NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Park-šuma Šijanska šuma

44°53′0″N 13°53′2″E Šijanska šuma (tal. Bosco Siana, njem. Kaiserwald) park šuma koja se nalazi svega 2 kilometra od strogog centra grada Pule. Ispresijecana je uskim vijugavim puteljcima. Površina park šume Šijana iznosi 152,13 ha, a karakteristični su uneseni elementi listača i četinjača. Pojedine vrste zbog svoje impozantnosti ili raritetnosti, npr. primjerci hrasta plutnjaka (Quercus suber), hrasta medunca (Quercus pubescens) te brucijskog bora (Pinus brutia) predstavljaju posebnu vrijednost. U dosadašnjim detaljnim istraživanjima park šuma Šijana opisuje se kao zajednica hrasta medunca i bijelog graba, a neposredna blizina morske obale, s vegetacijskim područjem hrasta crnike, razlog je što se na toplijim položajima u šumi češće pojavljuje crnika. Uz Šijansku šumu vezuje se priča kako su na Veliki petak 1271. godine članove imućne i ugledne pulske obitelji Castropola ubili urotnici. Vjerni sluga uspio je spasiti samo muško dijete i smjestiti ga u franjevački samostan, gdje je i odraslo. Kasnije je, u znak zahvalnosti, Šijanu poklonio tom samostanu. Godine 1860. upravu nad šumom preuzima ratna mornarica. Početkom 20. stoljeća nazivala se Carskom šumom (Kaiserwald), kada je služila za odmor i rekreaciju austrougarske vojske i gospode. Brojni izletnici dolaze u šumu raznim prijevoznim sredstvima: kočijama, automobilima, biciklima pa se već tada ističe potreba za njezinim uređenjem i povezivanjem tramvajskom prugom s centrom. Izvori
Hotel Brioni

Hotel Brioni jedan je od hotela u pulskom turističkom naselju Punta Verudeli smješten na zapadnom dijelu poluotoka Verudele tik uz morsku obalu. Hotel je nastao prema projektu arhitekta Milana Kušana iz 1971. godine. Osim soba i apartmana za odmor hotel Brioni ima dvije kongresne dvorane, jednu s 200 mjesta i drugu s 50 mjesta, pa je česta destinacija kongresnoga turizma. Udaljen je 4 kilometra od centra Pule. Vlasnik hotela je Arenaturist koji djeluje u sklopu hotelskoga lanca Park Plaze. Više informacija Verudela Vanjske poveznice Službene stranice hotela Arhivirana inačica izvorne stranice od 2. rujna 2011. (Wayback Machine)
Grand Hotel Riviera u Puli

Grand Hotel Riviera ili Palasthotel Riviera započeo se graditi 1908. godine, a otvoren je 1909. godine u Puli. Izgrađen je prema projektu bečkog arhitekta Carla Seidla. Nakon izgradnje dugo je vremena bio najveći i najluksuzniji pulski hotel. Ovo masivno neobarokno zdanje s bogatom secesijskom dekoracijom i velikim balkonom na glavnom pročelju izgrađeno je 1909. na iznimno povoljnoj lokaciji izvan povijesne jezgre. Investitor ovog palasthotela bio je Österreichische Riviera Aktiengesellschaft (hrv. Austrijska rivijera, dioničko društvo) koji je također sudjelovao u izgradnji nekoliko većih hotelskih zdanja u Istri poput istoimenog hotela u Poreču. Hotel Riviera dugo je godina bio glavno okupljalište filmaša tijekom Festivala igranoga filma u Puli, a danas je u vlasništvu Arenaturista u kojem ima funkciju konačišta (engl. guesthouse). Grand Hotel Riviera primjer je prijelaznog stila između historicizma, koji u istarskoj arhitekturi traje i tijekom prvih dvaju desetljeća 20. stoljeća, i secesije, pa je ovome prijelaznom stilu svojstveno povezivanje i miješanje povijesnoga (historicističkoga) i suvremenoga (secesijskoga). Nekad jedan od najpopularnijih hotela u gradu, čemu je doprinijela izvrsna ponuda od bečke kuhinje, koncertne dvorane, kavane, frizerskog salona i poštanskih usluga kao i drugih sadržaja i pogodnosti. Zbog toga su gosti bila svjetski poznata imena poput bečkog baruna Egona Maratta Stummera, princa od Lichtensteina ili grofice Bathyany. Izvori Vanjske poveznice Službene stranice hotela Arhivirana inačica izvorne stranice od 2. rujna 2011. (Wayback Machine)
Grand Hotel Riviera

Il Grand Hotel Riviera è un edificio storico di Pola. Storia Il palazzo venne eretto tra il 1908 e il 1909 secondo il progetto dell'architetto austriaco Carl Seidl. Descrizione L'edificio presenta uno stile di transizione tra lo storicismo neobarocco e l'Art nouveau. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Grand Hotel Riviera
Petrol Group

Petrol Group er et slovensk olie- og gasdistributionsselskab. De driver 500 tankstationer: 318 i Slovenien; 110 i Kroatien; 42 i Bosnien-Herzegovina; 15 i Montenegro og 15 i Serbien. Virksomheden blev etableret i 1947 som Jugopetrol, i byen Ljubljana og skiftede i 1953 navn til Petrol. Referencer
Petrol Group

Petrol d.d. ist ein slowenisches Energie-Unternehmen mit Firmensitz in Ljubljana und das nach Umsatz größte Unternehmen Sloweniens. Geschichte Das Vorgängerunternehmen Jugopetrol Ljubljana entstand 1947 durch Auflösung der zwei Jahre zuvor gegründeten Jugopetrol Beograd, das Unternehmen verfügte damals nur über zehn Tankstellen und eine Raffinerie in Maribor. 1953 erfolgte die Umbenennung in Trgovsko podjetje Petrol v Ljubljani. Das Tankstellennetz wurde in den folgenden Jahren stetig erweitert – 1965 wurden bereits 68 Stationen, fünf Jahre später 174 Stationen und 1974 bereits 230 Stationen betrieben. 1974 begann der Handel mit Erdgas. 1996 erfolgte die Umwandlung in eine Aktiengesellschaft unter dem Namen Petrol, Slovenska naftna družba, d.d. Ljubljana, ein Jahr später wurden die Aktien an die Börse von Ljubljana gebracht. 1996 begann auch die Internationalisierung mit der Gründung eines Tochterunternehmens in Kroatien, wo 1999 erste Tankstellen gebaut wurden. Ein Jahr später folgten erste Stationen in Bosnien und Herzegowina, 2003 in Serbien. Aktivitäten Die Aktivitäten von Petrol werden in zwei Hauptgeschäftsfelder eingeteilt: Ölhandel (Oil trading) sowie Gas, Umwelt- und andere Energie-Aktivitäten (Gas, environmental and other energy activities). Ölhandel Mit einem Umsatz von 4,4 Mrd. Euro ist das Ölgeschäft der wichtigste Zweig von Petrol. Petrol ist ein Ölunternehmen, das über keine eigenen Produktionskapazitäten verfügt (Förderung, Raffinerie), sondern ausschließlich handelt. Das Unternehmen ist Marktführer in Slowenien sowohl im Großhandel als auch im Tankstellengeschäft. Beide Aktivitäten wurden in andere Länder des ehemaligen Jugoslawiens ausgeweitet. 2022 verfügte Petrol über 594 Tankstellen, davon 318 in Slowenien, 202 in Kroatien, 42 in Bosnien und Herzegowina, 17 in Serbien und 15 in Montenegro. Gas, Umwelt und andere Energie-Aktivitäten Die sonstigen Aktivitäten generierten 2009 nur einen Umsatz von 0,1 Mrd. Euro. Zu diesen Aktivitäten gehört der Vertrieb von Strom (etwa 430.000 MWh pro Jahr) und Erdgas (100 Millionen m³ pro Jahr). Siehe auch Liste der größten Unternehmen in Slowenien Liste der größten Unternehmen in Mittel- und Osteuropa Weblinks Website der Petrol Group Einzelnachweise
Petrol Group

Petrol Group is a Slovenian oil distributing company, which is one of the largest in Slovenia and the former Yugoslavia and controls 598 petrol stations, of which there are: 318 in Slovenia, 203 in Croatia, 42 in Bosnia and Herzegovina, 21 in Serbia, 15 in Montenegro. History The company was established in April 1947 as Jugopetrol, in the city of Ljubljana, and renamed Petrol in 1953. In 1974, trading in natural gas began. In 1996, the company was transformed into a joint-stock company under the name Petrol, Slovenska naftna družba, d.d. Ljubljana, and a year later the shares were listed on the Ljubljana Stock Exchange. In 1996, internationalization also began with the establishment of a subsidiary in Croatia, where the first service stations were built in 1999. The first stations in Bosnia and Herzegovina followed a year later, and in Serbia in 2003. In 2010, the Petrol Group acquired Croatian gas company Jadranplin, which focuses on gas storage and selling of liquefied petroleum gas. References External links Official website
Petrol

Petrol je slovensko trgovačko društvo naftnim derivatima, plinom i ostalim energentima. Približno 20 posto prihoda tvrtka ostvaruje trgovinom i uslugama. Općenito Tvrtka je osnovana kao Jugopetrol Ljubljana u travnju 1947., a u Petrol se preimenovala u ožujku 1953. Krajem 2014. Petrol je zapošljavao 4.068 ljudi (zajedno s franšiznim benzinskim postajama) i imao je ukupno 660 benzinskih postaja, od toga 314 u Sloveniji, 105 u Hrvatskoj, 39 u Bosni i Hercegovini, 9 u Crnoj Gori, 9 u Srbiji i 11 na Kosovu. Tržišni udjel Petrola u Sloveniji predstavlja 58 posto. Mreža benzinskih postaja povećana je sa 100 autopraonica, 98 kafića, 31 hitrim servisima Tip Stop i 7 automehaničarskih i vulkanizerskih radionica. Pored glavne marke Petrola, Društvo Petrol (slo.: Skupina Petrol) u vlasništvu ima trgovačke marke Petrol klub, Hip-Shop, Tip-Stop. Poslovanje se u 2015. godini orijentiralo na sljedeća područja: naftno trgovačke djelatnosti (proizvodi iz nafte, ostalih proizvoda i usluga), prodaja i distribucija plina, proizvodnja, prodaja i distribucija električne i toplinske energije, okolišne djelatnosti, učinkovite uporabe energije. U Društvo Petrol pripada matična tvrtka Petrol, 21 podružnica i 10 zajednički upravljanih i pridruženih tvrtki. Povijest Petrola Poslijeratno razdoblje (1945. – 1950.) Petrol je osnovan 12 svibnja 1945. odlukom Komunističke partije Jugoslavije o osnivanju Državnog naftne tvrtke Jugopetrol, sa sjedištem u Beogradu. Odmah nakon osnivanja, tvrtka otvara podružnice u svim republikama, a dvije godine kasnije svaka postaje samostalna kompanija, zajedno s Jugopetrolom Ljubljana. Odmah nakon osvajanja teritorija, vojska zauzima skladišta naftnih derivata koja su bila u važnijim ekonomskim središtima. Jugopetrol je počeo djelovati u Republici Sloveniji sa sedam predratnih pumpi. Inicijator i organizator aktivnosti bio je Franc Malavišč, koji je bio povezan sa spremištima u Ljubljani, Celju i Mariboru, uzeo je prvi vagon benzina, pretočio ga u bačve i počeo prodavati benzin. Nakon prvih 40 dana aktivnosti podružnice, Beograd je za direktora odabrao Alberta Strunu koji u manje od godine postavlja temelje podružnice i kasnije samostalne kompanije, proširivši prodajnu i skladišnu mrežu. Od 1. travnja 1946. zaposlen je kao redoviti profesor na Strojarskom fakultetu Sveučilišta u Ljubljani, pa je rukovođenje predao Milanu Škerlavu Petraču, političaru i sudioniku Drugog svjetskog rata, koji je vodio podružnicu do 12. travnja 1947. kada je postala samostalna kompanija te je predao Joži Rožmanu 2. srpnja koji ju je od preuzimanja vodio 32 godine. Prva prava benzinska postaja (1951. – 1960.) Početak Srmin instalacije (1961. – 1970.) Od laboratorija do polica (1971. – 1980.) Dodatna ponuda je još važnija (1981. – 1990.) Petrol postaje dioničko društvo (1991. – 2000.) Pretvorba u energetsko društvo (2001. – 2010.) Suoblikujemo gradove budućnosti (2011. – 2019.) Izvori https://www.petrol.eu/petrol-group/history
Petrol

Petrol Group è una compagnia petrolifera slovena, presente oltre che in Slovenia, anche nelle ex Repubbliche Jugoslave. Storia La compagnia petrolifera, fu fondata come Jugopetrol a Lubiana nell'aprile 1947, ma il suo nome attuale gli è stato dato nel marzo 1953. Questa società può essere considerata come l'equivalente italiano dell'Eni. Petrol alla fine del 2017 impiegato 4166 persone (tra cui anche le stazioni di servizio in franchising) e aveva un totale di 660 stazioni: 314 in Slovenia 105 in Croazia 39 in Bosnia e Herzegovina 9 in Montenegro 9 in Serbia 11 in Kosovo Secondo il numero di stazioni di servizio, la quota di mercato della Petrol in Slovenia è stimata intorno al 58% del mercato petrolifero. La rete di stazioni di rifornimento è completato con 100 autolavaggi, 98 bar, 31 aree di servizio e 7 laboratori per la meccanica degli autoveicoli. L'attività nel 2015 era nelle seguenti aree: attività di commercio petrolifero (prodotti petroliferi, assortimento e servizi supplementari), vendita e distribuzione di gas, produzione, vendita e la distribuzione di elettrica e termica energia, attività ambientali, uso efficiente dell'energia. Il Gruppo comprende la controllante Petrol, 21 società controllate e 10 società a controllo congiunto e collegate. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Petrol Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su petrol.eu. (SL) Sito ufficiale, su petrol.eu. (SL) Sito ufficiale, su petrol.si.
Petrol

Petrol Group – słoweńskie przedsiębiorstwo przemysłowe działające w branży energetycznej i paliwowej. Spółka powstała w 1947 roku w Jugosławii, jako część zrzeszenia Jugopetrol, w 1947 roku filie działające w poszczególnych republikach stały się samodzielnymi spółkami. W Ludowej Republice Słowenii funkcjonowała jako Jugopetrol Lublana. W 1953 roku spółka zmieniła nazwę na Petrol Lublana, w tym czasie uzyskała zgodę na import produktów naftowych, zaczęła też tworzyć sieć stacji paliw. W 1990 roku przedsiębiorstwo zostało przekształcone w spółkę, ale rzeczywista zmiana nastąpiła 24 grudnia 1996, gdy Petrol został wpisany do rejestru spółek akcyjnych w niepodległej Słowenii. 5 maja 1997 roku spółka została wprowadzona na Giełdę Papierów Wartościowych w Lublanie. W 2001 roku Petrol poszerzył swoją działalność o dostarczanie energii elektrycznej. W 2018 roku Petrol był największą spółką energetyczną w Słowenii, największym importerem oraz spółką o największych przychodach. Głównym udziałowcem był rząd Słowenii, dysponujący w 2019 roku pakietem 32% akcji spółki. Przypisy
Petrol

Petrol — словенская государственная нефтяная компания. Полное наименование — Petrol, Slovenian Energy Company d.d. Штаб-квартира — в Любляне. История 12 мая 1945 года в Белграде была основана государственная югославская нефтяная компания Jugopetrol, которая тут же начала открывать подразделения по всей стране; в июне того же года был создан филиал в Любляне. 12 апреля 1947 года на его основе была создана компания Jugopetrol Ljubljana. В 1953 году компания была переименована в Trgovsko podjetje Petrol v Ljubljani, получив используемую и по сей день марку. В 1996 году компания стала акционерной, получив полное наименование Petrol, Slovenska naftna družba, d.d. Ljubljana, тогда же Petrol вышла на хорватский и боснийский рынки. 22 марта 2011 года компанией заключено соглашение о сотрудничестве с российской «Газпром-нефтью». С лета 2012 года Petrol входит в органы управления российско-словенского предприятия по реализации проекта «Южный поток», а директор Департамента энергетики Янез Грошель вошёл в совет директоров совместного предприятия. Осенью 2012 года была анонсирована продажа государственной доли в качестве одной из мер по борьбе с экономическим кризисом. Собственники и руководство Petrol — 100 % государственная компания, и специальным постановлением правительства наложен запрет на её приватизацию. Деятельность Petrol принадлежат 348 заправок в Словении, Боснии и Герцеговине, Хорватии и Сербии. Совокупные продажи нефтепродуктов в 2005 году составили 2 млн т. Численность персонала — 2,7 тыс. человек (2005 год). За 2011 год выручка компании составила 3,27 млрд евро (за 2010 год — 2,8 млрд евро), операционная прибыль — 81 млн евро (62 млн евро), чистая прибыль — 52 млн евро (36 млн евро). Примечания Ссылки Официальный сайт компании
Petrol

Petrol je slovensko trgovsko podjetje z naftnimi derivati, plinom in ostalimi energenti. Približno 20 odstotkov prihodka pa si družba ustvari pri trgovanju z blagom za široko porabo in s storitvami. Podjetje je bilo ustanovljeno kot Jugopetrol Ljubljana aprila 1947; v Petrol se je preimenovalo marca 1953. Petrol je ob koncu leta 2014 zaposloval 4.068 ljudi (skupaj s franšiznimi bencinskimi servisi) in imel vsega skupaj 660 bencinskih servisov, od tega 314 v Sloveniji, 105 na Hrvaškem, 39 v Bosni, 9 v Črni Gori, 9 v Srbiji in 11 na Kosovu. Po številu bencinskih servisov je Petrolov tržni delež v Sloveniji ocenjen na 58 odstotkov. Mreža bencinskih servisov je dopolnjena še s 100 avtopralnicami, 98 bari, 31 hitrimi servisi Tip Stop in 7 avtomehaničnimi in vulkanizerskimi delavnicami. Poleg blagovne znamke Petrol ima Skupina Petrol v lasti še blagovne znamke Petrol klub, Hip-Shop, Tip-Stop. Poslovanje v letu 2015 je zavzemalo naslednja področja: naftno trgovske dejavnosti (proizvodi iz nafte, dopolnilnega asortimana in storitev) prodaja in distribucija plina, proizvodnja, prodaja in distribucija električne in toplotne energije, okoljske dejavnosti, učinkovite rabe energije. V Skupino Petrol spada matično podjetje Petrol, 21 odvisnih podjetij ter 10 skupaj obvladovanih in pridruženih podjetij. Glavna področja delovanja in storitve Naftni proizvodi Trgovanje z naftnimi proizvodi predstavlja Petrolovo osrednjo poslovno dejavnost. S prodajo naftnih proizvodov Petrol v povprečju ustvari okrog 80 odstotkov celotnih čistih prihodkov brez trošarin. Blago za široko porabo in storitve Trgovanje z blagom za široko porabo in storitvami predstavlja sestavni del Petrolove osrednje poslovne dejavnosti. S prodajo blaga za široko porabo in storitvami Petrol v povprečju ustvarja nekaj manj kot 20 odstotkov celotnih čistih prihodkov brez trošarin. Zemeljski in utekočinjeni naftni plin Na področje plinske energije, ki je dolgoročno zanimiva alternativa tradicionalnim virom ogrevanja, je Petrol pričel resneje posegati leta 1998. Gradnja omrežij, distribucija in trženje plina tako predstavljajo sestavni del Petrolove oskrbe z energenti. Električna energija Področje električne energije je mesto v portfelju Petrolovih dejavnosti dobilo v letu 2001. Gre za logično nadgrajevanje obstoječe ponudbe energentov oziroma za zagotavljanje celovite energetske oskrbe. Ekološki projekti Petrolova ekološka dejavnost vključuje izgradnjo in upravljanje naprav za čiščenje komunalnih odpadnih voda. Gre za področje, ki je po vsebini in načinu delovanja povsem skladno z energetiko. Nagrade in priznanja 1993: Valvasorjevo priznanje za denarno podporo nadaljevanju del za novogradnjo Narodne galerije v Ljubljani Sklici Zunanje povezave Uradna stran Petrola Predstavnosti o temi Petrol v Wikimedijini zbirki
Chiesa di San Simeone (Zara)

La chiesa di San Simeone (in croato Sv. Šime) è una chiesa di Zara. Storia La chiesa fu fondata nel XII secolo e dedicata inizialmente a santo Stefano. Nel 1639 vi furono traslate le reliquie di san Simeone risalenti all'anno zero del calendario cristiano. Nel 1494 il presbitero milanese Pietro Casola, mentre era in viaggio per raggiungere Gerusalemme su una galea veneziana, visitò la chiesa e descrisse in modo preciso l'arca e la reliquia del santo perfettamente conservata. Venne rifatta ampiamente nel Settecento. Caratteristiche È una chiesa a pianta basilicale, a tre navate divise da colonne. Al centro dell'abside è conservata l'arca di san Simeone, che contiene i resti del Santo, finemente modellata in argento, opera del 1377-1380 di Francesco da Milano, eseguita a Zara e donata da sant'Elisabetta d'Ungheria, figlia del governatore bosniaco Stjepan II Kotromanić e moglie del re Ludovico I d'Angiò, che fece voto al santo di costruire l'arca, nella speranza di avere un figlio maschio. L'arca venne costruita in legno di cedro e rivestita in lamina d'argento e dorata, lavorata con la tecnica a sbalzo dall'orefice milanese Francesco d'Antonio, con l'aiuto delle maestranze locali. Lo stesso orefice incise sul retro dell'arca, in lingua latina e calligrafia gotica, la scritta: “Qui, in questo arca, donata dalla potente, celeberrima e magnanima Elisabetta la Minore, sovrana dell'Ungheria, per adempiere il voto dato, giace in pace Simeone il Giusto, quello stesso che teneva sulle mani Gesù Cristo, nato dalla Vergine. Questa opera fu realizzata da Francesco di Milano, nel 1380". L'arca è sostenuta da due angeli in bronzo, ricavati nel 1647 dalla fusione di due cannoni turchi. Bibliografia Luigi Vittorio Bertarelli (a cura di), Guida d'Italia del Touring Club Italiano, Italia Centrale. Primo volume, 1ª ed., Milano, Toruing Club Italiano, 1924, p. 209, ISBN non esistente. Croazia. Zagabria, Pola e l'Istria, Zara, Spalato e Dubrovnik, le isole della Dalmazia, Milano, Touring Club Italiano, 2002, pp. 78-79, ISBN 88-365-1207-0. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa di San Simeone
Cattedrale dell'Assunzione di Maria (Ossero)

L'ex cattedrale dell'Assunzione di Maria (in croato: Katedrala Marijina Uznesenja) si trova a Ossero, in Croazia. La chiesa è l'antica cattedrale della diocesi di Ossero, soppressa nel 1828. Storia La cattedrale dell'Assunzione di Maria è stata costruita durante l'episcopato dei vescovi Antonio di Pago e Marco Negro. I lavori iniziarono nel 1463, con il contributo di Giorgio Orsini da Sebenico, mentre sulla facciata è stato registrato l'anno 1497 come data del completamento della costruzione. L'altare è stato dedicato l'anno seguente, è in stile barocco e conserva le reliquie di San Gaudenzio. L'interno è modesto, con colonne rinascimentali e ambiente simili alla cattedrale di Sebenico. Il campanile è stato costruito da opera del maestro Jakov Galeto, originario di Veglia, nel 1575. Note Voci correlate Chiesa cattolica in Croazia Cattedrali in Croazia Diocesi di Ossero Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su cattedrale dell'Assunzione di Maria Collegamenti esterni (EN) Cattedrale dell'Assunzione di Maria, in GCatholic.org. (EN) Cattedrale dell'Assunzione di Maria, su Structurae.
Cathedral of the Assumption of the Blessed Virgin Mary, Rab

The Cathedral of the Assumption of the Blessed Virgin Mary (also called Old Rab Cathedral; Croatian: Katedrala Uznesenja Blažene Djevice Marije) is a Catholic church located in Rab, Croatia. It is part of the Diocese of Krk. Recent archaeological finds indicate that it is built on an early Christian church, dating from around the fourth to fifth century. In the ninth century it was rebuilt and decorated with new architectural elements, such as the ciborium that still hangs over the main altar. Its twelfth-century façade and the influences of Romanesque Tuscany are evident. The cathedral's bell tower was built in the fifteenth century after a lightning strike destroyed the original Romanesque one. In the second half of the sixteenth century, the apse of the chapel of the Holy Cross and the altar with a colorful late Renaissance wooden crucifix were also added. It contains liturgical objects and precious relics, including enameled copper plates and the twelfth-century reliquary of St. Christopher. The church is the former seat of the Diocese of Rab, abolished by the pope in 1828. Between 1997 and 2005, the cathedral underwent extensive renovation awarded with a Europa Nostra Diploma "for the comprehensive research, skillful restoration and didactical presentation of one of Croatia’s foremost medieval monuments". See also Roman Catholicism in Croatia Assumption Cathedral References External links Media related to Cathedral (Rab) at Wikimedia Commons "Stare crkve otoka Raba" [Old churches on Rab island] (PDF). Građevinar (in Croatian). 61 (10): 969–981. 2009. Retrieved 11 April 2019.
Catedral de la Asunción de la Virgen María (Rab)

La Catedral de la Asunción de la Virgen María​ es también conocida, sencillamente, como Iglesia de la Asunción de la Virgen María (en croata: Katedrala Uznesenja Blažene Djevice Marije). Es un templo católico que se encuentra ubicado en la isla de Rab,​ en Croacia.​ La iglesia es la antigua sede de la diócesis de Rab, abolida en 1828 y pertenece a la diócesis de Krk. Recientes hallazgos arqueológicos indican que está construida sobre una iglesia cristiana primitiva que data de entre los siglos IV y V. En el siglo IX fue reconstruida y decorada con nuevos elementos arquitectónicos, como el copón que todavía se cierne sobre el altar mayor. Su fachada del siglo XII y las influencias de la Toscana románica son evidentes. El campanario de la catedral fue construido en el siglo XV, después de que un rayo destruyó el original románico. En la segunda mitad del siglo XVI también le fueron incorporado el ábside de la capilla de La Santa Cruz y el altar con un crucifijo de madera colorido del Renacimiento tardío. Contiene objetos litúrgicos y reliquias preciosas, incluyendo placas de cobre esmaltado y el relicario de San Cristóbal del siglo XII. Véase también Iglesia católica Catedral de la Asunción Referencias