Zágrábi Egyetem

A Zágrábi Egyetem (horvát nyelven Sveučilište u Zagrebu, latinul Universitas Studiorum Zagrabiensis) egyetem Horvátországban, Zágrábban; Horvátország legnagyobb egyeteme. Az egyetem története 1669. szeptember 23-án kezdődött, amikor I. Lipót német-római császár kibocsátott egy rendeletet, amellyel engedélyezte a jezsuita akadémia alapítását Zágráb szabad királyi városban. A jezsuiták több mind száz éven át működtették az akadémiát egészen addig 1773-ig, amikor XIV. Kelemen pápa feloszlatta a rendet. 1776-ban Mária Terézia megalapította a Királyi Tudományakadémiát a jezsuita akadémia utódaként. 1861-ben Josip Juraj Strossmayer püspök egy egyetem alapítására tett javaslatot a horvát parlamentnek. Ferenc József császár 1869-ben írta alá az egyetem alapításáról szóló rendeletet. A parlament 1874-ben fogadta el az egyetem alapító okiratát, amelyet a császár 1874. január 5-én írt alá. A Zágrábi Egyetem hivatalos megnyitására 1874. október 19-én került sor. Az egyetem 29 karán és három művészeti akadémiáján több mint 70 000 diák tanul. Története Akadémia Az egyetem története 1669. szeptember 23-án kezdődött, amikor I. Lipót német-római császár kibocsátott egy rendeletet, amellyel engedélyezte a jezsuita akadémia alapítását Zágráb szabad királyi városban. Az okirat szerint a Neoacademia Zagrabiensis néven hivatalosan felsőfokú oktatási intézménnyé vált. Az akadémiát a jezsuita rend működtette 1773-ig, amikor XIV. Kelemen pápa feloszlatta a rendet. 1772-ben kétszáz diák íratkozott be. 1776-ban Mária Terézia rendelete megalapította a Királyi Tudományakadémiát, amely három karral rendelkezett: bölcsészeti, teológiai és jogi. Az 1787–1791-es osztrák–török háború idején, miután 1789. október 8-án az osztrák csapatok elfoglalták Belgrádot, a Királyi Akadémia kérte az egyetemmé nyilvánítását. 1874-ig a több szervezeti átalakuláson átment zágrábi akadémia a horvátországi felsőoktatás központja maradt; itt tanult a horvát értelmiség többsége. Egyetem 1861-ben Josip Juraj Strossmayer püspök egy egyetem alapítására tett javaslatot a horvát parlamentnek. Ferenc József császár 1869-es látogatása során írta alá az egyetem alapításáról szóló rendeletet. Öt évvel később a parlament olfogadta az egyetem alapító okiratát, amelyet a császár 1874. január 5-én írt alá. A Zágrábi I. Ferenc József Királyi Egyetem megnyitó ünnepségét 1874. október 19-én tartották. 1874-ben az egyetemnek négy kara volt: jogi, teológiai, bölcsészeti és orvostudományi; az orvostudományi kar azonban csak 1917-ben kezdte meg működését. A bölcsészeti kar általános tudományos karként működött, 1876-tól kezdve tartalmazta a geológiát, botanikát, fizikát, matematikát és kémiát, 1877-től a zoológiát, 1882-től a gyógyszerészetet, 1883-tól a földrajzot. Az 1860-ban Kőrösön megalapították a Királyi Mezőgazdasági és Erdészeti Kollégiumot. 1898-ban megalakult a Gazdasági és Erdészeti Akadémia (Šumarska akademija) a bölcsészeti kar részeként; 1919-ben ebből lett az egyetem erdészeti kara. 1919-ben alakult meg a Műszaki Főiskola (Tehnička visoka škola), amely 1926-van vált egyetemi karrá. Szintén 1919-ben hozták létre Az Állatorvosi Főiskolát (Veterinarska visoka škola), amely 1925-ben egyetemi karrá alakult át. 1920 és 1924 között rövid ideig létezett egy keleti ortodox teológiai kar is. Az 1920-as években a bölcsészeti kar jelentős átszervezésen ment át természettudományok leválasztásával. 1926-ban az egyetemnek hét kara volt: teológiai, jogi, orvostudományi, bölcsészeti (benne a gyógyszerészeti tanszékkel), gazdasági és erdészeti, állatorvosi, műszaki. A Független Horvát Állam időszakában (1941–1945) az intézmény neve neve Horvát Egyetem (Hrvatsko sveučilište) volt. A bölcsészeti kar egyes tanszékei 1942-ben, 1946-ban, illetve 1963-ban váltak önálló karrá. 1952. február 23-án az állami egyetem teológiai karát megszüntették, a továbbiakban egyházi keretek között működött. 1956-ban a műszaki kart négy karra osztották: építészeti-építőmérnöki-geodéziai, villamosmérnöki, gépészmérnöki, vegyészeti-élelmiszeripari-bányászati. Ezekből alakultak ki utóbb a mai karok. A diákok politikai tevékenysége 1936. augusztus 26-án egy csoport macedón diák, a Macedón Nemzeti Mozgalom (MANAPO) tagjai, egy politikai nyilatkozatot írtak alá, amelyben a Jugoszláv Királyságban élő macedón népcsoport politikai és társadalmi emancipációját követelték. Az 1968. június 3–án Belgrádban kirobbant diáklázadás átterjedt a Zágrábi Egyetemre is. A megmozdulást nyolc nap után a rendőrség elfojtotta. 1971. november 22. és december 3. között Zágrábban több ezer egyetemista tüntetett Horvátország önállóságának növeléséért, illetve gazdasági változásokért. A kommunista párt vezetése az akciót ellenforradalminak minősítette, és tagjait a liberalizmussal való leszámolásra szólította fel. 1972. július 5-én az egyetemi hallgatók vezetőit perbe fogták, és októberben többéves börtönbüntetésre ítélték őket. Rektorai * Ivančićot 2001-ben választották rektorrá, de egészségügyi okok miatt még hivatali idejének kezdete előtt lemondott. Karai és művészeti akadémiái Rangsorolása Az egyetem a következő helyezéseket érte el a felsőfokú oktatási intézmények különböző rangsoraiban: QS World University Rankings (2026): 701–710. U.S. News & World Report Best Global University Ranking: 562. Center for World University Rankings (2025): 516. Academic Ranking of World Universities, 2023: 401–500. Times Higher Education World University Rankings (2025): 1201–1500 Híres diákjai Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben az University of Zagreb című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Források Balkán-kronológia IV: Két szövetségi rendszerben, 1946–1989. Szerk. Bagdi Róbert, Bíró László, Demeter Gábor, Zahorán Csaba. Budapest: Bölcsészettudományi Kutatóközpont Történettudományi Intézet; Szófia: Institut za Istoricheski Izsledvaniya – Balgarska Akademiya na Naukite. 2023. = A Magyar-Bolgár Vegyes Történész Bizottság Kiadványai, 12. ISBN 978 963 416 385 5