirit of romanticism. Dubovac was once again renovated in 1952 in relation to graphics from the end of the 18th century." There is a photograph of the castle at that site. The castle was used for several years recently as a hotel, and the damage done to the interior to accommodate rooms is now being repaired. There are museum exhibits and a large model of the countryside. Guide materials indicate that the fortress was built on a hill constructed by the people in order to maximize defenses and views of the surrounding areas. The castle recently was featured on a commemorative Croatian postage stamp, complete with photograph. Gallery References Bibliography Melem Hajdarović, Mihela (2023-06-14). "Glavačeva karta Hrvatske iz 1673. – njezini toponimi, geografski sadržaj i historijskogeografski kontekst" [Glavač’s map of Croatia from 1673: Its toponyms, geographical content, and historical-geographical context]. Studia lexicographica. 17 (32): 47–78. doi:10.33604/sl.17.32.2. eISSN 2459-5578. External links Stamp HR028.04 http://www.wnsstamps.ch/stamps/HR028.04/en.html
Château de Dubovac

Le château de Dubovac est un château situé dans la ville de Karlovac en Croatie. Historique Sa tour carrée date probablement du XIIIe siècle. Au XVIe siècle, il est reconstruit dans un style Renaissance. Ses propriétaires furent nombreux, on y trouve entre autres des nobles de Slavonie, des ducs et comtes de Croatie. De 1671 à 1809, ses propriétaires furent les généraux de Karlovac. En 1837, Laval Nugent von Westmeath le reconstruit dans un style romantique, il est rénové en 1952. De nos jours, le château a été reconverti en hôtel, les dégradations faites à l'intérieur pour transformer les chambres sont maintenant réparées. Galerie Source (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Dubovac Castle » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Liens externes Portail de la Croatie Portail des châteaux
Stari grad Dubovac

Stari grad Dubovac je gradina u karlovačkom predjelu Dubovcu. Stilski je renesansni kaštel koji ima gotičke elemente. Dvorac Dubovac spada među najljepše i najbolje sačuvane spomenike feudalnog graditeljstva u Hrvatskoj. Ime nosi po hrastovoj šumi koje je okruživala ovaj dvorac. Dvorac je svoje ime prenio na gradsku četvrt. Nalazi se na prapovijesnom humku povrh Kupe na 185 metara nadmorske visine. Arheološka iskapanja pretkraj 20. stoljeća otkrila su bogate prapovijesne i starovjekovne slojeve bivšeg naselja iz kasnog brončanog i ranog željeznog doba. Dvorac Dubovac datira od prije 13. stoljeća, a prvi pisani dokumenti koji ga spominju datiraju tek iz 1339. godine. To su crkveni spisi koji spominju kad je dobio prvog župnika. Brojni su pisani glagoljicom. Od 14. stoljeća Dubovcem upravljaju različite plemićke obitelji koje su se smjenjivale u vlasništvu. Za Dubovac najviše su pridonijeli Frankopani. Dok su oni bili vlasnici Dubovca, dvorac je poprimio današnji izgled. Tada je od drvenog zdanja postao kamena građevina. Osim Frankopana Dubovcem su vladali Zrinski, (S)Zudari i zapovjedništvo karlovačke vojske odnosno Ratno vijeće koje je kupilo Dubovac koji su razorili Osmanlije tijekom pohoda 1578. na Veliki petak. Kroz povijest mijenjala mu se uloga. Bio je važniji i značajniji od grada Karlovca koji se pojavio znatno kasnije. Višestruko je obnavljan i dograđivan. Vojni inženjer Krey dokumentirao je 1777. godine Dubovac kao kaštelsku građevinu zidanu uglavnom lomljenim kamenom. Tlocrt dvorca je nepravilan i četvrtast. Kaštel je ojačan ugaonim kulama. Branič-kula je četvrtasta i više je za dva kata od tri ostale kule koje su oble i dvokatne. Među kulama su razvijena krila u kojima se nalaze obrambene, skladišne i stambene prostorije. Danas je turističko odredište. Na njemu se nalazi vidikovac i stalna muzejska izložba na najvišoj kuli. Podno Dubovca nalazi se Nacionalno svetište sv. Josipa, svetište koje su hrvatski biskupi proglasili Nacionalnim svetištem svetog Josipa Crkve u Hrvata, 15. travnja 1987. godine. Izvori Gradski muzej Karlovac Arhivirana inačica izvorne stranice od 24. travnja 2018. (Wayback Machine) Stari grad Dubovac Arhivirana inačica izvorne stranice od 12. svibnja 2014. (Wayback Machine), Karlovac Hodočašća. Karlovac-Dubovac Arhivirana inačica izvorne stranice od 15. siječnja 2013. (Wayback Machine), Glas Koncila, Preuzeto 7. prosinca 2012. Vanjske poveznice
Dobóc vára

Dobóc vára (horvátul: Stari grad Dubovac ), vár Horvátországban, a Károlyvároshoz tartozó Dubovac városrész határában. Fekvése Károlyváros közigazgatási területén, a belvárostól északnyugatra fekvő Dubovac városrésztől délnyugatra emelkedő dombon áll. Története Dubovac elnevezése az őt körülvevő egykori tölgyerdőről származik, amely az idők során Károlyváros egyik külvárosa lett. Egykor azonban jelentősebb volt Károlyvárosnál is, melyet még a 16. században is úgy jelöltek, hogy a „Dubovac alatti Karlovac ”. A vár valószínűleg még a 13. század előtt épült, de az első írásos dokumentum, mely a várat említi csak 1339-ből származik. A 14. századtól a várat különféle nemesi családok birtokolták. A 14. században a Czudar családé, majd 1442-től a Frangepánoké volt. A legtöbbet ők építették rajta, ekkor alakult ki a vár mai formája. 1511-ben Frangepán Bernardin gróf építtette át favárból kővárrá. 1544-ben a Frangepán István és Zrínyi Miklós közötti szerződés értelmében a Zrínyieké lett. 1578 nagypéntekjén a török felgyújtotta. 1582-ben Zrínyi Györgytől a király vásárolta meg és a károlyvárosi vár parancsnokának irányítása alá került. Szerepe a történelem során megváltozott. Egykor fontosabb és jelentősebb volt, mint maga a károlyvárosi erőd, amelyet sokkal később építettek. Többször felújították és kibővítették. 1777-ben Krey császári hadmérnök kőből épített várkastélyként rajzolta le. Eszerint a kastély alaprajza szabálytalan négyszög alakú volt saroktornyokkal megerősítve. A lakótorony négyzet alakú, és két emelettel magasabb, mint a másik három torony, amelyek hengeresek és kétszintesek. A tornyok között épületszárnyakat létesítettek, amelyekben védelmi, tárolási és lakóhelyiségek voltak. A 19. században már csak lőporraktárként szolgált. 1896-ban Károlyváros megvásárolta és nagyrészt felújíttatta. A vár mai állapota 1952 és 1961 között a konzerváló intézet Greta Jurišić vezetésével igen szakszerű állagmegóvási és felújítási munkákat végzett rajta. 1965 és 2007 között a Károlyvárosi Városi Múzeum igazgatása alá tartozott. Ma helytörténeti múzeum és szálloda működik benne. A múzeumot az egykori lakótoronyban rendezték be. Az első emelet románkori, a második emelet gótikus, a harmadik emelet a barokk kor jellegzetességei szerint van berendezve, míg a legfelső szinten kilátó található. Galéria Jegyzetek Források A Károlyvárosi Városi Múzeum honlapja Archiválva 2018. április 24-i dátummal a Wayback Machine-ben (horvátul) Lako.com.hr: Dubovac (horvátul)
Замок Дубовац

Замок Дубовац (хорв. Utvrđeni grad Dubovac) — один из древнейших архитектурных памятников в Карловаце, Хорватия. Он известен благодаря своей богатой истории и является своего рода хранителем исторической памяти хорватского народа. Замок изображен на почтовой марке Хорватии. История Замок Дубовац получил своё название в честь бывшего дубового леса, которым он с давних времен был окружён. Интересно, что замок Дубовац гораздо старше, чем сам город Карловац, в котором он находится. Когда Карловац начал строиться, Дубовац уже долгое время существовал. В средневековье Дубовац развивался как село с крепостью, находился на пересечении важнейших для своего времени рек и дорог. Первое упоминание о городе встречается в 1339 году, когда в Дубовац приезжает священник. Есть также упоминания о торговых и коммерческих предприятиях, а также о разрушающем турецком нашествии 1578 года. Это нашествие практически и опустошило Дубовац, беженцы нашли убежище на территории быстро построенного поселения Карловац. От их поселения сохранился лишь замок. Реконструкции Последняя реконструкция замка была проведена в 1961 году, в том числе по инициативе хорватского института управления им. Грета Юрич, который и занял его помещение. А с 1965 по 2007 замок принадлежал городскому музею и во всех его помещениях были размещены экспозиции, посвященные истории города. Даже в смотровых башнях была открыта выставка «О Купе и Коране». Для реконструкции замка в XX веке использовались очень важные записи военных инженеров с Крей, сделанные в 1777 году. В этих документах описана структура замка и материалы, которые использовались при строительстве. Также там подробно описывались угловые башни, двухэтажные башни. Владельцы замка Владельцами замка в разное время были аристократические семьи: Зудары (1387—1426), Франкопаны (1442—1550) и Зрински (1550—1578), потом замок отошел командованию армии в Карловаце (1678—1810). В 1837 г. новый владелец замка, граф Лаваль Нуген, перестроил замок в стиле романтизма. Галерея Примечания Ссылки Городской музей Карловаца