NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bedemgrad

Bedemgrad (Gradina, Našička ruševina, Našička razvalina) je utvrđeni grad u Hrvatskoj. Smještaj Nalazi se na 407 metara nadmorske visine na vulkanskoj hridini (na andezitima), na planini Krndiji nedaleko Našica u Osječko-baranjskoj županiji. Ispod Bedemgrada se nalazi selo Gradac Našički i državna cesta D53 Našice- Slavonski Brod. Povijest Na mjestu ovog grada su nađeni ostatci iz starorimskog doba (zavjetne are, predmeti koji su pripadali II. rimskoj legiji). Na prostoru ispod Bedemgrada prolazi cestovna prometnica iz starog vijeka. Povjesničari pretpostavljaju da je povezivala Incero (kod Požege) sa Stravianisom (Našicama) i Mursom (Osijekom). S 14. stoljećem je na ovom mjestu izgrađen utvrđeni grad Bedemgrad. Kroz povijest ovaj je grad promijenio nekoliko vlasnika. Prva je bila Ugarska plemićka obitelj Aba-Khan. Nakon njih su njime gospodarile plemenitaške obitelji Lackovići, Gorjanski i Iločki. Kad su Turci osvajali Europu, i ovaj hrvatski kraj je pao pod njihovu vlast. Ovaj su utvrđeni grad zauzeli 1541. godine. Osmanske vlasti ne gospodare gradom kvalitetno i od tog vremena propada. Osobine Kod ulaza se nalazila velika ulazna kula, koja se je uspjela sačuvati do danas. Znanstvenici pretpostavljaju da je bila šestorazinska. Osebujna je u cijeloj kontinentalnoj Hrvatskoj po svojim strijelnicama, koje su također sačuvane. Oko ovog grada se pružao obrambeni zid, od kojeg se očuvao tek manji dio. S vanjske strane su kao dio obrambenog sustava bila dva prstena gradskih graba. Izvori TZ Našice Arhivirana inačica izvorne stranice od 21. srpnja 2011. (Wayback Machine) Bedemgrad Vanjske poveznice Krndija i Papuk Fotografije
Nekcse vára

Nekcse vára (horvátul: Bedemgrad) egy várrom Horvátországban, az Eszék-Baranya megyei Nekcseváralja határában. Fekvése Nekcseváraljától nyugatra, a Krndija-hegység 407 méteres magaslatán találhatók romjai. Története Nekcse várát valószínűleg az Aba nembeli Nekcsei Sándor építtette 1312 és 1323 között. 1396-ban említi először oklevél „Castrum Nekchewar” alakban. Az Aba nembeli Nekcseiek építtették valószínűleg még a 14. század első felében és birtokolták egészen 1403 elejéig, amikor Nekcsei Sándor fia Zsigmond hűtlensége miatt Zsigmond király Szántai Laczkfi Dávid fejérmegyei ispánnak és testvérének Jakabnak adományozta. 1406-ban cserében a Bihar megyei Sólyomkő váráért ismét a király kezébe került. 1407-ben Zsigmond király Garai Miklós nádornak és testvérének, Jánosnak adományozta, később 1491-ben Corvin János, majd 1504-ben az Újlakiak kezére került. 1524-ben az Újlakiak kihaltával ismét királyi birtok lett. A vár 1541-ben került török kézre és 1687-ig török uralom alatt volt. 1608-ban a vár alatt hajtottak végre sikeres támadást az Antun Slavetić és Franjo Kolaković vezette szlavón felkelők Husszein pozsegai pasa csapatai ellen. A felkelők töröknek öltözve lesből támadtak a meglepett törökökre, akik közül 300 harcost levágtak. A győzelem hatását tovább növelte, hogy a pozsegai pasa a támadás után azt hitte, hogy a vele rossz viszonyban álló nekcsei aga támadta meg harcosait. Ezért az agát bepanaszolta a budai pasánál, aki az agát minden tárgyalás nélkül felakaszttatta. A várat 1687-ben harc nélkül szabadították fel Hans Dunewald császári generális csapatai, mivel török őrsége már előzőleg elhagyta. A vár keresztény őrsége 1690-ben sikeresen verte vissza Husszein pasa támadását. A várban egy ideig még katonaság állomásozott. A török veszély elmúltával azonban jelentősége megszűnt és tulajdonosai sorsára hagyták. A vár mai állapota A középkori várból mára a támpillérekkel erősített négyszögletes kaputorony egy része maradt fenn mintegy hatemelet magasságban néhány körítőfal maradványával. A torony mintegy 60 méter átmérőjű kör alakú falon és sáncon belül helyezkedett el. Fala tört kövekből épült, néhány helyen téglával kiegészítve. Az északkeleti homlokzaton látható sarokkövek, az ablakkeretek és a szűk lőrések faragott kövekből vannak építve. Jegyzetek Források Branko Nadilo:Obrambene građevine na sjevernim obroncima Krndije (A Građevinar horvát építészeti folyóirat 2005. évi 4. számaban) (horvátul) Nekcse vára a Varak.hu oldalán
Benediktinski samostan sv. Arnira u Splitu

Ženski samostan sv. Arnira u Splitu je bio ženski rimokatolički samostan u Splitu. Osnovao ga je 1069. godine nadbiskup Lovro († 1099.) blizu sjevernog zida Dioklecijanove palače, na mjestu predromaničke crkve Sv. Benedikta (Sv. Eufemije). Prve sestre benediktinke bile su Katena, kasnije predstojnica samostana, njena sestra Stana te Ana, Agapis, Vera i druge. Samostan je ubrzo postao utočište splitskih plemkinja i drugih odličnica. Prvo je bio posvećen sv. Benediktu. Budući da je sv. Arnir koji je bio splitski nadbiskup pokopan u crkvi sv. Benedikta, samostan se počeo općenito nazivati njegovim imenom. Godine 1076. predstojnica samostana Marija dobila je od hrvatskog kralja Zvonimira († 1089.) posjed Pustinu u Lažanima, koji im je 1089. potvrdio i kralj Stjepan II. (1089. – 1091.). S vremenom samostan je zadobio niz posjeda darovnicama građana i klera. Godine 1166. papa Aleksandar III. primio je samostan zajedno sa svim dobrima pod zaštitu sv. Petra i svoju. U 14. stoljeću u ženski benediktinski samostan povukla se Jelena, kći bosanskog bana Vuka i udovica Vuka Hranića. Tamo je 20. ožujka 1337. godine i umrla. Godine 1444. izgradio je majstor Juraj Dalmatinac kapelu bl. Arnira, koja je sačuvana do danas. Opatijski prostor bio je opasan renesansnim zidinama nad kojima je u 18. stoljeću bio podignut zvonik, koji je, uz kapelu sv. Arnira, jedini sačuvani dio nekadašnjeg samostanskog kompleksa. Samostan je ukinut u vrijeme francuske uprave nad hrvatskim zemljama, 1807./1808. godine, a još 1806. od njega su napravili vojnu bolnicu. Redovnice su se tad iselile te otišle u Zadar u samostan Sv. Marije, a sa sobom su ponijele samostanski arhiv. Crkva je bila skoro potpuno sačuvana sve do 1888. godine kada je izgorjela u požaru. Prema tlocrtnim ostatcima i sačuvanim nacrtima razvidno je da se radilo o troapsidnoj trobrodnoj bazilici s upisanim transeptom. Samostan je porušen 1945. osim zvonika i kapele. Izvori Literatura Belamarić, Joško, Obala, Kulturno-povijesni vodič obale Splitsko-dalmatinske županije, Splitsko-dalmatinska županija, Upravni odjel za pomorstvo i turizam, Split, 2010. Marasović, Tomislav, Split u starohrvatsko doba, Muzej hrvatskih arheoloških spomenika - Split, Split, 1996. Novak, Grga, Povijest Splita I, Čakavski sabor, Split, 1978. Vanjske poveznice Benediktinski samostan sv. Eufemije Arhivirana inačica izvorne stranice od 3. siječnja 2013. (Wayback Machine)
Bisage

Bisage so majhen nenaseljen otoček v Jadranskem morju. Pripada Hrvaški. Bisage ležijo med jugovzhodnim delom otoka Iž in Ugljanom, od katerega so oddaljene okoli 1 km. Površina otočka meri 0,046 km². Dolžina obalnega pasu je 0.86 km. Najvišja točka otočka doseže višino 16 mnm. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Borofcich

Borofcich o Borovaz (in croato Borovac) è un'isoletta disabitata a nord-est di Meleda, nel mare Adriatico, in Croazia. Amministrativamente appartiene al comune della città di Meleda, nella regione raguseo-narentana. Geografia Borofcich si trova a nord di Porto Chiave (Prožurska Luka) e 230 m a nord dello scoglio Grande. Ha una superficie di 0,044 km², uno sviluppo costiero di 0,9 km e l'altezza di 28,2 m Isole adiacenti: Gallicia, a ovest a 850 m. scoglio Grande, a sud. scoglio Segnevaz (Senjevac), situato vicino alla costa di Meleda, 320 m a sud-est di Borofcich; ha un'area di 5559 m² e la costa lunga 279 m 42°44′06″N 17°39′17″E42°44′06″N, 17°39′17″E. Note Bibliografia (EN, HR) Tea Duplančić Leder, Tin Ujević e Mendi Čala, Coastline lengths and areas of islands in the Croatian part of the Adriatic Sea determined from the topographic maps at the scale of 1:25000 [Lunghezze delle linee di costa e aree delle isole nella parte croata del mare Adriatico definite in base alle mappe topografiche in scala 1:25000] (PDF), in Geoadria, vol. 9, n. 1, Zara, Hrvatski hidrografski institut [Istituto idrografico della Croazia], 2004, pp. 12-30, DOI:10.15291/geoadria.127. Dario Alberi, Dalmazia. Storia, arte, cultura, 2008, Trebaseleghe (PD), Lint Editoriale. Alberto Rizzi, Guida della Dalmazia, vol. II, 2010, Trieste, ed. Italo Svevo. Giacomo Marieni, Portolano del mare Adriatico, a cura di i.r. Istituto geografico militare, seconda edizione, Vienna, Tipografia dei PP. Mechitaristi, 1845. Cartografia (HR) Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. URL consultato il 7 marzo 2017. G. Giani, Carta prospettiva delle Comuni censuarie della Dalmazia, foglio 12, 1839. Fondo Miscellanea cartografica catastale, Archivio di Stato di Trieste. Carta di cabottaggio del mare Adriatico, foglio XI, Milano, Istituto geografico militare, 1822-1824. URL consultato il 17 febbraio 2021 (archiviato dall'url originale il 13 aprile 2013). Voci correlate Dalmazia Isole della Croazia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Borofcich
Borovac (Mljet-vzhod)

Borovac je majhen nenaseljen otoček v Jadranskem morju. Pripada Hrvaški. Borovac leži med otočkoma Galičnjak in Planjak vzhodno od otoka Mljeta, od katerega je oddaljen okoli 1 km. Površina otočka meri 0,044 km². Dolžina obalnega pasu je 0,90 km. Najvišji vrh je visok 28 mnm. Glej tudi Borovac (Mljet-zahod) seznam otokov na Hrvaškem
Borovik (jezero)

Borovik je umjetno jezero smješteno zapadno od Đakova. Stvoreno je pregradnjom korita rijeke Vuke 1978. godine. Jezero ima površinu od 160 hektara s dubinom od 15 m, dužine cca 7000 m, prosječne širine cca 300 m i ukupne zapremnine vode 8 500 000 m3. Na mjestu sadašnjeg jezera nekada se nalazilo naselje Borovik po kojem je i dobio naziv.
Боровик (језеро)

Боровик је вештачко језеро смештено западно од Ђакова. Створено је преграђивањем корита реке Вуке 1978. године. Језеро има површину од 160 хектара с дубином од 15 м, дужине око 7000 м, просечне ширине око 300 м и укупне запремнине воде 8 500 000 м³. На месту садашњег језера некада се налазило насеље Боровик по којем је и добило име.
Zlatni rat

Zlatni rat (česky Zlatý roh) je chorvatská pláž, mys a poloostrov/kosa při Jaderském moři, nacházející se na jižní straně dalmatského ostrova Brač (Splitsko-dalmatská župa) v obci Bol zhruba 1,5 km západně od centra obce v podobě přístavu. Oblázková pláž má tvar rohu vybíhajícího z ostrova v délce několika set metrů a svažuje se prudce do moře. Oblázky jsou unášeny mořskými proudy a vlnami. Pláž tím získává stále jiný tvar a sklon – někdy je „roh“ zahnutý doprava, jindy doleva. Výběžek vznikl odnosem materiálu z velké skalnaté rokle, která vyúsťuje z hor nad výběžkem. V borovém lesíku v těsném sousedství Zlatého rohu se nacházejí zbytky římské villy, včetně zbytku nádrže, někdy označované jako plavecký bazén, i když patrně šlo spíše o vodní rezervoár. Směrem k východu na cestě do centra Bolu je pak pobřeží lemováno četnými hotely s plážovými bary a tenisovými kurty. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zlatni rat na Wikimedia Commons
Goldenes Horn (Kroatien)

Das Goldene Horn (kroatisch Zlatni rat) gilt als einer der beliebtesten Strände Kroatiens. Er befindet sich auf Brač (nahe dem Ort Bol), einer Insel im Gebiet Dalmatien vor der Stadt Split am Adriatischen Meer. Der Strand hat die Form einer Sichel bzw. eines Hornes. Er ragt von der Insel einige hundert Meter ins Meer hinaus und besteht aus kleinen, runden Kieselsteinen, die sich mit der Strömung über längere Zeit bewegen. Dabei verändert sich die Form des Strandes so, dass die Spitze mal in die eine, mal in die andere Richtung zeigt. Dieser Effekt wird durch die unterschiedlichen Wasserströmungen und den unterschiedlichen Wasserstand hervorgerufen. Weblinks
Zlatni Rat

The Zlatni Rat, often referred to as the Golden Cape or Golden Horn (translated from the local Chakavian dialect), is a spit of land located about 2 kilometres (1 mile) west from the harbour town of Bol on the southern coast of the Croatian island of Brač, in the region of Dalmatia. It extends southward into the Hvar Channel, a body of water in the Adriatic Sea between the islands of Brač and Hvar, which is home to strong currents. The landform itself is mostly composed of a white pebble beach, with a Mediterranean pine grove taking up the remainder. Zlatni Rat has been regularly listed as one of the top beaches in Europe and in the World. Its distinctive shape can be seen in many travel brochures, which made it one of the symbols of Croatian tourism. In 2008 Red Bull organized Red Bull Golden Jump, a unique kiteboarding competition in jumping/flying over the beach. Description The beaches on either side of the spit, measured in 2015 east side was 377 metres (1,237 ft) and the west side was 479 metres (1,572 ft) long, but the exact shape and length of the landform varies with regard to changes in tide, current, waves and wind. The spit points directly south. The farthest end, which is usually turned slightly toward the east, will often shift to the west in certain weather conditions, esp. a strong south-easterly wind known in Croatia as the Jugo. Changes in the shape of the beach occur mostly from autumn to spring during strong winds and currents. In summer the spit is either straight or turned to east due to daily afternoon west thermic wind Maestral. During extreme weather with stormy winds and waves, the top can shift from one side to the other in a matter of hours. The promontory is protected as a geomorphological phenomenon. The sea is normally warmer on the west side, contrary to that side being the windy/wavy side on most afternoons. The current on the top can be mildly hazardous for swimmers who venture far southward from the tip toward the open sea, as it could be difficult to swim back west toward the beach (the swimmer being well over 150 metres (500 ft) from the coast); the danger is not severe, however, as the standard current would carry the swimmer back east toward the harbor of Bol (and the beaches on the promontory of land that lies between Zlatni Rat and the town). A reliable afternoon westerly wind known as a Maestral has made the beach a destination for windsurfers. Roman piscine, remains of villa rustica The pine tree grove that borders the beach is home to the remnants of a Roman villa rustica, which included a swimming pool. The westernmost edge of the beach, and several coves to the west of the main beach, are traditionally clothing-optional. Gallery See also Bol, Croatia Dalmatia Brač Adriatic Sea References External links Travel guide on Bol, Croatia
Zlatni Rat

Zlatni Rat (que en croata quiere decir: «Cabo Dorado») es una playa angosta con piedras blancas sobre un promontorio cerca de Bol, situada a 2 km al oeste del puerto de Bol, en la costa sur de la isla de Brač, condado de Split-Dalmacia, Croacia.​ La forma de la playa cambia con las variaciones de las mareas, las corrientes y el viento, virando hacia el mar con 634 m de largo. Un viento regular del oeste conocido como Mistral, junto con el agua clara y fresca hacen que la playa sea un destino para los surfistas. Véase también Geografía de Croacia Geografía de Europa Referencias Enlaces externos Mapa de localización
Zlatni Rat

Le Zlatni Rat, souvent appelé Cap d'Or ou Corne d'Or (traduit du dialecte tchakavien local), est un cordon littoral et une plage située à environ 2 km à l'ouest de la ville portuaire de Bol sur l'île de Brač, en Dalmatie, dans le sud de la Croatie. Il s'étend vers le sud dans le canal de Hvar, une masse d'eau de la mer Adriatique entre les îles de Brač et Hvar, qui abrite de forts courants. Le relief lui-même est principalement composé d'une plage de galets blancs, avec une pinède méditerranéenne occupant le reste. Zlatni Rat est régulièrement classée parmi les meilleures plages d'Europe. Sa forme distinctive se retrouve dans de nombreuses brochures de voyage, ce qui en a fait l'un des symboles incontournables du tourisme croate. En 2008, Red Bull a organisé Red Bull Golden Jump, une compétition de kitesurf unique en sautant/volant au-dessus de la plage. Description Les plages de part et d'autre de la flèche s'étendent sur quelque 634 mètres au total, mais la forme et la longueur exactes du relief varient en fonction des changements de marée, de courant et de vent. La flèche pointe directement vers le sud. L'extrémité la plus éloignée, qui est généralement légèrement tournée vers l'est, se déplacera souvent vers l'ouest dans certaines conditions météorologiques, en particulier un vent fort du sud-est connu en Croatie sous le nom de Jugo. Des changements dans la forme de la plage se produisent une fois tous les deux à trois ans et ont été observés en 2010, 2016 et 2018. Les eaux environnantes sont généralement fraîches et claires, en raison du courant dans le canal de Hvar. Le courant est légèrement dangereux pour les nageurs qui s'aventurent loin au sud de la pointe vers le large. Un vent d'ouest connu sous le nom de Maestral a fait de la plage une destination pour les véliplanchistes. La pinède qui borde la plage abrite les vestiges d'une villa romaine rustique, qui comprenait une piscine. Le promontoire est protégé en tant que phénomène géomorphologique. Articles connexes Bol, Croatie Dalmatie Brac mer Adriatique Références Liens externes (hr) « Skrenula plaža: Pogledajte što je snažno jugo napravilo Zlatnom ratu », Index.hr, 3 novembre 2018 (consulté le 3 novembre 2018) Portail de la Croatie Portail du monde maritime
Zlatni rat

Zlatni rât je vjerojatno najpoznatija plaža na Jadranu, smještena u Bolu, na južnoj obali otoka Brača. Zbog svoje je neobičnosti i ljepote i jedan od najpoznatijih simbola hrvatskog turizma. Taj fenomen je šljunčani rt (rât) dug oko tisuću metara, kojeg oplakuje čisto i prozirno more. Plaža je posebna i po tome što mijenja oblik i položaj, ovisno o vjetru koji puše. Izbočenost Zlatnog rata baš u najužem dijelu Hvarskog kanala djeluju kao neka vrsta pojačivača za sve SZ, Z i JZ vjetrove, što Zlatni rat čini iznimno atraktivnom lokacijom za jedrenje na dasci (eng. windsurfing). 2008. organiziran je Red Bull Golden Jump, svjetski jedinstveno natjecanje za kiteboardere u preskakanju (prelijetanju) plaže. Povezani članci Plaže ružičastog pijeska Plaže crnog pijeska Izvori
Zlatni Rat

A Zlatni Rat (magyarul: Aranyszarv) egy tengerparti turzás Horvátországban Brač szigetén. Horvátország leghíresebb strandja. Leírása A Zlatni Rat Bol településtől mintegy 2 km-re nyugatra, Brač szigetének déli partján található. A mintegy 400 méter hosszú, félszigetszerű turzás dél felé nyúlik a Brač és Hvar szigetei közötti, erős áramlású Hvar-csatornába. A turzás maga többnyire fehér kavicsos strandból áll, a fennmaradó részt mediterrán fenyőliget borítja. A Zlatni Ratot általában Európa egyik legjobb strandjaként tartják számon. Összetéveszthetetlen alakja számos utazási kiadvány címlapján látható, ami a horvát idegenforgalom egyik szimbólumává tette. A strandok a Zlatni Rat mindkét oldalán összesen 634 méter hosszan nyúlnak, de a turzás alakja és hossza az árapály, az áramlatok és a szél változásától függően változik. Általában egyenesen dél felé mutat. A legtávolabbi pontja, amely általában kissé kelet felé fordul, bizonyos időjárási körülmények között gyakran nyugatra tolódik. Ez főként az erős délkeleti szél hatására fordul elő, amelyet Horvátországban jugo néven ismernek. A strand alakja két-három évente egyszer változik, mint ahogyan az 2010-ben, 2016-ban és 2018-ban is megfigyelhető volt. A környező vizek a Hvar-csatorna áramlása miatt általában hűvösek és tiszták. A víz áramlása kissé veszélyes azoknak az úszóknak a számára, akik a csúcstól messze dél felé merészkednek a nyílt tenger felé, mivel nehéz visszaúszni nyugat felé a strand felé, a veszély azonban nem súlyos, mivel a szokásos áramlat visszaviszi az úszót kelet felé Bol kikötője (a Zlatni Rat és a város között fekvő szárazföldi dombvidék strandjai) irányába. A misztrál néven ismert, megbízható délutáni nyugati szél a strandot a szörfösök kedvelt célpontjává tette. A stranddal határos fenyőerdőben egy római villa rustica maradványai találhatók, amely úszómedencét is tartalmazott. A strand legnyugatibb széle és a fő strandtól nyugatra található számos öböl hagyományosan naturista strand. A földfok geomorfológiai jelenségként védett. Források Hrvatska enciklopedija – Zlatni Rat (horvátul) Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Zlatni Rat című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Corno d'Oro (Bol)

Corno d'Oro (in croato Zlatni Rat) o capo d'Oro è una spiaggia di ciottoli che si estende per circa 300 metri su un promontorio vicino a Bol, sulla costa meridionale dell'isola di Brazza, in Croazia. La particolarità di questa spiaggia è che la sua forma cambia al variare delle maree, delle correnti e del vento. Un quasi costante vento di maestrale e un'acqua cristallina, anche se un po' fredda la rendono una meta obbligata per gli amanti del windsurf. Ad ovest della spiaggia principale si possono trovare numerose insenature riservate al naturismo. La spiaggia è contornata da una pineta, nella quale si possono trovare dei resti di una villa romana, compresa un'antica piscina. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Corno d'Oro
Zlatni Rat

Zlatni Rat (Kroatisch voor Gouden Hoorn) is een landtong met een uitlopend strand nabij het plaatsje Bol aan de zuidkust van het eiland Brač in de Adriatische Zee, vlak voor de zuidkust van Kroatië. De landtong wordt Gouden Hoorn genoemd vanwege de vorm van de landtong, die overeenkomsten vertoont met die van een hoorn. Door wisselende getijden verandert de vorm van het strand continu. Het strand is erg geliefd onder watersporters.
Zlatni rat

Zlatni rat – półwysep w Chorwacji, będący częścią wyspy Brač na Morzu Adriatyckim. Administracyjnie należy do miejscowości Bol. Położony jest w południowej części wyspy, u podnóża Vidovej Gory, ok. 1,5 km od centrum Bolu. Jego długość wynosi ok. 400 metrów, z czego 150 metrów to część niezadrzewiona. Zbudowany jest ze żwiru. Znajduje się na nim plaża, stanowiąca atrakcję turystyczną regionu i uznawana za jedną z najsłynniejszych nad Adriatykiem. W okolicach plaży uprawia się m.in. następujące dyscypliny sportowe: snorkeling, narciarstwo wodne, windsurfing, surfing, kitesurfing, siatkówkę plażową, spadochroniarstwo. Cypel tego półwyspu może czasami zmieniać swój kształt, zależnie od zmieniającego się kierunku dominujących tu prądów. Przypisy