NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Schronisko górskie Alan

Schronisko górskie na Alanie (chorw. planinarska kuća na Alanu) – schronisko turystyczne w Chorwacji w Welebicie, bezpośrednio na przełęczy Veliki Alan. Opis Schronisko górskie jest piętrową chatą, a na piętrze jest 5 pokoi z 40 łóżkami. Na parterze schroniska jest wyposażona kuchnia, gdzie można przygotować i konsumować jedzenie i picie. Za schroniskiem jest cysterna i w sezonie letnim woda jest poprowadzona do kuchni. Warto z niej korzystać bardzo oszczędnie. Woda do utrzymania podstawowej higieny jest zapewniona obok schroniska. Schronisko nie ma światła elektrycznego. Zaleca się zabrać własne śpiwory, a jeśli ktoś ich nie ma, jest wystarczająco dużo przykryć, które są przydają się też latem. Schroniskiem górskim Alan zarządza Planinarsko-orijentacijski klub Sljeme (Klub Górski i Orienteeringu Sljeme) z Zagrzebia, przez swoją Sekcję Gospodarczą. Od połowy czerwca do końca października zorganizowane są stałe dyżury, a w pozostałym okresie dyżury odbywają się w weekendy. W okresie bez dyżurów schronisko jest otwarte jako schron z najniezbędniejszym sprzętem. Schronisko górskie Alan oferuje też różne napoje chłodzące oraz proste jedzenie po wcześniejszym umówieniu w miarę możliwości. Ma 47 łóżek. Toaleta jest 50 m dalej w lesie. Bibliografia Mojaplaneta.net. mojaplaneta.net. [zarchiwizowane z tego adresu (2014-01-09)]. Jo's Hüttenliste
Kugina kuća

Kugina kuća – schronisko turystyczne w Chorwacji w Welebicie. Opis Schronisko górskie Kugina kuća (1180 m) jest byłą leśniczówką przy szutrowej drodze wzdłuż Welebitu Środkowego, która wiedzie z Sušanja przez obszar Dabarskich kukovów na Štirovačę i Mrkvište. Zostało wybudowane w 1975 przez służbę leśną dla swoich celów. W 2001 zostało całkowicie przekazane turystom z Gospicia (PD Željecničar). Schronisko ma cysternę, a na szlaku na Šatorinę, 10 min od schroniska, jest źródło Težakovac. W schronisku są trzy sypialnie, a z tylnej strony jest wejście do pokoju zimowego. Jest otwarte w lipcu i sierpniu stale, a w pozostałych miesiącach po wcześniejszym umówieniu. Dysponuje piciem i jedzeniem po wcześniejszym umówieniu. Ma 32 miejsca noclegowe. Dojazd samochodem szutrową drogą z Sušanja (na 4. km skręcić w lewo leśną drogą 10 km do schroniska; drogą przez Dabarską kosę jest 7 km więcej) albo z Gospicia przez Jadovno (37 km). Bibliografia Kugina kuća na stronie Chorwackiego Związku Górskiego Summitpost.org Jo’s Hüttenliste Portal Planinarski Kugina kuća – PD Željezničar Gospić
Schloss Oršić in Gornja Stubica

Das Schloss Oršić (kroatisch Dvorac Oršić u Gornjoj Stubici) befindet sich im Nordwesten Kroatiens in der Gemeinde Gornja Stubica, Gespanschaft Krapina-Zagorje. Den Namen trägt das barocke Gebäude dank des Adelsgeschlechts Oršić, dessen Mitglieder mehrere Schlösser im Gebiet Zentralkroatiens in der Neuzeit besaßen. Geschichte und Kurzbeschreibung Das Schloss wurde 1756 durch Krsto Oršić (1718–1782) an der Stelle einer früheren Festung aus dem Mittelalter errichtet. Der Architekturplan ist in Form eines L-förmigen Grundrisses entworfen. Von der Hinterhofseite aus öffnen sich beide Flügel in Arkaden, die der Linie des Korridors folgen, während die Außenfassade recht schlicht ist, mit rhythmisch ausgerichteten Fenstern und einigen rustikalen Details in den Ecken. Nach einem großen Erdbeben im 19. Jahrhundert wurde dem Schloss eine klassizistische Portikus mit einem Tympanon und dorischen Säulen hinzugefügt. Im Inneren befindet sich eine gut erhaltene Kapelle mit illusionistischen Wandgemälden und einem illustrierten Barockaltar. Das Schloss in Gornja Stubica war der langjährige feudale Sitz der Familie Oršić, bis die letzten Mitglieder im Jahr 1924 umzogen. Eine Zeit lang befanden sich in einem Teil des Schlosses eine Grundschule und ein landwirtschaftlicher Betrieb einer örtlichen Bauerngenossenschaft. Ende der 1960er und Anfang der 1970er Jahre wurde das Schloss gründlich renoviert und in ein Museum des kroatisch-slowenischen Bauernaufstands umgewandelt, der sich mit einem tragischen Ereignis aus dem Jahr 1573 befasst. Rund um das Schloss gibt es einen Park mit einem riesigen Denkmal, das dem Bauernaufstand und seinem Anführer Matija Gubec gewidmet ist und vom bekannten kroatischen Bildhauer Antun Augustinčić geschaffen wurde. Außer diesem Schloss in Gornja Stubica besaß die Familie Oršić eine große Anzahl anderer Schlösser und Paläste in Kroatien, von denen die bedeutendsten Schloss Gornja Bistra bei Zaprešić, Schloss Slavetić bei Jastrebarsko, Schloss Jurketinec bei Varaždin und Paläste in Zagreb und Varaždin sind. Fotos Siehe auch Liste von Burgen und Schlössern in Kroatien Hrvatsko zagorje Kroatien in der Habsburgermonarchie Liste der Museen in Kroatien Einzelnachweise
Oršić Castle in Gornja Stubica

Oršić Castle (Croatian pronunciation: [ǒːrʃit͡ɕ]) is a baroque castle in the Municipality of Gornja Stubica, Krapina-Zagorje County, northwestern Croatia. History It was built in 1756 by Croatian count Krsto Oršić (1718–1782) on the site of a previous fortress from the Middle Ages and designed in an L-shaped ground plan. From the backyard side, both the wings are open in arcades that follow the line of the corridor, while the outside frontage is quite simple, with rhythmically aligned windows and a few rustic details in the corners. After a large earthquake in the 19th century, a classicist porch with a tympanum and Doric columns was added to the castle. Inside there is a well-preserved chapel with illusionist murals and an illustrated baroque altar. Besides this castle, the Oršić family owned a large number of other castles, palaces and estates in Croatia, among which the most significant were castles Gornja Bistra at Zaprešić, Slavetić at Jastrebarsko, Jurketinec at Varaždin and palaces in Zagreb and Varaždin. The castle was the feudal residence of the Oršić family, until the last members relocated in 1924. A primary school was situated in a part of the castle for some time after that, and a local peasant's cooperative society as well. At the end of the sixties and the beginning of the seventies, the castle was thoroughly renewed and transformed into a Museum of the Peasants' revolt, which deals with a tragic event that occurred in 1573 in this area. Around the castle there is a park with a huge monument dedicated to the Peasants' revolt and to its leader Matija Gubec, made by a prominent Croatian sculptor Antun Augustinčić. See also List of castles in Croatia Croatian-Slovenian peasant revolt Museum Antun Augustinčić Matija Gubec Zaprešić - Oršić family mansion Varaždin - Erdödy-Oršić palace External links Oršić castle photo Peasants' revolt monument near the castle Aerial view of Oršić Castle and Peasants' Revolt monument Castle – property of Oršić family
Gliptoteka HAZU

Gliptoteka Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti specijalizirani je umjetnički muzej i ustanova koja je je po svoj namjeni jedinstvena na području Hrvatske. Povijest Osnovana je 1937. godine na inicijativu i zalaganje Antuna Bauera kao Gipsoteka. Ustanova je utemeljena radi predstavljanja javnosti odljeva antičkog kiparstva kao i arhitektonske plastike hrvatske nepokretne spomeničke baštine. Ulaskom u sastav HAZU-a 1950. godine dolazi do promjene naziva u Gliptoteka. Gliptoteka danas čuva i izlaže najveću zbirku skulptura na području Hrvatske. Djelatnost Djelatnost muzeja definirana je zakonodavstvom vezanom uz muzeje. Muzej radi na sustavnom sabiranju, čuvanju, restauriranju i konzerviranju, izlaganju te trajnoj zaštiti muzejske građe s područja nadležnosti muzeja. Građa Građa Gliptoteke sastoji se između ostalog od sadrenih odljeva antičkog kiparstva te od gipsanih odljeva fragmenata nepokretnih spomenika hrvatske kulturne baštine od razdoblja 9. do 15. stoljeća. Muzejski fundus je od osnutka tijekom vremena obogaćen relevantnim i vrijednim djelima hrvatskog kiparstva 19. i 20. stoljeća. Stalan muzejski postav podijeljen je u sedam zbirki. Zbirke su pored prethodno dviju navedenih sljedeće: Zbirka sadrenih odljeva stećaka od 13. do 16. stoljeća, Zbirka sadrenih odljeva djela Jurja Dalmatinca, Zbirka kopija fresaka od 11. do 16. stoljeća te Zbirka medalja i plaketa. Muzejski fond je vrlo velik i sastoji se od 13.000 eksponata. U ustanovi se provodi digitalizacija građe po zbirkama. Galerija Izvori Ministarstvo kulture Arhivirana inačica izvorne stranice od 8. lipnja 2008. (Wayback Machine) Vanjske poveznice Mrežne stranice Gliptoteke HAZU Arhivirana inačica izvorne stranice od 12. studenoga 2008. (Wayback Machine) Muzeji Hrvatske na internetu Arhivirana inačica izvorne stranice od 13. veljače 2009. (Wayback Machine)
Трг Петра Прерадовића (Загреб)

Трг Петра Прерадовића или Цвјетни трг је трг у Загребу, назван по Петру Прерадовићу. Међу загрепчанима је познатији као Цвјетни трг. Назив Цвјетни трг (Цветни трг) потиче од киоска са цвећем који су ту традиционално смештени. Трг се налази у строгом центру града, око 200 метара од Трга бана Јелачића. Данас је то пешачка зона. На тргу се налазе клупе, неколико стабала и кафићи са терасама. Трг Петра Прерадовића је познат и по разним окупљањима и штандовима које постављају разне НВО, верске организације и други, за дељење летака и друге облике промоције, мања окупљања и акције итд. Трг је настао 1897. године рушењем блока зграда које су се ту налазиле и тада је добио име Трг Петра Прерадовића. За време СФРЈ носио је име „Трг братства и јединства“. На северном крају трга је православна црква Преображења Господњег, саграђена 1866. године. Јужни обод трга означен је палатом Јосипа Зибеншајна (Siebenschein), саграђеном између 1873. и 1874. године. На западном ободу трга најстарија је кућа Гранитз, коју је 1886. године, по пројекту Хермана Бола (Hermann Bollé) подигао познати књижевни издавач Игњат Гранитз. Трг је уређен према Регулативној основи из 1887. године. Коначан је облик добио 1930-их година. Литература Кнежевић, Сњешка: Трг Петра Прерадовића и Трг Петра Свачића у Загребу. Генеза двају доњоградских тргова, „Годишњак заштите споменика културе Хрватске“, 20/21, Загреб 1994/5. (Изворни научни рад) Спољашње везе Крешимир Галовић: Историја Трга Петра Прерадовића (чланак у часопису „Вијенац“) Иницијатива „Право на град“
Petar Preradovićs torg

Petar Preradovićs torg (kroatiska: Trg Petra Preradovića), i folkmun kallad Blommornas torg (Cvjetni trg), är ett torg i Zagreb i Kroatien. Torget är uppkallat efter översten och författaren Petar Preradović och är beläget drygt 200 m sydväst från Zagrebs centrala Ban Jelačićs torg. Torget kallas i folkmun för Blommornas torg på grund av de stånd med blomsterförsäljning som traditionellt finns vid torget. Historik och arkitektur Vid torgets norra sida finns sedan 1800-talet det serbiskt-ortodoxa samfundets viktigaste kyrkobyggnad i Kroatien, Kristi förklarings katedral. 1897 revs flera byggnader kring kyrkan och i området för att ge plats åt det nya torget. Enligt ritningar av Josip Vancaš uppfördes Första kroatiska sparbankens palats (Palača Prve hrvatske štedionice) vid torgets nordöstra hörn. Arkitektfirman Hönigsberg & Deutsch fick i uppdrag att uppföra Farkašpalatset (Palača Farkaš) vid torgets sydvästra hörn. 1954 restes ett minnesmärke föreställande Petar Preradović. Trots protester revs två äldre byggnader vid torget för att ge plats åt gallerian Centar Cvjetni som öppnade 2007. Panoramavy Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Petar Preradovićs torg. Referenser Fotnoter
Площа Петра Прерадовича

Площа Петра Прерадовича (хорв. Trg Petra Preradovića), відома в народі як Квіткова площа (хорв. Cvjetni trg) — площа в самому центрі столиці Хорватії Загреба, приблизно за 200 метрів на південний захід від центрального майдану міста — площі бана Єлачича. Названа на честь подвижника хорватського відродження Петра Прерадовича. Друга, неофіційна назва площі походить від квіткових кіосків, якими традиційно славиться майдан. Нині це пішохідна зона. Є лавки, кілька дерев, кав'ярні з терасами. Це улюблене місце зустрічей. Майдан особливо відомий різними сходками та ятками, які тут поставили різні НУО (громадські об'єднання, релігійні організації тощо), розповсюдженням листівок та іншими формами просування, невеликими масовими заходами, акціями і т. ін. Тут також організовуються комерційні промоакції. Площа створена шляхом знесення кварталу будівель, які стояли там у 1897 році, і тоді ж дістала свою назву, яку відновила в сьогоднішній Хорватії, оскільки за часів соціалістичної Югославії її називали «Площа братерства і єдності» (хорв. Trg bratstva i jedinstva). Архітектура На північній стороні площі знаходиться найважливіший храм сербської православної громади Хорватії з ХІХ століття — Собор Преображення Господнього. Саме навколо нього 1897 року було знесено кілька будівель, щоб розчистити місце для цієї площі. У північно-східному куті площі за кресленнями Йосипа Ванцаша було споруджено палац Першого хорватського ощадного банку (хорв. Palača Prve hrvatske štedionice). Архітектурній фірмі «Hönigsberg & Deutsch» було доручено збудувати палац Фаркаша (хорв. Palača Farkaš) у південно-західному кутку площі. Південний кінець площі позначений палацом Йосипа Зібеншайна, побудованим у 1873—1874 роках, а на західному краю знаходиться найстаріший будинок площі під назвою «Граніц», зведений 1886 року за проєктом Германа Болле для відомого книговидавця Ігнята Граніца. Остаточного вигляду майдан набув у 1930-х рр., а 1954 року на ньому встановлено пам'ятник Петрові Прерадовичу. 2007 року на площі відкрито торговельний центр «Centar Cvjetni», заради чого, незважаючи на протести, знесли два старі будинки. Панорама площі Примітки Посилання Krešimir Galović: Povijest Trga Petra Preradovića [Архівовано 6 червня 2009 у Wayback Machine.] (članak u časopisu "Vijenac") (хор.) Inicijativa "Pravo na grad" [Архівовано 27 грудня 2008 у Wayback Machine.] (хор.) Zelena akcija [Архівовано 26 січня 2021 у Wayback Machine.] (хор.) Література Knežević, Snješka: Trg Petra Preradovića i Trg Petra Svačića u Zagrebu. Geneza dvaju donjogradskih trgova, "Godišnjak zaštite spomenika kulture Hrvatske", 20/21, Zagreb 1994/5 (оригінальна наукова праця) (хор.)
Stražica Lighthouse

Stražica Lighthouse on the island of Prvić in the Adriatic Sea was built in 1875 and consists of a small stone house and a 5-metre (16 ft) tall lighthouse tower. A crew of lightkeepers were stationed on the island until it was made fully automated in 1974. In 1993 the natural gas-powered system was replaced with solar panels and is today remotely controlled by Plovput, the state-owned company for maritime traffic which controls the entire network of Croatian lighthouses. Until 1974, the lighthouse crew were the only inhabitants of Prvić, and until the early 2000s it was believed that Prvić held the distinction of being the largest uninhabited Croatian island, but this was refuted when new measurements published in 2004 showed that the island of Žut is bigger by some 2 square kilometres (0.77 sq mi). See also List of lighthouses in Croatia Notes
Faro Stražica

El Faro Stražica​ (en croata: Svjetionik Rt Stražica, literalmente el Faro del Cabo Stražica) se localiza en la isla de Prvić en el mar Adriático, fue construido en 1875 y consta de una pequeña casa de piedra y una torre de faro de 5 metros (16 pies) de altura. Un equipo de cuidadores estaban estacionados en la isla hasta que se hizo totalmente automatizado en el año 1974. En 1993 el sistema de gas natural fue sustituido por paneles solares ecológicos y hoy es controlado remotamente por Plovput, la empresa estatal para el tráfico marítimo, que controla toda la red de faros croatas. Hasta 1974, la tripulación del faro eran los únicos habitantes de Prvić, y hasta la década de 2000 Prvić celebró la distinción de ser la isla más grande de Croacia deshabitada, pero esto fue refutado cuando nuevas mediciones publicadas en 2004 mostraron que la isla de Žut es más grande por unos 2 kilómetros cuadrados (0,77 millas cuadradas). Véase también Faro Navegación Referencias
Phare de Stražica

Le phare de Stražica (en croate : Svjetionik Rt Stražica) est un phare actif situé sur l'île de Prvić de la municipalité de Krk dans le Comitat de Primorje-Gorski Kotar en Croatie. Le phare est exploité par la société d'État Plovput . Histoire Le phare, construit en 1875 sur l'île Prvić (archipel Cres-Lošinj), se trouve sur le point nord-ouest de l'île. Il marque le passage du canal étroit entre l'île et la pointe sud-est de l'île de Krk. Le phare n'est plus pourvu de gardiens depuis 1974, date de son automatisation. Jusqu'en 1993 la lumière fonctionnait encore au gaz naturel. Depuis elle fonctionne grâce à des panneaux solaires. Description Le phare est une tour carrée de 8 m de haut, avec galerie et lanterne circulaire, décentrée sur une maison de gardien d'un étage. La tour est de couleur blanche et la maison est en pierre grise. Il émet, à une hauteur focale de 21 m, un éclat blanc toutes les 6 secondes. Sa portée est de 9 milles nautiques (environ 17 km). Identifiant : ARLHS : CRO-147 - Amirauté : E2887 - NGA : 12460 . Caractéristiques du feu maritime Fréquence : 6s (W) Lumière : 1 seconde Obscurité : 5 secondes Voir aussi Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Stražica Lighthouse » (voir la liste des auteurs). Lien connexe Liste des phares de Croatie Liens externes (en) Lighthouses in Croatia - Site Plovut University of North Carolina at Chapel Hill's The Lighthouse Directory: Lighthouses of Northern Croatia Lighthouses of Central Croatia Lighthouses of Southern Croatia (en) Liste ARLHS - Croatia (en) Croatia Online list of Light (en) Stražica - Site Lightphotos.net Portail des phares Portail de la mer Adriatique Portail de la Croatie
Sankt Franciskus kloster och kyrka, Zagreb

Sankt Franciskus kloster och kyrka (kroatiska: Samostan i crkva svetog Franje) är ett romersk-katolskt kloster och klosterkyrka i Zagreb i Kroatien. Franciskanerklostret och dess kyrka, beläget i Kaptol i Zagrebs historiska stadskärna, är säte för Sankt Kyrillos och Methodios kroatiska franciskanska provins. Klostret är ett av de äldsta i Kroatien och klosterkyrkan är en av stadens sevärdheter. Historik Sedan de tatariska räderna mot Zagreb upphört i mitten av 1200-talet lät franciskanerna uppföra en kyrka i gotisk stil. Franciskanerklostret tros ha tillkommit under samma period. 1529 skadades klostret i de inbördes stridigheter som stod mellan anhängare till den habsburgska kejsaren Ferdinand I och den ungerska kungen Johan Zápolya. Sedan klostret återuppbyggts och renoverats återvände franciskanerna men övergav det 1560 med anledning av det lilla antalet munkar som bodde i det. Under ledning av Franjo Drašković återvände franciskanerna 1607. 1607-1620 renoverades klosterkyrkan men både den och klostret skadades svårt i branden 1645. Under Elizabeta Muskon-Erdődys försorg renoverades kyrkan 1649 och fick då karaktäristiska stildrag från barocken. I den stora jordbävningen 1880 skadades byggnaderna ånyo och Hermann Bollé fick i uppdrag att restaurera kyrkan som då fick en nygotisk prägel. 1885 restes kyrktornet och 1896-1902 restaurerades den övriga kyrkobyggnaden. Interiör Högaltaret i den enskeppiga klosterkyrkan har en målning av sankt Franciskus utförd av Celestin Medović. I kyrkan finns även sidoaltare i nygotisk stil. Kyrkans fönster i klara färger är målade av Ivo Dulčić. I klostret finns Franciskuskapellet med stuck och barockmålningar. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Sankt Franciskus kloster och kyrka, Zagreb. Referenser Fotnoter
Arkanđel (otok)

Arkanđel je nenaseljeni otočić u hrvatskom dijelu Jadranskog mora. Od kopna je udaljen samo 500 metara, a najbliže naselje mu je Sevid, između Trogira i Šibenika. Najbliži otoci su mu Vela Muljica (500 m zapadno) i Kosmač Veli (500 m istočno), oba značajno manja od Arkanđela. Površina mu iznosi 0,474 km2, a dužina obalne crte 3,35 km. Arheološko nalazište s crkvom sv. Mihovila Arhanđela Na otoku Arhanđelu se u srednjem vijeku nalazio posjed i crkva trogirske benediktinske opatije sv. Ivana Krstitelja. Danas su na lokalitetu vidljivi ostaci crkve posvećene sv. Mihovilu Arhanđelu. Crkva je orijentirana u smjeru istok-zapad te je građena u romaničkom slogu od priklesanog kamena u obilatom mortu. Pravokutnog je tlocrta, s polukružnom apsidom te zvonikom na zapadnom pročelju. Danas su zidovi crkve degradirani gotovo do zemlje dok je južni zid s masivnim kontraforima sačuvan do visine prozora. Ostatak zida koji je vjerojatno nekada ograđivao kompleks benediktinskog hospicija nalazi se sjeverozapadno od crkve. Pretpostavka je da su crkva i pripadajući kompleks egzistirali već u 12. st. Izvori
Arkanđel

Arkanđel (także Arkandel) – bezludna wyspa w Chorwacji, na Morzu Adriatyckim. Leży na północny wschód od wyspy Drvenik Mali. Zajmuje powierzchnię 0,47 km². Jej wymiary to 1,2 × 0,5 km. Długość linii brzegowej wynosi 3,3 km. Pierwsza historyczna wzmianka o wyspie pochodzi z VII wieku (występuje pod nazwą Didria). W starożytności Arkanđel pełnił strategiczną funkcję obronną względem portu w Trogirze. Zobacz też Wyspy Chorwacji o powierzchni poniżej 1 km² Przypisy
Arkanđel

Arkanđel je majhen nenaseljen otoček v Jadranskem morju. Pripada Hrvaški. Arkanđel leži okoli 3,5 km severozahodno od rta Rat na otoku Drvenik Mali. Njegova površina meri 0,474 km². Dolžina obalnega pasu je 3,35 km. Najvišji vrh je visok 79 mnm. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Náměstí republiky (Split)

Náměstí republiky (chorvatsky Trg republike), též neformálně známý pod názvem Prokurative, je hlavní náměstí v chorvatském přístavním městě Split. Nachází se na západním okraji bývalého Diokleciánova paláce. Od pobřeží moře jej odděluje Náměstí Franja Tuđmana, západně od něj začíná splitská Varoš. Známé je také jako místo, kde se pravidelně pořádá Festival zábavné hudby Split (chorvatsky Festival zabavne glazbe Split). O výstavbu prostranství a přilehlých budov se zasloužil proslulý starosta Splitu Antonio Bajamonti, který chtěl město modernizovat. Zastavena tak byla velká zelená plocha, známá pod názvem Marmontov perivoj. Při projektu se tvůrci inspirovali náměstím Svatého Marka v Benátkách (Procuratie Vecchie a Procuratie Nuove). Jako první zde bylo v 50. letech 19. století postaveno divadlo. To 27. prosince 1859 vyhořelo a později bylo v pozměněné podobě obnoveno. Západní křídlo areálu bylo postaveno v letech 1863–1867 v novorenesančním stylu. V roce 1905 bylo renovováno a fasáda ozdobena maskarony. Výstavbu východního křídla komplikovala stavební povolení a neshody s vlastníky pozemků. Nakonec bylo postaveno ve dvou etapách v letech 1909–1911 a 1927–1928. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Náměstí republiky na Wikimedia Commons Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Prokurative na chorvatské Wikipedii.