NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Dvorana Gradski vrt

Dvorana Gradski vrt višenamjenska je nastavno-športska dvorana u Osijeku. Sastoji se od pet dvorana, od kojih je jedna atletski tunel, te pomoćnih i pratećih sadržaja. Dvije najveće dvorane kapaciteta su 3.538 i 1.448 gledatelja. Pristupni trg s glavnim stubištem na sjevernoj strani dvorane te vodena ploha i spiralna skulptura - fontana fokusiraju događanja središnjeg dijela cijelog športskog kompleksa. Prostor između stadiona i dvorane – aleja športaša - svojim urbano-parkovnim oblikovanjem nadovezuje se na glavni pristupni trg te kao suvremeni i aktivan javni gradski prostor pruža različite mogućnosti odmora, druženja, boravka i rekreacije svim građanima Osijeka. Športska dvorana oblikovno je i funcionalno podijeljena u dva osnovna međusobno povezana volumena. Okrugli valjkasti volumen oblikovni je element prepoznatljivosti koji svojom formom naglašava pokret, akciju i dinamiku športa i na njega se nastavljaju horizontalne plohe svih ostalih prostora. Dvorana je službeno otvorena 28. prosinca 2008. prijateljskom utakmicom rukometnih reprezentacija Hrvatske i Rusije, koja je završila pobjedom Hrvatske rezultatom 27:26 (17:10). Razine prizemlje – razina ± 0,00 (dvorane A, C, D, G, H, sauna, bazen, garderobe, sanitarije, športska medicina, trgovine, lokali, poslovni i ugostiteljski sadržaji, tehnika, osoblje, itd.) 1. etaža – razina +5,00 (dvorana B, gledatelji, klupske prostorije, v i p, press, caffe, ulazni hodnici, galerije, sanitarije itd.) 2. etaža - razina +9,00 (atletski tunel (F), tehnika, osoblje, itd.) 3. etaža - razina +12,00 (galerija s komentatorima, režijom, tv i sl., tehnika) Ukupna bruto površina građevine je 18.590 m2. Glavne športske površine koje se nalaze u pet odvojenih dvorana te dodatni prostori za trim, fitness i saunu s malim bazenom funkcionalno su podijeljene u nekoliko specifičnih zona i razina. Dimenzije dvorana velika dvorana (A - 35x50 m) male dvorane (C, D - 2 x 22x16 m) teretana (G – 10,25x9,6 m) dvorana za trim i fitness (H – 9,2x9,6 m) i saune s bazenom (18,5x10,6 m) sa svim pratećim sadržajima garderoba, sanitarija, športske medicine, doping kontrole itd., nalaze se na razini prizemlja ±0,00. prostor košarkaške dvorane (B - 30x32+10 m) nalazi se iznad malih dvorana, na razini +5,00 atletski tunel (F – 87x12 m) nalazi se u valjkastom dijelu građevine na razini +9,00. Dvorana A ukupno ima 3.538 mjesta (2.502 - fiksne tribine i 1.036 - pomične tribine). Dvorana B ukupno ima 1.448 mjesta (1.224 - fiksne tribine i 322+224 – pomične tribine). U svakoj od dvorana C, D i F moguće je postaviti po otprilike 200 pomičnih mjesta za sjedenje. Osim športskih događaja dvorana svojim oblikom, veličinom i funkcionalnom organizacijom omogućuje i odvijanje zabavnih, kulturnih i medijskih aktivnosti (izložbe, sajmovi, koncerti, modne revije, kongresi, festivali i sl.) Vanjske poveznice Informacije o objektu Dvorana Gradski vrt - galerija fotografija
Dvorana Gradski vrt

Dvorana Gradski vrt – hala widowiskowo-sportowa w chorwackim mieście Osijek. Obiekt jest własnością miasta i zarządzany przez miejską spółkę celową Športski objekti doo. Zaprojektowali go Gordana Domić i Boris Koružnjak, budowa trwała w latach 2006–2008, zaś na inaugurację 28 grudnia 2008 roku rozegrano mecz piłki ręcznej Chorwacja–Rosja. Koszt zakupu gruntu i budowy wyniósł około 240 milionów kun, choć wcześniejsze szacunki mówiły o kwocie dwukrotnie, a w pierwotnym projekcie blisko czterokrotnie wyższej. Powierzchnia obiektu wynosi 18 590 m², a na czterech poziomach znajdują się: poziom 0 – hale A, C, D, F, G, sauna, szatnie, toalety, sklepy i restauracje; poziom 1 – hala B, kawiarnia, pomieszczenia klubowe, pomieszczenia dla prasy, toalety; poziom 2 – tunel lekkoatletyczny, pomieszczenia techniczne; poziom 3 – pomieszczenia techniczne, pomieszczenia dla komentatorów i telewizji. Główna hala (A), która może być podzielona na trzy części, ma wymiary 35x50 metrów i na trybunach posiada 2502 miejsc stałych i 1036 wysuwanych, natomiast w hali B o wymiarach 30x32 metry może zasiąść 1448 osób. Dwie mniejsze hale (C i D) mają wymiary 22x16 metrów, zaś sale G i H zostały przeznaczone na siłownie. Tunel lekkoatletyczny (E) zlokalizowany na poziomie 2 ma długość 87 metrów przy szerokości 12 metrów. Infrastruktury dopełniają szatnie, toalety, sauny z małym basenem, pomieszczenia medyczne, rehabilitacyjne oraz do kontroli dopingowej. Obiekt jest bazą kilkunastu klubów – siatkówki, piłki ręcznej, taekwondo, judo, karate, lekkoatletyki, boksu i tenisa stołowego. Prócz zawodów sportowych organizowane są w nim również konferencje, wystawy, targi, koncerty, pokazy mody czy festiwale. Przypisy
Спортска дворана Градски врт

Спортска дворана Градски врт у Осијеку пројектирана је као вишенаменска наставно спортска дворана са пет главних дворана те помоћним и пратећим садржајима, а своју ће промоцију доживети одржавањем Светског првенства у рукомету 2009. Као један од главних склопова на простору будућег спортско-рекреацијског комплекса Градски врт , својим спољним и унутрашњим обликовањем постала је нови урбани знак, а положајем и формом допридоноси новом визуелном квалитету јужног улаза у град као и целокупној слици града Осијека. Прилазни трг са главним стрпеништем на северној страни дворане, водена раван и спирална скулптура - фонтана фокусирају догађања средишњег дела целог спортског комплекса. Простор између градског стадиона и спортске дворане – алеја спортиста - својим урбано-парковним обликовањем надовезује се на главни прилазни трг те као савремени и активан јавни градски простор пружа различите могућности одмора, дружења, боравка и рекреације свим грађанима Осијека. Спортска дворана је обликовно и фунционално подељена у два основна међусобно повезана простора. Округли ваљкасти простор је обликовни елемент препознатљивости који својом формом наглашава покрет, акцију и динамику спорта и на њега се настављају хоризонталне равни свих осталих простора. Дворана је службено отворена 28. децембра 2008, пријатељском утакмицом рукометних репрезентација Хрватске и Русије, која је завршила 27:26 (17:10) за Хрватску. Нивои приземље – ниво ± 0,00 (дворане А, Ц, Д, Г, Х, сауна, гардеробе, санитарије, спортска медицина, трговине, локали, пословни и угоститељски садржаји, техника, особље, итд.) 1. етажа – ниво +5,00 (дворана Б, гледаоци, клупске просторије, в и п, прес, кафе, улазни холови, галерије, санитарије итд.), 2. етажа - ниво +9,00 (атлетски тунел (Ф), техника, особље, итд.) 3. етажа - ниво +12,00 (галерија са коментаторима, режијом, тв и сл., техника) Укупна бруто површина грађевине је 18.590 m². Главне спортске површине које се налазе у пет одвојених дворана те додатни простори за трим, фитнес и сауну са малим базеном функционално су подељене у неколико специфичних зона и нивоа. Димензије дворана Велика дворана (А - 35x50 m) Мале дворане (Ц, Д - 2 x 22x16 m) Теретана (Г – 10,25x9,6 m) Дворана за трим и фитнес (Х – 9,2x9,6 m) и сауне (18,5x10,6 m) са свим пратећим садржајима гардероба, санитарија, спортске медицине, допинг контроле итд., налазе се на нивоу приземља ±0,00. Простор кошаркашке дворане (Б - 30x32+10 m) налази се изнад малих дворана, на нивоу +5,00 Атлетски тунел (Ф – 87x12 m) налази се у ваљкастом делу грађевине на нивоу +9,00. Дворана А укупно има 3538 места (2502 - фиксне трибине и 1036 - помичне трибине). Дворана Б укупно има 1448 места (1224 - фиксне трибине и 322+224 – пом. трибине). У свакој од дворана Ц, Д и Ф могуће је поставити по око 200 помичних места за седење. Осим спортских догађаја ова ће вишенаменска дворана својим обликом, величином и функционалном организацијом омогућити и одвијање забавних, културних и медијских активности (изложбе, сајмови, концерти, модне ревије, конгреси, фестивали и сл.) Спољашње везе Информације о објекту
Catedral de Sant Domnius

La Catedral de Sant Domnius (en croata: Katedrala Svetog Duje), coneguda com Sant Dujam (Sveti Dujam) o, col·loquialment com Sant Duje (Sveti Duje), és una catedral catòlica de Split, a Croàcia, i seu de l'Arxidiòcesi de Split-Makarska. L'edifici actual és una combinació d'un mausoleu romà, dedicat a la Mare de Jesús, amb un campanar, dedicada a Domnius de Salona, ambdós part del conjunt del Palau de Dioclecià. Consagrada al segle VII, la Catedral de Sant Domnius es considera la més antiga del món que empra l'estructura primigènia, sense cap reforma completa. L'estructura en si, construïda el 305 per a ser el mausoleu de l'emperador romà Dioclecià, és la segona estructura més antiga utilitzada encara hui per una catedral cristiana. Nom La catedral va ser dedicada a sant Domnius, patró de Split, un bisbe de Salona del segle III. Salona era una gran ciutat romana que servia com a capital de la província de Dalmàcia i que hui correspon a la rodalia de la ciutat de Solin, a Croàcia. Sant Domnius fou martiritzat amb set altres cristians durant la persecució de Dioclecià. Havia nascut a Antioquia de l'Orontes i el van decapitar el 304 a Salona. Arquitectura El Palau de Dioclecià és un gran palau romà al centre de Split, construït per a aquest emperador (nascut a Dalmàcia) al segle IV. En la intersecció dels dos principals carrers de la ciutat, el cardo i el decumanus, hi ha una plaça monumental en peristil en què hi ha l'única entrada a la catedral, a l'est. La catedral es compon de tres parts d'èpoques diferents. La principal n'és el mausoleu de Dioclecià, que data del final del segle III. Es va construir com la resta del palau, amb roca calcària blanca local, marbre d'alta qualitat, sobretot procedent de l'illa de Brac, tuf del llit del riu Jadro i maons fets en les terrisseries de Salona. Al segle XVII, es va afegir un cor al costat oriental del mausoleu. El campanar romànic fou construït el 1100. Una gran reconstrucció en el 1908 va alterar-ne radicalment l'estructura i moltes de les escultures romàniques se'n van eliminar. Les portes de fusta de la catedral són dels millors exemplars d'escultura romànica de Croàcia. Les va esculpir l'escultor i pintor medieval croat Andrija Buvina al voltant del 1220. Les dues fulles contenen catorze escenes de la vida de Jesus, separades per riques talles. Tresor En el primer pis de la sagristia n'hi ha el tresor, que conté les relíquies de sant Domnius, dutes allà després de la seua mort. Entre altres tresors n'hi ha obres d'art sacre, com una pintura sobre taula romànica (segle XIII) de la Madona amb el xiquet, calzes i reliquiaris dels segles XIII al XIX i vestuari litúrgic dels segles XIV en endavant. També n'hi ha llibres famosos com el Splitski Evandelistar (Evangeli de Split), del segle VI, el Cartolari Supetar, del segle XI, i la Història Salonitana, de Tomé l'arquidiacon de Split, del segle XIII. En la cripta hi ha les relíquies de Llúcia de Siracusa. Galeria Referències
Katedrála svatého Domnia

Katedrála svatého Domnia (chorvatsky Katedrala Svetog Duje), v běžném jazyce Sveti Dujam nebo Sveti Duje, je katedrála chorvatské římskokatolické církve ve Splitu, v chorvatské Dalmácii. Je hlavním chrámem splitsko-makarské arcidiecéze, v jejímž čele stojí arcibiskup Marin Barišić. Katedrálu sv. Domnia tvoří vlastní chrám a zvonice. Přísně vzato je kostel zasvěcen Nanebevzetí Panny Marie, svatému Domniovi pouze zvonice, společně pak tvoří katedrálu sv. Domnia. Objekt je vestavěný doprostřed starořímského Diokleciánova paláce, v místě mauzolea tohoto císaře. Historie Katedrála svatého Domnia, vysvěcená na přelomu 7. století n. l., je zřejmě nejstarší římskokatolickou katedrálou na světě užívanou v původní podobě, téměř bez pozdější renovace (byť zvonice se datuje do 12. století). Samotná stavba, postavená v roce 305 po Kristu jako mauzoleum pro římského císaře Diokleciána, je druhou nejstarší stavbou sloužící jako křesťanská katedrála. Katedrála byla pojmenována po svatém Domniovi (zvaném též svatý Dujam, Duje, Domnio, Doimus, či Domninus) svatém patronu města Splitu, jenž byl salonským biskupem ve 3. století. Salona bylo velké římské město, metropole provincie Dalmácie. V současnosti se nachází poblíž chorvatského města Solinu. Svatý Domnius byl umučen společně se sedmi dalšími křesťany během pronásledování za vlády císaře Diokleciána. Narodil se v Antiochii v dnešním Turecku a byl sťat roku 304 v Saloně. Architektura Diokleciánův palác (chorvatsky Dioklecijanova palača), byť se nedochoval v původní velkoleposti, je stále impozantní stavba v centru Splitu. Byl vybudován pro císaře Diokleciána, dalmatského rodáka, na přelomu 4. století. Na průsečíku dvou hlavních cest, cardo a decumanus, se nachází monumentální peristylové nádvoří (dnešní náměstí Peristil), z něhož je na východní straně jediný přístup do katedrály sv. Domnia. Výzdoba Jedním z nejkrásnějších příkladů románského sochařství v Chorvatsku, jsou dřevěná vrata katedrály sv. Domnia. Byla vyrobena středověkým chorvatským sochařem a malířem Andrijem Buvinou kolem roku 1220. Dvě dřevěná křídla znázorňují 14 scén ze života Ježíše Krista, oddělených bohatou řezbářskou výzdobou. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Katedrála svatého Domnia na Wikimedia Commons V tomto článku byl použit překlad textu z článku Cathedral of Saint Domnius na anglické Wikipedii.
Catedral de Split

La catedral de San Domnión o de San Duje (o San Domnius, en croata, Katedrala Svetog Dujma) es una catedral católica situada en Split, Croacia, perteneciente a la arquidiócesis de Split-Makarska.​ Originalmente era el mausoleo del emperador Diocleciano, aunque fue convertido en catedral en el siglo VIII. Al edificio, de planta octogonal, le fue añadido un alto campanario a finales del siglo XIII. Forma parte del palacio de Diocleciano y, por tanto, es Patrimonio de la Humanidad de la Unesco desde 1979.​ Arquitectura El palacio de Diocleciano (en croata: Dioklecijanova palača) es un edificio en el centro de Split, construido para el emperador Diocleciano (oriundo de Dalmacia) a principios del siglo IV. En la intersección de dos calles principales, cardo y decumanus, hay un peristilo de corte monumental, desde el cual el único acceso a la catedral de San Domnius es hacia el este. La catedral de San Domnius se compone de tres secciones diferentes de diferentes etapas. La parte principal es el mausoleo del emperador Diocleciano, que data de finales del siglo III. El mausoleo fue construido como el resto del palacio con piedra caliza local blanca y mármol de alta calidad, la mayoría procedente de canteras de mármol en la isla de Brač, con toba extraída de los lechos cercanos del río Jadro, y con ladrillos hechos en Salonitan y otras fábricas. Posteriormente, en el siglo XVII se añadió un coro en el lado este del mausoleo. Para ello se derribó el muro oriental del mausoleo a fin de unificar las dos cámaras.​ El campanario fue construido en el año 1100, en estilo románico. La amplia reconstrucción de 1908 cambió radicalmente el campanario y se retiraron muchas de las esculturas románicas originales.​ Uno de los mejores ejemplos de escultura románica en Croacia son las puertas de madera de la catedral de San Domnius. Fueron realizados por el escultor y pintor medieval croata Andrija Buvina alrededor de 1214. Dos alas de la puerta de madera de Buvina contienen 14 escenas de la vida de Jesucristo, separadas por ricos ornamentos en madera. Véase también Palacio de Diocleciano Historia de las cúpulas romanas y bizantinas Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Catedral de Split. Splitsko-Makarska Nadbiskupija, sitio web de la Arquidiócesis de Split-Makarska (en croata).
Cathédrale Saint-Domnion de Split

La cathédrale Saint-Domnion (en croate : Katedrala svetog Dujma) est une cathédrale catholique dédiée à Domnion de Salone, située à l'intérieur du palais de Dioclétien dans la ville de Split du comitat de Split-Dalmatie en Croatie. Elle est la cathédrale de l'archidiocèse de Split-Makarska. Historique La cathédrale est, au départ, le mausolée de l'empereur romain Dioclétien et il ne fut converti en église qu'en 650 par Jean de Ravenne, évêque de Split (650-v. 680). Au XIIe siècle fut ajouté une tour-clocher et, au XVIIe siècle, l'agrandissement de la cathédrale se fit par la construction d'une abside dans le chœur. Architecture De forme octogonale, la cathédrale de Split agrège des éléments romains et chrétiens. Le clocher date du XIIe siècle, mais fut restauré en 1908. Mobilier Les vantaux de la porte d'entrée sont ornés de 28 sculptures sur bois (1214), représentant des scènes de la vie du Christ de l'Annonciation à l'Ascension. Elles furent sculptées par Andrija Buvina (hr). Un document d'archives, Historia Salontina, Codex Papali, mentionnant l'installation des vantaux le 23 avril 1214 est conservé à Budapest, au musée national hongrois. Des colonnes rapportés d'Égypte à la demande de Dioclétien au IIIe siècle, ornent l'intérieur de la cathédrale. L'art chrétien est principalement représenté par la présence d'une chaire romane (XIIIe siècle), de deux autels, dédiés aux saints patrons de la ville, à savoir saint Domnion et saint Anastase (hr), ainsi que par un trésor d'une grande richesse (buste-reliquaire, art sacré, manuscrits précieux…). Crypte Sainte-Lucie Sous la cathédrale se trouve la crypte de sainte Lucie (Krypta svete Lucije) qui, d'après le Martyrologe romain, subit le martyre sous le règne de Dioclétien. Galerie Notes et références Voir aussi Articles liés Palais de Dioclétien Liste des cathédrales de Croatie Liens externes Site officiel Ressource relative à la religion : GCatholic.org Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Croatie
Cattedrale di San Doimo

La cattedrale o duomo di San Doimo (in croato: katedrala svetog Dujma) è una cattedrale cattolica croata appartenente all'arcidiocesi di Spalato-Macarsca. Storia Originariamente era il mausoleo dell'imperatore Diocleziano, facente parte del Palazzo di Diocleziano, e come tale, è Patrimonio dell'Umanità. Il mausoleo, di forma ottagonale, era sormontato da una cupola, che all'esterno era protetta da una copertura a forma a piramide e all'interno era coperta di mosaici dorati. Vi si accedeva con una rampa di scale che partiva dalla via centrale, nei pressi della parte privata del Palazzo di Diocleziano. L'ottagono esterno del mausoleo era circondato da un portico (periptero) con 24 colonne corinzie. I resti di 12 sfingi egizie, trovate nei pressi del Palazzo, potrebbero essere pertinenti alla originaria decorazione esterna del Mausoleo. L'interno è a pianta circolare con quattro nicchie semicircolari e quattro rettangolari. Al centro si presume fosse sistemato il sarcofago di Diocleziano, che più tardi venne distrutto. Le nicchie sono sovrastate da otto colonne corinzie di granito rosso e, su di esse, altre otto colonne più piccole, con capitelli elaborati, di stile bizantino. Il rilievo del fregio che corre tutt'intorno alla base interna della cupola raffigura degli Eroti che fanno gare coi carri, che vanno a caccia, che portano ghirlande tra maschere teatrali. Vi sono anche due medaglioni con nastri nei quali gli archeologi riconoscono i ritratti di Diocleziano e di sua moglie Prisca coronati. La costruzione della cupola è particolare, con mattoni posati a ventaglio nella sua parte inferiore e con posa circolare nella parte superiore. Sotto il mausoleo si trova una cripta, destinata ad ospitare le ulteriori sepolture dei familiari di Diocleziano e che ora fa parte della chiesa. Il complesso rimase sostanzialmente intatto, benchè chiuso e abbandonato, fino all'epoca della dinastia Teodosiana; fu convertito in chiesa cristiana nell'VIII secolo; nel medioevo divenne la cattedrale di Spalato, dedicata a San Doimo (Dominus), vescovo di Salona e sant' Anastasio, martirizzati proprio per ordine di Diocleziano. Successivamente fu eretto il campanile e nel 1427 fu aggiunta all'interno una cappella dedicata a San Doimo, a destra dell’altare maggiore. Lo scultore Bonino da Milano realizzò il ciborio e il monumento funebre, in stile gotico. Il santo vescovo è rappresentato vestito dei paramenti liturgici su un sarcofago adorno con bassorilievi raffiguranti la Madonna col Bambino e santi. Il tutto è coperto da un baldacchino sostenuto da tre angeli. Nel 1448, lo scultore dalmata Giorgio da Sebenico costruì di fronte una analoga cappella dedicata al compatrono di Spalato Sant’Anastasio. Note Voci correlate Palazzo di Diocleziano Arcidiocesi di Spalato-Macarsca Cattedrali in Croazia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sulla cattedrale di Spalato Collegamenti esterni Sito ufficiale, su nadbiskupija-split.com. (EN) Cattedrale di San Doimo, in GCatholic.org. (HR) Splitsko-Makarska Nadbiskupija, Portale web dell'arcidiocesi di Spalato Macarsca.
Kathedraal van Split

De kathedraal van Sint-Domnius is een kathedraal in de Kroatische stad Split. De kathedraal bevindt zich in het Paleis van Diocletianus in de binnenstad van Split en is gewijd aan Sint-Domnius (of Duje), een 3e-eeuwse bisschop van Salona en de beschermheilige van Split. Het oudste deel van de kathedraal wordt gevormd door het mausoleum van de Romeinse keizer Diocletianus. Dit achthoekige gebouw uit het begin van de 4e eeuw is bijna geheel bewaard gebleven. In de kathedraal is veel romaanse kunst uit de middeleeuwen te vinden, waaronder 28 afbeeldingen uit het leven van Christus door Andrija Buvina, een altaar uit 1427 van de hand van Bonino da Milano en muurschilderingen van Dujam Vušković. De kathedraal beschikt over een schatkamer met middeleeuwse religieuze voorwerpen. De klokkentoren is een van de gebouwen die het stadsaanzicht van Split kenmerkt. De klokkentoren van de kathedraal werd tussen de 12e en de 16e eeuw gebouwd. Nadat de toren in het begin van de 20e eeuw instortte, werd ze in 1908 herbouwd.
Katedra w Splicie

Katedra w Splicie pod wezwaniem Wniebowzięcia Najświętszej Maryi Panny (chor. Uznesenju Blažene Djevice Marije), znana także jako katedra Świętego Domniona (chor.: katedrala sv. Duje lub katedrala sv. Dujma) – główna świątynia rzymskokatolickiej archidiecezji splicko-makarskiej w Chorwacji. Jest to dawne mauzoleum cesarza Dioklecjana, wchodzące w skład Pałacu Dioklecjana, przebudowane w VIII wieku na katedrę. Katedra całkowicie zachowała architekturę ośmiokątnej budowli. W XIII wieku otrzymała monumentalne drewniane odrzwia (rzeźby Buviny) i kamienną ambonę. Katedra przykryta jest kopułą, wewnątrz której niegdyś znajdowała się piękna mozaika. Główny ołtarz pochodzi z XVII wieku. Romańskie stalle z XIII wieku są najstarszymi na terenie całej Dalmacji. Pod katedrą znajduje się krypta, która w okresie późniejszym zamieniona została w kaplicę św. Łucji. W katedralnym skarbcu bogate zbiory srebrnych i złotych naczyń liturgicznych, a w archiwum bezcenne materiały (m.in. ewangelia z VIII wieku). Romańska wieża katedry została zbudowana w XIII-XVI wieku (przebudowana w XIX-XX wieku). U podnóża dzwonnicy – dwa romańskie lwy oraz egipski sfinks z czarnego granitu (XV wiek p.n.e.). Zachowała się jedynie cella z bogatym portalem. Przypisy