NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gelsa (Croazia)

Gelsa (in croato Jelsa) è un comune della Regione spalatino-dalmata in Croazia, nell'isola di Lesina. Geografia fisica Il comune di Gelsa copre una superficie di 121,2 km² dalla costa nord fino alla costa sud di Lesina. Il comune di Gelsa si trova a metà della costa nord dell'isola di Lesina in una baia che si affaccia sul canale di Lesina. Nella zona sud della città presenta fitte pinete in prossimità delle colline la circondano. Gelsa è l'unico luogo sull'isola con abbondanza di acqua dolce, a seguito della quale si trova la vegetazione più rigogliosa che altrove. La pianura situata a ovest di Gelsa è zona protetta dall'UNESCO. La città è coronata dalle vette più alte dell'isola: ad ovest il monte San Nicola (Sv. Nikola), e ad est il monte Colmo (Hum). A sud è circondata dai monti Verch (Vrh), Samatorzi (Samotorac) e Selva (Gozd), mentre dalla parte settentrionale è protetta dai venti del nord dal piccolo monte Borgo (Burkovo). La santa patrona della città è la Madonna Assunta. Località Il comune di Gelsa è suddiviso in 12 frazioni (naselja) di seguito elencate. Tra parentesi il nome in lingua italiana. Gdinj (Digno) Gromin Dolac (Gromin Dolaz) Humac (Umazzo Humazzo) Ivan Dolac (Ivan Dolaz) Jelsa (Gelsa) Pitve (Pitue o Pitne) Poljica (Polizza) Svirče (Sfirze) Vrboska (Verbosca o Saliceto) Vrisnik (Frisnig) Zastražišće (Zastrasischie) Zavala Altre località del comune di Gelsa (Jelsa): Isola di Zecevo (Zečevo). Popolazione Secondo il censimento del 2001, il comune di Gelsa conta 3 656 abitanti. La composizione etnica è la seguente: croati 95,98% serbi 0,79% albanesi 0,74% non dichiarati 0,55% tedeschi 0,49% Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Gelsa Collegamenti esterni Sito del distretto di Gelsa, su jelsa.hr. Sito dell'ufficio turistico, su jelsa-online.com. URL consultato il 19 febbraio 2014 (archiviato dall'url originale il 24 febbraio 2014). Storia di Gelsa del dott. Niko Dubokovic Nadalini, su nikodubokovic.com. URL consultato il 24 aprile 2010 (archiviato dall'url originale il 29 aprile 2010). Storia di Gelsa, su hvar.hr (archiviato dall'url originale il 10 giugno 2007). Storia di Gelsa, su island-hvar.net. URL consultato il 24 aprile 2010 (archiviato dall'url originale il 22 febbraio 2013).
Jelsa (Kroatië)

Jelsa (Italiaans: Gelsa) is een plaats op het Kroatische eiland Hvar en heeft per 2005 3656 inwoners. De relatief kleine plaats en haven liggen aan de noordkust van het eiland Hvar. De gemeente Jelsa heeft een oppervlakte van 146,28 km² en de bevolkingsdichtheid is 25 inwoners per km². Economie De inkomsten van Jelsa zijn gebaseerd op het agrarische, de wijnbouw, olijfbouw, de visserij, varen en het toerisme. Jelsa ligt aan de regionale weg die over het eiland loopt. In de helft van de 19e eeuw werd het moeras langs de kust teruggewonnen en werd het nieuwe centrum van Jelsa geleidelijk gebouwd. Lokale wegen verbinden Jelsa met de buurplaatsen Pitve, Vrisnik, Svirce etc. Jelsa kent ook een dagelijkse bootverbinding met Split op het vasteland en de plaats Bol op het eiland Brač.
Gmina Jelsa

Gmina Jelsa (chorw. Općina Jelsa) – gmina w Chorwacji, w żupanii splicko-dalmatyńskiej. W 2011 roku liczyła 3582 mieszkańców. Miejscowości Gmina składa się z następujących miejscowości: Gdinj Gromin Dolac Humac Ivan Dolac Jelsa Pitve Poljica Svirče Vrboska Vrisnik Zastražišće Zavala Przypisy Linki zewnętrzne Strona oficjalna (chorw.)
Comuna Jelsa, Split-Dalmația

Jelsa este o comună în cantonul Split-Dalmația, Croația, având o populație de 3.582 de locuitori (2011). Demografie Conform recensământului din 2011, comuna Jelsa avea 3.582 de locuitori. Din punct de vedere etnic, majoritatea locuitorilor (95,81%) erau croați. Apartenența etnică nu este cunoscută în cazul a 0,34% din locuitori. Din punct de vedere confesional, majoritatea locuitorilor (91,04%) erau catolici, existând și minorități de persoane fără religie și atei (3,18%) și musulmani (1,62%). Pentru 2,51% din locuitori nu este cunoscută apartenența confesională. Note
Jelsa

Jelsa (tudi Jelsa na Hvaru) je mesto in občinsko središče (Grad Jelsa, po popisu 2021 je imelo v mejah občine 3501 prebivalca, kar je skoraj dvakrat manj kot pred dobrim stoletjem, samo naselje pa polovico manj, 1750 prebivalcev; 1991-2011 še okoli 1.800), letovišče in pristanišče na severni strani otoka Hvara v Splitsko-dalmatinski županiji na Hrvaškem. Deset kilometrov od Starega grada je letovišče Jelsa, ki je znano po lepih peščenih plažah v samem kraju in bližnji okolici. Vzhodno od mesta je lepa peščena plaža Mina, na polotoku Glavica pa kopališče Soline. Okoli Jelse je več zaselkov (Pitve, Vrisnik, Svirče in druga). Jelsa se kot pristanišče Pitava (Portus de Piture) omenja že v 14. stoletju, kot ribiško naselje pa se verjetno formira v začetku 15. stoletja. Župnijska cerkev, ki se prvič omenja leta 1331, je dobila današnji izgled v 16. stoletju. V severnem delu mesta je trg, ki je podobo z renesančnimi in baročnimi hišami dobil v 16. stoletju. V sredini trga je baročna cerkev Sv. Ivana. Na lokaciji Gradina je pokopališče in cerkev avguštinskega samostana osnovanega 1605 z ostanki obrambnega zidu. Na griču vzhodno od mesta so dobro vidni ostanki opazovalnice Tor, ki je bila zgrajena v času antične grčije (4–3. stol. pr. n. št.). Na drugih lokacijah v okolici Jelse (Selca, Kutac, zaliv Sv. Luka) so bili odkriti ostanki rimskih zidov in grobov. Organizirani turizem se je začel leta 1868 z utemeljitvijo Higieničnega društva Hvar pod vodstvom škofa Jurija Dubokoviča. Hotel Jadran je najstarejši hotel v Jelsi, ki je bil odprt leta 1911. Do intenzivnega razvoja turizma in izgradnje hotelov, penzionov, apartmajev, restavracij, barov, disko-klubov in drugih turističnih objektov je prišlo na koncu 60-let XX. stoletja, ko turizem postane poglavitna gospodarska veja na otoku. Demografija Galerija Sklici Glej tudi seznam naselij na Hrvaškem
Јелса

Јелса је насељено место и седиште општине у Сплитско-далматинској жупанији, на острву Хвару, Република Хрватска. Историја До територијалне реорганизације у Хрватској налазила се у саставу старе општине Хвар. Становништво На попису становништва 2011. године, општина Јелса је имала 3.582 становника, од чега у самој Јелси 1.801. Општина Јелса Напомена: Настала из старе општине Хвар. У 1869. садржи део података за град Хвар. Јелса (насељено место) Напомена: У 1991. смањено издвајањем дела насеља у самостално насеље Громин Долац. Од 1869. до 1910. исказивано под именом Јелша. У 1869, 1921. и 1931. садржи податке за насеље Громин Долац. Попис 1991. На попису становништва 1991. године, насељено место Јелса је имало 1.792 становника, следећег националног састава: Референце [1] Савезни завод за статистику и евиденцију ФНРЈ и СФРЈ, попис становништва 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. и 1991. године Gelo, Jakov (1998). Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima. Zagreb: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske. ISBN 978-953-6667-07-9. Референце Спољашње везе Мапа [2] Фотографије [3]
Jelsa, Kroatien

För Jelsa i Rogaland i Norge, se Jelsa, Norge Jelsa (italienska: Gelsa) är en stad, kommun och turistort på ön Hvar i Kroatien. Staden har 1 734 invånare (2001) och ligger i Split-Dalmatiens län i mellersta Dalmatien. Historia Dagens Jelsa grundades på 1300-talet som en naturlig hamn för den idag icke-existerande staden Pitve. 1331 nämndes staden för första gången i ett skrivet dokument, den så kallade Hvarstatuten. Arkitektur På en höjd strax utanför staden finns befästningen Tor som ursprungligen var en grekisk observationsplats byggd på platsen för ett illyrisk fort. Heliga Marias fort och kyrka (Crkva-tvrđava Svete Marije) uppfördes 1331. Sankt Ivans kyrka och torg från 1600-talet bär stildrag från gotiken, renässansen och barocken. Heliga Roks kyrka (Crkva Svetog Roka) från 1500-talet är uppförd i gotisk och romansk stil. Se även Wikimedia Commons har media som rör Jelsa, Kroatien. Referenser
Єлса

Єлса (хорв. Jelsa) — місто й однойменний муніципалітет у Хорватії на острові Хвар у складі Сплітсько-Далматинської жупанії. Муніципалітет займає площу 121,2 км² з північного узбережжя до південного узбережжя острова Хвар. Географія Місто Єлса розташоване на узбережжі затоки по центру північного берега острова Хвар. На південь від міста знаходяться густі соснові ліси на пологих пагорбах хребта острова. Єлса — єдине місце на острові з великою кількістю прісної води, що сприяє вирощуванню тут сільськогосподарських культур. Сільськогосподарські плантації на захід від міста знаходяться під захистом ЮНЕСКО. Історична довідка Старе місто Єлси згадується в Статуті острова Хвар у 1331 році. Проте достеменно не відоме місце знаходження згаданої у документі частини міста. Населення Населення громади за даними перепису 2011 року становило 3582 осіб. Населення самого поселення становило 1801 осіб. Динаміка чисельності населення громади: Динаміка чисельності населення центру громади: Населені пункти Крім поселення Єлса, до громади також входять: Гдинь Громин Долаць Хумаць Іван-Долаць Питве Поліця Свирче Врбоська Врисник Застражище Завала Клімат Середня річна температура становить 16,01°C, середня максимальна – 27,88°C, а середня мінімальна – 3,84°C. Середня річна кількість опадів – 745 мм. Економіка Єлса в першу чергу розвивалася як портове місто. У сучасній Єлсі розвиваються багато малих підприємств. Важливою галуззю доходів острова є туризм. За першими офіційними джерелами туризм почав розвиватися у 1868 році, хоча за дослідженнями коріння сягає ще часів Римської імперії. Перший готель у Єлсі відкрито у 1911 році. Культура В останні вихідні серпня у Єлсі відбувається винний фестиваль. Визначні місця Церква Св. Марії Церква Св. Івана Бібліотека Єлси Громадський парк Площа Хорватського Відродження (з фонтаном) Відомі люди Антун Добронич — хорватський композитор. Див. також Хвар Сплітсько-Далматинська жупанія Далмація Посилання Офіційний вебпортал [Архівовано 20 грудня 2016 у Wayback Machine.] Примітки
Muzeum vučedolské kultury

Muzeum vučedolské kultury (chorvatsky Muzej vučedolske kulture) je národní muzeum zaměřené na vučedolskou kulturu. Nachází se v blízkosti archeologického naleziště Vučedol u města Vukovar v Chorvatsku, podle kterého byla pojmenovaná tato eneolitická archeologická kultura. Budova muzea zahrnuje 19 výstavních sálů. Každý výstavní sál je zaměřen na různá témata, která jsou: geologická poloha Vučedolu, vznik kultury, příchod Indoevropanů, chov dobytka, zemědělství, lov a rybolov, osada, dům Vučedol, tkaní a oděvy, řemesla a obuv, metalurgie, keramika, krajina, kalendář, hroby, Vučedolci, náboženství, dědictví a vznik muzea. Historie Muzeum bylo zřízeno 21. února 2013 nařízením chorvatské vlády jako národní muzeum. Poprvé bylo veřejnosti zpřístupněno v roce 2015. Evropská komise udělila označení památky Evropského dědictví Muzeu Vučedolské kultury v roce 2021. V roce 2022 obdrželo muzeum cenu "Destination of Sustainable Cultural Tourism". Vučedolské archeologické naleziště Naleziště je na pravém břehu Dunaje a bylo poprvé prozkoumáno v roce 1897, leží asi 4 km po proudu od Vukovaru. První osídlení lze zde doložit kolem roku 6000 př. n. l., vučedolská kultura existovala v letech 3000 až 2200 př. n. l. Památka Evropského dědictví Muzeum Vučedolské kultury ve Vukovaru je významnou institucí, která uchovává a zkoumá archeologické památky východního Chorvatska a především vučedolské kultury, která je jedna z nejdůležitějších pravěkých civilizací Evropy. Muzeum dokládá kulturní a technický pokrok, jenž vedl k významným vynálezům a rozvoji rané evropské civilizace. V roce 2021 bylo oceněno jako památka Evropského dědictví. Účel muzea je uchovávat a chránit nálezy, zprostředkovat archeologické památky veřejnosti a tudíž podporovat vzdělání, archeologii a kulturní identitu Chorvatska. Odkazy Reference Související články Vučedolská kultura Evropské dědictví
Museum der Vučedol-Kultur

Das Museum der Vučedol-Kultur (kroatisch Muzej vučedolske kulture) ist ein 2015 gegründetes Museum im Nordosten Kroatiens, das sich ausschließlich mit der namensgebenden Kultur befasst. Es wurde bei Vukovar (Vučedol 252) in Vučedol gegründet, einer archäologischen Fundstätte, die wiederum der spätneolithischen Kultur ihren Namen gab. Die 1897 erstmals untersuchte Fundstätte am rechten Ufer der Donau liegt rund 4 km flussabwärts von Vukovar. Eine erste Besiedlung lässt sich um 6000 v. Chr. nachweisen, die Vučedol-Kultur bestand um 3000 bis 2200 v. Chr. Das Museum wurde unterhalb des Berges errichtet, auf dem sich die Grabungsstätte befindet. Das Haus umfasst eine Bibliothek und 19 Ausstellungsräume. Weblinks Website des Hauses (kroat./engl.) zu Ausstellungsobjekten , archive.org, 19. April 2022 (engl.)
Vučedol Culture Museum

Vučedol Culture Museum (Croatian: Muzej vučedolske kulture) is a museum of prehistoric culture in at Vučedol, near the city of Vukovar, Croatia. History The museum was formally established on the 30 June 2015 by a Croatian Government Decree and was first opened in 2015. In 2017, Vučedol Culture Museum was the most visited museum in Slavonia region, and the 7th most visited museum in Croatia. In 2022 museum was the winner of the prestigious European "Destination of Sustainable Cultural Tourism" award Vučedol archaeological site The Vučedol archaeological site is located on the right bank of the Danube River, four kilometres downriver from the city of Vukovar, at the spot where an intermittent watercourse in a loess Vukovar Plateau has cut a 25 metre high narrow steep valley that runs to the Danube river. Both sides along this steep pass make up the archaeological site, on the left is the Karasović Vineyard, and on the right is a large complex which includes the Streim Vineyard and the Streim Cornfield. Artificially separated from the pass, a little plateau known as Gradac, which through archeological excavations was confirmed as being the metallurgical and cultural centre of the site. It gives its name to the Vučedol culture that existed in Copper Age Europe. The first investigations of the site dates back to 1897. The location was first inhabited around 6,000 B.C. and was inhabited intensively through the whole of prehistory. During the period between 3,350 – 2,300 B.C. it was a significant centre of human settlement in Europe. This period coincides with the early settlements of Troy (Troy I and II) and many similarities can be found between the archaeological material from Troy and Vučedol. Archaeological excavations to date are able to precisely reconstruct the daily life and customs of four cultural phenomena which in that time swept through the sites of the Vučedol culture - Baden, Kostolac, Vučedol and Vinkovci. It was a turbulent time of the immigration of the first Indo-Europeans and their relationship with the natives, the blending of material cultures and religions. Each of the aforementioned settlements had its own characteristics, however the most detailed one able to be reconstructed is the Vučedol one, which also gave its name to this site. References Bibliography Marić, Ivona (September 2016). "Pregled hrvatskih novih muzeja, novih stalnih postava i ostalih zanimljivih projekata iz svijeta muzeja u 2015" [Review of new Croatian museums, new permanent displays and other interesting projects from the museum world in 2015] (PDF). Informatica Museologica (in Croatian) (45–46): 24–34. Retrieved 29 October 2018. The Vučedol archaeological site is located on the right bank of the Danube River. Both sides along the pass towards the Danube make up the archaeological site, on the left is the Karasović Vineyard. Vučedol Culture Museum was established in 2013 as a national museum. External links Official website
Muzej vučedolske kulture

Muzej vučedolske kulture je arheološki muzej prapovijesne kulture smješten na Vučedolu, gradskom izletištu na 5km od središta grada Vukovara, u Hrvatskoj. Muzej se nalazi u okviru arheološkog parka Vučedol i prikazuje arheološke nalaze i kulturu Vučedola iz razdoblja bakrenog doba. Povijest Muzej je formalno osnovan 30. lipnja 2015. prema odluci Vlade Republike Hrvatske i otvoren iste godine. U 2017. godini Muzej vučedolske kulture bio je najposjećeniji muzej u regiji Slavonije i sedmi najposjećeniji muzej u Hrvatskoj. Godine 2022. muzej je dobio prestižnu europsku nagradu "Destination of Sustainable Cultural Tourism". Zgrada muzeja Zgrada u kojoj je smješten muzej projektirana je od strane Gorana Rake i Radionice arhitekture. Oblikovana je kao serpentina i većim dijelom ukopana u zemlju, čime se skladno uklapa u okoliš. Pročelje zgrade zamišljeno je kao šetnica – promenada koju je arhitekt osmislio tako da vodi posjetitelje od ulaza prema vrhu arheološkog nalazišta , u smjeru vučedolskog arheološkog parka i vučedolskih vinograda. Arheološko nalazište Vučedol Arheološko nalazište Vučedol smješteno je na desnoj obali Dunav, četiri kilometra nizvodno od grada Vukovar. Nalazište obuhvaća strmi usjek visine 25 metara i okolna područja vinograda Karasović i Streim, te mali plato Gradac koji je arheološkim istraživanjima potvrđen kao središte metalurgije i kulture. Prvi nalazi potječu iz 1897. godine, a područje je bilo naseljeno od oko 6.000. pr. Kr. do kasnog prapovijesnog razdoblja. Razdoblje između 3.350. i 2.300. pr. Kr. čini Vučedol značajnim središtem ljudskog naselja u Europi, sličnim ranoseljenim područjima Troje (Troj I i II). Arheološka istraživanja omogućuju rekonstrukciju života i običaja četiri kulture: Baden, Kostolac, Vučedol i Vinkovci, što pokazuje migracije prvih Indo-Europejaca, njihov odnos s domaćim stanovništvom te miješanje materijalnih kultura i religija. Galerija Vanjske poveznice Službene stranice Muzeja vučedolske kulture Izvori
Tunnel Sveti Rok

Der Tunnel "Sveti Rok" ist ein Doppeltunnel an der A1 in Kroatien. Der 5727 m lange Tunnel führt durch das Velebit-Gebirge und verbindet das Binnenland Mittelkroatiens, die Region Lika, mit der Küstengegend Dalmatiens. Nach dem Mala-Kapela-Tunnel ist er der zweitlängste Tunnel des Landes. Beide Tunnelröhren wurden mittels der Neuen Österreichischen Tunnelbauweise (NÖT bzw. NATM) gebaut. Die Sicherheitssysteme in beiden Röhren gehören zu den modernsten Europas. Verlauf Der Tunnel ist 5727 m lang und führt durch das Velebit-Gebirge zwischen den Ortschaften Sveti Rok (nach dieser Ortschaft wurde der Tunnel benannt) im Norden und Maslenica im Süden. Die Autobahn A1 führt unweit des Tunnels über die Meerenge von Maslenica (kroat. Masleničko ždrilo) nach Zadar. Die Maslenica-Brücke, die als strategisch-bedeutendes Nord-Süd-Verkehrsnadelöhr bekannt ist, war im Kroatienkrieg Schauplatz heftiger Kämpfe und wurde im Rahmen dessen zerstört. Nach dem Krieg wurde die Maslenica-Autobahnbrücke in Rekordzeit in einigen Metern Entfernung zur vorigen Brücke erbaut. An der alten Stelle wurde erst einige Jahre später eine zweite Brücke für den Regionalverkehr errichtet, da die Autobahn mautpflichtig ist. Der Bau des Tunnels Sveti Rok wurde sogar in Kriegszeiten vorangetrieben, als die Gegend von Maslenica heftig umkämpft war (Baubeginn 1993). Dies zeugt von der verkehrsstrategischen Priorität dieses Tunnels. Die Weströhre wurde 2003 für den Verkehr freigegeben. Die zweite Röhre war zu diesem Zeitpunkt bereits fertiggestellt. Mit der nachträglichen Ausstattung wurde aus Kostengründen jedoch erst 2007 begonnen. Am 30. Mai 2009 erfolgte die Verkehrsfreigabe der Oströhre. Aufgrund der großen klimatischen Unterschiede herrschen an der Südseite des Velebit im Herbst und im Frühjahr starke Winde vor (Bora). Es kann daher vereinzelt vorkommen, dass die Autobahn A1 ab Maslenica, einschließlich des Tunnels Sveti Rok für den Verkehr gesperrt wird. Die starken Fallwinde erlauben nämlich keinen Verkehr über die Maslenica-Brücke und über die Meerenge von Maslenica. Die kroatischen Verkehrsbehörden testen bereits Methoden zur Eindämmung der Fallwinde, um eine ununterbrochene Aufrechterhaltung des Verkehrs zu gewährleisten. Weblinks Einzelnachweise
Sveti Rok Tunnel

The Sveti Rok Tunnel is a road tunnel in Lika, Croatia. It is 5.68 kilometres (3.53 mi) long and passes through the Velebit mountains. The tunnel runs between the Sveti Rok and Rovanjska exits on the A1 highway (Zagreb–Dubrovnik); eponymous villages are located near the tunnel's northbound and southbound entrances respectively. Description The northern portal of the tunnel is located at 561 meters above sea level, while the southern portal is located at 510 meters. The eastern tunnel is slightly longer than the western (5,679 metres (18,632 ft) vs 5,670 metres (18,600 ft)). The tunnel tubes are 25 metres (82 ft) apart, and are connected by 4 passages for vehicles and 15 other passages, accessible on foot. Since the Sveti Rok Tunnel and the Mala Kapela Tunnel are of similar lengths, and their construction was carried out concurrently, they are similar in form and function: the tunnel also has 7.7-metre (25 ft) wide carriageways, permitting driving speeds of up to 100 km/h. The tunnel features an autonomous drainage system channeling water accumulating due to tunnel cleaning, as well as any seeping water, firefighting and accidents. The tunnel is equipped with variable traffic signs in order to ensure enhanced traffic safety of the traffic, regulated from traffic control centres along the A1 motorway. Electronic equipment allows use of two VHF radio frequencies (HR1 at 95.1 MHz and HR2 at 98.1 MHz) as well as cell phones. Electrical power is supplied to the tunnel via one 35 kV switching station at each end of the tunnel and 8 distribution switching stations in the tunnel itself. A backup electrical power supply is also provided to ensure continuous operation of the tunnel. The tunnel was excavated using the New Austrian Tunnelling method, by means of drilling and explosive blasting. Numerous caves, caverns and other speleological structures were found during constructions, but all of those were addressed successfully. 1,137 metres (3,730 ft) of underground channels were found during construction, including a hall measuring 148 metres (486 ft) by 53 metres (174 ft) by 62 metres (203 ft), found at chainage 200+525. Some of the structures are of considerable length, as they appear to be connected to the surface – as indicated by the presence of bats. The speleological structures encountered during construction presented technical problems, but they have been successfully preserved as natural phenomena. Traffic volume Traffic is regularly counted and reported by Hrvatske autoceste, operator of the tunnel and the A1 motorway where the tunnel is located, and published by Hrvatske ceste, the Croatian roads agency. Substantial variations between annual (AADT) and summer (ASDT) traffic volumes are attributed to the fact that the tunnel carries substantial tourist traffic to the Dalmatian Adriatic resorts. The traffic count is performed using analysis of motorway tolls. See also Mala Kapela Tunnel References External links Sveti Rok - western tube at Structurae Sveti Rok - eastern tube at Structurae
Tunel Sveti Rok

Tunel Sveti Rok je cestovni tunel u Lici, na autocesti A1 od Zagreba do Dubrovnika. Položaj i karakteristike Dugačak je 5679 m, odnosno 5670 m (lijeva i desna cijev), prolazi kroz Velebit između naselja Sveti Rok (sa sjeverne strane, po njemu je i dobio ime) i Maslenice (s južne strane). Zapadna cijev tunela otvorena je 2003. godine, dok je istočna otvorena 30. svibnja 2009. Povijest izgradnje Tunel su izradile domaće tvrtke Hidroelektra niskogradnja iz Zagreba i Konstruktor inženjering iz Splita prema modelu izrađenom i testiranom u Brodarskom institutu. Radovi na tom projektu svečano su otvoreni 16. kolovoza 1993., dok je sjeverna strana još bila okupirana. Kroz probijeni tunel Sveti Rok prvi se provezao predsjednik dr. Franjo Tuđman, u automobilu iz Like u Dalmaciju, 16. listopada 1999. oko 10.20 sati. Time je svečano označio svršetak proboja tunela. Izvori