NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Votla cerkev

Votla cerkev (hrvaško Šuplja crkva) so ostanki romanske rimskokatoliške cerkve iz 11. stoletja v Saloni, Hrvaška. Zgodovina Cerkev se je prvotno imenovala bazilika svetega Petra in Mojzesa. Zgrajena je bila na temeljih starejše krščanske cerkve poleg bizantinske kapele iz 6. stoletja. Znana je po tem, da so v njej kronali kralja Zvonimirja, in je ob cerkvah, kot sta cerkvi sv. Štefana na Otoku in sv. Marije v Solinu, ena od cerkva, ki so jih zgradili Hrvati, v 11. stoletju. Dolga je bila 26 metrov in široka 13 metrov in imela tri apside, ločene s stebri. Zahodni vhod je imel narteks, južna stran pa zvonik, od katerega je ostalo le še nekaj stopnic. V narteksu naj bi bil sarkofag, zelo verjetno hrvaškega kralja. Lokacija se je začela raziskovati v 20. letih prejšnjega stoletja. Leta 1931 je izkopaval Ejnar Dyggve, njegovo delo pa je bilo dokončano leta 1934. Leta 1935 je dela nekaj časa nadaljeval Ljubo Karaman. Nekaj obnovitvenih del je bilo opravljenih v petdesetih letih 20. stoletja, najresnejše arheološke raziskave pa so bile opravljene v letih 1990–1993. Najdišče je zdaj zavarovano in večinoma izkopano, vendar ga še vedno ogrožajo vode Jadra in bližnja cesta. Sklici
Večka kula

Večka kula, je utvrda iz 16. stoljeća u općini Starigrad u Zadarskoj županiji. Večka kula datira iz 16. stoljeća i dobiva naziv zbog izgrađenosti na lokaciji Večkog polja na samoj obali Starigrada. Sagrađena u svrhu obrane od Turaka i pripada selu Vuče, a spominje se 1508. Lokacija sela je u današnjem mjestu Seline, i smatra se da crkva sv. Petra pripada Selinama. U napadima Turaka kula ima veliki strateški značaj u kontroli plovidbe brodova u Velebitskom kanalu. Važni plovidbeni pravci su bili od kule preko Vinjerca i ulazak u Zadarski kanal. Kopneni put vodi kroz Veliku Paklenicu, pored utvrde Paklarić smještene na ulazu u kanjon i dalje preko Velebita. Dijelovi kule jednim dijelom su pod morem, i pretpostavlja se da po rupama u zidovima za grede u unutrašnjosti je bila na tri kata. Na vrhu kule vidu se maleni prozori zakošenih usjeka što asocira na puškarnice. Mnoge su legende ispričane o kuli, najzanimljivije su o kralju Pasoglavu. Izvori
Kostel Panny Marie z Ostrova (Solin)

Kostel Panny Marie v Solinu (chorvatsky Crkva Blažene Djevice Marije u Solinu, či místním názvem Gospa u Bristima – Panny Marie u Dubu) je farní kostel v chorvatském městě Solin ve Splitsko-dalmatské župě. Původně byl založen v 10. století královnou Helenou jako korunovační bazilika. Historie Dnešní objekt kostela stojí v místě někdejšího předrománského kostela Panny Marie z Ostrova (chorv. Gospa od Otoka), jednoho ze dvou starochorvatských kostelů, který roku 976 v Solinu založila chorvatská královna Helena Zadarská (Jelena Slavna). Základy původního kostela jsou vyznačeny na severní straně dnešní budovy. Tím druhým je již téměř zaniklý kostel svatého Štěpána z Ostrova (chorv. Crkva svetog Stjepana od Otoka). Starý kostel Panny Marie na Ostrově měl podobu trojlodní baziliky, přibližně stejně velké jako dnešní kostel. Stejně jako jiné starochorvatské kostely byl postaven z kamenných úlomků, zřejmě ze starších budov, omítnutých štukem. Někteří historikové se domnívají, že na přední straně kostela byla jedna nebo dvě zvonice. Ve vstupní části kostela je na zdi umístěna busta zakladatelky kostela, královny Jeleny Zadarské. V římse nad vstupem kostela je nápis Literatura Emin Armano, Orgulje hrvatskih graditelja. Tragom Ladislava Šabana, 2006., ITG, Zagreb Marin, Emilio, Starohrvatski Solin, 1992., Galerija Umjetnina, Matica Hrvatska, Split Željko Rapanić, Solin u Starohrvatsko doba, 1996., Muzej HAS, Split Související články Gospin otok (ostrov Panny Marie) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel Panny Marie v Solinu na Wikimedia Commons Fotografie dnešního kostela[nedostupný zdroj] Gospa u Bristima na oficiálních stránkách mělsta Solin
Miroševac

Miroševac je zagrebačko gradsko groblje, smješteno u naselju Miroševcu, u Gornjoj Dubravi. Izgrađeno je početkom pedesetih god. XX. st. zbog prenapučenosti Mirogoja. Prvi ukop izvršen je u studenomu 1952. Uz samo groblje nalazi se župna crkva BDM Kraljice Mira, koja služi i kao grobljanska crkva. Izvori
Kostel Nalezení svatého Kříže (Vodice)

Kostel Nalezení svatého Kříže ve Vodici (chorvatsky (župna) crkva Našašća svetog Križa u Vodicama) je římskokatolický farní kostel šibenické diecéze. Kostel postavený v barokním slohu byl vysvěcen v roce 1760. Nachází se s vedle stojící zvonicí v centru chorvatského městečka Vodice v Šibenicko-kninské župě. Historie Vodický kostel je jedním z nejvýznamnějších barokních objektů v Dalmácii. V roce 1725 významný stavitel Ivan Skoko z nedalekého Šibeniku vybudoval kapli kolem dnešního hlavního oltáře, která se později stala organickou součástí interiéru kostela rozšířeného v letech 1746–1749. Budova dostala souměrné průčelí s barokním portálem a honosnou rozetou. Boční stěny byly opatřeny oválnými barokními okny. Popis kostela V interiéru kostela se nachází skvostný barokní oltář zasvěcený svatému Kříži. Další dva boční oltáře jsou zasvěceny Srdci Ježíšově a Svaté rodině. Na oltářích se nachází dva obrazy, které jsou významnou ukázkou malířství 20. století v Dalmácii: v horní části oltáře Srdce Ježíšova je vyobrazen Ježíšův obraz nad kamennou zdí s červeným srdcem vyobrazeným přes roucho na hrudi. Kristus je zde znázorněn jako ve vidění před Křížem. Vlevo klečí mladistvá postava sv. Stanislava Kostky, před nímž leží kniha. Vpravo je vzpřímená postava sv. Vincence, mučedníka ze Zaragozy, s bílým ornátem, na němž je růžový kříž. V levé ruce má mučednickou palmu a na bosých nohách sandály. Na obraze zcela dole je kurzívou psaný podpis autora Eugenia Moretti-Lareseho (1822–1874), později částečně přemalovaný zlatým pruhem, proto dnes sotva čitelný. Vzhledem k tomu, že vodické "Bratrstvo Přeslavného Srdce Ježíšova" ("Braština Prislavnoga Isusova serdca") byla založena v roce 1851, je pravděpodobné, že obraz pochází z té doby. Druhým je oltářní obraz na oltáři Svaté Rodiny. Podpis téhož autora v jeho spodní části je zde lépe čitelný. Obraz zachycuje Svatou rodinu seskupenou před kamennou zdí. Pyramidové kompozici dominuje postava sv. Josefa s šedivým plnovousem, mladistvé znázornění Matky Boží držící nahého plavovlasého Ježíška s věncem růží v ruce. S Dítětem si hraje Jan Křtitel vyobrazený s kudrnatými vlasy s kouskem látky a rouna kolem boků. V ruce drží kříž, na kterém je stuha s nápisem: Ecce agnus Dei. / Eugenio Moretti-Larese, Venecija 1822–1874/. Zvonice Architektonicky slohově poměrně prostá zvonice s uzavřenou základnou a dvěma loggiemi z let 1752–1772 je zastřešená jehlanovou střechou. Byla postavena podle návrhu architekta Vicka Macanoviće, zvaného „Dubrovčanin“, italsky „Raguseo“, tj. z Dubrovníka. Zvonice je osazena třemi zvony. Velký zvon Sv. Josef snoubenec byl odlit v roce 1852 zvonařem Petarem Bazem v Benátkách a váží 859 vídeňských funtů. 24. dubna 1853 jej vysvětil biskup Ivan Berčić. Prostřední zvon je zasvěcen sv. Kříži, třetí zvon byl zřejmě instalován později. Od roku 2007 jsou zvony poháněny elektricky. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nalezení svatého Kříže ve Vodici na Wikimedia Commons
Župna crkva Svetog Križa u Vodicama

Crkva Svetog Križa u Vodicama katolička je crkva koja se nalazi u samom centru grada Vodica. Povijest i zanimljivosti Crkvu je gradio predstavnik i majstor dalmatinskoga baroka Ivan Skok. Majstor Skok radio je na kapeli glavnoga oltara 1725. te je ona kasnije uklopljena u proširenje crkve koje je započeto 1746. g., a završeno 1749. g. Tijekom proširenja crkva dobiva skladno pročelje, s baroknim portalom i raskošnom rozetom, i pobočne zidove s oblim baroknim prozorima. Odmah do crkve nalazi se i zvonik koji je od 1752. do 1772. gradio dubrovački majstor Vicko Macanović, a tijekom gradnje zvonika 1760. g. crkva je posvećena. Zvonik ima dvije loggie, od kojih donja sa svake strane ima dva veća prozora, a gornja tri manja. Zvonik ima tri zvona. U crkvama se nalaze oltarne pale čiji je autor poznati talijanski slikar Eugenio Moretti Varese, a vjerojatno su naručene 1851. godine. Galerija Izvori
Groblje Svete Ane

Groblje Svete Ane je osječko gradsko groblje, smješteno u naselju Gornji grad. Opis Groblje sv. Ane u Osijeku, prema podacima kanonske vizitacije iz 1754. godine, tih je godina u funkciji s obzirom da mu je prethodila izgradnja lazareta 1748. godine zbog haranja kuge. Današnji raspored groblja baziran je na osnovi prikaza grobnih polja kakav se očitava na planu iz 1922. godine. Izdvojene su dvije skupine grobnih spomenika po svojim dostignućima bitnim za očuvanje kulturne baštine. Prvu skupinu čine grobni spomenici stilskih oznaka zrelog historicizma i secesije sa skulpturama poznatih umjetnika tvoreći time arhitektonsko-umjetničku cjelinu. Drugu skupinu čine pojedinačni nadgrobni spomenici izdvojeni poradi vrsnosti obrtničkog rada anonimnih autora koji se očituje u kvaliteti vrste odabranog materijala i stilskim karakteristikama koje oblikovanjem, dekoracijom i jednostavnim izričajem korespondiraju bogato izdjelanim grobnim spomenicima prve skupine, doprinoseći time povijesnoj, dokumentarnoj i umjetničkoj vrijednosti groblja. Zaštita Pod oznakom Z-5843 zavedeno je kao nepokretno kulturno dobro – nepokretna pojedinačna, pravna statusa zaštićena kulturnog dobra, klasificirano kao "memorijalne građevine". Znamenite osobe Znamenite osobe pokopane na groblju sv. Ane su: Izvori
Església de la Santa Creu (Nin)

L'església de la Santa Creu (croat Crkva svetog Križa) a Nin es una església catòlica preromànica que es va construir al voltant de l'any 800 i probablement va ser inicialment l'església episcopal de l'antiga diòcesi de Nin. Se l'anomena també la "catedral més petita del món" encara que fa molt de temps ja no sigui seu d'un bisbe i fa 7,80 m de llarg, 7,60 m d'ample i 8,20 m d'alçada. Referències
Heilig-Kreuz-Kirche (Nin)

Die römisch-katholische Heilig-Kreuz-Kirche (kroatisch Crkva svetog Križa) in Nin, Kroatien wurde um das Jahr 800 erbaut und war vermutlich anfangs Bischofskirche des aufgehobenen Bistums Nin. Sie wird als die „kleinste Kathedrale der Welt“ bezeichnet und ist innen 7,80 m lang, 7,60 m breit und 8,20 m hoch. Der Zentralbau besteht aus einer hoch aufragenden Rotunde, die von vier kurzen Kirchenschiffen in der Form eines griechischen Kreuzes umgeben ist. Der fensterlose, rechteckige Altarraum wird seitlich von Apsiskalotten flankiert; die gegenüber liegende Eingangsseite hebt sich durch einen Glockengiebel hervor. Die Dimensionen der Kirchenmauern, der Türen und der Fenster wurden an die unterschiedlichen Lichtverhältnisse innerhalb eines Jahres und auch innerhalb eines Tages angepasst. Sie konnte somit auch als Kalender und Uhr dienen. Dieses Zeugnis kroatischer Baukunst aus der Zeit der Vorromanik ist eines der besterhaltenen Bauwerke aus jener Zeit. Weblinks Die Kirche des Heiligen Kreuzes. Stadt Nin Crkve u sjeverozapadnom dijelu zadarskoga zaleđa
Church of the Holy Cross, Nin

Church of the Holy Cross (Croatian: Crkva svetog Križa) is a Croatian Pre-Romanesque Catholic church originating from the 9th century in Nin. Description The church is that of a central type, it features the Croatian interlace (or simply "troplet") and a carved name of the župan (count) of Nin "Godečaj", who administered the county of Nin during the time of the Croatian principality. He built the church next to his local seat in the 9th-century. The church is known under the moniker of "the smallest cathedral in the world." The name comes from the fact that it was once the seat of the bishop of Nin, a historical position which ceased to exist in the 18th century. According to a theory from an art historian Mladen Pejaković, the design has an intentionally unbalanced elliptical form designated to "follow" the position of the Sun, retaining the functionality of a calendar and sundial. Gallery See also Nin, Croatia Church of St. Nicholas, Nin Architecture of Croatia Church of St. Donatus Church of Holy Salvation, Cetina References
Crkva Sv. Križa u Ninu

Crkva Sv. Križa u Ninu, poznata i kao „najmanja katedrala na svijetu”, najpoznatiji je ninski građevni spomenik. Opis Nalazi se pokraj župne crkve u Ninu. Datira iz 9. stoljeća, a oblikom podsjeća na grčki jednokraki križ. Krakovi su presvođeni kubastim svodom, vanjski dio je ukrašen nizom slijepih niša, dok je kupola nepravilnog elipsoidnog oblika koji se prema vrhu suzuje a s vanjske strane ukrašena slijepim nišama. Oko promatrača uvidjet će greške u gradnji koje nisu nastale neznanjem, već su promišljeno djelo majstora. Naime pomaci od pravilne osi i nazovimo ih greške u zidanju posljedica su praćenja sunca. Tako je crkvica služila kao svojevrstan sat i kalendar u dobu u kojem je izgrađena. Za vrijeme hrvatskih vladara služila je kao dvorska kapela kneževa dvora koji se nalazio u neposrednoj blizini. Na nadvratniku s donje strane nalazi se ime župana Godečaja (Godeslava) za koji se drži da „najstariji poznati nam natpis hrvatskoga vremena”. U užoj okolici pronađeno je i istraženo oko 170 srednjovjekovnih starohrvatskih grobova koji datiraju od VIII. do XV. st. te stambene prostorije starih Hrvata. Galerija Izvori Literatura Raukar, Tomislav, Hrvatsko srednjovjekovlje, Zagreb 1997. Šišić, Ferdo, Povijest Hrvata u vrijeme narodnih vladara, Zagreb 1990. (pretisak) Vanjske poveznice Ante Rogić: Sedmaši učili o fenomenu crkvice Sv. Križa, Zadarski list, 11. studenoga 2015.
Chiesa della Santa Croce (Nona)

La chiesa della Santa Croce (in croato: crkva svetog Križa) si trova a Nona, in Croazia. La chiesa è stata cattedrale della diocesi di Nona ed è anche conosciuta come "la più piccola cattedrale del mondo". Storia e descrizione La chiesa risale al IX secolo, in stile preromanico. Presenta una forma che ricorda una croce greca. L'esterno è decorato con una serie di nicchie cieche, mentre la cupola è di forma ellissoidale irregolare e si restringe verso l'alto. Tale struttura è volutamente sbilanciata in modo da "seguire" la posizione del Sole, facendo così della chiesa una sorta di orologio solare. Sul lato inferiore dell'architrave è riportato il nome del prefetto Godečaja (Godeslav), la più antica iscrizione croata conosciuta del nostro tempo. Note Voci correlate Diocesi di Nona Chiesa cattolica in Croazia Cattedrali in Croazia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa della Santa Croce Collegamenti esterni (EN) Chiesa della Santa Croce, in GCatholic.org.
Kościół św. Krzyża w Ninie

Kościół św. Krzyża w Ninie (chor. crkva Sv. križa) – przedromański kościół z ok. 800 r. w Ninie, w północnej Dalmacji (Chorwacja). Uważany niegdyś za najmniejszą katedrę świata (40 m obwodu), ponieważ w IX w. był najprawdopodobniej siedzibą biskupa Ninu. Historia Kościół powstał w miejscu rzymskiej bazyliki. Jego budowę datuje się na przełom wieków VIII i IX. Świątynia była najprawdopodobniej siedzibą biskupa Ninu w IX w. Architektura Architektura zewnętrzna Kościół powstały na planie krzyża greckiego ma dwie absydy, a nad jego centralną częścią wznosi się wydłużona, owalna kopuła, zwężająca się ku górze. Fronton budowli zdobi rząd ślepych nisz. Nad drzwiami wejściowymi znajduje się kamienna listwa dekoracyjna pokryta charakterystycznym motywem przeplatającej się wstęgi. Na dole listwy umieszczona jest inskrypcja z IX w. wzmiankująca chorwackiego żupana Godečaja (Godesława). Budowla przypomina inne świątynie powstające w owym czasie w okolicach Rawenny czy oktogonalne kaplice Karolingów (np. kaplica pałacu Karola Wielkiego w Akwizgranie). Według jednej z teorii bryła kościoła oddaje pozycje słońca z okresu przesilenia wiosennego i jesiennego. Budowla spełniała najprawdopodobniej funkcje kalendarza lub zegara. Architektura wnętrz Obecnie kościół nie ma żadnego wyposażenia. Uważa się, że sześciokątna kamienna chrzcielnica księcia Ninu Wiszesława (785–802) (obecnie w Muzeum Archeologicznym w Splicie, kopia w Muzeum Archeologicznym w Ninie) została wykonana dla kościoła św. Krzyża w Ninie. Chrzcielnica powstała z jednego bloku wapienia, a jej boki zdobi charakterystyczny motyw przeplatającej się wstęgi. Na brzegu chrzcielnicy znajduje się łacińska inskrypcja wzmiankująca księcia Wiszesława. Pomnik Grzegorza z Ninu Nieopodal świątyni znajduje się brązowy posąg biskupa Grzegorza z Ninu autorstwa chorwackiego rzeźbiarza Ivana Meštrovicia. Przypisy Bibliografia John Van Antwerp Fine, John V. A. Fine, Jr., The Early Medieval Balkans: A Critical Survey from the Sixth to the Late Twelfth Century, University of Michigan Press, 1991 ISBN 0-472-08149-7. Florin Curta, Paul Stephenson, Southeastern Europe in the Middle Ages, 500-1250, Cambridge University Press, 2006 ISBN 0-521-81539-8. Tony Fabijancic, Croatia: Travels in Undiscovered Country, University of Alberta, 2003, ISBN 0-88864-397-7. R. Prikryl, Dimension Stone 2004 – New Perspectives for a Traditional Building Material, Taylor & Francis, 2004, s. 30 ISBN 90-5809-675-0. Antun Travirka, Dalmatia: history, culture, art heritage, Forum, Zadar, 2008 ISBN 978-953-179-716-0. Andre Vauchez, Richard Barrie Dobson, Adrian Walford, Michael Lapidge, Encyclopedia of the Middle Ages, Routledge, 2000 ISBN 1-57958-282-6.
Церковь Святого Креста (Нин)

Церковь Святого Креста (хорв. Crkva svetog Križa) — хорватская дороманская крестово-купольная католическая церковь в городе Нин. Время строительства церкви относят к IX веку. Согласно теории историка искусств Младена Пеяковича, конструкция церкви имеет намеренно несбалансированную эллиптическую форму, как бы следующую за движением солнца и сохраняющую функциональность календаря и солнечных часов. В первое время своего существования, в бытность княжества Приморская Хорватия, церковь использовалась как княжеская часовня располагавшимся рядом двором правителя. На дверной перекладине вырезана надпись IX века, упоминающая хорватского жупана Годечая (župan "Godečaj"). Местная традиция называет её «самым маленьким собором мира»,, однако она не является в нынешнее время резиденцией епископа Нина. Галерея Примечания
Katedralen i Nin

Heliga korsets kyrka (kroatiska: Crkva svetog Križa) är en romersk-katolsk katedral i staden Nin vid Adriatiska havet i Kroatien. Katedralen räknas som världens minsta även om dess stift numera ingår i Zadar, som är en betydligt större stad. Katedralen anlades på 800-talet och dess stift var en gång i tiden väldigt betydelsefullt. Gregorius av Nin var en kroatisk biskop över Nin som under början av 900-talet slogs mot kyrkan i Rom för rätten att få använda kroatiska språket i liturgin. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Katedralen i Nin.
Церква Святого Хреста (Нин)

Це́рква Свято́го Хреста́ (хорв. Crkva Svetog Križa) — історична римо-католицька церква у хорватському місті Нин, яка бере свій початок із ІХ століття. Збудована у дороманському стилі. На думку історика мистецтва Младена Пеяковича, конструкція має навмисно незрівноважену еліптичну форму, призначену «слідувати» за положенням Сонця, зберігаючи функціональність календаря і сонячного годинника. На своєму початку, в часи Хорватського князівства, храм використовувався як придворна каплиця князівського двору, що неподалік. Церква належить до центрального типу, її відмітною рисою є хорватське сплетіння (або просто «троплет») і різьблене ім'я хорватського жупана Годечай (хорв. Godečaj). Церква відома під прізвиськом «найменшого собору у світі», але насправді нині вона не є резиденцією єпископа Нина. Див. також Архітектура Хорватії Церква святого Доната Примітки
Drvenik (Zlarin)

Drvenik, auch Otočić Drvenik, ist eine kleine unbewohnte Insel im Kanal von Šibenik in der Gespanschaft Šibenik-Knin. Sie liegt östlich der Südspitze der Insel Zlarin und ist nicht zu verwechseln mit den weiter südlich liegenden Inseln Drvenik Veli und Drvenik Mali.
Drevenico

Drevenico, Darvenich o Cunaz (in croato: Drvenik) è un isolotto disabitato della Croazia, situato di fronte alla costa dalmata, a sud di Sebenico e a sud-est di Zlarino; fa parte dell'arcipelago di Sebenico. Amministrativamente appartiene alla città di Sebenico, nella regione di Sebenico e Tenin. Geografia Drevenico si trova nel canale di Sebenico (Šibenski kanal), parallelo alla punta meridionale di Zlarino, sul lato orientale, alla distanza di circa 600 m L'isola, che ha una forma ovale allungata, misura 1 km di lunghezza per 360 m di larghezza, ha una superficie di 0,309 km², uno sviluppo costiero di 2,43 km e un'altezza massima di 51 m. Ha un segnale luminoso a nord. Isole adiacenti Rachitta (Rakitan), isolotto 350 m a sud-est di Drevenico; ha una superficie di 0,115 km², uno sviluppo costiero di 1,33 km e l'altezza massima di 29 m 43°39′38″N 15°53′11″E43°39′38″N, 15°53′11″E. Duaina o Duainca (Dvainka), piccolo isolotto a forma di otto con un istmo al centro e un segnale luminoso nella parte nord-ovest, situato 400 m a sud di Drevenico; ha una superficie di 0,066 km² e uno sviluppo costiero di 1,34 km 43°39′16″N 15°52′43″E43°39′16″N, 15°52′43″E. Note Bibliografia (EN, HR) Tea Duplančić Leder, Tin Ujević e Mendi Čala, Coastline lengths and areas of islands in the Croatian part of the Adriatic Sea determined from the topographic maps at the scale of 1:25000 [Lunghezze delle linee di costa e aree delle isole nella parte croata del mare Adriatico definite in base alle mappe topografiche in scala 1:25000] (PDF), in Geoadria, vol. 9, n. 1, Zara, Hrvatski hidrografski institut [Istituto idrografico della Croazia], 2004, pp. 12-30, DOI:10.15291/geoadria.127. Dario Alberi, Dalmazia. Storia, arte, cultura, 2008, Trebaseleghe (PD), Lint Editoriale. Giacomo Marieni, Portolano del mare Adriatico, a cura di i.r. Istituto geografico militare, seconda edizione, Vienna, Tipografia dei PP. Mechitaristi, 1845. Cartografia (HR) Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. URL consultato il 1º gennaio 2017. G. Giani, Carta prospettiva delle Comuni censuarie della Dalmazia, foglio 6, 1839. Fondo Miscellanea cartografica catastale, Archivio di Stato di Trieste. Carta di cabottaggio del mare Adriatico, foglio VII, Milano, Istituto geografico militare, 1822-1824. URL consultato il 22 dicembre 2016 (archiviato dall'url originale il 13 aprile 2013). Voci correlate Regione di Sebenico e Tenin Sebenico Isole della Croazia
Drvenik (Zlarin)

Drvenik je majhen nenaseljen otoček šibeniškega arhipelaga v srednji Dalmaciji (Hrvaška). Drvenik leži okoli 1 km vzhodno od rta Rat na otoku Zlarin. Na severnem delu otočka, ki ima površino 0,309 km², stoji svetilnik. Dolžina obalnega pasu je 2,43 km. Najvišji vrh je visok 52 mnm. Iz pomorske karte je razvidno, da svetilnik, ki stoji na severu otočka, oddaja svetlobni signal: Z Bl 3s. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Дрвеник (Зларин)

Дрвеник је мало ненасељено острво у хрватском делу Јадранског мора, у акваторији града Шибеника са групом од 15 острва и острвца око Зларина, у којој је други по величини. Налази се 1 км источно од рта Рат на острву Зларин. На северној страни острва налази се светионик. Површина острва износи 0,309 км². Дужина обалске линије је 2,43 км.. Највиши врх на острву је висок 52 м. Референце Спољашње везе Pregled, položaj i raspored malih, povremeno nastanjenih i nenastanjenih otoka i otočića Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (30. јун 2013) стр. 26.
Drvenik, Zlarin

Drvenik är en ö i Kroatien. Den ligger i länet Šibenik-Knins län, i den södra delen av landet, 240 km söder om huvudstaden Zagreb. Arean är 0,36 kvadratkilometer. Terrängen på Drvenik är platt. Öns högsta punkt är 49 meter över havet. Den sträcker sig 1,0 kilometer i nord-sydlig riktning, och 0,5 kilometer i öst-västlig riktning. Kommentarer Källor
Letiště Rijeka

Letiště Rijeka (chorvatsky Zračna luka Rijeka, IATA: RJK, ICAO: LDRI) je letiště v Chorvatsku ležící ve městě Rijeka. Nachází se nedaleko vesnice Omišalj na ostrově Krk, 17 km od železniční stanice Rijeka. Maximálního vytížení dosahuje letiště převážně v letních měsících, kdy je využíváno turisty k přepravě na severní část chorvatského pobřeží. Letecké společnosti a destinace Cílové destinace letů z letiště Rijeka k datu 7. 11. 2021. Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Rijeka Airport na anglické Wikipedii a Letisko Rijeka na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Letiště Rijeka na Wikimedia Commons Oficiální stránky