NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bescanuova

Bescanuova (in croato Baška; in tedesco Weschke) è un comune di 1.668 abitanti dell'isola di Veglia nella regione litoraneo-montana in Croazia. Nota come località di villeggiatura, possiede una vasta spiaggia di ciottoli e un vasto panorama dal crinale su cui si estende. Dalla città partono sentieri che la collegano con altri centri dell'isola. Storia Il primo insediamento fu quello romano, nel 1380 i Veneziani la bruciarono nel corso di una battaglia e nel 1525 nacque nuovamente sul bordo del mare, dove ancora oggi si possono notare le file di case, ben conservate, con le facciate collegate l'una all'altra. A Bescanuova nel 1851 è stata ritrovata la cosiddetta lapide di Bescanuova, una delle prime opere in alfabeto glagolitico risalente al 1100. Monumenti e luoghi d'interesse Chiesa della Santa Trinità. È la più grande chiesa di Bescanuova, in stile barocco del XVIII secolo, il campanile della chiesa è alto 28 metri e risale al 1766. Chiesa di San Giovanni Battista. Risale all'XI secolo. Chiesa della Madonna del Monte. Costruita all'inizio del XV secolo, si trova alla sommità di 237 gradini. Chiesa di Santa Lucia. Nell'edificio è conservata una lapide scritta in glagolitico. Società La presenza autoctona di italiani È presente una piccola comunità di italiani autoctoni che rappresentano una minoranza residuale di quelle popolazioni italofone che abitarono per secoli la penisola dell'Istria e le coste e le isole del Quarnaro e della Dalmazia, territori che appartennero alla Repubblica di Venezia. La presenza degli italiani a Bescanuova è drasticamente diminuita in seguito agli esodi che hanno seguito la prima e la seconda guerra mondiale. Nel censimento croato del 2011, la municipalità contava 1.674 abitanti, dei quali il 93,97% della popolazione di madrelingua croata. Altri gruppi linguistici minoritari sono i gli albanesi, i bosniaci, i serbi e gli sloveni. È presente una modestissima minoranza italiana, lo 0,12% della popolazione complessiva che fa riferimento alla Comunità degli Italiani di Veglia con sede nella città di Veglia. Geografia antropica Località Il comune di Bescanuova è diviso in 4 insediamenti (naselja) di seguito elencati. Tra parentesi il nome in lingua italiana, talvolta desueto. Baška (Bescanuova), sede comunale Batomalj (Batomali o Santa Lucia di Veglia) Draga Bašćanska (Bescavalle) Jurandvor (Giurandvor o San Giorgio) Galleria d'immagini Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Bescanuova Wikivoyage contiene informazioni turistiche su Bescanuova Collegamenti esterni Sito ufficiale, su baska.hr.
Baška (Kroatië)

Baška (Italiaans: Bescanuova; Duits: Weschke) is een dorp en een gemeente in Kroatië. Het ligt op het eiland Krk, in de provincie Primorje-Gorski Kotar. Baska heeft veel culturele bezienswaardigheden, zoals de kerk van St. Johannes de Doper, de Onze-Lieve-Vrouwekerk van Gorica, de kapel van St. Johannes de Doper Marko, de St. Luciakerk in Jurandvor, een etnografisch museum, en de mrgari, stapelmuren in bloemvorm, waartussen vanouds schapen bijeengebracht worden. Algemeen Het is de bekendste stad van het eiland Krk en behoort tot de top 10 van toeristische plaatsen aan de Adriatische kust. Baška ligt aan een baai en wordt omringd door wijngaarden en olijfbomen. Op de achtergrond liggen de bergen van de Velibit. Cultuur Baška is bekend om het tablet van Baška, een steen met een oude tekst uit ca. 1100, die als de oudste Kroatische tekst wordt beschouwd. Het origineel bevindt zich in Zagreb, maar in de St. Luciakerk in Jurandvor, waar het tablet in 1851 werd gevonden, bevindt zich een reproductie. In Baška zijn ook overblijfselen van oude Romeinse nederzettingen en oude religieuze kunstwerken te vinden. Windsurfen Met haar sterke wind (de bura, meer dan 30 knopen ) is Baska en omgeving geschikt voor de gevorderde windsurfer. Het water is moeilijk te bereiken wanneer er een sterke bura is vanwege de grote gevaarlijke gebroken golven. In de buurt van het strand ligt de Banculuka (naturistencamping). Stranden Een van de mooiste stranden van de Kvarnerbaai is het grote strand van Baska (Vela Plaza), het 1800 meter lange keienstrand, dat te midden van de stad ligt, waar ook winkels, restaurants en bars aan liggen. Dit grote strand is ideaal voor kinderen en niet-zwemmers. Het grote strand heeft sinds 1999 ook het Europees keurmerk de "Blue flag". Er bevinden zich meer dan 30 stranden in de omgeving, welke voor zwemmers van alle leeftijden geschikt is. Enkele stranden zijn alleen te voet of met de boot bereikbaar. Galerij
Comuna Baška, Primorje-Gorski kotar

Baška este o comună în cantonul Primorje-Gorski kotar, Croația, având o populație de 1.674 de locuitori (2011). Demografie Conform recensământului din 2011, comuna Baška avea 1.674 de locuitori. Din punct de vedere etnic, majoritatea locuitorilor (92,47%) erau croați, existând și minorități de albanezi (2,27%), sârbi (1,14%) și afiliați regional (1,02%). Apartenența etnică nu este cunoscută în cazul a 0,48% din locuitori. Din punct de vedere confesional, majoritatea locuitorilor (88,83%) erau catolici, existând și minorități de persoane fără religie și atei (3,29%), musulmani (2,33%) și ortodocși (1,55%). Pentru 2,33% din locuitori nu este cunoscută apartenența confesională. Note
Башка (Хорватия)

Ба́шка (хорв. Baška) — посёлок в Хорватии, в южной части острова Крк. Население — 901 человек (2001) в самом посёлке и 1554 человека в общине Башка, включающей в себя кроме самого посёлка деревни Батомаль, Драга Башчанска и Юрандвор. Башка расположена на берегу большой бухты, вдающейся в южную оконечность острова Крк. В посёлке начинается автомобильная дорога, ведущая в сторону города Крк, кроме того Башка связана паромной переправой с посёлком Лопар в северной части острова Раб. Башка — одно из популярных мест пляжного отдыха северной Хорватии. В деревне Юрандвор в 1851 году была обнаружена Башчанская плита, один из наиболее известных памятников глаголической письменности, которая получила своё имя от посёлка Башка. Примечания Ссылки и источники На Викискладе есть медиафайлы по теме Башка (Хорватия) Официальный сайт муниципалитета Башка Страница городского туристического бюро Handbook for foreign visitors to Croatia. Zagreb. 1997
Baška

Baška je pristanišče, istoimensko naselje in občina na otoku Krk (Hrvaška). Geografija Naselje se je razvilo v rodovitni dolini Suhe Rićine na koncu Bašćanske drage ob širokem odprtem zalivu na jugozahodnem delu otoka, v podnožju hriba na katerem je stala stali utrdba in naselje Starigrad. Ob starem gručastem delu naselja, ki leži ob morju so zgradili turistično središče. Peščena plaža se razprostira v polkrogu v dolžini okoli dveh kilometrov. Plaža in morsko dno sta peščena, globina pa postopoma narašča. V pristanišču so trije pomoli dolgi od 50 do 80 metrov in valobran dolg okoli 100 metrov. Na zahodnem pomolu stoji svetilnik, ki oddaja svetlobni signal: R Bl 3s, z nazivnim dometom 3 milje. Na valobranu pa stoji Drugi svetilnik, ki oddaja signal : Z Bl 2s, z nazivnim dometom 4 milje. Plovila je mogoče privezati tudi na notranjem (zahodnem) delu valobrana. Kadar piha burja ali jugo je morje v pristanu lahko razburkano. Baška ima v zimskih mesecih relativno nizke temperature. Demografija Gospodarstvo Glavna gospodarska dejavnost je turizem. Baška je namreč kraj z dolgo turistično tradicijo. Prvi hotel z urejenim kopališčem so postavili leta 1906. Danes je v kraju H.Corinthia in dva kampa: Zablaće in nudistični kamp Bunculuka. Zgodovina Področje okoli Baške je bilo poseljeno že v prazgodovini. V rimski dobi se je ob morju razpotezalo naselje, od katerega so, ob romanski cerkvi sv. Marka, najdeni arhitektonski ostanki in grobovi. Sedanje naselje se v starih pismenih latinskih virih prvič omenja kot Besca leta 1248. V hrvaških virih pa je kraj prvič omenjen 1375. Srednjeveško naselje se je razvilo na hribu ob cerkvi sv. Ivana (prvobitno zgodnjeromanska enoladijska cerkev z zvonikom na pročelju). Benečani so 1380 naselje požgali. Novo naselje ob morski obali se odlikuje z živopisno arhitekturo. Triladijska župnijska cerkev sv. Trojice je bila postavljena 1722. V njej stoji zgodnjeromanski del stebta, več starih slik, in lesena skulptura iz 18. stoletja. Poleg romanske cerkve sv. Marka so ruševine cerkvice sv. Duha in ostanki pavlinskegasamostana s cerkvijo. Poleg pa stoji še manjša cerkviva sv. Mihovila postavljena v 16. stoletju. Galerija slik Sklici Zunanje povezave Baška-turistični biro Posjeti Bašku Glej tudi Baška plošča (Bašćanska ploča) seznam naselij na Hrvaškem Baška Draga (Karlobag) Baška Voda Draga Bašćanska
Башка (Хрватска)

Башка је насељено место и седиште општине на острву Крку, у Приморско-горанској жупанији, Република Хрватска. Историја Башка се први пут помиње 1375. Првобитно насеље било је окупљено уз франкопански каштел, на надмоској висини од 130 метара. Имало је повољан стратешки положај. У рату са Млечанима 1380, каштел је разорен, а насеље напуштено. Ново насеље развило се уз обалу. До територијалне реорганизације у Хрватској налазила се у саставу бивше велике општине Крк. Становништво На попису становништва 2011. године, општина Башка је имала 1.674 становника, од чега у самој Башкој 981. Попис 1991. На попису становништва 1991. године, насељено место Башка је имало 816 становника, следећег националног састава: Референце Спољашње везе
Baška, Kroatien

Baška (italienska: Bescanuova, tyska: Weschke) är en kommun och turistort i Kroatien. Kommunen har 1 668 invånare (2011) och ligger på den södra delen av ön Krk i Primorje-Gorski kotars län. Orter i kommunen Baška utgör huvudorten i kommunen med samma namn. Utöver centralorten räknas samhällena Batomalj, Draga Bašćanska och Jurandvor till kommunen. Historia 1851 hittades Baškatavlan, en stentavla från 1100-talet, vid Jurandvor. Galleri Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Baška, Kroatien. Referenser Fotnoter
Башка (Хорватія)

Башка (хорв. Baška) — населений пункт і громада в Приморсько-Горанській жупанії Хорватії. Населення Населення громади за даними перепису 2011 року становило 1 674 осіб, 1 з яких назвала рідною українську мову. Населення самого поселення становило 981 осіб. Динаміка чисельності населення громади: Динаміка чисельності населення центру громади: Населені пункти Крім поселення Башка, до громади також входять: Батомаль Драга-Бащанська Юрандвор Клімат Середня річна температура становить 12,86 °C, середня максимальна – 25,38 °C, а середня мінімальна – 0,37 °C. Середня річна кількість опадів – 1241 мм. Примітки
Veli Rat

Veli Rat (italsky Punte Bianche) je malá vesnice a přímořské letovisko v Chorvatsku v Zadarské župě, nacházející se na ostrově Dugi otok, spadající pod opčinu Sali. V roce 2011 zde žilo celkem 60 obyvatel. V roce 1991 většinu obyvatelstva (95,71 %) tvořili Chorvati. Sousedními vesnicemi jsou Božava, Dragove, Soline a Verunić. Nejdůležitější dopravní komunikací je silnice D109. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Veli Rat na bosenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Veli Rat na Wikimedia Commons
Veli Rat

Veli Rat ist eine Ortschaft der Gemeinde Sali auf der Insel Dugi Otok in Kroatien. Lage und Einwohner Veli Rat ist die nördlichste Ortschaft der Insel und liegt in der Bucht Čuna. Das Dorf ist über die Staatsstraße D 109 mit den restlichen Orten der Insel verbunden. Im Ort liegt ein Geschäft, zwei Restaurants und eine 2007 eröffnete Marina. Die 91 Einwohner (2021) leben hauptsächlich von der Fischerei und vom Tourismus Geschichte Die Siedlung Viel Rat wurde 1327 als ad Punctas das erste Mal erwähnt. Zu dieser Zeit gab es die Pfarrkirche schon, die dem Hl. Antonius geweiht ist. Zuerst war Veli Rat eine Kirchgemeinde mit Soline und Božava. 1685 wurde sie eine unabhängige Kirchgemeinde. Eine besondere Sehenswürdigkeit ist der 1849 erbaute, 42 Meter hohe Leuchtturm von Veli Rat. Er zählt zu den höchsten in der Adria. Angeblich erhielt er seine gute Putzhaftung von dem Eiweiß von 100.000 Eiern. Neben dem Leuchtturm steht die Kapelle Sveti Nikole. Wie auf der ganzen Insel werden wegen fehlender Süßwasserquellen wöchentliche Wassertransporte mit dem Schiff durchgeführt. Am 11. Juni 1983 lief der Italienische Frachter Michele am nördlichen Ende der Insel in der Nähe des Leuchtturms auf 4 – 5 m auf einen Felsen und sank. Durch die geringe Tiefe blieb ein Teil des Schiffes über der Wasseroberfläche. Nach und nach zerfällt das Wrack und ist ein beliebter Platz für Taucher und Schnorchler. Persönlichkeit Marijan Oblak (1919–2008), Erzbischof Galerie Weblinks Webseite des Tourismusverbandes Einzelnachweise
Veli Rat

Veli Rat is a village in Croatia on the island of Dugi Otok, with a population of around 300 people. It is connected to other villages on the island by the D109 highway. Veli Rat's population increases during the summer because of the tourists. To the northwest of the village is the Veli Rat lighthouse. References Bibliography Cvitanović, Vladislav (1960). "Prilog toponomastici zadarskog kraja" [A Contribution to the Toponymics of the Zadar Region]. Radovi Instituta Jugoslavenske akademije znanosti i umjetnosti u Zadru (in Serbo-Croatian) (6–7): 539–550. ISSN 0449-3672. Kozličić, Mithad (2013). "Veli Rat i njegovo značenje u dužobalnim i prekomorskim plovidbama Jadranom u peljarima 17.-20. stoljeća" [Veli Rat and its Significance in Coastal and Open Sea Adriatic Voyages for Pilots of the 17th-20th Centuries]. Veli Rat (in Croatian). Zadar: Sveučilište u Zadru. pp. 251–279. ISBN 978-953-331-047-3. Modrić, Oliver (2025-01-27). "Prijenos i zbrinjavanje gradiva župnih arhiva u Arhiv Zadarske nadbiskupije" [Transfer and storage of materials of the parish archives to the Archives of the Archdiocese of Zadar]. Vjesnik dalmatinskih arhiva (in Serbo-Croatian). 5: 109–124. doi:10.58565/vda.5.1.5. eISSN 2806-8459.
Veli Rat

Veli Rat es una localidad de Croacia en el ejido del municipio de Sali, condado de Zadar. Geografía Se encuentra a una altitud de 4 m s. n. m. a 347 km de la capital nacional, Zagreb. Demografía En el censo 2011 el total de población de la localidad fue de 60 habitantes.​ Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth.
Veli Rat

Veli Rat je naselje i lučica na sjeverozapadnom dijelu Dugoga otoka na obali uvale Ćune koju uski kanal spaja sa zaljevom Pantera. Gospodarska je osnova poljodjelstvo, ribarstvo i turizam. Jugoistočno od Velog Rata je prostrana uvala Sakarun, a sjeverozapadno od njega nalazi se svjetionik Veli rat. Na državnoj je cesti koja prolazi uzduž otoka. Područje Velog Rata naseljeno je od rimskog doba. Današnje naselje spominje se prvi put 1327., od kada potječe i poslije pregrađivana crkva sv. Ante. U nedalekom Veruniću je barokna crkva Gospe od Karmena iz 1679. godine. Osim župne crkve Sv. Ante u mjestu, u dvorištu lanterne nalazi se i kapelica Sv. Nikole, zaštitnika pomoraca, u kojoj je sačuvan Rimski misal iz 1869. godine. U kapelici se sve češće organiziraju romantična vjenčanja. U veloratskoj župi službovao je hrvatski prirodoslovac don Blaž Cvitanović, koji je napisao rad o veloratskoj fauni školjkaša. Stanovništvo Poznate osobe Marijan Oblak, zadarski nadbiskup Mate Garković, zadarski nadbiskup don Blaž Cvitanović, hrv. prirodoslovac, katolički svećenik Izvori
Veli Rat

Veli Rat (olaszul: Punte Bianche) falu Horvátországban Zára megyében. Közigazgatásilag Salihoz tartozik. Fekvése Zárától légvonalban 30 km-re nyugatra, községközpontjától légvonalban 34 km-re, közúton 42 km-re északnyugatra a Dugi-sziget északnyugati részén, a Čuna-öbölben, Verunić-csal szemben fekszik. A Čuna-öblöt egy keskeny csatorna köti össze a jóval nagyobb Pantera-öböllel. Veli Rat a sziget legnyugatibb települése. A falu alatti part fürdőzésre nem igazán alkalmas, nyugati végén vitorláskikötő található. Története A régészeti leletek tanúsága szerint területe már a római korban is lakott volt. A mai települést 1327-ben említik először. Ekkor már állt Szent Antal tiszteletére szentelt temploma, melyet később átépítettek. A falu területe a sziget többi részéhez hasonlóan Zárához tartozott, majd 1409-től a várossal együtt a Velencei Köztársaság része lett. A 18. század végén Napóleon megszüntette a Velencei Köztársaságot. Dugi otok 1797 és 1805 között Habsburg uralom alá került, majd az egész Dalmáciával együtt a Francia Császárság része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. A településnek 1857-ben 263, 1910-ben 337 lakosa volt. Az első világháborút követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. Az 1970-es évektől a több munkalehetőség miatt sok fiatal költözött a nagyobb városokba és vándorolt ki az Egyesült Államokba és Ausztráliába is. A falunak 2011-ben 60 lakosa volt, akik hagyományosan mezőgazdasággal, halászattal és újabban egyre inkább turizmussal foglalkoznak. A faluban posta, bolt, kemping, modern kikötő, utazási iroda működik, a bolt mellett pedig egy pizzéria is található. Lakosság Nevezetességei Páduai Szent Antal tiszteletére szentelt plébániatemploma a 14. század első felében épült, 1327-ben már állt. Később átépítették. A település gyöngyszeme a tőle 3 km-re északnyugatra található Punta Bjanka világítótorony. A Punta Bjanka a legnagyobb világítótorony az Adrián, magassága 42 méter, hatósugara 22 tengeri mérföld, mintegy 40 km. Feltűnőségét még fokozza sárga festése, amelyet a szájhagyomány szerint százezer tojással színeztek sárgára. A világítótorony épületében kiadó szállások találhatók. A világítótorony két oldalán aprókavicsos, strandolásra alkalmas rövidebb szakaszokat találunk és büfé is található itt. A világítótorony udvarán egy másik szakrális építmény, a Szent Miklós kápolna, amelyet a tengerészek védőszentjének tiszteletére szenteltek.A kápolnában fennmaradt egy 1869-ből származó római misekönyv. Ma főként romantikus esküvőket rendeznek benne. A falutól délkeletre található a Sakarun-öböl, melynek homokos strandja az egyik legszebb és legkedveltebb az Adrián. Kavicsos és aprókavicsos strand található a Podgarba-öbölben is. Híres emberek Itt született 1919. december 8-án Marijan Oblak zárai érsek. További információk Sali község hivatalos oldala (horvátul) Dugi otok turisztikai irodájának honlapja (horvátul) Zára turisztikai irodájának honlapja (horvátul) A zárai érsekség honlapja (horvátul) Veli Rat turistainformációk (magyarul) Jegyzetek
Veli Rat

Veli Rat je naselje na Dugem otoku (Hrvaška), ki upravno spada pod občino Sali Zadrske županije. Geografija Veli Rat leži na severozahodnem delu Dugega otoka na koncu zaliva Čuna. Obala vzdolž naselja je porasla z borvci. Ob naselju je lepa peščena plaža z novo marino, ki stoji pri vhodu v zaliv. Jugovzhodno od naselja je zaliv Saharun. Severozahodno od naselja pa stoji eden večjih in lepših svetilnikov »Veli Rat« postavljen leta 1849. V zalivu je pomol v obliki črke L, na katerega se lahko privežejo tudi večja plovila. Kadar pihajo severozahodni vetrovi je morje v zalivu vzvalovano. Ob obali v zalivu je še več manjših pomolov. Svetilnik »Veli Rat«, ki je z višino 42 metrov najvišji na vzhodni obali Jadrana, oddaja svetlobni signal: B Bl(2) 20s. Nazivni domet svetilnika je 22 milj. Svetilnik ponuja dva apartmaja, v katerem turisti lahko prežive dopust. Marina »Veli Rat« ima 150 privezov v morju in več pomolov. Vhod v zaliv, kjer stoji marina je ozek, širok 30 metrov in zavarovan s svetilnikom, ki oddaja svetlobni signal: Z Bl 4s. Zaliv Čuna je popolnoma zaprt zaliv z vhodom širokim 30 in globokim 2,5 metra. Ves zaliv je namenjen sidranju, mogoče pa se je privezati tudi na boje. Globina morja v zalivu je do 3,5 metra. Dno je blatno, ki dobro drži sidro. Prebivalci V naselju stalno živi okoli 200 prebivalcev. Gospodarstvo Glavna gospodarska dejavnost kraja je turizem in ribolov. V kraju je poleg marine tudi trgovina in več restavracij. Gostom nudijo turistične sobe in apartmaje. Zgodovina Veli Rat je bil naseljen že v rimskem obdobju. Današnje naselje pa se v starih zapiskih prvič omenja leta 1327; iz tistaga časa je verjetno tudi cerkev sv. Ane. V naselju stoji tudi kapelica sv. Nikole - zaščitnika mornarjev. Viri in opombe Glej tudi seznam naselij na Hrvaškem Zunanje povezave Dugi otok
Вели Рат

Вели Рат је насељено место у саставу општине Сали, у Задарској жупанији, Република Хрватска. Географија Насеље се налази на Дугом отоку. Историја До територијалне реорганизације у Хрватској насеље се налазило у саставу старе општине Задар. Становништво На попису становништва 2011. године, Вели Рат је имао 60 становника. Референце Спољашње везе
Велий Рат

Велий Рат (хорв. Veli Rat) — населений пункт у Хорватії, у Задарській жупанії у складі громади Сали. Населення Населення за даними перепису 2011 року становило 60 осіб. Динаміка чисельності населення поселення: Клімат Середня річна температура становить 15,70 °C, середня максимальна – 26,50 °C, а середня мінімальна – 3,98 °C. Середня річна кількість опадів – 827 мм. Примітки
Crkva sv. Blaža u Vodnjanu

Crkva sv. Blaža u Vodnjanu je rimokatolička crkva posvećena sv. Blažu. Građena je od 1760. do 1800. godine i najveća je crkva u širokoj okolici. Visina crkvenog tornja iznosi 60 metara. Crkva ima deset oltara, 24 slika i 18 skulptura. U crkvi se nalazi zbirka relikvija i mumije svetaca. Galerija Vanjske poveznice
Chiesa di San Biagio (Dignano)

La chiesa di San Biagio (Crkva sv. Blaž in croato) è il principale edificio di culto cattolico situato a Dignano, nell'Istria croata. Storia La chiesa fu costruita tra il 1760 e il 1800 su un edificio preesistente crollato tre anni prima. Gli architetti realizzarono una struttura in stile palladiano prendendo spunto dalla basilica veneziana di San Pietro in Castello. Le sue dimensioni, 56x20x31,60, la rendono la chiesa più grande di tutta l'Istria. L'attiguo campanile, realizzato tra il 1815 ed il 1883, richiama quello di San Marco a Venezia. Con un'altezza di 56 m, è il più alto di tutta la penisola istriana. La facciata, neobarocca, presenta un timpano sovrastato dalle statue dei santi Paolo, Quirino, Biagio, Pietro e Lorenzo realizzate dallo scultore locale Giovanni Trevisan. L'interno è suddiviso in tre navate, con abside centrale e altar maggiore, quest'ultimo realizzato nel 1935 in marmo di Carrara con due angeli lignei del 1616. Dietro l'altare riposano i resti mummificati naturalmente del Beato Leone Bembo, di San Giovanni Olini e di Santa Nicolosa Bursa. La chiesa di San Biagio custodisce anche una collezione di arte sacra composta da oltre settecento pezzi che vanno dal V al XIX secolo, tra cui spicca il paliotto del Beato Leone Bembo di Paolo Veneziano. Note Bibliografia Croazia, Milano, Touring Club Italiano, 2017. Valentina Bassanese e Marco Vertovec, Istria slovena e croata, Udine, Odòs Libreria Editrice, 2014. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa di San Biagio (Dignano)
Церковь Святого Власия (Воднян)

Церковь Святого Власия в Водняне (хорв. Crkva sv. Blaža u Vodnjanu) — римско-католический храм, расположенный на северо-западе Хорватии, в городе Воднян. Храм был построен в конце XVIII века по проекту итальянского архитектора Доменико Донгетти, который при создании чертежей этого храма вдохновлялся католической базиликой Сан-Пьетро-ди-Кастелло, заложенной в VIII веке на одноимённом острове в Венеции. В стенах храма находится коллекция реликвий и предметов искусства, собранная в 1983 году хорватскими музейными работниками Иво Лентичем, Льюбицем Ширецем и Ондином Крньяком. В коллекцию из 730 предметов входят мумифицированные останки святых, каменные скульптуры, рельефы, манускрипты, книги, картины и религиозные принадлежности, относящиеся к периоду XIII—XV веков. Примечания Литература Marković V.. Crkva sv. Blaža u Vodnjanu (хорв.) // Peristil. — 1996. — Vol. 39, br. 1. Дополнительная литература G. A. della Zonca. Digniano IV - Chiesa Parocchiale (итал.). — L'Istria, 1849. Tamaro M.. Le citta e le castella dell'Istria (итал.). — Parenzo, 1893.
Bisaga Vela (Pašman)

Bisaga Vela je nenaseljeni otočić u hrvatskom dijelu Jadranskog mora. Smješten je u Pašmanskom kanalu, 100 metara od otočića Bisage Male, 160 metara od otočića Galešnjaka, te oko 800 m od kopna. Oko 20 m sjeveroistočno je hrid Hrid, koju neki izvori ne smatraju zasebnim otokom. Njegova površina iznosi 17 119 m2, duljina obalne crte 497 metara, a visina 15 metara. Izvori