NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Remetinec prison

The Remetinec Correctional Facility (officially Prison in Zagreb, Croatian: Zatvor u Zagrebu) is a closed-type prison located in Remetinec, a southwestern neighbourhood of Zagreb, Croatia. Colloquially, it's also referred to as Remka, as is the neighbourhood it's located in. The prison's capacity is 560 inmates, making it the largest prison in Croatia. In July 2012, it housed 904 prisoners and detainees, up from 850 in March 2009. The prison's overcrowding problem is also a major problem of the Croatian prison system in general. Poor living conditions led to a prisoners' hunger strike in May 2008. A planned expansion that will add 340 beds is financed by the Council of Europe Development Bank, and was in documentation stage as of June 2010. Notable prisoners Dinko Šakić, commander of the Jasenovac concentration camp, who died in the prison's hospital in 2008. Ivo Sanader, former Prime Minister of Croatia, who was sentenced for corruption in 2012. Berislav Rončević, former Croatian defense minister Nadan Vidošević, former Croatian minister of economy Pussy Riot member Aisoltan Niyazova, who was detained in May 2022. Ante Pavlović, a self-proclaimed chiropractic and YouTuber, who was detained for holding a slave, child molesting and assaulting a priest for refusing to acknowledge that he is a reincarnation of Jesus Christ. Jasmin Agić - Croatian footballer Miljenko Mumlek - Croatian footballer Rajko Dujmić, Croatian songwriter, composer and music producer. Zdravko Mamić, Croatian former football administrator and sports agent. Milan Bandić, a former mayor of Zagreb, accused of corruption. References External links Official website (in Croatian)
Prisión de Remetinec

La Prisión de Remetinec​ (en croata: Zatvor u Zagrebu) es una prisión de régimen cerrado ubicado en el barrio Remetinec de la ciudad de Zagreb, la capital del país europeo de Croacia. La capacidad de la cárcel es de 560 reclusos, por lo que es la prisión más grande de esa nación. En julio de 2012 albergó a 904 presos y detenidos, frente a los 850 en marzo de 2009 por lo que el problema del hacinamiento de la prisión es también un importante asunto del sistema penitenciario de Croacia en general. Las pobres condiciones de la instalación llevaron a una huelga de hambre de los presos en mayo de 2008. Una expansión planificada que añadirá 340 camas es financiada por el Banco del Consejo de Desarrollo de Europa, y se encontraba en fase de papeleo en junio de 2010. Véase también Prisión Régimen penitenciario Referencias
Zatvor Remetinec

Zatvor Remetinec, službenog naziva Zatvor u Zagrebu, zatvor je zatvorenog tipa koji se nalazi u zagrebačkom naselju Remetinec. Namijenjen je osobama osuđenima na pritvor, zatvorsku kaznu manju od šest mjeseci, zatvorsku kaznu za trajanja prekršajnog postupka te zatvorsku kaznu koja je zamijenjena novčanom kaznom. Poseban odjel posvećen je zatvorenicima čija kazna traje dulje od šest mjeseci. Kapacitet zatvora 2009. je godine bio 560 zatvorenika, što ga je činilo najvećim zatvorom u Hrvatskoj. U srpnju 2012. u njemu je bilo smješteno 904 zatvorenika i pritvorenika, u odnosu na 850 u ožujku 2009. Problem prenapučenosti zatvora također je bitan problem hrvatskog zatvorskog sustava općenito. Loši životni uvjeti doveli su do štrajka glađu zatvorenika u svibnju 2008. Godine 2010. planirano je proširenje kojim bi se dodalo 340 kreveta, a što bi financirala Razvojna banka Vijeća Europe. Godine 2014. načelnik Odjela osiguranja Anto Aščić izjavio je da se te godine broj zatvorenika »kreće između 750 i 800«, od čega je oko 300 činilo istražne zatvorenike. Broj zatvorenika s dužim kaznama bio je tada veći od predviđenog zbog »nedostatka zatvorenih zatvorskih kapaciteta.« Najmnogoljudniji zatvor Hrvatske Remetinec je bio i 2024. godine. Tada se u zatvoru nalazilo predviđenih 552 mjesta, no problem prenapučenosti i dalje je bio prisutan. Broj mjesta smanjen je pak u usporedbi s 2021. godinom, kada je kapacitet zatvora bio 626 zatvorenika – iako je i tada u njemu bilo smješteno njih »više od 700«. Poznati zatvorenici Dinko Šakić, zapovjednik koncentracijskog logora Jasenovac, koji je umro u zatvorskoj bolnici 2008. godine. Ivo Sanader, bivši hrvatski premijer, koji je 2012. godine osuđen za korupciju. Berislav Rončević, bivši hrvatski ministar obrane Nadan Vidošević, bivši hrvatski ministar gospodarstva Članica Pussy Riota Aisoltan Niyazova, koja je pritvorena u svibnju 2022. Ante Pavlović, samoprozvani kiropraktičar i YouTuber, pritvoren je zbog držanja roba, zlostavljanja djece i napada na svećenika koji je odbio priznati da Pavlović reinkarnacija Isusa Krista. Jasmin Agić, hrvatski nogometaš Miljenko Mumlek, hrvatski nogometaš Rajko Dujmić, hrvatski tekstopisac, skladatelj i glazbeni producent. Zdravko Mamić, bivši hrvatski nogometni administrator i sportski agent. Milan Bandić, bivši gradonačelnik Zagreba, optužen za korupciju. Izvori Vanjske poveznice Službena stranica
Senj Hydroelectric Power Plant

Senj Hydroelectric Power Plant is a large high-pressure diversion power plant harnessing the Lika and Gacka Rivers water in Croatia. Senj HPP has four turbines with a nominal capacity of 72 MW each having a total capacity of 220 MW. It is operated by Hrvatska elektroprivreda. Another unit of HE Senj is about to be built with the support of EU funds and HEP Croatian Energy Company. A construction on a billion dollar project is set to start in mid 2014 with completion dates around 2017 or 2018 at the latest. References
Ruđer Bošković Institute

The Ruđer Bošković Institute (RBI; Croatian: Institut Ruđer Bošković, pronounced [instǐtuːt rûd͡ʑɛr bɔ̂ʃkɔʋit͡ɕ], IRB) is a research institute located in the Šalata neighborhood of Zagreb, Croatia, founded in 1950, which studies the sciences. Description It is the largest Croatian research institute in the fields of the natural sciences and technology. The name of the institute, which honours the scientist Ruđer Bošković, was put forth by one of its founders, physicist Ivan Supek. The institute has a multidisciplinary character; it employs approximately 550 academics and students from the fields of experimental and theoretical physics, chemistry and materials physics, organic and physical chemistry, biochemistry, molecular biology and medicine, environmental and marine research and computer science and electronics. Within Croatia, RBI is a national institution dedicated to research, higher education and provision of support to the academic community, to state and local governments and to technology-based industry. Within the European Union, RBI forms a part of the European Research Area. Worldwide, RBI collaborates with many research institutions and universities upholding the same values and vision. Approximately 75% of the institute's funding is provided by the Government of Croatia, through the Ministry of Science, Education and Sports. Divisions The institute is organized into 14 research divisions and centers: Division of Theoretical Physics Division of Experimental Physics Division of Materials Physics Division of Electronics Division of Physical Chemistry Division of Organic Chemistry and Biochemistry Division of Materials Chemistry Division of Molecular Biology Division of Molecular Medicine Center for Marine Research Division for Marine and Environmental Research Division of Laser and Atomic Research and Development NMR Centre Centre for Informatics and Computing Annual Reports Annual reports for the institute are available from 2002 to 2014 but apparently not after 2014. Pivac, Nela (2014). "Annual Report 2013" (PDF). Ruđer Bošković Institute. Retrieved 24 March 2017. Notes and references External links Official website (in Croatian and English)
Institut Ruđer Bošković

Institut „Ruđer Bošković“ (IRB) u Zagrebu najveći je istraživački institut iz područja prirodnih znanosti i tehnologija na području Republike Hrvatske. Institut je multidisciplinarnog karaktera i zapošljava više od 500 znanstvenika i studenata s područja eksperimentalne i teorijske fizike, fizike i kemije materijala, organske i fizičke kemije, biokemije, molekularne biologije, medicine, istraživanja mora i okoliša, računarstva i elektronike. Povijest Osnovan je 1950. kao institut za znanstvena istraživanja iz područja atomske fizike. Ime instituta predložio je jedan od osnivača – fizičar Ivan Supek – u počast poznatome znanstvenome vizionaru, hrvatskome fizičaru Ruđeru Boškoviću. U okviru Europske unije, IRB je dio Europskog istraživačkog područja (European Research Area). IRB surađuje s mnogim institutima i sveučilištima u svijetu, s kojima dijeli zajedničke vrijednosti i vizije. Ustroj Zavodi Zavod za teorijsku fiziku Zavod za eksperimentalnu fiziku Zavod za fiziku materijala Zavod za elektroniku Zavod za fizičku kemiju Zavod za organsku kemiju i biokemiju Zavod za kemiju materijala Zavod za molekularnu biologiju Zavod za molekularnu medicinu Centar za istraživanje mora Zavod za istraživanje mora i okoliša Zajedničke jedinice za znanstvenu potporu Centar za znanstvene informacije Centar za nuklearnu magnetsku rezonanciju Centar za informatiku i računarstvo Centar za detektore, senzore i elektroniku Izvori Zavodi, www.irb.hr, pristupljeno 16. prosinca 2021. Vanjske poveznice Mrežna mjesta Službene stranice Institut Ruđer Bošković na Facebooku Institut Ruđer Bošković na Twitteru Institut Ruđer Bošković Arhivirana inačica izvorne stranice od 3. veljače 2016. (Wayback Machine) na Linkedinu Institut Ruđer Bošković na Vimeu
Институт Руджера Бошковича

Институт Руджера Бошковича (ИРБ; хорв. Institut Ruđer Bošković) — хорватский научно-исследовательский институт, расположенный в загребском районе Шалата. Основан в 1950 году. Директором института является Томе Античич. Описание Это самый большой хорватский научно-исследовательский институт в области естественных наук и технологии. Он был основан в 1950 году. Изначально имел четыре подразделения: теоретической, молекулярной и ядерной физики, а также электроники. В 1951 году институт получил имя хорватского учёного Руджера Бошковича. Дать ему такое название предложил один и основателей института, физик Иван Супек. К 1971 году в нём работало более 250 сотрудников. В настоящее время институт является междисциплинарным учреждением. В нём работают около 900 человек, из них 550 учёных и студентов в следующих областях: экспериментальная и теоретическая физика, химия и физика материалов, органическая и физическая химия, биохимия, молекулярная биология и медицина, охрана окружающей среды, морские исследования, компьютерные науки и электроники. Институт находится в Загребе за исключением центра морских исследований, расположенного в городе Ровинь в северной Адриатике. По данным на 2013 год, бюджет института составлял 26,6 млн. евро. В Хорватии ИРБ — это национальное учреждение, занимающееся проблемами науки, высшего образования и оказанием поддержки академического сообщества, государственных и местных органов власти, а также высокотехнологичной индустрии. В рамках Европейского Союза ИРБ входит в состав Европейского исследовательского пространства. ИРБ сотрудничает со многими научно-исследовательскими институтами и университетами мира. Примерно 75 % финансирование института осуществляется Правительством Хорватии через Министерство науки, образования и спорта. Подразделения В состав института входят 14 научно-исследовательских подразделений и центров: Подразделение теоретической физики Подразделение экспериментальной физики Подразделение материалов по физике Подразделение электроники Подразделение физической химии Подразделение органической химии и биохимии Подразделение химии материалов Подразделение молекулярной биологии Подразделение молекулярной медицины Центр морских исследований Подразделение морских и экологических исследований Подразделение лазерной и атомно-научные исследования и разработки Центр ЯМР Центр информатики и вычислений Примечания Литература Pivac, Nela. Annual Report 2013 (PDF). Ruđer Bošković Institute (2014). Дата обращения: 24 марта 2017. Архивировано 8 февраля 2016 года. Tomislav Badovinac Zagreb i Hrvatska u Titovo doba. Savez društava «Josip Broz Tito» Hrvatske, 2004 Cindro, Nikola; Despotović, R.; Hendeković, J.; Jurin, Mislav; Keglević, D.; Mutabdžija, R.; Pravdić, Velimir, eds. (1980) Institut "Ruđer Bošković" 1950 - 1980. Institut Ruđer Bošković, Zagreb. Архивная копия от 2 ноября 2018 на Wayback Machine Ссылки irb.hr — официальный сайт Института Руджера Бошковича (хорв.) (англ.)
Институт Руђер Бошковић

Институт „Руђер Бошковић“ (ИРБ) у Загребу највећи је истраживачки институт из подручја природних наука и технологија на подручју Републике Хрватске. Институт је мултидисциплинарног карактера и запошљава више од 500 научника и студената с подручја експерименталне и теоријске физике, физике и хемије материјала, органске и физичке хемије, биохемије, молекуларне биологије, медицине, истраживања мора и околине, рачунарства и електронике. Историјат Основан је 1950. као Институт за физику ЈАЗУ. До 1955. проширен је на хемију и биологију. Од 1955. до 1968. радио је као институт југословенске Савезне комисије за нуклеарну енергију, за научна истраживања из подручја атомске физике (теоријска и експериментална нуклеарна физика, циклотрон), електроници, хемији (радиохемија, физикална хемија, анорганска и структурна хемија, колоидна и електрохемија, радиациона хемија, теоријска хемија, органска хемија, биохемија) и биологији (физиологија, трансплантациона имунологија). Име института предложио је један од оснивача, физичар Иван Супек, у почаст познатом научном визионару, дубровачком физичару Руђеру Бошковићу. У појединим раздобљима у Институту се одвијао постдипломски студиј за природословне науке Свеучилишта у Загребу, па су сарадници ИРБ-а учествовали у настави на Природословно-математичком факултету те у настави електроничких дисциплина на Факултету електротехнике и рачунарства, а били су и оснивачи мултидисциплинарног студија науке о мору на Свеучилишту у Загребу. У оквиру Европске уније, ИРБ је део Европског истраживачког подручја. ИРБ сарађује с многим институтима и универзитетима у свету, с којима дели заједничке вредности и визије. Састав Заводи Завод за теоријску физику Завод за експерименталну физику Завод за физику материјала Завод за електронику Завод за физичку хемију Завод за органску хемију и биохемију Завод за хемију материјала Завод за молекуларну биологију Завод за молекуларну медицину Центар за истраживање мора Завод за истраживање мора и околине Заједничке јединице за научну потпору Центар за научне информације Центар за нуклеарну магнетску резонанцију Центар за информатику и рачунарство Центар за детекторе, сензоре и електронику Референце Спољашње везе Службене странице
Ruđer Bošković-institutet

Ruđer Bošković-institutet (kroatiska: Institut Ruđer Bošković, akronym IRB) är ett forskningsinstitut i Zagreb i Kroatien. Det grundades år 1950 och är det främsta forskningsinstitutet i landet inom naturvetenskap och teknik. Institutet är beläget i stadsdelen Gornji grad-Medveščak och är uppkallat efter 1700-talsfilosofen och matematikern Ruđer Josip Bošković. Beskrivning av verksamheten Ruđer Bošković-institutet är en till största del statsfinansierad institution hängiven forskning, högre utbildning och stöd till den akademiska världen, statliga och lokala myndigheter samt den teknikbaserade industrin. Institutet är en del av Europeiska forskningsområdet (ERA) och samarbetar internationellt med institut och universitet världen över. Forskningsinstitutet bedriver en tvärvetenskaplig verksamhet och sysselsätter totalt 900 personer, varav 550 forskare. Forskarna arbetar inom områden som experimentell och teoretisk fysik, kemi och materialfysik, organisk och fysikalisk kemi, biokemi, molekylärbiologi och medicin, miljö och havsforskning, datavetenskap och elektronik. Cirka 90 % av verksamheten finansieras av den kroatiska regeringen genom Vetenskaps-, utbildnings- och sportdepartementet. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Ruđer Bošković-institutet.
Інститут імені Руджера Бошковича

Інститут імені Руджера Бошковича — науково-дослідний інститут, розташований у районі Шалата в Загребі, Хорватія, заснований у 1950 році. Опис Це найбільший хорватський науково-дослідний інститут у галузі природничих наук та техніки. Назвати інститут на честь Руджера-Йосипа Бошковича запропонував один із його засновників, фізик Іван Супек. Інститут має мультидисциплінарний характер: у ньому працюють приблизно 550 науковців та студентів з областей теоретичної фізики, хімії та фізики матеріалів, органічної та фізичної хімії, біохімії, молекулярної біології та медицини, екологічних та морських досліджень, інформатики та електроніки. В межах Хорватії це національна установа, яка займається дослідженнями, вищою освітою та наданням підтримки академічній спільноті, державам та місцевим органам влади і промисловості, що базується на технологіях. У межах Європейського Союзу ІРБ є частиною Європейського дослідницького простору. Співпрацює з багатьма дослідницькими установами та університетами, дотримуючись тих самих цінностей та бачення. 75 % фінансування інституту забезпечується урядом Хорватії через Міністерство науки, освіти та спорту. Відділи До інституту входять 14 дослідницьких підрозділів та центрів: Відділ теоретичної фізики Відділ експериментальної фізики Відділ фізики матеріалів Відділ електроніки Відділ фізичної хімії Відділ органічної хімії та біохімії Відділ хімії матеріалів Відділ молекулярної біології Відділ молекулярної медицини Центр морських досліджень Відділ морських та екологічних досліджень Відділ лазерних та атомних досліджень та розробок ЯМР-центр Центр інформатики та обчислювальної техніки Джерела Pivac, Nela (2014). Annual Report 2013 (PDF). Ruđer Bošković Institute. Архів оригіналу (PDF) за 6 червня 2018. Процитовано 24 березня 2017. Примітки Посилання Офіційний сайт (in Croatian and English) 45.8294° пн. ш. 15.9859° сх. д.﻿ / 45.8294; 15.9859
Спортски центар Раде Свилар

Спортски центар Раде Свилар је фудбалски стадион у Апатину, Србија. На њему своје домаће утакмице играо Младост Апатин. Стадион има капацитет за 3.000 гледалаца. На стадиону је Младост играла утакмице Суперлиге Србије, затим Прве лиге и нижих лига као и национални куп Србије. На овом стадиону гостовали су Партизан, Црвена звезда, ОФК Београд. Види још Списак фудбалских стадиона у Србији Спољашње везе Слике СЦ Раде Свилар
Sava River Bridge (A3)

The Sava Bridge is located between Kosnica and Ivanja Reka interchanges of the A3 motorway near Zagreb in Croatia, spanning Sava River. It is 1,064.5 metres (3,492 ft) long, and it comprises four traffic lanes and two emergency lanes. Construction work on the Sava Bridge started in 1977 and was opened to traffic in 1981. When completed, the bridge was the largest, in terms of its plan area, prefabricated girder bridge in Croatia. The bridge was designed by Zvonimir Lončarić and built by Hidroelektra, Zagreb. Description The bridge consists of three major sections. The southern foreshore is spanned by 39-metre (128 ft) prefabricated reinforced concrete girders freely supported across neoprene bearings on top of pier cap beams spanning 40 m (130 ft) + 12 x 41 m (135 ft) = 532 metres (1,745 ft). The central section of the bridge consists of cantilevers and suspended 39-metre (128 ft) prefabricated reinforced concrete girders, and is 328.5 metres (1,078 ft) long. The southern foreshore is spanned by a structure identical to the one on the northern foreshore, except it is shorter as it spans 40 m (130 ft) + 4 x 41 m (135 ft) = 204 metres (669 ft). Bridge piers are thin and slender to minimize any disruption to Sava River course. Bridge foundations are executed on "Benoto" piles. The bridge is executed as two parallel structure – each carrying one motorway carriageway. The bridge is located in a horizontal curve comprising 4,000-metre (13,000 ft) radius and a vertical convex curve of 20,000-metre (66,000 ft) radius, as it crosses the river at a 76 degree angle relative to the riverbed. Due to the oblique angle of the crossing, the riverbed spanned is 230 metres (750 ft) wide at the point of the crossing. The deck surface exhibits symmetrical 2% grade towards the banks. Between 2005 and 2010 a thorough rehabilitation of the bridge was performed to remedy some details, execution shortcomings recorded since 1981 and damage caused by intensive use of salt during winter use of the bridge. Traffic volume Volume of traffic using the Sava River bridge is not reported regularly by Hrvatske ceste in their annual bulletin on Croatian road traffic volume. Conversely, such information is gathered from time to time and made available through various published studies, published by the City of Zagreb or Hrvatske ceste. A study related to a proposed northern Zagreb bypass specifies Annual average daily traffic (AADT) of 36,393 on the A3 motorway section comprising the bridge. However, that figure applies to year 2004, and the adjacent motorway sections, where AADT is published regularly, display a 30% increase in traffic between 2004 and 2009, and a similar increase of traffic volume may be expected to be observed on the bridge. See also List of bridges by length References
Podul pe A3 peste râul Sava

Podul peste Sava este situat între nodurile Kosnica⁠(d) și Ivanja Reka⁠(d) ale autostrăzii A3, lângă Zagreb, în Croația, și traversează râul Sava. Are 1.064,5 m lungime și cuprinde patru benzi de circulație și două benzi de urgență. Lucrările de construcție la podul peste Sava au început în 1977, iar podul a fost deschis circulației în 1981. La data finalizării lui, podul era cel mai mare pod cu grinzi prefabricate ca suprafață din Croația. Podul a fost proiectat de Zvonimir Lončarić și construit de Hidroelektra Zagreb. Descriere Podul este format din trei secțiuni majore. Viaductul sudic de acces este format din grinzi prefabricate din beton armat de 39 m sprijinite liber pe lagăre din neopren deasupra capete de pilă, cu deschidere de 40 m. Secțiunea propriu-zisă a podului este formată din console și grinzi prefabricate suspendate din beton armat de 39 m și are 328,5 m lungime. Viaductul sudic de acces stă pe o structură identică cu cea de pe malul nordic, cu excepția faptului că este mai scurtă, de 204 m. Pilele podului sunt subțiri pentru a minimiza orice perturbare a cursului râului Sava. Fundațiile podului sunt executate pe piloți „Benoto”. Podul este executat ca două structuri paralele – fiecare ținând câte un sens de autostradă. Podul este situat într-o curbă orizontală care cuprinde pe o lungime de 4.000 m și o curbă verticală convexă cu raza de 20.000 m, traversând râul la un unghi de 76 de grade față de albia râului. Din cazua traversării în unghi oblic, în punctul de trecere albia râului este traversată pe o lungime de 230 m. Suprafața platformei prezintă o înclinare simetrică de 2% față de maluri. Între anii 2005 și 2010 s-a efectuat o reabilitare minuțioasă a podului pentru remedierea unor detalii, neajunsuri de execuție consemnate încă din 1981 și daune produse de utilizarea intensivă a sării pentru prevenirea derapajelor pe timpul iernii. Volumul de trafic Volumul traficului care utilizează podul peste Sava nu este raportat în mod regulat de Hrvatske ceste⁠(d) în buletinul anual privind volumul traficului rutier croat. Astfel de informații sunt colectate din când în când și puse la dispoziție prin diverse studii publicate, fie de către primăria Zagrebului, fie de Hrvatske ceste. Un studiu legat de o variantă de centură propusă pentru nordul Zagrebului specifică un trafic mediu zinlic anual (MZA)⁠(d) de 36.393 pe secțiunea de autostradă A3 care cuprinde podul. Această cifră era valabilă pentru anul 2004, iar tronsoanele adiacente de autostradă, în care MZA este publicat în mod regulat, prezintă o creștere de 30% a traficului între 2004 și 2009 și ar fi de așteptat să existe o creștere similară a volumului de trafic pe pod. Note