NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Блакитне озеро (Хорватія)

Блакитне озеро (хорв. Modro jezero) — прісноводне карстове озеро, розташоване біля містечка Імотський, що в південній Хорватії. Опис Озеро лежить у глибокій карстовій вирві, що сформувалася ймовірно в результаті руйнування величезної підземної печери. Глибина води змінюється залежно від пори року. Навесні, під час танення снігів у навколишніх горах, вона може досягати 90 метрів, а 1914 року вода піднялася на 114 метрів, затопивши південний край вирви. Найбільші розміри озера сягали близько 800 × 500 метрів, однак вони схильні до суттєвих змін залежно від рівня води. До кінця літа озеро може повністю пересихати. 1942 року землетрус викликав великий зсув, у результаті якого глибина озера зменшилася. Цікаві місця для туристів У 1907 році до озера була побудована дорога для візиту Франца Йосифа I. В літню пору дорога переповнена туристами. В озері є кілька великих відомих валунів (Катавич, Якичин, Павич), за допомогою яких місцеві жителі оцінюють зміни рівня води в озері. Над озером височіє скеля, з якої туристи стрибають у воду, а також стародавня фортеця Топана. Блакитне озеро — популярний туристичний і екскурсійний об'єкт. А в кілометрі від нього розташовано не менш відоме Червоне озеро. Примітки Посилання Modro Jezero. Архів оригіналу за 4 липня 2012. Процитовано 22 квітня 2017.(англ.) THE COLOURFUL LAKES OF IMOTSKI AND THE WORLD’S MOST UNUSUAL FOOTBALL PITCH. Архів оригіналу за 18 січня 2017. Процитовано 22 квітня 2017.(англ.)
Rogotinski most

Rogotinski most cestovni je most koji premošćuje rijeku Neretvu u mjestu Rogotin kod Ploča. Izgrađen je od prednapregnutog betona, a gradnja je dovršena 1966. Dio je Jadranske magistrale. Nešto više od godine dana prije početka izgradnje, u svibnju 1965. preko Neretve izgrađen je privremeni pontonski most duljine oko 160 metara koji je služio prijelazu preko rijeke. Središnji luk širine 36 metara otvarao se prema potrebi kako se ne bi prekinuo riječni promet između Ploča i Metkovića. Gradnja mosta ukupno je trajala 26 mjeseci. Most duljine 413,80 metara ima 7 otvora: središnji otvor nad Neretvom širine je 110 metara, dva srednja (vezana za središnji) po 55 metara, a četiri otvora nad obalom široka su po 45 metara. Širina kolnika je 7 metara pored kojih su pješačke staze širine po 1,5 metar. U gradnju mosta potrošeno je 433 tone betonskog i 139 tona visokovrijednog čelika. Zbog velikih nanosa rijeke Neretve mjestimično je trebalo bušiti i do 40 metara dubine do tvrdog tla, pa je tako iskopano 4300 m3 nanosa. Most je pušten u promet 27. srpnja 1966. Puštanjem u promet ovog mosta bitno je rasterećen promet starom prometnicom između Komina i Metkovića, a pogotovo tadašnjeg mosta u Metkoviću (prethodnika današnjeg Lučkog mosta). Izvori Vanjske poveznice Gradnja Rogotinskoga mosta u fotografiji i riječi prije 55 godina (likemetkovic.hr, objavljeno 14. listopada 2021.)
Sky Office Tower

Sky Office Tower is a dual business tower, elliptically shaped, located in Zagreb, Croatia, north of the Zagrebačka Avenue, near the intersection with Zagrebačka cesta. The office tower was completed in 2012. It is one of the few high-rise construction projects in Zagreb that persisted throughout the economic crisis in 2010. The tower has 22 floors above ground and four underground floors. In 2007, the whole project was estimated to cost 76 million euros. The tower was originally planned to have a total of 26 floors, three of them underground. After the construction started, a change of plan to 29 above-ground floors was announced. This would have made the tower 108 meters high, matching Zagreb Cathedral, the tallest building in the city. The construction was halted for 6 months in 2009 due to funding problems caused by the 2008 financial crisis. Eventually, the number of floors above ground was reduced to 22. It has a total of 706 parking spaces – 659 in the garage and 47 in the outdoor space. Access to the underground garages is provided via two entry-exit ramps, which are heated against freezing. Underground levels with parking and storage areas are directly linked to the office spaces. See also List of tallest buildings in Croatia References Bibliography External links Official website Željko Rogošić (29 January 2008). "Zagrebački blizanci šibenskog magnata" [Zagreb twins of a Šibenik's tycoon]. Nacional (in Croatian). No. 637. Archived from the original on 21 October 2012. Retrieved 8 September 2020.
Sky Office Tower

Sky Office Tower poslovni je neboder u Zagrebu. Nalazi se ne zapadnom ulazu u grad, nedaleko križanja Zagrebačke ceste i Zagrebačke avenije, u gradskom naselju Rudeš. Gradnja Radovi su započeli dana 21. kolovoza 2007., a završeni su 2012. godine. Troškovi izgradnje iznosili su 76 milijuna eura. Tehničke karakteristike Iako je prvotno trebao imati 29 katova i 108 metara visine, objekt je zbog nepovoljne gospodarske situacije izgrađen kao dvostruki toranj od 22 kata, koji su međusobno povezani između 2. i 15. kata. Visina zgrade iznosi 81 metar. Ukupna korisna površina objekta iznosi 71.897 četvornih metara. Osigurano je čak 706 parkirnih mjesta, od čega 659 u podzemnim garažama koje se prostiru na nekoliko podzemnih etaža, te 47 vanjskih. Osim navedenog, važno je napomenuti kako je ovaj objekt prvi ove vrste u Hrvatskoj, koji se konceptom površinskog grijanja i hlađenja, ventilacije i kontrole vlažnosti svrstava uz bok objekt u Europi i svijetu koji su izgrađeni u skladu s najstrožijim toplinskim normama te pružaju korisnicima najveću toplinsku udobnost, štede energiju i čuvaju okoliš. Izvori Novinski članak o planiranju gradnje Arhivirana inačica izvorne stranice od 24. svibnja 2010. (Wayback Machine), Jutarnji.hr Tehnički podaci o zgradi Arhivirana inačica izvorne stranice od 22. studenoga 2010. (Wayback Machine) Novinski članak o troškovima izgradnje Arhivirana inačica izvorne stranice od 28. prosinca 2011. (Wayback Machine), Poslovni.hr Planirani građevinski projekti u Zagrebu Arhivirana inačica izvorne stranice od 14. listopada 2012. (Wayback Machine), Jutarnji.hr Tehičke specifikacije objekta Arhivirana inačica izvorne stranice od 5. srpnja 2011. (Wayback Machine) Dodatni tehnički podaci Arhivirana inačica izvorne stranice od 6. srpnja 2011. (Wayback Machine) Sky Office korak do zelenog certifikata, Business.hr
Sky Office Tower

Sky Office Tower — діловий висотний будинок у столиці Хорватії Загребі. Знаходиться на західному в'їзді в місто, біля перехрестя Загребського шляху та Загребського проспекту, у міській місцевості Рудеш, що в міському районі Трешнєвка-Північ. Загальні відомості Будівельні роботи розпочалися 21 серпня 2007 року і були завершені 2012 року. Витрати на будівництво становили 76 млн євро. Попри те, що будівля задумувалася на 29 поверхів і 108 метрів заввишки, через несприятливу економічну ситуацію її збудували як подвійну вежу на 22 поверхи, дві частини якої з'єднані між 2 і 15 поверхами. Висота будівлі 81 метр, а загальна корисна площа становить 71 897 квадратних метрів. Передбачено 706 паркувальних місць, із яких 659 у підземних гаражах, що розкинулися на кількох підземних поверхах, і 47 — зовнішніх. На додачу до вищепереліченого, важливо відзначити, що цей об'єкт є першим у своєму роді в Хорватії, який концепцією поверхневого опалення та охолодження, вентиляції та контролю вологості стає в один ряд із такими об'єктами в Європі та світі, що збудовані відповідно до найсуворіших теплових норм і забезпечують користувачам найбільший тепловий комфорт, заощаджують енергію та бережуть довкілля. Див. також Хмарочоси Загреба Посилання Novinski članak o planiranju gradnje [Архівовано 24 травня 2010 у Wayback Machine.], Jutarnji.hr Tehnički podaci o zgradi [Архівовано 22. studenoga 2010. у Wayback Machine.] Novinski članak o troškovima izgradnje [Архівовано 28 грудня 2011 у Wayback Machine.], Poslovni.hr Planirani građevinski projekti u Zagrebu [Архівовано 14 жовтня 2012 у Wayback Machine.], Jutarnji.hr Tehičke specifikacije objekta [Архівовано 5. srpnja 2011. у Wayback Machine.] Dodatni tehnički podaci [Архівовано 6. srpnja 2011. у Wayback Machine.] Sky Office korak do zelenog certifikata, Business.hr
Mana (otok)

Mana je nenaseljen otoček v Narodnem parku Kornati. Pripada Hrvaški. Otoček leži okoli 2 km južno od Kornata. Njegova površina je 0,409 km², dolžina obale meri 4,59 km. Najvišji vrh otočka je visok 77 mnm. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Мана (острво)

Мана је ненасељено острвце у хрватском дијелу Јадранског мора. Налази се у Корнатском архипелагу, удаљено око 2 km Корната, између острвца Боровник, Балун и Рашип Мали. Дио је Националног парка Корнати. Њена површина износи 0,409 km², док дужина обалске линије износи 4,59 km. Највиши врх је висок 77 m. Грађена је од кречњака кредне старости. Административно припада општини Муртер-Корнати у Шибенско-книнској жупанији. Референце Види још Списак острва у Хрватској НП Корнати
Otočić Mana

Otočić Mana är en ö i Kroatien. Den ligger i länet Šibenik-Knins län, i den södra delen av landet, 230 km söder om huvudstaden Zagreb. Arean är 0,59 kvadratkilometer. Terrängen på Otočić Mana är platt. Öns högsta punkt är 45 meter över havet. Den sträcker sig 0,9 kilometer i nord-sydlig riktning, och 1,5 kilometer i öst-västlig riktning. Kommentarer Källor
Botanischer Garten Zagreb

Der Botanische Garten Zagreb (kroatisch: Botanicki vrt u Zagrebu) liegt in der Stadtmitte von Zagreb, der Hauptstadt Kroatiens. Die Anlage ist ein Teil des sogenannten Grünen Hufeisens. Anlage Der Botanische Garten ist etwa 50.000 m² groß und beherbergt etwa 10.000 Pflanzenarten, darunter etwa 1.800 exotische, hauptsächlich aus Asien stammende Gewächse. Den größten Teil der Anlage belegt das im englischen Stil angelegte Arboretum. Daneben gibt es mehrere thematisch arrangierte Bereiche, zum Beispiel einen Alpengarten und Abteile für mediterrane, submediterrane und westeuropäische Pflanzenarten. In der Anlage befinden sich außerdem künstlich angelegte Teiche, verschiedene Gewächshäuser und ein Ausstellungspavillon. Geschichte Bohuslav Jiruš, Professor für Botanik und Physiologie an der Universität Zagreb, entwickelte ab 1876 Ideen für die Errichtung eines Botanischen Gartens in Zagreb. In den 1880er Jahren würden diese Pläne konkreter gefasst und mit der Umsetzung begonnen. Antun Heinz, der Nachfolger Jiruš’, eröffnete die Anlage im Jahr 1889. Die ersten Gewächshäuser entstanden ab 1890. Anlässlich einer Messe wurde 1891 ein Ausstellungspavillon im Sezessionsstil erbaut, in den nächsten Jahren folgten mehrere Gewächshäuser und öffentliche Einrichtungen, außerdem wurden zwei Seen angelegt. Im Jahr 1906 wurde eine Exkursion in die Umgebung von Zagreb, Samobor und Gorski kotar durchgeführt, um Pflanzen für den Botanischen Garten zu sammeln. Während des Ersten Weltkriegs musste der Garten zeitweilig für die Öffentlichkeit geschlossen werden, ebenso in der Zeit der Weltwirtschaftskrise. Trotzdem begann man in den 1920er Jahren mit der Anlage von thematisch gegliederten Pflanzenquartieren. 1933 wurde für die Wasserversorgung ein Brunnen mit zugehörigem Maschinengebäude errichtet, dieser zählt heute zu den letzten erhaltenen Brunnenanlagen Zagrebs aus der Zeit vor dem Zweiten Weltkrieg. Im Zweiten Weltkrieg wurde der Botanische Garten schwer beschädigt und musste erneut geschlossen werden. Nach dem Krieg begann der Wiederaufbau. Von 1948 bis 1978 fungierte Sala Ungar als Direktor der Anlage. Unter seiner Leitung wurde der Garten wiedereröffnet, außerdem begann er mit der Anlage eines Pflanzenregisters und eines Samenverzeichnisses (Delectus Seminum). Ab den 1960er Jahren nahmen Exponate aus dem Botanischen Garten an verschiedenen Pflanzenmessen und -ausstellungen teil und wurden dabei mehrfach ausgezeichnet. 1971 bekam die Anlage den Status eines gesetzlich geschützten Gartenarchitektur-Denkmals verliehen. In den 1980er Jahren wurde der Garten umfassend saniert und in Teilen neu gestaltet. Anlässlich des 100-jährigen Bestehens im Jahr 1989 wurde eine Gedenktafel errichtet. Zu Beginn der 2000er Jahre wurde die komplette Anlage saniert, da der Pflanzenbestand aufgrund eingeschleppter Schädlinge bedroht war. Im gleichen Zeitraum erfolgte die Restaurierung und Instandsetzung sämtlicher technischer und baulicher Einrichtungen. Seit 2013 ist der Botanische Garten eine Sonderabteilung des Fachbereichs Biologie der Universität Zagreb. Weblinks Offizielle Website des Botanischen Gartens (kroatisch/englisch) Einzelnachweise
Jardin botanique de Zagreb

Le jardin botanique de Zagreb est un jardin botanique situé dans le centre-ville de Zagreb. Historique Le jardin a été fondé en 1889 par le professeur Antun Heinz de l'université de Zagreb. Il fait aujourd'hui partie de la faculté de sciences naturelles et de mathématiques. Description D'une superficie de 5 hectares, le jardin abrite plus de 10 000 espèces de plantes venues du monde entier et principalement d'Asie dont 1 800 plantes exotiques. Il possède de grandes pièces d'eau permettant l'épanouissement de plantes aquatiques. Images Notes et références (de) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en allemand intitulé « Botanischer Garten Zagreb » (voir la liste des auteurs). Annexes Articles connexes Liste de jardins botaniques Liens externes (hr) Site officiel Portail de la botanique Portail du jardinage et de l’horticulture Portail de la Croatie
Ogród Botaniczny w Zagrzebiu

Ogród Botaniczny w Zagrzebiu (hr. Botanički vrt Prirodoslovno-matematičkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu) – ogród botaniczny należący do Wydziału Przyrodniczo-Matematycznego Uniwersytetu w Zagrzebiu. Znajduje się w dzielnicy Donji Grad. Wejście od ul. Mihanovićeva, w pobliżu dworca Zagreb Glavni kolodvor (torowiska kolejowe przebiegają na tyłach założenia). Ogród powstał z inicjatywy profesora botaniki Antuna Heinza w 1889 i stanowił kontynuację zlokalizowanych w tym rejonie zadrzewionych placów zwanych zieloną podkową (np. Zrinjevac). Od 1971 uznany za zabytek natury i kultury. W 1989 ustawiono kamień pamiątkowy na 100-lecie Ogrodu. Cennym obiektem architektonicznym jest drewniany, czerwony pawilon ogrodowy (Paviljon), służący wystawom czasowym. Jest on pamiątką gospodarskiej wystawy jubileuszowej w 1891 i został po jej zakończeniu przekazany ogrodowi. Oprócz niego w ogrodzie znajdują się szklarnie, alpinarium, sadzawki i stawy. Zdecydowana większość założenia ma charakter parku angielskiego. W ogrodzie hodowanych jest ponad 5 tys. roślin, w tym np.: lotos orzechodajny, pięknotka Bodiniera, szachownica kostkowata, wiktoria królewska, chruścina jagodna, muchołówka amerykańska, perełkowiec japoński (kultywar Pendula), degenia welebicka, Agave salmiana, czy Iris croatica. Bibliografia Botanički vrt – przewodnik po Ogrodzie, wyd. Wydziału Przyrodniczo-Matematycznego Uniwersytetu w Zagrzebiu, 2010 Botanical Garden – Faculty of Science University of Zagreb – przewodnik anglojęzyczny po Ogrodzie, wyd. Wydziału Przyrodniczo-Matematycznego Uniwersytetu w Zagrzebiu, 2010 https://hirc.botanic.hr/vrt/home.htm – strona Ogrodu (dostęp 6.7.2010)
Botaniska trädgården, Zagreb

Botaniska trädgården (kroatiska: Botanički vrt) är en kultur- och naturminnesskyddad botanisk trädgård i Zagreb i Kroatien. Botaniska trädgården anlades 1889 och utgör den södra delen av Lenuzzis hästsko. Den ligger i Nedre staden i de centrala delarna av Zagreb. I trädgården som täcker en yta på 4,7 ha finns omkring 10 000 växtarter. Sedan 1946 drivs trädgården av den Naturvetenskapliga fakulteten (Prirodoslovno-matematički fakultet) vid Zagrebs universitet. Historia Behovet av att anlägga en botanisk trädgård i Zagreb framlades 1876 av Stjepan Spevec, dåvarande rektor vid Zagrebs universitet. 1889 fick professorn i botanik Antun Heinz i uppdrag av den Kungliga nationalregeringen att utarbeta en skiss och plan över en botanisk trädgård. Planen utarbetades i nära samarbete med trädgårdsmästaren Viteslav Durchanek. Det praktiska arbetet och anläggningen av trädgården startade 1890 med uppförandet av trädgårdsmästarens hus (idag verksamhetschefens byggnad). 1891 påbörjades de första markarbetena och 1892 gjordes den första planteringen. Trädgårdsplan och flora Botaniska trädgården upptas till största del av arboretum med buskar och träd från olika delar av världen utvecklade och planterade i engelsk stil. I den västra delen av trädgården, vid växthusen, finns parterrer med dekorativa örtväxter och rosor planterade i fransk stil som kännetecknas av strikta geometriska linjer. Inhemska växter och växtarter som företräder Kroatiens flora odlas i grupper och är planterade med hänsyn till deras växtgeografi. Här odlas bland annat Kroatisk iris som är landets nationalblomma. Tropiska och subtropiska växter odlas i växthusen och sumpväxter odlas i de konstgjorda dammarna. I de systematiska fälten i trädgårdens sydöstra del odlas växter avsedda för universitetsföreläsningar och utbildning av studenter. Referenser Fotnoter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Botaniska trädgården, Zagreb.﻿ Officiell webbplats
Church of St. Nicholas, Mirkovci

Church of St. Nicholas (Croatian: Crkva svetog Nikole, Serbian: Hram svetog Nikole, Храм светог Николе) in Mirkovci is a Serbian Orthodox church in eastern Croatia. The church was constructed in period between 1804 and 1813. It was reconstructed three times in the 20th century, firstly in 1912 during Austria-Hungary, then in 1975 in Socialist Federal Republic of Yugoslavia, and finally in 1993 during the Croatian War of Independence when Mirkovci were part of self-proclaimed Eastern Slavonia, Baranja, and Western Syrmia. The last reconstruction in 1993 followed war damages from 1991 when the church tower was destroyed and the roof structure collapsed. In March 2013 the church's wall was vandalized with an engraving of fascist Ustashe symbol. The same incident happened again next month, this time with the inscription in lacquer spray. See also List of Serbian Orthodox churches in Croatia Eparchy of Osijek Plain and Baranya Serbs of Croatia References
Crkva sv. Nikole u Mirkovcima

Crkva svetog Nikole u Mirkovcima u Hrvatskoj je pravoslavna crkva, u sastavu Osječkopoljske i baranjske eparhije Srpske pravoslavne crkve, a koja je posvećena blagdanu svetog Nikole. Crkva svetog oca Nikolaja je izgrađena 1813. godine i jedna je od dvije pravoslavne crkve koje pripadaju mirkovačkoj parohiji. 1991. godine u razdoblju Domovinskog rata teško je oštećen zvonik crkve te je došlo do urušavanja krovne konstrukcije. Obnova crkve izvedena je 1993. godine. Izvori Vanjske poveznice Facebook stranica crkve
Црква Светог Николе у Мирковцима

Црква Светог Николе у Мирковцима је српска православна црква која припада епархији осјечкопољској и барањској. Основана је 1813. и једна је од две православне цркве које припадају мирковачкој парохији. Године 1991. током рата у Хрватској тешко је оштећен звоник цркве и дошло је до урушавања кровне конструкције. Обнова цркве извршена је 1993. године. Референце Спољашње везе Фејсбук страница цркве
Grand Hotel Lopud

Grand Hotel Lopud je název pro bývalý hotel, který se nachází na chorvatském ostrově stejného jména, blízko Dubrovníku. Modernistický hotel zde vznikl v 30. letech 20. století. Hotel navrhl tehdejší jugoslávský architekt Nikola Dobrović, který se nedlouho předtím vrátil ze svého působení v Praze. Zájem o vznik moderního ubytovacího zařízení projevili dva provozovatelé hotelů na Lopudu; Antun Sesan a Antun Glavović. Architekt Dobrović byl při návrhu stavby omezen odlehlým ostrovem (na který neexistuje žádné silniční spojení) a omezeným rozpočtem na výstavbu objektu. Sám Dobrović měl k ostrovu Lopud vřelý vztah; nechal zde zbudovat i památník Viktoru Dykovi. Stavební práce na hotelu probíhaly v letech 1934 až 1936, výstavba tolik radikálního a moderního objektu na odlehlém ostrově fascinovala místní obyvatelstvo a byla v přímém rozporu s tradiční přímořskou architekturou Lopudu. Dominantním prvkem hotelu byla bílá barva; každý z 80 pokojů měl svůj vlastní balkon. V 80. letech 20. století byl hotel rozšířen a kompletně rekonstruován. Byl vybudován zadní trakt ve stylu původní budovy, čímž přibyly další pokoje, které mohly být nabízeny klientům. Dobrović již v 30. letech připravil projekt pro druhou budovu hotelu, ta však nebyla před druhou světovou válku realizována. V roce 2003 prodalo město Dubrovník hotel společnosti Atlantska Plovidba, na počátku 21. století nebyla budova provozována pro svůj původní účel a chátrala. Hotel byl přeprodáván později i dalším společnostem. Související články Vila Vesna Reference
Desinić

Desinić je vesnice a správní středisko stejnojmenné opčiny v Chorvatsku v Krapinsko-zagorské župě. Nachází se asi 7 km jihozápadně od Pregrady a asi 21 km západně od Krapiny. V roce 2011 žilo v Desinići 367 obyvatel, v celé opčině pak 2 933 obyvatel. Součástí opčiny je celkem 28 trvale obydlených vesnic. Ačkoliv je Desinić střediskem opčiny, nachází se zde větší vesnice Ivanić Desinićki. Desinić – 367 obyvatel Desinić Gora – 123 obyvatel Donji Jalšovec – 70 obyvatel Donji Zbilj – 132 obyvatel Dubravica Desinićka – 41 obyvatel Gaber – 115 obyvatel Gora Košnička – 100 obyvatel Gornji Jalšovec – 64 obyvatel Gornji Zbilj – 59 obyvatel Gostenje – 87 obyvatel Grohot – 21 obyvatel Hum Košnički – 75 obyvatel Ivanić Desinićki – 439 obyvatel Ivanić Košnički – 23 obyvatel Jazbina – 36 obyvatel Jelenjak – 102 obyvatel Klanječno – 42 obyvatel Košnica – 98 obyvatel Nebojse – 79 obyvatel Osredek Desinićki – 40 obyvatel Ravnice Desinićke – 161 obyvatel Stara Ves Košnička – 16 obyvatel Šimunci – 95 obyvatel Škalić Zagorski – 22 obyvatel Trnovec Desinićki – 114 obyvatel Turnišće Desinićko – 114 obyvatel Turnovo – 27 obyvatel Velika Horvatska – 271 obyvatel Desinićem procházejí župní silnice Ž2093, Ž2151 a Ž2248. Vlévá se zde potok Osredek do říčky Horvatska, která je pravostranným přítokem řeky Krapiny. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Desinić na bosenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Desinić na Wikimedia Commons
Desinić

Desinić is a village and municipality in Krapina-Zagorje County in Croatia. History Desinić was first mentioned around 1334 in the statutes of the Zagreb Kaptol, under the name “Ecclesia sancti Gheorgii de Zothla” as the seat of the Roman Catholic parish of St. George. In the 15th century, the settlement belonged to the Counts of Celje, until their death. The first written traces of a population census of the Desinić municipality date back to 1823, from the oldest parish book “Status animarum” during the pastorate of Johanes Sepok and the chaplaincy of Josip Strittoff. Education was introduced only in 1843, introduced by the organist Mihalj Šibl from Zlatar, who became the first teacher in Desinić. From 1869, the teaching service was led by Juraj Prejac, a native of St. Margaret near Ptuj, the father of the better-known Jurica Đuro Prejac. The Desinić municipality began building the school in 1864, and it was expanded in 1865, when classes began. Later, the Desinić municipality took over the patronage of the school, which also paid the teacher, who was supervised by the local parish priest. In 1869, a professional teacher, Juraj Prejac, began working at the school. In 1874, the school was transferred to state patronage, or rather patronage of the provincial government. In 1881, a woman was appointed as a tutor for the first time. Demographics In the 2021 census, there was a total population of 2,530, in the following settlements: Administration The current mayor of Desinić is Dražen Šurbek (HDZ) and the Desinić Municipal Council consists of 13 seats. Notable people Veronika of Desenice, the second wife of Frederick II, Count of Celje, is traditionally believed to have been born in Desinić. Gaudencija Šplajt, Roman Catholic nun, social worker and martyr See also Veliki Tabor Castle References
Desinić

Desinić es un municipio de Croacia en el condado de Krapina-Zagorje. Geografía Se encuentra a una altitud de 197 m s. n. m. a 65,6 km de la capital nacional, Zagreb. Demografía En el censo 2011, el total de población del municipio fue de 2 915 habitantes, distribuidos en las siguientes localidades:​ Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth.