NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Medulin

Medulin (tal. Medolino) je naselje i općina u Istarskoj županiji, zapadna Hrvatska. Općinska naselja U sastavu općine Medulin nalaze se još i naselja Banjole, Pješčana Uvala, Pomer, Premantura, Valbonaša, Vinkuran i Vintijan. Zemljopis Medulin se nalazi u južnoj Istri, oko 8 km jugoistočno od Pule. Stanovništvo Uprava Povijest Gospodarstvo Medulinska posujilnica (1898. – 1918.), hrvatska štedno-kreditna ustanova iz Medulina, nositeljica hrvatskoga narodnog preporoda u medulinskom, ližnjanskom i šišanskom kraju. Poznate osobe mons. Antun Bogetić, umirovljeni porečko-pulski biskup Blaž Cukon, prof. književnosti i publicist dr Ivan Cukon (Zuccon), hrvatski odvjetnik, političar i novinar prof. Josip Demarin, hrv. pedagog i pedagoški pisac, leksikograf, prevoditelj Mate Demarin, hrv. pedagog Milan Grakalić, hrvatski arhitekt i glazbenik Luka Kirac, svećenik, hrv. preporoditelj, političar i povjesničar Kazimir Lazarić, ekonomist Matko Rojnić Zdenko Vitasović, agronom Antun Žmak, hrv. učitelj i narodni preporoditelj Renato Percan, hrvatski slikar, živio je i radio u Medulinu, kao profesor likovnog i kao samostalni umjetnik Spomenici i znamenitosti Obrazovanje Osnovna škola dr. Mate Demarina nalazi se na ulazu u Medulin. Kultura Dana 1. veljače 2018. godine, na frekvenciji 95,0 MHz započela je s emitiranjem radio postaja Medulin FM. Uloga Medulin FM-a je informiranje, educiranje i povezivanje zajednice. Šport U Medulinu je kompleks nogometnih igrališta na kojima pripreme odrađuju neki nogometni klubovi iz Hrvatske i susjednih zemalja. Nekada su tu dolazili klubovi iz cijele Jugoslavije. Od 2015. godine se igra turnir naziva Arena Cup za klubove koji su na pripremama u Medulinu. U Medulinu djeluje NK Medulin 1921 i Kickboxing klub "Lav" Medulin. Medulin je najpoznatija i najposjećenija lokacija u Hrvatskoj za surfanje na valovima (četrdeset dana u godini). Tradiciju surfanja u Medulinu pokrenuli su Slovenci, pa preuzeli hrvatski skejteri oko 1997. godine. Turizam Medulin je jedno od poznatijih turističkih središta u Istri. Izvori Vanjske poveznice Službena stanica Općine Medulin Turistička zajednica Općine Medulin Župa Medulin Arhivirana inačica izvorne stranice od 13. listopada 2014. (Wayback Machine)
Medulin

Medulin (Italiaans: Medolino; Venetiaans of Istriotisch: Medołin) is een gemeente en kleine plaats in het zuiden van het Kroatische schiereiland Istrië. In Medulin zelf wonen (per 2001) 2580 mensen, in de gemeente wonen (per 2001) 6004 mensen. Medulin, ooit een vissersdorpje, heeft zich gemoderniseerd en de plaatselijke economie is afhankelijk van toerisme. Externe link Internetpagina van Medulin
Gmina Medulin

Gmina Medulin (chorw. Općina Medulin) – gmina w Chorwacji, w żupanii istryjskiej. W 2011 roku liczyła 6481 mieszkańców. Miejscowości Miejscowości wchodzące w skład gminy Medulin: Banjole Medulin Pješčana Uvala Pomer Premantura Valbonaša Vinkuran Vintijan Przypisy Linki zewnętrzne Strona oficjalna (chorw.)
Comuna Medulin, Istria

Medulin este o comună în cantonul Istria, Croația, având o populație de 6.481 de locuitori (2011). Demografie Conform recensământului din 2011, comuna Medulin avea 6.481 de locuitori. Din punct de vedere etnic, majoritatea locuitorilor (73,97%) erau croați, existând și minorități de afiliați religios (7,73%), italieni (3,6%), sârbi (3,39%), albanezi (2,96%), bosniaci (1,77%) și sloveni (1,25%). Apartenența etnică nu este cunoscută în cazul a 2,64% din locuitori. Din punct de vedere confesional, majoritatea locuitorilor (69,42%) erau catolici, existând și minorități de persoane fără religie și atei (15,04%), musulmani (3,13%), ortodocși (3,12%) și agnostici și sceptici (1,62%). Pentru 6,85% din locuitori nu este cunoscută apartenența confesională. Note
Медулин

Медулин (итал. Medolino) је градић и општина у Истарској жупанији, у Хрватској. Медулин је једно од познатијих туристичких места у Истри. Географија Медулин се налази у јужној Истри, око 8 km источно од Пуле. Општина захвата површину од 32 km². Становништво На попису становништва 2011. године, општина Медулин је имала 6.481 становника, од чега у самом Медулину 2.777. Попис 1991. На попису становништва 1991. године, насељено место Медулин је имало 1.885 становника, следећег националног састава: Види још Рт Камењак Литература Gelo, Jakov (1998). Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima. Zagreb: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske. ISBN 978-953-6667-07-9. Спољашње везе Званична презентација Медулина Туристичка заједница Медулина
Medulin

Medulin (italienska: Medolino) är en turisttät kommun i södra Istrien i Kroatien, 8 kilometer sydöst om Pula. Kommunen har 2 598 invånare (2007). Medulin är den populäraste orten i Kroatien att besöka . Under juli och augusti ökar befolkningen markant eftersom turister lockas av den vackra kusten (mestadels klippstrand men även en konstgjord sandstrand). Historia Området bombades av de allierade under andra världskriget. År 2009 hittades fortfarande bomber från den tiden i trakten. Källor
Медулин

Медулин (хорв. Medulin) — населений пункт і громада в Істрійській жупанії Хорватії. Населення Населення громади за даними перепису 2011 року становило 6 481 осіб, 1 з яких назвала рідною українську мову. Населення самого поселення становило 2 777 осіб. Динаміка чисельності населення громади: Динаміка чисельності населення центру громади: Населені пункти Крім поселення Медулин, до громади також входять: Баньоле Пєщана Увала Помер Премантура Валбонаша Винкуран Винтіян Клімат Середня річна температура становить 14,29 °C, середня максимальна – 27,19 °C, а середня мінімальна – 1,20 °C. Середня річна кількість опадів – 777 мм. Примітки
Košarica (Maslinjak)

Košarica je majhen nenaseljen oroček v Jadranskem morju. Pripada Hrvaški. Košarica, ki se na nekaterih zemljevidih imenuje tudi Maslinjak, leži med otokoma Košara in Pašman, od katerega je oddaljen okoli 0,7 km. Površina otočka meri 0,034 km². Dolžina obalnega pasu je 0,78 km. Najvišja točka na otočku je visoka 17 mnm. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Burg Drežnik

Die Burg Drežnik (kroatisch: Stari grad Drežnik oder Tvrđava Drežnik) ist die Ruine einer Höhenburg in der zentralkroatischen Ortschaft Drežnik Grad auf dem Gebiet der Gemeinde Rakovica etwa zehn Kilometer nordöstlich des Nationalparks Plitvicer Seen. Nach historischen Quellen wurde sie erstmals im Jahr 1185 erwähnt. Die Besitzer der Anlage waren im 13. bis 16. Jahrhundert die Mitglieder der Adelsgeschlechter Nelipić, Güssing und Babonić. Ab 1321 war sie im Besitz der Familie Frankopan. Die Osmanen eroberten sie im Jahr 1592, doch im Februar 1788 wurde sie unter dem Österreichischen General Daniel von Peharnik-Hotkovich zwei Tage lang belagert (10.–12. Februar) und anschließend zurückerobert. Drežnik liegt oberhalb der Schlucht des Flusses Korana, wo dieser nach Osten abbiegt, um die Grenze zu Bosnien und Herzegowina zu bilden. Die Burg war ein wichtiger Bestandteil einer Kette von befestigten Wehrbauten in Zentralkroatien (sog. Kordun), die der Verteidigung gegen die osmanischen Angriffe dienten. Die Anlage besitzt eine unregelmäßige, viereckige Form mit zwei viereckigen Warten und einer Rundwarte. Seit dem 17. April 1917 steht sie unter der Obhut der Gemeinde, die nach Jahren der Vernachlässigung und des Verfalls zu einer Ruine vor kurzem eine Restaurierung der erhaltenen Reste initiierte. Literatur Milan Kruhek: Drežnik Grad. Srednjovjekovno naselje i kaštel Frankopana na Korani: povijesno-turistièki vodiè. Opæina Rakovica, Rakovica 2009. Weblinks Foto der Rundwarte während der aktuellen Restaurierung Einzelnachweise
Drežnik Castle

Drežnik Castle (pronounced [ˈdɾeːʒnik]; Croatian: Stari grad Drežnik) is a ruined medieval fortified structure in the village of Drežnik Grad, within the Rakovica municipality, Karlovac County, Republic of Croatia. It is located about ten kilometers northeast of the Plitvice Lakes National Park and 130 km from Zagreb, the capital of Croatia. History According to historical sources, it was first mentioned in 1185. Over the next few centuries, it was owned by several lords, including members of the House of Nelipić (from 1253),, Güssinger and Babonić (from 1278), and finally from 1321 by the princes of Krk (later Frankopans), specifically their Tržac branch. In the 16th century, like many of Croatian castles and fortresses, Drežnik was under constant threat from the invading Ottoman army. Unable to defend itself against a superior enemy, it fell in 1592 and became Otoman stronghold. The castle was liberated at the end of the 18th century in a military campaign within the Austro-Turkish War (1788–1791). After a two-day siege and heavy cannon fire by Habsburg military forces between 10th and 12th February 1788, the Turkish crew surrendered to Habsburg troops led by colonel Daniel Peharnik-Hotković. After the liberation, the fortress was used for military purposes. According to a drawing of the castle from 1830, it was in good condition. It housed the command of the Drežnik company. The castle was under military administration until 1866, when it was sold to a merchant who slowly began to demolish it and to sell building materials to local residents. Eventually it became a ruin. On 17 April 1917 the Croatian Parliament entrusted the care of the castle to the Drežnik Municipality. Description Drežnik Castle is situated above the steep canyon of the Korana river, at the part where the river, a few kilometers after its spring at the Plitvice Lakes turns eastward to form today's multi-kilometer border between Croatia and Bosnia and Herzegovina. Located on the left, northern bank of the Korana, Drežnik was an integral part of Kordun, a chain of fortifications (a cordon - hence the name Kordun for the area) for defense against the Ottoman Turks, which included, among others, castles and fortresses like Tržac, Cetingrad, Slunj, Furjan etc. The castle is irregularly rectangular in shape, with stone walls including two rectangular and one round tower situated on the north side. Until recently, it was almost completely in ruins, but in the meantime the round tower has been restored, completely walled in and open to public. Most of the other ruined parts of the castle still stick out into the air. Gallery See also List of castles in Croatia Timeline of Croatian history Architecture of Croatia References
Drežnik (stari grad)

Stari grad Drežnik utvrda je koja se nalazi na rubu naselja Drežnik Grad u općini Rakovica, Karlovačka županija, središnja Hrvatska. Prema povijesnim izvorima, spominje se još 1185. godine. Kroz nekoliko sljedećih stoljeća bio je u vlasništvu više gospodara, među kojima su bili članovi obitelji Nelipića, Gisingovaca, Babonića, te od 1321. godine knezova Krčkih (kasnijih Frankopana), i to njihovog tržačkog ogranka. Tijekom 16. stoljeća taj je frankopanski kaštel bio pod stalnom prijetnjom Turaka, i ne mogavši se obraniti od nadmoćnijeg neprijatelja, godine 1592. pao je u njihove ruke. Oslobođen je tek krajem 18. stoljeća, za vrijeme austrijsko-turskog rata (1788. – 1791. godine), poslije dvodnevne opsade i snažne topovske vatre austrijskih carskih postrojbi na čelu kojih je bio general Daniel Peharnik-Hotković. Nakon oslobađanja utvrda je služila za vojne potrebe. Utvrda se nalazi na litici iznad strmog kanjona rijeke Korane, i to na dijelu gdje Korana, nekoliko kilometara nakon što je nastala na Plitvičkim jezerima, naglo skreće prema istoku da bi kod Tršca tvorila današnju višekilometarsku granicu s Bosnom i Hercegovinom. Nalazeći se na lijevoj, sjevernoj obali Korane, Drežnik je bio sastavni dio sustava, odnosno lanca fortifikacija – kordona (pa otuda naziv Kordun za to područje) – za obranu od Turaka, koji je, između ostalih, obuhvaćao i utvrde Tržac, Furjan, Slunj i Cetingrad. Stari je grad Drežnik nepravilnog četverokutnog oblika, kamenih zidina s dvije četverokutne i jednom okruglom kulom koja se nalazi sa sjeverne strane zdanja. Donedavno je bio skoro u potpunosti u ruševinama, ali je sada u tijeku obnova okrugle kule, koja je u cijelosti zazidana, dok pojedini ostali ruševni dijelovi utvrde i dalje iz grmlja strše u zrak. Vanjske poveznice Okrugla kula u tijeku obnove Karta - zračni snimak Stara fotografija i opis utvrde iz 1869. godine Arhivirana inačica izvorne stranice od 21. prosinca 2009. (Wayback Machine)
Дрежник (тврђава)

Дрежник је делимично очувани замак код Дрежник Града, североисточно од Плитвичких језера у републици Хрватској. Историја У поседу хрватске властеле Тврђава се први пут помиње у 13. веку, као средиште истоимене Дрежничке жупе, у поседу далматинских кнезова Нелипића и Бабонића. У периоду од 1323. до 1592. град је био у рукама кнезова Франкопана. Утврђени град био је четвороугаоног облика са округлим донжоном, опасан зидом с две четвртасте куле. Имао је посаду од 20 до 40 војника. Турци су га освојили почетком априла 1578. Код Дрежника су трупе Ивана Ференбергера, врховног капетана Хрватске војне крајине, 22. маја 1578. разбиле турски одред од 5.000 људи који се враћао са провале у Крањску, и нанеле му тешке губитке. Током Кевенхилеровог похода у Поуње, крајишке трупе су повратиле град 28. августа 1578, али су га Турци поново заузели 1592. Под Турцима Отада па све до 1788. Дрежник је био турско гранично упориште које је у 17. веку генерал Ј.С.Херберштајн у два маха заузимао и палио. 1697. крајишке трупе су га поново освојиле, али Карловачким миром 1699. припао је Турцима и у 18. веку био у саставу острожачке капетаније. У војној крајини Огулински крајишки пук напао је град и после дужег бомбардовања савладао је турску посаду (75 људи) фебруара 1788. Каснији покушаји Турака да га поврате остали су безуспешни. Град је обновљен и одржаван као крајишко упориште до 1869. У републици Хрватској Главна кула града обновљена је 2016. средствима општине Раковица и министарства за културу Републике Хрватске. Види још Битка код Дрежника (1578) Референце
Медведград

Медведград (на хърватски: Medvedgrad) е средновековен укрепен замък, построен на южния склон на планината Медведница близо до Загреб, Хърватия. История Замъкът е построен на върха на хълма Мали Плазур, който се извисява над Загреб. В ясни дни замъкът се вижда отдалеч, в същото време от стените му се открива прекрасна панорама към близкия Загреб. Изграден е през XIII век по заповед на папа Инокентий IV след като през 1242 г. монголите сриват до основи Загреб, разоряват околностите му и разрушават епископството на хълма Каптол, както и селището на съседния хълм Градец. Замъкът Медведград е със стратегическо местоположение и от неговата 500 м височина може да се наблюдава околността. Със самото строителство се заема епископът на Загреб Филип Тюрие през 1249—1254 г. Крепостта е с дължина 170 м и двоен пръстен от отбранителни стени. По-късно Медведград става част от владенията на бановете на Славония - Стефан Шубич от благородническия род Шубичи и др. На 27 март 1472 г. в Медведград умира известният хърватски ренесансов поет и славонски бан Ян Паноний (Иван Чешмицки). През 1562 г. замъкът става собственост на рода Грегорианец, които са и последните негови притежатели. През 1574 г. по тяхно нареждане стените му са подсилени. Но земетресението от 1590 г. поврежда силно крепостта и тя е изоставена. Частично е възстановена чак през XX век след като тук на терен през 70-те години на века работят археологически екипи. През 1981 г. те откриват и параклиса на замъка, който е възстановен напълно. Построява се и наблюдателна площадка, от която туристите да могат да се любуват на гледката. В подножието на главната кула е изграден мемориалът Oltar domovine в памет на хърватските войници, загинали във Хърватската война за независимост (1991—1995 г.). Източници
Burg Medvedgrad

Die Burg Medvedgrad (kroatisch für Bärenstadt) ist eine Burgruine bei der kroatischen Hauptstadt Zagreb. Sie dient heute als offizielle Gedenkstätte für die Opfer der Kriege. Lage Die Ruine befindet sich oberhalb der Stadt am Hang des Bärenberges, eines südwestlichen Ausläufers des Medvednica-Gebirges. Von der Burg bietet sich ein herrlicher Blick auf die Stadt. Geschichte Die Burg ließ der von 1247 bis 1262 amtierende Zagreber Bischof Filip († 1272) erbauen. Sie hatte in ihrer Geschichte zahlreiche Besitzer. Darunter befanden sich: König Bela IV., Matijaš Korvin, sowie die Adelsfamilien Zrinski und Drašković. Der bedeutende Dichter und Humanist Janus Pannonius (kroatisch Ivan Česmički) lebte und starb am 27. März 1472 auf der Burg. Medvedgrad wurde von zwei Erdbeben in den Jahren 1574 und 1590 weitgehend zerstört, von seinen Bewohnern verlassen und wurde seither nicht mehr genutzt. Erste Restaurierungsarbeiten begannen im Jahr 1973 und wurden seit dem Jahr 1993 intensiviert. Anlage In der Burganlage befindet sich eine frühgotische Kapelle, die den Heiligen Philip und Jakob geweiht ist (kroatisch Kapela sv. Filipa i Jakova). Vor der Burg befindet sich der „Altar des kroatischen Vaterlandes“ (kroatisch Oltar hrvatske Domovine), eine 1994 eingeweihte Gedenkstätte für die Kriegsopfer und Gefallenen Kroatiens im Unabhängigkeitskrieg von 1991 bis 1995. Siehe auch Liste von Burgen und Schlössern in Kroatien Weblinks Weitere Informationen (englisch) Bilder Photoalbum der Burg
Medvedgrad

Le château de Medvedgrad (en hongrois: Medvevár) est un ancien château fort en ruine situé à 10 km au nord de Zagreb, en Croatie, au sein du massif montagneux de Medvednica. À des fins défensives, cette forteresse a été construite sur une colline, "Mali Plazur", qui est un contrefort de la crête principale de la montagne qui surplombe la ville. Par temps clair, le château est visible de loin. Au-dessous de la tour principale du château se trouve Oltar Domovine ("Autel de la Patrie") dédié aux soldats croates tués lors de la guerre d'indépendance croate. Galerie Notes et références Liens externes Portail de la Croatie Portail des châteaux
Medvevár

Medvevár (horvátul Medvedgrad) vár Zágráb mellett Horvátországban, a Medvednica-hegységben. Fekvése Zágráb központjától 10 km-re északra, a Medvednica-hegységben, a Zágrábhoz tartozó Šestine külváros területén fekszik. Története A várat a Türje nembeli Fülöp zágrábi püspök építtette 1248 és 1252 között. A vár építését akkor a fenyegető tatár veszély elhárítása indokolta. Tulajdonképpen erődített város volt, a szárazföldi Horvátország legnagyobb kiterjedésű vára, mely rendkívüli igényességgel és művészi színvonalon épült. Kettős védőfallal, védőtornyokkal, ciszternával, külön kápolnával rendelkezett. Mindennel fel volt szerelve, mely a királynak kényelmet és biztonságot nyújthat, ennek ellenére a történelem során sohasem volt királyi menedék és ostromot sem szenvedett soha. Legértékesebb épülete a nyolcszögű Szent Fülöp és Jakab kápolna, melynek 3 m magas román stílusú kapuzata van. 1262-ben királyi vár lett a szlavón bánok kormányzása alatt, majd több tulajdonosa volt. Utolsó birtokosai még 1590 előtt elhagyták és az újonnan épített kényelmesebb birtokukra költöztek. Ma a várnak csak tekintélyes romjai láthatók Šestine felett a hegyekben. A horvátok által Honvédő háborúnak (Domovinski rat) nevezett 1991 és 1995 közötti háború elesett harcosainak emléket állító egyik legfontosabb emlékmű is itt található. Híres emberek Itt halt meg 1472. március 27-én menekülés közben Janus Pannonius humanista költő, pécsi püspök, Mátyás király híve, majd ellenfele.
Медведград

Медведград — средневековый хорошо укреплённый замок, расположенный на южных склонах горного массива Медведница, недалеко от Загреба, столицы Хорватии. Замок был построен на вершине холма Малы-Плазур, обладавшего рядом фортификационных выгод. Этот холм представляет собой отрог Медведницкого горного хребта, возвышающегося над Загребом. В ясные дни городской замок виден издалека, особенно хорошо заметна его высокая главная башня. У подножия главной башни размещается мемориал Oltar domovine (Алтарь Отечества), посвящённый хорватским солдатам, погибшим в войне за независимость 1991—1995 годов. История Замок Медведград был построен в XIII столетии, по решению папы Иннокентия IV, после того, как войска Батыя разорили урочище Загреб, разрушили епископство на холме Каптол и поселение на соседнем холме Градец. И король Бела IV в 1245 г. предоставил епископу Филиппу Тюрье холм Малы-Плазур. Со смотровой площадки Медведграда, с высоты 500 метров, открывается прекрасный вид на Загреб. Строительством занимался Филипп Тюрье, епископ Загребский, в 1249—1254 гг. Позже Медведград перешёл во владение славонских банов (Степана Шубича и др.). 27 марта 1472 года в медведградском замке умер известный хорватский и венгерский поэт, славонский бан Янус Паннониус (Иван Чешмицкий). В 1562 г. замок перешёл в собственность рода Грегорианец. В 1574 г. они укрепили замковые стены. Во время землетрясения 1590 года крепость была сильно разрушена и заброшена. В XX веке крепость восстановили и сейчас на ней размещается обзорная площадка, откуда — с высоты более 500 метров — открывается чудесный панорамный вид на город. В 1987 г. была опубликована книга историка Нады Клаич Medvedgrad i njegovi gospodari. Примечания Внешние ссылки Medvedgrad pictures Архивная копия от 9 декабря 2008 на Wayback Machine http://wikimapia.org/40736/ Medvedgrad Old City
Grad Medvedgrad

Grad Medvedgrad – utrjeno mesto; njegove mogočne razvaline ležijo na vrhu jugozahodnega obronka Medvednice na hribu Mali Plazur blizu Zagreba. Bil je eden največjih gradov na Hrvaškem. Zgodovina Utrjeno mestece ali mesto-utrdbo Medvedgrad z dvojnim obrambnim obzidjem so zgradili v 13. stoletju. Graditi so ga začeli leta 1249 in dokončali leta 1254. Zgrajen je bil kot obrambna utrdba pred morebitnim novim napadom Tatarov, ki so leta 1242 popolnoma uničili in požgali mesto Zagreb. Zgraditi naj bi ga dal zagrebški škof Filip, ki je dovoljenje dobil od ogrskega kralja Bele IV., potem pa so se menjavali njegovi gospodarji, od hrvaško-ogrskih kraljev do zagrebških škofov. Tako je na njem gospodoval herceg Koloman, Babonići, ban Mikac, ogrski kralj Sigismund. Ta je to posest v listini z dne 27. januarja 1399 skupaj z Zagorsko županijo podelil celjskemu grofu Hermanu II.. Celjski grofje in državni knezi ter večkrat hrvaški bani so grad imeli v posesti do 1456. Po smrti Ulrika II. Celjskega je bil grad eno leto v posesti njegove vdove Katarine Branković. Leta 1457 je bil grad v lasti vojskovodje Celjskih, ki je postal hrvaški ban, Jana Vitovca in njegovih sinov Jana, Janeza in Viljema. Od približno leta 1489 je lastnik ogrski kralj Matija Korvin, nato herceg Ivaniš Korvin, Georg Brandenburški iz veje Hohenzollern, ter Nikola Zrinski. Poslednji gospodarji so bili menihi Gregorijanci. Ti zadnji prebivalci, ki pa niso bili lastniki utrdbe Medvedgrad ampak zagrebški škof, so se leta 1571 preselili v novozgrajeni samostan v Šestinah. Grad oz. utrdbo je močno poškodoval potres leta 1574 in še bolj 1590, po katerem ga niso obnovili in se je kmalu spremenil v ruševine. Zunanje povezave Trdnjava Medvedgrad Medvedgrad on WikiMapia 3D-model in Google Earth Arhivirano 2012-10-18 na Wayback Machine.
Медведград

Медведград је стари град (градина, утврђење) саграђен у XIII веку (1249 - 1254) након провале Татара (1242). Историја Налази се на југозападном обронку Медведнице на надморској висини од 593 m. У време када је саграђен Медведград је био једна од највећих утврда у Хрватској. Напуштен је након земљотреса 1590. године, а већ 1642. године спомиње се као рушевина. На Медведграду се налази раноготичка капелица св. Филипа и Јакова и Олтар домовине, споменик палим хрватским војницима за време рата у Хрватској. Са Медведграда се пружа прекрасан поглед на град Загреб. Највећа личност угарског хуманизма, песник и славонски бан Janus Pannonius (Иван Чесмички) умро је на Медведграду 27. марта 1472. године. Ту су 1447. године били насељени Срби, којима је писао 22. новембра, угарски краљ Владислав. Помињу се 2. јануара 1458. године у Мједведграду, Србин племић Богавац Милаковић и његови "Расцијани" (Срби). Богавац је тада био заповедник Медведграда и загребачки жупан. Види још Медведница Загреб Референце Спољашње везе