NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Crkva Svetog Jovana Krstitelja u Baljcima

Crkva Svetog Jovana Krstitelja u Baljcima je grobljanska crkva srpske pravoslavne crkve na mesnom groblju u selu Baljci u Eparhiji Dalmatinskoj u Republici Hrvatskoj. Nakon progona Srba u zločinačkom aktu Hrvatske zvanom „Oluja”, crkva je ne samo porušena, več je ostala bez vernika, jer su u 21. veku Baljevci postali jedno od retkih sela u Šibensko-kninskoj županiji koje u popisu stanovništva iz 2001. nije imalo ni jednog stanovnika. Crkva je po završetku rata na tlu Hrvatske faksimilski obnovljena 2006. godine. Položaj Crkva Svetog Jovana Krstitelja se nalazi na mesnom groblju u selu Baljc, na padinama Svilaje uz Petrovo polje. Crkva i selo se administrativno nalazi u opštini Ružić, u Šibensko-kninskoj županiji. Titular Titular crkve je Sveti Jovan Krstitelj. Možda se i naziv crkve nije menjao, od njenog nastanka, jer je crkva oduvek bila posvećena Svetom Ivanu Krstitelju, kako su crkvu nazivali neki od ranijih stanovnika Baljaka. Istorija Crkva je prema podacima Eparhije dalmatinke sazidana 1730. godine. Međutim ima podataka da je najverovatnije sagrađena i mnogo ranije, na šta upućuje crkveni brod sa prozorima oblikovanim u gotičkom stilu, i potkovičasta apsida sa zanimljivom tranzenom u obliku krsta, koja upućuje na mnogo starije poreklo crkve. Da je crkva sazidan na ostacima ranije postoječe antičke građevine, svedoče i pronađeni arheološki ostaci (osnove nekoliko antičkih stubova i jedan veći fragment jednog stuba). Ovo ostaci otkopani su na prostoru crkve i okolnom groblju. Na groblju su često pri kopanju grobova nalaženi brojni ostatci rimske keramike (koji se i danas ponegde mogu uočiti). Na osnovu brojnih dokaza smatra se da je Crkva Svetog Jovana Krstitelja građena na ostatcima rimske građevine, možda i sakralne - prvobitne predromanijske crkve koja je u kasnijim periodima obnove i doradnje pretvorena u gotičku crkvu. Da bi potom, verovatno nakon odlaska Osmanlija, bila pretvorena u pravoslavnu crkvu. Crkva je bila potpuno srušena nakon zločinačkog poduhvata Hrvata, Oluje, 90-tih godina 20. veka, baš kao i sve kuće u selu Baljci koje je u popisu iz 1991. imalo oko 500 stanovnika. Crkva je po završetku rata na tlu Hrvatske faksimilski obnovljena 2006. godine, izuzev krovnog pokrivača apside, koji iz nepoznatih razloga nije kao pre rušenja pokriven crepom, već je krov zamenjen postavljenim limom. Danas ova lepo obnovljena crkva u napuštenom selu i na polusrušenom crkvenom (seoskom) groblju, onako nova deluje pomalo avetinjski. Vidi još Crkve Eparhije dalmatinske Reference Literatura Milošević, A.: Nove akvizicije Muzeja hrvatskih arheoloških spomenika od 1995. do 2000. godine, Starohrvatska prosvjeta III. (2002), 27., str. 311-332 Marasoviü, T.: Prilog morfološkoj klasifikaciji ranosrednjovjekovne arhitekture u Dalmaciji, U: Prilozi istraživanju starohrvatske arhitekture, JAZU i Arhitektonski fakultet Sveuþilišta u Zagrebu, Split, 1978. Spoljašnje veze Crkva Svetog Jovana Krstitelja u Baljcima — slika obnovljene crkve iz 2006.
Freiheitsbrücke (Zagreb)

Die Freiheitsbrücke (kroatisch Most slobode) in der kroatischen Hauptstadt Zagreb führt die Avenija Većeslava Holjevca über die Save und verbindet das Stadtzentrum mit dem südlich des Flusses gelegenen Novi Zagreb, einem in der zweiten Hälfte des 20. Jahrhunderts entstandenen Stadtteil. Die vierspurige Straße wird dabei auf einer Länge von 775 m über die die Save und ihr weites Hochwasserbett, die Deiche und das angrenzende flache Gelände geführt. Diese Strecke ist (von Norden nach Süden) unterteilt in eine 135 m lange Rampenbrücke mit getrennten Bauwerken für jede Richtungsfahrbahn, ein 71 m langes und 28 m breites Widerlager mit breiten Treppen zu dem tiefer liegenden Gelände, eine 121,5 m lange Vorlandbrücke, die 100 m weite Bogenbrücke über die Save, eine 151,5 m lange Vorlandbrücke, ein 61 m langes und 39 m breites Widerlager mit breiten Treppen und eine 135 m lange Rampenbrücke mit getrennten Bauwerken für jede Richtungsfahrbahn. Die Brücke hat eine 13,6 m breite Fahrbahn und beidseits 2,9 m breite Geh- und Radwege; insgesamt ist sie 20,1 m breit. Der Bogen der 100 m weiten Strombrücke hat eine Pfeilhöhe von 7,36 m. Er besteht aus zwei parallelen stählernen, 4,25 m breiten Hohlkästen, die einen Abstand von 5,5 m haben. Die Hohlkästen haben eine Bauhöhe von 1,0 m im Bogenscheitel und 1,3 m an den Kämpfern. Sie wurden geschweißt, obwohl dies bei dem 95 mm starken Stahlblech St44 nicht unproblematisch war. Der Fahrbahnträger besteht aus vier durchlaufenden stählernen Längsträger, die außen 85 cm, innen 92 cm hoch sind. Zwischen ihnen sind vier Wasserleitungen verlegt, die die Höhe der Träger bestimmen. Die 20 cm starke Stahlbetonplatte ist mit den Stahlträger verdübelt und mit zwei Schichten Gussasphalt abgedeckt. Das Geländer hat markante V-förmigen Pfosten. Die 15 m weiten Öffnungen der Vorlandbrücken sind mit 1,0 m hohen Stahlbalken überbrückt. Die Rampenbrücken haben je zehn 13,3 m weite Öffnungen. Jeweils vier nebeneinander angeordnete stählerne und mit Beton gefüllte Pfeiler stützen den Fahrbahnträger. Sie haben einen sehr flachen rechteckigen Querschnitt, um einem Hochwasser wenig Widerstand zu bieten. Die Freiheitsbrücke wurde von Kruno Tonković entworfen und 1959 dem Verkehr übergeben. Sie steht seit 1975 unter Denkmalschutz. Weblinks Einzelnachweise
Puente de la Libertad (Zagreb)

El Puente de la Libertad (en croata: Most slobode) es un puente con una carretera de cuatro carriles, espacio para ciclistas y peatones, sobre el río Sava, en la ciudad de Zagreb, la capital del país europeo de Croacia.​ La avenida Većeslav Holjevac cruza sobre el, conectando Trnje con Novi Zagreb en la parte central de la ciudad. Tiene una longitud total de 805 metros con un ancho de 19,4 metros. Véase también Puente de la carretera Lincoln Puente de la Galvanera Puente de la Crea (Venecia) Puente de La Concordia (Matanzas) Referencias
Most slobode (Zagreb)

Most slobode je središnji zagrebački most na rijeci Savi. Njime se proteže Avenija Većeslava Holjevca te je važna prometna veza Novoga Zagreba i središta grada. Most je pušten u promet 2. rujna 1959. godine. Prije njega je u tom dijelu grada postojao još samo Savski most, no on je bio nedostatan za tadašnji promet, a i smješten dalje na zapadu pa je putovanje iz Novoga Zagreba u centar zahtijevalo znatan obilazak. Projektant Mosta slobode bio je Krunoslav Tonković. Konstruiran je kao lučni most plitkoga luka. Po nacrtima istog projektanta, godinu dana ranije (1958.) izgrađen je i Jankomirski most. Za Most slobode utrošeno je oko 1600 tona čelika. Dijelovi mosta izrađeni su od kamena s otoka Brača, i to tako da je svaki komad kamena zasebno crtan i klesan. Izvori
Frihetsbron, Zagreb

Frihetsbron (kroatiska: Most slobode) är en bro i Zagreb i Kroatien. Den går över Sava och förbinder stadsdelarna Trnje och Novi Zagreb. Beskrivning Frihetsbron är en bågbro med fyra körfält, två i vardera riktning, och gång- och cykelbanor. Većeslav Holjevac-avenyn passerar över bron som är en av Zagrebs mest centrala broar över Sava. Referenser Fotnoter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Frihetsbron, Zagreb.
Stadion Mladost w Zagrzebiu

Stadion Mladost – wielofunkcyjny stadion w Zagrzebiu, w Chorwacji. Obiekt użytkowany jest przez klub sportowy Mladost Zagrzeb. Stadion mieści się w obrębie kompleksu sportowego położonego nad brzegiem Sawy, na który składają się jeszcze m.in. hala sportowa, basen olimpijski i korty tenisowe. Na obiekcie od roku 1998 odbywa się mityng lekkoatletyczny Memoriał Hanžekovicia. Stadion gościł także ceremonię otwarcia 3. Uniwersjady Europejskiej w 2016 roku. Przypisy
Kraftwerk Plomin

Das Kraftwerk Plomin (kroatisch: Termoelektrana Plomin, kurz: TE Plomin) ist ein 1970 in Betrieb genommenes Wärmekraftwerk in der Nähe des Dorfes Plomin (Gemeinde Kršan, Gespanschaft Istrien, Kroatien). Es wird mit Steinkohle befeuert. Neben dem Block 1, der eine installierte Leistung von 120 MW aufweist, wurde im Jahr 2000 der Block 2 mit weiteren 210 MW in Betrieb genommen. Das Kraftwerk verfügt über einen 340 m hohen Schornstein, der das höchste Bauwerk in Kroatien ist und Flughindernisbefeuerung besitzt. Block 1 wird von der Hrvatska elektroprivreda (HEP) betrieben, Block 2 von der TE Plomin d.o.o., an der HEP und das deutsche Unternehmen RWE je zu 50 % beteiligt sind. Siehe auch Liste der Kraftwerke Liste von Kraftwerken in Kroatien Weblinks TE Plomin auf der Homepage der HEP
Central eléctrica de Plomin

La Central eléctrica de Plomin​ (en croata: Termoelektrana Plomin ) es una central eléctrica a carbón cerca de Plomin, en el país europeo de Croacia. A partir de 2007, su producción correspondió al 13% de las necesidades eléctricas de Croacia. La central consta de dos unidades de calderas, TE Plomin A construida en 1969 y TE Plomin B construida en 2000. Ambos son operados por Hrvatska Elektroprivreda, y este última es copropiedad con RWE Power AG. Ellos generan un total de 330 megavatios. En 2007 su producción total fue de 2.187 gigavatios hora; en 2009 fue de 1.927 GWh. La torre tiene unos 340 metros (1.120 pies) de altura en forma de chimenea, por lo que se trata de la estructura más alta construida en Croacia. Véase también Torre Edificio Arquitectura Referencias
Centrale thermique de Plomin

La Centrale électrique de Plomin est une centrale thermique au charbon située près de Plomin en Croatie. La centrale est surtout connue pour sa cheminée, qui, avec une hauteur de 340 m, est la plus haute construction de Croatie. Localisation Historique Installations Production Notes et références Autre projet Liens externes Portail de la Croatie Portail des énergies fossiles Portail de l'industrie Portail des records
Termoelektrana Plomin

Termoelektrana Plomin – elektrownia opalana węglem kamiennym, znajduje się na wschodnim wybrzeżu Półwyspu Istria, koło miejscowości Plomin w Chorwacji. Elektrownia składa się z dwóch bloków cieplnych TE Plomin 1 i TE Plomin 2. Współwłaścicielem elektrowni jest chorwackie przedsiębiorstwo energetyczne HEP i niemieckie przedsiębiorstwo RWE. W skład infrastruktury elektrowni wchodzi 340-metrowy komin, będący najwyższą konstrukcją w Chorwacji. Zobacz też lista najwyższych wolno stojących budowli na świecie lista najwyższych kominów na świecie Przypisy
Most mladosti

Most mladosti cestovni je, tramvajski i pješački most preko rijeke Save u Zagrebu, dugačak 300 m. Spaja Zapruđe na istoku Novoga Zagreba i Savicu na lijevoj obali Save. Izgrađen je 1974. kako bi se Most slobode rasteretio. Prema projektu Vojislava Draganića, konstrukcija grednog mosta je čelična s prilazima od prednapetih betonskih nosača. Širinom od 36 m i predviđenim prostorom za tramvajsku prugu, novi most je zadovoljio sve prometne zahtjeve brzog i gustog automobilskog prometa. Most čini prometnica sa šest traka s dva tramvajska kolosijeka u sredini te uski nogostup uz bučnu prometnicu, što most čini neprivlačnim pješacima. Izvori
Borovac (zachód)

Borovac – wyspa znajdująca się 8,7 km na zachód od miasta Hvar, niecałe 100 m od wybrzeży wyspy Sveti Klement. Jej powierzchnia wynosi 2,17 ha a długość linii brzegowej 736 m. Wyspa należy do archipelagu Paklińskiego; w tym samym archipelagu, 6 km na wschód znajduje się jeszcze druga, większa wyspa o tej samej nazwie. Zobacz też wyspy Chorwacji Przypisy
Borovac (Sv. Klement)

Borovac je majhen nenaseljen otoček v skupini Peklenskih otokov. Otoček leži okoli 100 m severozahodno od skrajnega zahodnega dela otoka Sveti Klement. Površina otočka je 0,022 km², dolžina obale meri 0,74 km. Glej tudi Seznam otokov na Hrvaškem
Боровац (Свети Клемент)

Боровац је ненасељено острвце у хрватском дијелу Јадранског мора. Налази се у групи Паклених отока у средњој Далмацији око 0,1 km уз сјеверозапани руб острва Свети Клемент. Његова површина износи 0,022 km², док дужина обалске линије износи 0,74 km. Административно припада Граду Хвару у Сплитско-далматинској жупанији. Референце Види још Списак острва у Хрватској Паклени отоци
Vučedol

Vučedol ist heute ein Ortsteil der Stadt Vukovar im Osten Kroatiens. Am Ortsrand befindet sich der Wasserturm – ein Symbol der Schlacht um Vukovar. Vučedol befindet sich am Steilufer der Donau. Die topographischen Gegebenheiten des Siedlungsplatzes ermöglichten die Errichtung einer Befestigungsanlage die als „Burg von Vucedol“ bezeichnet wird. In Vučedol-Gradac wurde der namensgebende Fundort für die äneolithische Vučedol-Kultur ausgegraben. Vučedol war eine Siedlung von Landarbeitern, Viehzüchtern, Jägern und Kupferschmieden, die von 3000 bis 2200 vor Christus ihr goldenes Zeitalter erlebte. Das Museum der Vučedol-Kultur (kroatisch Muzej vučedolske kulture) wurde 2015 eröffnet. Bekanntestes Fundstück ist die Taube von Vučedol eine aus Ton geformte Tierfigurine in Form eines stilisierten Vogels. Das Original ist Teil der prähistorischen Kollektion des Archäologischen Museums in Zagreb. Weblinks Website des Museums Muzej vučedolske kulture Webseite des Archäologischen Museums in Zagreb und dessen prähistorischer Kollektion Einzelnachweise
Vučedol

Vučedol (lit. 'Wolf's Valley') in Croatia, is an archeological site, an elevated ground on the right bank of the River Danube, which also forms the border with Serbia. Vučedol became the eponym of the eneolithic Vučedol culture. It is estimated that the site had once been home to about 3,000 inhabitants, making it one of the largest and most important European centers of its time. Artifacts from the Vučedol site are located in the Archaeological Museum in Zagreb, and the City museum of Vukovar. The site itself has hosted the Vučedol Culture Museum since 2015. Due to extremely favourable strategic position, Vučedol has always been open to colonization. Some of the most important archaeological discoveries belonging to the Vučedol culture have been made at this site. Archaeological research has confirmed finds of the Baden culture, Vučedol culture as well as Kostolac culture on the site of Vučedol. The site is located roughly 5 kilometres (3.1 mi) downstream from the city of Vukovar. During the Battle of Vukovar in 1991, the Vučedol site was destroyed by being used as a firing base for the Serbian Yugoslav People's Army artillery and tanks in the three-month bombardment of Vukovar. The site was later restored and the Vučedol Culture Museum established on the grounds. References
Вучедол

Вучедол је археолошки локалитет у североисточној Хрватској. Смештен је недалеко од Вуковара, на реци Дунав, тачније, 5 km низводно од града. Због распрострањености, утицаја и изузетних налаза из енеолитског периода (откривене су радионице за прераду бакра, куће и живописно украшена керамика, као и једна у облику птице, названа - Вучедолска голубица), култура бакарног доба настала на територији Славоније и Срема, добила је име по овом локалитету - Вучедолска култура, уз напомену да се у научној литератури иста култура назива и Славонска, а у Мађарској, по локалитету Зок, Зок - култура. Неолитски налази Најстарији налази са овог локалитета потичу из неолитског периода. Припадају развијеној фази Старчевачке културе. Насеља су се налазила на брдовитој обали реке, била су земуничарска, са укопаним оставама. Претежно су се бавили риболовом, што доказују налази удица од кости. Утицаји Баденске и Костолачке културе У следећем културном слоју видимо утицај баденске културе. Земуничарска насеља и даље су присутна, а занимљив је начин сахрањивања, које је скелетно, у згрченом ставу. Ретко се јављају и остаци животиња, такође у згрченом положају. Баденску културу на овом локалитету смењује Костолачка култура Вучедолска култура Вучедолска култура - касно енеолитска култура, поникла је на овом локалитету. По новијем датовању (радио-карбонском методом) утврђено је да припада периоду између 3.000 и 2.200. године пре наше ере. Људи ове културе бавили су се сточарством (узгајали су говеда), а такође и ловом. На овом локалитету пронађена је изузетно декорисана керамика, један од изузетних примерака енеолитске пластике је о она у облику птице - Вучедолска голубица. Види још Вучедолска култура Енеолит
Vučedol

Vučedol är en fornlämning i Kroatien. Den ligger i länet Srijem, i den östra delen av landet, 250 km öster om huvudstaden Zagreb. Vučedol ligger 106 meter över havet. Terrängen runt Vučedol är platt. Runt Vučedol är det ganska glesbefolkat, med 47 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Vukovar, 4,4 km väster om Vučedol. Trakten runt Vučedol består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Mali Dolfin

Mali Dolfin je majhen nenaseljen otoček v Kvarnerju (Hrvaška). Otoček leži zahodno od najsevernejšega dela otoka Paga, nasproti zaselka Tovarnele. Od sosednjega otočka Dolfina, ki leži zahodno je oddaljen 0,2 km. Njegova površina meri 0,014 km². Dolžina obalnega pasu je 0,47 km. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Мали Долфин

Мали Долфин је мало ненасељено острво у хрватском делу Јадранског мора. Налази се у акваторији града Новаље на острву Пагу западно од најсевернијег дела острва Паг, преко пута насеља Товарнеле. Од суседног острва Долфин је удаљен 0,2 км западно. Површина острва износи 0,014 км². Дужина обалске линије је 0,47 км.. Референце
Krknjaš Mali

Krknjaš Mali je otočić u Jadranskom moru. Nalazi se istočno od otoka Drvenika Velog i sjeverno od otočića Krknjaša Velog. Ploveći s Krknjaša Malog prema jugu se ulazi u Šoltanski kanal. Ploveći prema istoku se ulazi u Splitski kanal. Ploveći prema sjeverozapad, oplovljavajući Drvenik Veli, ušlo bi se u Drvenički kanal. Njegova površina iznosi 0,033 km². Dužina obalne crte iznosi 0,72 km. Najviši vrh mu je na visini od 12 m. Izvori
Krknjaš Mali

Krknjaš Mali je majhen nenaseljen otoček v Jadranskem morju; pripada Hrvaški. Krknjaš Mali leži vzhodno od otočka Drvenik Veli in severno od otočka Krknjaš Veli. Južno od otočka leži Šoltski kanal vzhodno pa Splitski kanal. Površina otočka meri 0,033 km². Dolžina obalnega pasu je 0,72 km. Najvišji vrh je visok 12 mnm. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Кркњаш Мали

Кркњаш Мали је мало ненасељено острвце у хрватском делу Јадранског мора у акваторији Града Трогира. Налази се источно од острва Дрвеника Велог и северно од острвца Кркњаша Велог. Пловећи с Кркњаша Малог према југу се улази у Шолтански канал, према истоку се улази у Сплитски канал, а према северозападу, опловивши Дрвеник Вели, улази се у Дрвенички канал. Површина острва износи 0,033 км². Дужина обалне линије је 0,72 км. . Највиши врх на острву је висок 12 метара. Види још Списак острва у Хрватској Референце Спољашње везе
Krknjaš Veli

Krknjaš Veli je otočić u Jadranskom moru. Nalazi se istočno od otoka Drvenika Velog, od kojeg je udaljen oko 600 metara, te južno od otočića Krknjaša Malog. Ploveći s Krknjaša Velog prema jugu se ulazi u Šoltanski kanal. Ploveći prema istoku se ulazi u Splitski kanal. Njegova površina iznosi 0,097 km². Dužina obalne crte iznosi 1,32 km. Najviši vrh mu je na visini od 14 m. Izvori Vanjske poveznice
Krknjaš Veli

Krknjaš Veli je majhen nenaseljen otoček v Jadranskem morju; pripada Hrvaški. Krknjaš Veli leži južno od otočka Krknjaš Mali in vzhodno od otoka Drvenik Veli, od katerega je oddaljen okoli 0,6 km. Površina otočka meri 0,097 km². Dolžina obalnega pasu je 1,32 km. Najvišji vrh je visok 14 mnm. Glej tudi Seznam otokov na Hrvaškem
Кркњаш Вели

Кркњаш Вели је мало ненасељено острвце у хрватском делу Јадранског мора у акваторији Града Трогира. Налази се око 0,6 км источно од острва Дрвеника Велог, а јужно од острвца Кркњаша Малог. Пловећи с Кркњаша Велог према југу се улази у Шолтански канал, љ према истоку се улази у Сплитски канал. Површина острва износи 0,097 км². Дужина обалне линије је 1,32 км.. Највиши врх на острву је висок 14 метара. Види још Списак острва у Хрватској Референце Спољашње везе
Catedral de Zadar

La catedral de Santa Anastàsia de Zadar és la més gran de la regió de Dalmàcia a Croàcia, construïda entre els segles xii i xiv amb estil romànic tardà i gòtic. L'edifici actual va reemplaçar en el segle xii una basílica paleocristiana de tres naus. L'extraordinària façana és amb total seguretat l'element més destacat del conjunt. Va ser erigida en el segle xiii i recorda la de l'església de Sant Crisogen de la mateixa ciutat, amb la mateixa influència toscana. El primer cos està decorat amb motius típicament romànics, mentre que el timpà és del 1324. Dues rosasses decoren el portal de la façana. A l'interior, l'amplada de la nau resulta impressionant. El cadiratge del cor està profusament decorat en estil gòtic florit típic de principis del segle xv. També destaca el cimbori i el primer mosaic cristià a la sagristia.
Katedrála svaté Anastázie (Zadar)

Katedrála svaté Anastázie v Zadaru (chorvatsky katedrala svete Stošije u Zadru), či jen zadarská katedrála (chorvatsky Zadarska katedrala) je románsko-gotická katedrála ze 12.–14. století. Nachází se v historickém jádru Zadaru. Je hlavním chrámem římskokatolické arcidiecéze v chorvatském Zadaru a zároveň největším kostelem v Dalmatském regionu. Katedrála tvoří jeden architektonický celek, společně s kostelem sv. Donáta (s nímž má společnou zvonici), arcibiskupského paláce v místě někdejšího zadarského římského fóra. Katedrála se nachází na náměstí svaté Anastázie (Trg sv. Stošije) a boční strana lemuje Širokou ulici, Arcibiskupský palác a kostel sv. Donáta stojí na náměstí Jana Pavla II. (Poljana pape Ivana Pavla II.) Historie Současná katedrála pochází z 12. století, kdy novější románská stavba nahradila raněkřesťanskou trojlodní baziliku ze 4.–5. století, původně zasvěcenou sv. Petrovi. V době úřadování zadarského biskupa Donáta III. se patronkou chrámu stala sv. Anastázie ze Sirmia, jejíž relikvie Donát získal od císaře Nikefora a umístil je do sarkofágu, který je v katedrále dodnes. V roce 1177 katedrálu navštívil papež Alexandr III. a 9. června 2003 na jedné ze svých posledních zahraničních návštěv i papež Jan Pavel II. Popis Nejvýraznějším prvkem celé stavby je poněkud neobvyklé průčelí ze 13. století, jehož vstupní portál zdobí dvě rozety. Je zde patrný toskánský vliv podobně jako u dalšího zadarského kostela svatého Chrysogona. První část stavby je vyzdobená typicky románskými motivy, zatímco gotický tympanon pochází roku 1324. V interiéru zaujme především šíře hlavní chrámové lodi. Chórové lavice jsou bohatě zdobené ve stylu plaménkové gotiky typické pro počátek 15. století. Významné jsou také lucernová věž a první křesťanská mozaika v sakristii. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Catedral de Zara na španělské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Katedrála svaté Anastázie na Wikimedia Commons
Catedral de Zadar

La catedral de Santa Anastasia de Zadar es la iglesia catedral de la ciudad de Zadar y la más grande de la región de Dalmacia en Croacia. Fue construida entre los siglos XII y XIV con estilo románico tardío y gótico. Es la catedral de la arquidiócesis de Zadar. Edificio El edificio actual reemplazó en el siglo XII a una basílica paleocristiana de tres naves. La extraordinaria fachada es con total seguridad el elemento más destacado del conjunto. Fue erigida en el siglo XIII y recuerda la de la iglesia de San Crisogen de la misma ciudad y con la misma influencia toscana. El primer cuerpo está decorado con motivos típicamente románicos, mientras que el tímpano es del 1324. Dos rosetones decoran el portal de la fachada. En el interior, la anchura de la nave resulta impresionante. La sillería del coro está profusamente decorada en estilo gótico flamígero típico de principios del siglo XV. También destaca el cimborrio y el primer mosaico cristiano en la sacristía. Referencias Enlaces externos