NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Cerkev sv. Blaža, Dubrovnik

Cerkev sv. Blaža (hrvaško crkva svetog Vlaha) stoji na Trgu Luža v Dubrovniku. To je baročna cerkev, ki je posvečena dubrovniškemu zavetniku svetemu Blažu. Postavljena je bila v letih 1706 do 1714 na prostoru, kjer je bila prej stala romanska cerkev posvečena istemu svetniku. Starejša cerkev je bila v katastrofalnem potresu 1667 uničena. Na zahtevo dubrovniških oblasti je sedanjo cerkev postavil beneški gradbeni mojster Marino Groppelli. Pri gradnji se je zgledoval na cerkev svetega Mavricija, ki stoji v Benetkah. Sama zgradba je zamišljena kot centralno poslopje z ovalno kupolo v sredini in z bogato okrašenim portalom, ter stopniščem pred vhodom v cerkev. Notranjost cerkve je bogato baročno okrašena. Najbolj tipični primerki baročnega itinirera so razkošni raznobarvni marmorni oltarji. Na glavnem oltarju stoji dragocen kip svetega Blaža z maketo mesta v levi roki. Na maketi se lepo vidijo vidijo poslopja, ki so bila kasneje uničena. Kip je iz 15. stoletja, narejen je iz pozlačenega srebra, delo domačega mojstra Nikole Lazaniča. Po umetniški vrednosti je to ena od najdragocenejših skulptur v dolgi zgodovini mesta. Skulptura svetega Blaža je edina od številnih zlatih ali |srebrnih skulptur cerkvenega posodja, ki je nepoškodovana preživela požar cerkve, zato so to dejstvo imeli za dokaz njene čudodelnosti. Zunanje povezave Predstavnosti o temi Saint Blaise Church (Dubrovnik) v Wikimedijini zbirki
Црква светог Влаха у Дубровнику

Црква светог Влаха (Власија) барокна је црква на Тргу Лужа у Дубровнику. Историја Барокна црква светог Влаха, заштитника града Дубровника, саграђена је на месту старије романичке цркве (14. век), која је преживела велики земљотрес 1667, али је изгорела у пожару 1706. године. Црква је оштећена у земљотресу године 1979, а током рата у Хрватској (1991—.-1992) оштећена је погоцима, највише на крову и на северној фасади. Велико веће је 26. фебруара 1348. донело одлуку о градњи цркве светог Влаха на Platea Communis, на месту где је и данашња (барокна), испред већнице. Из одлуке о изградњи нове цркве светог Влаха на наведеном месту још може да се препозна жеља Дубровчана за стицањем независности од млетачке власти, нарочито ако се узме у обзир архивски податак да је дубровачки надбискуп Илија Сарака поставио темељни камен цркве. Нова барокна црква саграђена је од 1706. до 1715. године по нацртима млетачког градитеља Марина Гропелија. Црква има богато украшену фасаду са порталом, а испред ње су широке степенице. Централни простор цркве је надвишен куполом. На главном мермерном олтару се налази кип светог Влаха од позлаћеног сребра, рад дубровачких мајстора из 15. века. У рукама држи макету града пре земљотреса 1667. Кип је преживео и земљотрес и пожар у цркви. Сваке године 3. фебруара у Дубровнику се слави Феста светог Влаха. Референце Литература Круно Пријатељ: "Барок у Далмацији", у: Барок у Хрватској, Загреб, 1982. Спољашње везе Црква светог Влаха у Дубровнику на вебсајту Хрватског рестаураторског завода Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (8. октобар 2013)
Sankt Blasius kyrka, Dubrovnik

Sankt Blasius kyrka (kroatiska: Crkva svetog Vlaha) är en kulturminnesskyddad romersk-katolsk kyrka i Dubrovnik i Kroatien. Den är tillägnad Dubrovniks skyddshelgon Sankt Blasius och uppfördes åren 1706–1715 i barockstil enligt ritningar av den venetianske byggherren Marino Gropelli. Kyrkan är belägen vid Loggiatorget i den av Unesco världsarvslistade Gamla stan och är en av Dubrovniks turistattraktioner. Historik På platsen för dagens kyrka stod tidigare en kyrka i romansk stil ursprungligen uppförd år 1368. Denna kyrka fick smärre skador i jordbävningen år 1667 och förstördes senare i en brand år 1706. Den dåvarande republiken Dubrovniks myndigheter beslutade då att låta uppföra en ny kyrka på platsen. Redan samma år gavs den venetianske byggherren Marino Gropelli uppdraget att rita den nya kyrkan som stod färdig år 1715. Gropelli ritade kyrkan med Sankt Mauritius kyrka i Venedig som förebild. Denna kyrka var i sin tur ett verk Andrea Sansovino. Sankt Blasius kyrka skadades i jordbävningen år 1979. I belägringen av Dubrovnik år 1991 då den jugoslaviska armén bestående av serbiska och montenegrinska enheter besköt staden med tungt artilleri skadades kyrkans tak och norra fasad. Kyrkan har sedan dess restaurerats och har idag inga synliga spår av förstörelsen. Arkitektur och beskrivning Kyrkan har en kupol och en stor trappa som leder till dess portal och huvudentré. Den utsmyckade fasaden har fyra pelare och en mängd helgon och maskaroner. I kyrkan finns flera konstverk i barockstil. Högaltaret pryds av en gotisk 1400-talsskulptur av förgyllt silver föreställande Sankt Blasius. Se även Helige Frälsarens kyrka Katedralen i Dubrovnik Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Sankt Blasius kyrka, Dubrovnik.
Церква святого Власія (Дубровник)

Церква святого Власія (Влаха) (хорв. Crkva sv. Vlaha) — римо-католицький костел у хорватському місті Дубровнику, історико-архітектурна пам'ятка у стилі бароко. Відомості Розташована церква у центральній частині міста на площі Ложа. Церква побудована на початку XVIII століття на місці старої романської церкви, яка пережила сильний землетрус 1667 року, але згоріла під час пожежі 1706 року. Нова будівля зводилася в період з 1706 по 1715 роки за проєктом венеційського архітектора Маріно Гропеллі. Церква отримала багато оздоблений фасад з порталом у стилі бароко, а також широкі сходи. Крім того, на даху спорудили великий купол. У головному вівтарі церкви встановлена позолочена статуя святого Власія зі срібла роботи місцевих майстрів XV століття. У руках святий тримає модель міста до землетрусу 1667 року. На пошанування святого Власія в Дубровнику щороку відбуваються урочисті святкування. Література Kruno Prijatelj. Barok u Dalmaciji // Barok u Hrvatskoj. — Zagreb, 1982. (хор.)
Lotrščak Tower

The Lotrščak Tower (Croatian: Kula Lotrščak, pronounced [kǔːla lotrʃtʃâːk]) is a fortified tower located in Zagreb, Croatia, in an old part of town called Gornji grad (Upper Town). The tower, which dates to the 13th century, was built to guard the southern gate of the Gradec town wall. The name is derived from Latin campana latrunculorum, meaning "thieves' bell", referring to a bell hung in the tower in 1646 to signal the closing of the town gates. Cannon The Grič cannon (Croatian: Grički top) is one of the Zagreb landmarks. In the 19th century, a fourth floor and windows were added to the tower and a cannon was placed on the top. Since 1 January 1877, the cannon is fired from the tower on Grič to mark midday. The cannon was to give the sign for exact noon for the bell-ringers of the city's churches. References Do you know the story about the Lotrščak Tower? External links Grički Top - History, visitor information, and live countdown to the next firing of the Grič cannon
Torre Lotrščak

La Torre de Lotrščak ( en croata: Kula Lotrščak ) es una torre fortificada ubicada en Zagreb, Croacia, en la parte antigua de la ciudad llamada Gradec o Gornji grad (Ciudad Alta). La torre, que data del siglo XIII, fue construida para proteger la puerta sur de la muralla de Gradec. El nombre deriva del latín campana latrunculorum, que significa "campana de los ladrones", en referencia a una campana colgada en la torre en 1646 para señalar el cierre de las puertas de la ciudad. Cañón El cañón Grič, situado en la esta torre,( en croata: Grički top) es uno de los monumentos más emblemáticos de Zagreb . Este fue añadido a la torre en el siglo XIX junto a un cuarto piso. Desde el 1 de enero de 1877 hasta la actualidad​ desde la torre de Grič se dispara un cañón para marcar el mediodía a los habitantes y señalar el mediodía exacto a los campaneros de las iglesias de la ciudad. Referencias Enlaces externos Torre de Lotrščak ¿Conoces la historia de la Torre Lotrščak?
Tour Lotrščak

La Tour Lotrščak (croate : Kula Lotrščak) est une tour fortifiée située à Zagreb en Croatie, dans une partie ancienne de la ville appelée Gradec ou Gornji Grad (Ville Haute). Historique Construction initiale La tour, qui date du XIIIe siècle, a été construite pour garder la porte sud de Gradec. Son nom provient du latin campana latrunculorum, qui signifie « tour des voleurs », ce qui fait référence à une cloche suspendue dans la tour en 1646 pour signaler la fermeture des portes de la ville. Ajout du canon Au XIXe siècle, un 4e étage a été ajouté à la tour et un canon, le canon Grič (croate : Grički top) a été placé au sommet. Depuis le 1er janvier 1877, le canon tire depuis la tour tous les jours à midi. À l'origine, le canon permettait de donner l'heure exacte aux sonneurs de cloches des églises de la ville. Galerie Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Lotrščak_Tower » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Liens externes (en) « 16 Top-Rated Attractions & Things to Do in Zagreb », sur planetware (consulté le 19 juillet 2024). (en) « Do you know the story about the Lotrščak Tower? » (version du 28 août 2014 sur Internet Archive). Portail de la Croatie Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Kula Lotrščak

Kula Lotrščak jedan je od simbola Zagreba. Nalazi se na Gradecu, uz nekadašnja mala gradska vrata Dverce na Strossmayerovom šetalištu. Uz Kamenita vrata i Popov toranj smatra se do danas najbolje sačuvanim objektom gradskog obrambenog sustava. Lotrščak se isprva zvao kula od Dverca, ali od 1646. kada je u njemu smješteno zvono (lat. campana latrunculorum - zvono pljačkašâ, razbojnikâ, ili iskrivljeno starozagrebački »lotrijašâ«) počeo se zvati Lotrščakom. Kula po svom četvorinastom tlocrtu, po strukturi zidova i po proporcijama romanički je fortifikacijski objekt koji se nakon svoje obrambene funkcije prilagođavao potrebama raznih vremena. Svoj današnji izgled dobila je u 19. stoljeću nakon pregradnji koje je izveo arhitekt Kuno Waidmann. Kula je visoka 19 metara, krovište pet, kupola šest, ukupno 30 metara. U Kuli je smješten Grički top, koji svakog dana pucnjem označava podne. Na vrhu se nalazi kupola s vidikovcem. Zaštita Kula Lotrščak je zaštićeno kulturno dobro Republike Hrvatske. Izvori Vanjske poveznice Branimir Špoljarić, Dverce i Lotrščak - sjećanja na stara »poljska vrata«, Vjesnik, 25.02.1999.[neaktivna poveznica] Web-stranica posvećena Gričkom topu
Lotrščak-torony

A Lotrščak-torony (horvátul: Kula Lotrščak) Zágráb egyik legrégibb műemléke, a város egykori védelmi rendszerének része. Története IV. Béla 1242-ben a tatárjárás után hálából a tatárok ellen nyújtott menedékért a Gradecnek szabad királyi városi rangot adott, ugyanakkor kötelezte a polgárokat, hogy falakkal és tornyokkal vegyék körül városukat. Az erődítményeket húsz évig építették, és 1266-ban fejezték be. Ezután megépült a Lotrščak-torony, amelynek feladata a város déli bejáratának védelme volt. Ez volt az egykori Dverce-kapu, amelyet 1812-ben a déli sétány, a mai Strossmayer sétány kialakítása során lebontottak. A tornyot egy harangról nevezték el (a latin Campana latrunculorum jelentése tolvajok harangja), amely este, a város kapuinak bezárása előtt szólalt meg. A torony középkori kinézete nem teljesen ismert. Néhány régi ábrázolás alapján úgy tűnik, hogy csak két emelete volt, minden emeleten két ablakkal és sátortetővel. Földszinti bejárata északon volt, kívülről pedig lépcsők vezettek az első emeletre. A 16. század vége felé a békésebb idők beköszöntével az új rendeltetés (tűzjelzés) megváltoztatta a torony formáját is, de a legjelentősebb változások 1857-ből származnak. Ez volt a középkori épületek romantikus átépítésének a kora, ezért a tornyot két emelettel megemelték, és a tetőre fából sokszögű tűztornyot emeltek. Az emeletek közötti kommunikáció úgy oldódott meg, hogy az északi oldalra csigalépcsőt építettek, melynek egyik fele az épületen belül, a másik fele pedig kívül volt. A torony tört kövekből épült, a falak vastagsága 195 cm. A földszinten széles megmaradt az eredeti keresztboltozat. A negyedik emelet téglából épült, falai pedig lényegesen vékonyabbak. Érdekesség, hogy a város a torony javítására és karbantartására szánt pénz hiányában bérbe adta azt a polgároknak azzal a kötelezettséggel, hogy tartsák fenn, és ellenséges támadás esetén adják vissza a városnak a védelem céljára. Így a Lotrščak-torony az akkori igényeknek megfelelően működött. A torony a 17. századtól kezdve kereskedelmi raktárként szolgált, a 19. században pedig egy ideig a földszinten kávézót alakítottak ki, ahova a déli oldalról lehetett bemenni. Később lakhatási célokat is szolgált. A 19. század végén a városvezetés úgy döntött, hogy beszerez egy ágyút, amely minden nap lövéssel jelzi a delet, hogy a város összes templomának harangja egyszerre szólaljon meg. Az ágyú először 1877 szilveszterén szólalt meg. Az első világháború alatt ezt a szokást elfelejtették, és csak 1927-ben szólalt meg újra a negyedik emelet déli ablakából, ahonnan ma is délben is jelez. Ma Lotrščak-torony a Klovićevi dvori Galéria közintézményének szerves része. A torony földszintjén található egy Art & Gift Shop, amely különféle ajándéktárgyakat, művészeti alkotásokat, könyveket és tárgyakat, valamint egyedi ékszereket kínál. Ha valaki felmászik a torony tetejére, akkor a legszebb a zágrábi panorámában gyönyörködhet. Jegyzetek Források Gkd.hr:Kula Lotrščak (horvátul) Infozagreb.hr: The Lotrščak tower Archiválva 2021. április 17-i dátummal a Wayback Machine-ben (angolul)
Башня Лотрщак

Башня Лотрщак (хорв. Kula Lotrščak) — средневековая крепостная башня в столице Хорватии городе Загребе, одна из туристических достопримечательностей. Расположена на Аллее Штроссмайера (хорв. Štrossmayerovo setalište) и является составной частью старого города Загреба Градца (Gradec) или Верхнего города (Горни град / Gornji grad). Башня построена в XIII веке, когда она была возведена для защиты южных ворот городских стен Градца. Построенная в романском стиле, башня перестала выполнять сугубо оборонительную функцию, и в дальнейшем адаптировалась под нужды разных времен. Название башни происходит от латинского словосочетания campana latrunculorum («Кампана латрункулорум», то есть «Колокол злодеев»), что апеллирует к башенному колоколу, который повесили в 1646 году, чтобы сигнализировать о закрытии городских ворот. Свой окончательный вид башня Лотрщак получила в XIX веке после перестройки, выполненной архитектором Куно Вайдманном (Kuno Waidmann). Тогда достроили третий этаж и добавили окна. Высота башни времени составляет 19 м, крыши — 5 м, купола — 6 м, то есть всё сооружение достигает 30 метров. В то же время наверху в башне установили пушку Grički top, которая ежедневно в полдень производит выстрел. Также наверху Лотрщака в настоящее время устроена смотровая площадка, куда могут подняться посетители, чтобы увидеть панорамный вид Загреба. В башне, кроме пушки, сейчас действует небольшая художественная галерея-выставка и сувенирная лавочка. Примечания Ссылки На Викискладе есть медиафайлы по теме Башня Лотрщак Башня Лотрщак на www.planetware.com (англ.) Branimir Špoljarić, Dverce i Lotrščak — sjećanja na stara poljska vrata, газ. Vjesnik за 25 лютого 1999 року (хорв.) Kula Lotrščak на www.monel.hr (хорв.)
Lotrščaktornet

Lotrščaktornet (kroatiska: Kula Lotrščak, uttal: [kǔːla lotrʃtʃâːk]) är ett kulturmärkt torn i Zagreb i Kroatien. Det uppfördes på 1200-talet och är beläget i Gradec (även kallat Grič) som är en del av Övre staden och Zagrebs historiska stadskärna. I Lotrščaktornet finns en souvenirbutik, ett galleri och Gričkanonen. Sedan den 1 januari 1877 avfyras en kanonsalut varje dag vid klockan tolv från Gričkanonen. Tornet och kanonavfyrningen är en av Zagrebs turistattraktioner. Historik Åren 1242–1266 befästes den dåtida staden Gradec (idag en stadsdel) med stadsmur och stadsportar. Lotrščaktornet uppfördes som en del av försvarsverket med syfte att skydda den södra Dverce-stadsporten. När Strossmayers promenadstråk år 1812 anlades revs den södra stadsporten medan Lotrščaktornet bevarades. Tornets namn är spunnet från latinets "campana latrunculorum" (tjuvarnas klocka) som åsyftar den klocka som tidigare var placerad i tornet och som fram till år 1646 ringde för att signalera allmänheten om stadsportarnas stängning. Tillsammans med Stenporten och Prästtornet är Lotrščaktornet en av de bäst bevarade delarna av Gradecs tidigare försvarsverk. I slutet av 1500-talet avtog det osmanska hotet och Gradecs försvarsverk förlorade sitt ursprungliga syfte att skydda stadens invånare från en yttre attack. Det ledde till att Lotrščaktornet fick andra användningsområden. Redan i slutet av 1600-talet användes det som varulager och på 1800-talet var ett kafé under en kort period inrymt i byggnaden. Arkitektur Lotrščaktornets ursprungliga utseende är inte känt. Enligt äldre ritningar hade det bara två våningar med två fönster på vardera våning. Dess huvudingång på markplan fanns vid tornets norra sida och en utvändig trappa ledde till tornets första våning. Lotrščaktornets nuvarande utseende härstammar från renoverings- och tillbyggnadsarbeten på 1800-talet som utfördes under ledning av arkitekten Kuno Waidmann. Tornet är totalt 30 meter högt varav den nedre delen av byggnadskroppen är 19 meter, taket 5 meter och kupolen 6 meter. Väggarna är som mest 195 centimeter tjocka. Den senare tillkomna fjärde våningen är uppförd med murtegel och har betydligt tunnare väggar än tornets nedre delar. Tornet bär stildrag från barocken och romaniken. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lotrščaktornet.
Вежа Лотршчак

Вежа Лотршчак (хорв. Kula Lotrščak) — середньовічна фортечна башта у столиці Хорватії місті Загребі, одна з міських історичних пам'яток і туристичних атракцій. Розташована на Штросмаєровому бульварі (хорв. Strossmayerovo šetalište) і є складовою старого міста Загреба Градця (Gradec) або Верхнього міста (Горні град / Gornji grad). Башта походить з XIII століття, була побудована для захисту південної брами міських мурів Градця. І за структурою, і за пропорціями це романська споруда-укріплення, що переставши виконувати суто оборонну функцію, надалі адаптувалась під потреби різних часів. Назва вежі походить від латинського словосполучення campana latrunculorum (кампана латрункулорум, тобто «Дзвін злодіїв»), що апелює до баштового дзвона, який повісили 1646 року, щоб сигналізувати про закриття міських воріт. Свій остаточний вигляд вежа Лотршчак дістала в XIX столітті після перебудови, виконаної архітектором Куно Вайдманном (Kuno Waidmann). Тоді добудували четвертий поверх і додали вікна. Висота вежі відтоді становить 19 м, даху — 5 м, купола — 6 м, тобто загалом споруда заввишки 30 метрів. Водночас нагорі в башті встановили Грицьку гармату (Grički top), яка щодня опівдні дає постріл. Також нагорі Лотршчаку за сучасності облаштовано оглядовий майданчик, куди можуть здійнятися відвідувачі, щоб побачити приголомшливий вид Загреба. У вежі, крім Грицької гармати, нині діє невелика художня галерея-виставка та сувенірна крамничка. Примітки Джерела та посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Вежа Лотршчак Вежа Лотршчак на www.planetware.com [Архівовано 20 березня 2012 у Wayback Machine.] (англ.) Branimir Špoljarić, Dverce i Lotrščak — sjećanja na stara poljska vrata, газ. Vjesnik за 25 лютого 1999 року (хор.) Kula Lotrščak на www.monel.hr (хор.)
Prvić Šepurine

Prvić Šepurine (řidčeji Šepurina) je vesnice a přímořské letovisko v Chorvatsku v Šibenicko-kninské župě, spadající pod opčinu města Vodice. Nachází se na severní straně ostrova Prvić, leží u západního i u východního pobřeží. Počet obyvatel od roku 1921 (kdy zde žilo 1 750 lidí) extrémně poklesl, vesnice přišla o 85,43 % obyvatelstva. V roce 2021 zde žilo 255 obyvatel. Ve vesnici se nacházejí dva kostely – kostel svaté Heleny a kostel Nanebevzetí Panny Marie. Rovněž se zde nachází letohrádek slavné rodiny Vrančićů. Naproti na východní straně leží vesnice Srima, na západní straně poté ostrovy Tijat a Logorun. Prvić Šepurine je trajektově spojeno s městem Vodice a ostrovem Zlarin. Přístav se nachází u zátoky Luka Šepurine, další zátoky jsou Perolin gat a Trstevica. Je zde velké množství oblázkových a kamenitých pláží. Obyvatelé se v minulosti zabývali zemědělstvím a chovem dobytka, podmínky pro tuto činnost na ostrově Prvić však nebyly přívětivé, proto obdělávali půdu na pevnině a dobytek odvezli na sousední neobydlené ostrovy Tijat a Zmajan. Dnes se obyvatelstvo zabývá především cestovním ruchem, pěstováním oliv, vinařstvím a rybolovem. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Prvić Šepurine na chorvatské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Prvić Šepurine na Wikimedia Commons
Prvić Šepurine

Prvić Šepurine es una localidad de Croacia en el ejido de la ciudad de Vodice, condado de Šibenik-Knin. Geografía Se encuentra a una altitud de 0 m s. n. m. a 309 km de la capital nacional, Zagreb. Demografía En el censo 2011 el total de población de la localidad fue de 239 habitantes.​ Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth.
Prvić Šepurine

Prvić Šepurine (rjeđe Šepurina) su mjesto na otoku Prviću. Nalazi se u sastavu Grada Vodica. Povijest Iako je otok prvobitno naseljen u ranom srednjem vijeku, najvažniji val stanovništva dolazi u XV. st. vezano uz veliku tursku opasnost kada se na otok seli stanovništvo velikoga srednjovjekovnog naselja na Srimi i osniva Prvić Šepurinu. Kultura U Šepurinama se nalaze dvije crkve. Manja crkvica, izgrađena u srednjem vijeku, posvećena je svetoj Jeleni Križarici, majci cara Konstantina Velikog. Nova, veća crkva, potječe iz konca XIX. st. i posvećena je Uznesenju Blažene Djevice Marije. U Šepurinama se nalazi i ljetnikovac znamenite obitelji Vrančić (Antun i Faust Vrančić), koji je danas u vlasništvu plemićke obitelji Draganić-Vrančić. U mjestu djeluju Šepurinski žudiji. Gospodarstvo Nekad se stanovništvo djelatno bavilo poljodjelstvom i stočarstvom. No, to se nije moglo toliko prakticirati na samomu otoku, nego su kao i mještani Prvić Luke, obrađivali zemlje na kopnu (oko Vodica, Tribunja i Srime). Stoku se vodilo na ispašu na susjedne, nenaseljene, otoke Tijat i Zmajan. Danas se stanovništvo uglavnom bavi turizmom, maslinarstvom, vinogradarstvom te ribolovom. Stanovništvo Apsolutno većinsko i jedino autohtono stanovništvo su Hrvati. Prezimena obitelji koja stoljećima obitavaju na otoku su: Antić, Antulov, Cukrov, Draganić-Vrančić, Fantulin, Franić, Grbelja, Grubelić, Kursar, Mačukat, Mijat, Miš, Mišurac, Skroza, Učić, Ukić, Vlahov, Lošinjanin, Paškov i Jurat. Poznate osobe Ljubomir Antić, hrvatski povjesničar Jere Jareb, hrvatski povjesničar sluga Božji fra Ante Antić, svećenik Zanimljivosti Osim nekoliko manjih traktora te vatrogasnoga vozila smještenoga u Šepurinama, na cijelome otoku nema automobila, a veza se s kopnom održava brodom M/B Tijat koji plovi nekoliko puta dnevno u smjeru Šibenika i Vodica, te taksi–službom, a posebno ljeti. Galerija Izvori Vanjske poveznice Službena web-stranica
Prvić Šepurine

Prvić Šepurine je manjše slikovito naselje in pristanišče na zahodni obali otoka Prvić (Hrvaška), ki upravno spada pod mesto Vodice Šibeniško-kninske županije. Geografija Tako naselje kot manjša luka sta izpostavljena južnim in severozahodnim vetrovom. V luki, zavarovani z valobranom, stoji manjši pomol na koncu katerega je svetilnik. Privez plovil je mogoč na obeh straneh pomola za plovila ki imajo ugrez manjši od treh metrov. Iz pomorske karte je razvidno, da svetilnik oddaja svetlobni signal: Z Bl 3s. Demografija Gospodarstvo Glavna gospodarska dejavnost je turizem. V preteklosti pa so se prebivalci ukvarjali predvse s poljedelstvom in živinorejo. Ker na otoku ni zadosti primernih obdelovalnih površin so polja obelovali na celini, ovce pa pasli na sosednjih otokih Tijat in Zmajan. Zgodovina Naselje je nastalo v 16. stoletju. Ustanovili so ga prebivalci Srime, sosednjega naselja na kopnem. V naselju stoji cerkev sv. Jelene postavljene 1620. Cerkev ima dva bogato okrašena baročna lesena oltara. V nekdanjem dvorcu šibeniške družine Draganić - Vrančić hranijo sliko Bogorodica s djetetom, delo Tizianove slikarske šole, ter portret polihistorja Fausta Vrančića (1551 - 1617) iz leta 1605. Šepurine so rojstni kraj častnega božjega služabnika Ante Antića (1893-1965). Viri in opombe Glej tudi seznam naselij na Hrvaškem Zunanje povezave Prvić Šepurine