NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Novalja

Novalja je naselje in občina s statusom mesta (hrv. Grad) in istoimenski zaliv s pristaniščem na hrvaškem otoku Pag; upravno spada v Liško-senjsko županijo. Upravno območje mesta Novalja ima 3680 prebivalcev (po popisu iz leta 2021), samo mesto pa 2415, kar je največ v zgodovini. Geografija Novalja je turistično mesto z manjšim pristaniščem, ki leži ob istoimenskem lepem zalivu na jugozahodnem delu otoka. Stari del mesta je strnjeno grajen v primorskem slogu. Kraj obdaja borov gozdiček, s peščeno in z nekaj prodnatimi plažami v bližnjih zalivih. Od nekdanjega rimskega mesta Cissa, današnja Caska je oddaljena okoli 2 km. Novalja je s cesto povezana z ostalimi kraji na otoku, do Paga je okoli 20 km. V dnu zaliva leži pristanišče, ki je dobro zavarovano pred severozahodnimi in jugovzhodnimi vetrovi. Pristanišče varujeta dva valobrana. Za prvim so »mooringi« za 20 plovil in dvigalo do 5 t. Dobro sidrišče je tudi sredi zaliva, kjer je morje globoko do 8 m. Na urejeni obali pred pošto stoji svetilnik, ki oddaja svetlobni signal: RZ Bl 3s. Nazivni domet svetilnika je 3 milje. Naselja V sestav mesta spada 10 naselij (stanje 2021), to so: Caska, Gajac, Kustići, Lun, Metajna, Novalja, Potočnica, Stara Novalja, Vidalići in Zubovići. Prebivalstvo V desetih naseljih, ki sestavljajo Novaljo, stalno živi 3335, v samem naselju Novalja pa 2078 prebivalcev (popis 2001). Gospodarstvo Glavna gospodarska dejavnost je turizem. V kraju sta dva hotela: H.Liburnija in H.Loža in dva kampa: Straško in Dražica. Zgodovina Današnja Novalja stoji na mestu antičnega naselja Novalia, ki je bilo pristanišče rimskega mesta Cisse. Do današnjih dni se je ohranil rimski podzemni vodovod imenovan »Talijanova buža«, zgrajen v 1. stoletju. V starem mestnem središču so ostanki starokrščanske bazilike in predromanske cerkve postavljene v obdobju med 9. in 10. stoletjem. V Gaju zaselku severno od Novalje so ohranjeni ostanki zidov in mozaika enoladijske cerkve postavljene v 5 stoletju. Sklici Glej tudi seznam naselij na Hrvaškem
Новаља

Новаља је град у Личко-сењској жупанији у Хрватској. Географија Налази се на северозападном делу острва Паг. Новаља је најпознатија по плажи Зрче (или „Зрће“), на којој се сваког лета одржавају спектакуларне забаве и због којих су Паг и Новаља добили надимак „хрватска Ибиза“. Поред те плаже, постоје плаже Страшко, Тринцел и Каска. Становништво Према попису из 2001. Новаља је имала 3.335 становника. На попису становништва 2011. године, град Новаља је имао 3.663 становника, од чега у самој Новаљи 2.358. Попис 1991. На попису становништва 1991. године, насељено место Новаља је имало 1.912 становника, следећег националног састава: Види још Списак градова у Хрватској Списак градова у Хрватској по жупанијама Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Novalja

Novalja (tyska: Navala, italienska: Novaglia) är en stad i Kroatien. Staden har 3 672 invånare (2001) och är den näststörsta orten på ön Pag i Lika-Senjs län. Novalja är en turistort som idag (2011) kanske främst är känd för stranden Zrće som årligen lockar tusentals ungdomar från när och fjärran. Orter i kommunen Novalja utgör huvudorten i kommunen med samma namn. I kommunen finns förutom Novalja följande 9 orter: Caska, Gajac, Kustići, Lun, Metajna, Potočnica, Stara Novalja, Vidalići och Zubovići. Historia Staden Novalja delar i stora drag samma historia som ön som den ligger på. Området befolkades före Kristi födelse av liburner, en illyrisk folkstam. Omkring 100 f.Kr. intogs ön av romarna som grundade staden Cissa på platsen för dagens Novalja. Under 600-talet anlände slaverna (dagens kroater) och bosatte sig på ön. Under 700-800-talet upprättade kroaterna ett furstendöme, Dalmatiska Kroatien, längs med Adriatiska havet östra kust i vilket Pag och Novalja kom att ingå. Under 1000-1100-talet då Novalja var en del av det medeltida kroatiska kungariket trätte olika lokala adelsfamiljer om rättigheterna till staden. 1100-1300-talet fördes en tidvis bitter kamp mellan de kroatisk-ungerska härskarna och republiken Venedig över herraväldet över de dalmatiska städerna och öarna. I början av 1500-talet kontrollerades staden av Venedig som behöll makten fram till republikens upplösning 1797. Därefter tillföll Novalja kejsardömet Österrike. Napoleon och hans franska styrkor höll staden 1806-1813 innan den åter tillföll österrikarna. Österrikarna styrde sedan över Novalja fram till första världskrigets slut och Österrike-Ungerns upplösning 1918. Kommunikationer Närmast belägna flygplats är Zadars flygplats som befinner sig ca 80 km från Novalja. Se även Wikimedia Commons har media som rör Novalja. Pag (stad) Referenser
Новаля

Новаля (хорв. Novalja) — місто в острівній частині Хорватії, друге за величиною місто острова Паг. Адміністративно належить до Ліцько-Сенської жупанії. Туристичний центр острова. Визначні місця До історичних особливостей цього невеликого острівного містечка належить римський акведук з 1 століття, що сягає в довжину більш ніж 1 кілометр. Крім того, у місті є залишки трьох ранньохристиянських базилік 4 століття. Людей на відпочинку, безумовно, зацікавлять численні галькові пляжі. У 1999 році приблизно за 5 км на схід від Новалі було відкрито особливу геологічну формацію у вигляді трикутника з бічними сторонами завдовжки 22 і 32 метри відповідно. Цей «Пазький трикутник» (хорв. Paški Trokut) вважається місцем посадки НЛО. Натомість місцеві рибалки розповіли про давнє місце збору, яке було обрано через захопливий вид, що відкривається на острів, Пазький канал та довколишні гори Велебіту. Приблизно за 2 км на північ від Новалі лежить село Стара Новаля у видовженій бухті, відкритій на північний захід в напрямку острова Раб. До 1970 року тут жили виключно рибалки і винороби. Відтоді неухильно зростає вага туризму, який нині є основною статтею доходу міста. У північній частині бухти розташований населений пункт Дрлянда з поромною гаванню, яка, однак, використовується тільки за сильного вітру бора. На морському дні тут містяться кілька прісноводних джерел. Недалеко від Новаля є пляж Зрче, відомий як «хорватська Ібіца», що 2009 року одержав блакитний прапор ЮНЕСКО за чистоту води, а дещо далі — пляж Ручица в селі Метайна. Населення Населення громади за даними перепису 2011 року становило 3 663 осіб. Населення самого поселення становило 2 358 осіб. Динаміка чисельності населення громади: Динаміка чисельності населення центру громади: Населені пункти Крім поселення Новаля, до громади також входять: Цаска Гаяць Кустичі Лун Метайна Поточниця Стара Новаля Видаличі Зубовичі Клімат Середня річна температура становить 14,80 °C, середня максимальна – 27,44 °C, а середня мінімальна – 2,92 °C. Середня річна кількість опадів – 961,00 мм. Примітки
Mali Lošinj

Mali Lošinj er en by i det kroatiske distriktet Primorje-Gorski Kotar. Det er den største by på øen Lošinj, med 8.388 indbyggere i 2001. Navnet mali betyder egentlig «lille» eller «mindre» , men byen er alligevel større end nabobyen Veli Lošinj (Store Lošinj). Byen ligger i en bred og godt beskyttet bugt på den sydøstlige del af øen. Turisme er vigtigste erhverv og der er flere hoteller og ferieanlæg i og omkring byen, bl.a. en stor campingplads med ca. 1300 pladser Referencer Officielt websted
Mali Lošinj

Mali Lošinj [ˈmaːli ˈlɔʃiɲ] (dt. Klein-Lötzing, it.: Lussinpiccolo) ist eine Stadt, ein Hafen und Fremdenverkehrszentrum auf der Insel Lošinj in Kroatien. Mali Lošinj ist der Hauptort der Insel Lošinj und hat 5561 Einwohner, die Gemeinde 7537 (Volkszählung 2021). Obwohl mali zu Deutsch klein bedeutet, ist Mali Lošinj der größte Ort der Insel. Lage Mali Lošinj liegt auf dem gleichnamigen Inselteil Mali Lošinj (Klein-Lošinj) im Südosten einer breiten und gut geschützten Bucht. Die günstigen Klimaverhältnisse, der Bau von Hotels und Ferienanlagen, ein Großcampingplatz mit ca. 1300 Standplätzen, die Bewaldung und Einrichtung der Strände haben eine intensive Entwicklung des Tourismus bedingt. Der Ort liegt im geschützten Teil der Bucht mit einem Großteil auf der östlichen Seite. Vom Südosten der Bucht aus führt eine Straße nach Veli Lošinj. Besonders beliebt ist Mali Lošinj bei den Seglern, da der Stadthafen und die etwas nördlich davon angelegte Marina guten Schutz gegen die Winde Bora und Jugo bieten. Von der Ostseite sind die beiden Häfen durch eine schmale Passage (Privlaka-Kanal) erreichbar. Die darüber führende Brücke wird dafür zweimal pro Tag für eine Viertelstunde (9.00 Uhr und 17.00 Uhr) geöffnet. Sonst müsste man um die gesamte Insel im Süden segeln, um Mali Lošinj zu erreichen. Klima Das Klima ist mild und die Winter warm; die durchschnittliche Lufttemperatur beträgt im Januar 7,3 °C und im Juli 24,7 °C. Die durchschnittliche Jahrestemperatur beträgt 15 °C. Persönlichkeiten Eugen Gelcich (1854–1915), Nautiklehrer Ambroz Haračić (1855–1916), Botaniker Josip Kašman, Opernsänger Spiridon Gopčević alias Leo Brenner (1855–1928), Astronom Josef Maria Maximilian von Löwenthal-Chlumecky (1908–1995), Botschafter Antonio Veić (* 1988), Tennisspieler Literatur Eugen Gelcich, P. Ghersa, Leopold von Schrötter: Die Insel Lussin mit den beiden Städten Lussingrande und Lussinpiccolo. Klimatischer Winteraufenthalt, Sommerseebad. (= Braumüllers Bade-Bibliothek 10) Verlag Wilhelm Braumüller, Wien 1888. Weblinks Offizielle Website Einzelnachweise
Mali Lošinj

Mali Lošinj (en italiano, Lussinpiccolo) es una ciudad de Croacia en el condado de Primorje-Gorski Kotar. Geografía Se encuentra a una altitud de 31 m s. n. m. a 260 km de la capital nacional, Zagreb. Demografía En el censo 2011 el total de población de la ciudad fue de 8 116 habitantes, distribuidos en las siguientes localidades:​ Belej - 55 Ćunski - 155 Ilovik - 85 Male Srakane - 2 Mali Lošinj - 6 091 Nerezine - 353 Osor - 60 Punta Križa - 63 Susak - 151 Sveti Jakov - 77 Unije - 88 Ustrine - 22 Vele Srakane - 3 Veli Lošinj - 901 Cultura Museo del Apoxiomeno: aloja como única pieza un apoxiómenos, una estatua de bronce de un atleta ‘que se rasca’ la suciedad tras hacer ejercicio, del siglo II o I a. C., que se rescató del fondo marino en 1999. La copia, conocida como el Apoxiomeno de Croacia, es la más completa y mejor conservada de las siete conocidas de este mismo modelo.​ Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth.
Mali Lošinj

Mali Lošinj (en italien : Lussinpiccolo, en vénitien : Lusinpiccolo) est une ville et une municipalité située sur l'île de Lošinj, dans le comitat de Primorje-Gorski Kotar, en Croatie. Au recensement de 2001, la municipalité comptait 8 388 habitants, dont 83,14 % de Croates et la ville seule comptait 6 296 habitants. En juillet et août, la population grimpe jusqu'à 30 000 personnes. Un afflux qui a eu au moins une heureuse conséquence : la découverte de l'Apoxyomène. Unique au monde, cette statue de bronze datant du IIe siècle av. J.-C. et représentant un athlète d'1,92 mètre a été repérée par hasard, en 1996, par un estivant belge amateur de plongée sous-marine. Histoire Le nom de l'île isola di Lussin apparaît en 1384, la ville de Lussin Piccolo en 1389. Depuis le Congrès de Vienne jusqu'en 1918, la ville (au nom italien de Lussin Piccolo) fait partie de la monarchie autrichienne (empire d'Autriche), puis Autriche-Hongrie (Cisleithanie après le compromis de 1867), chef-lieu du district de LUSSIN, l'un des 11 Bezirkshauptmannschaften dans la province du Littoral autrichien. Longtemps oubliée, la ville ne prit son essor qu'au XIXe siècle, lorsqu'elle devint le deuxième port commercial en Adriatique, après Trieste. Musée de l'Apoxyomène La statue est l'unique œuvre d'art exposée dans le musée installé en 2016 dans le palais Kvavner dont l'intérieur a été modifié pour la mettre en valeur. Localités La municipalité de Mali Lošinj compte 14 localités : Événements En 1957 et 2010, la ville a accueilli les championnats du monde de chasse sous-marine. Personnalités Agostino Straulino (1914-2004), skipper italien, champion olympique, y est né. Emilio De Rossignoli (1920-1984), écrivain et journaliste italien y est né Notes et références Voir aussi Articles connexes Ville de Croatie Liens externes Site officiel Portail de la Croatie
Mali Lošinj

Mali Lošinj (Italiaans: Lussinpiccolo; Venetiaans: Lusinpicolo) is een stad op het eiland Lošinj, gelegen in de Adriatische Zee en behoort tot Kroatië. Algemeen Deze plaats is gelegen in de goed bewaard gebleven Baai van Augusta, en telt ca. 6000 inwoners. Mali Lošinj is in de 12de eeuw ontstaan en heeft door de zee en de scheepsbouw in de 19de eeuw gouden tijden beleefd. Architectuur / Historie / Kunst Architectonisch interessante historische bouwwerken in Mali Lošinj zijn: Sint Martinuskerk (1450) kerk van Maria's Geboorte, gebouwd tussen 1696 en 1775 ... kerk van Maria's Onbevlekte Ontvangenis in Cikat (1534), uitgebreid in 1858 tal van villa's uit de Oostenrijkse aristocratie "Ambroz Haracic" zeevaartschool, in de vorm van een schip met commandobrug kunstcollectie van Andra Vida en Katarina Mihicic en enkele andere oude meesters Sint Nicolaaskerk Mali Lošinj (1857)
Mali Lošinj

Mali Lošinj – miasto w Chorwacji, w żupanii primorsko-gorskiej, siedziba miasta Mali Lošinj. Jest położony na wyspie Lošinj. W 2011 roku liczył 6091 mieszkańców. Stanowi centrum finansowe, administracyjne i kulturalne zachodniej części Kvarneru. W okolicy znajduje się port lotniczy Lošinj. W muzeum w Malim Lošinju eksponowany jest starożytny posąg Apoksyomenosa odnaleziony w Adriatyku w 1996 roku. Ludzie związani z Malim Lošinjem Przypisy
Mali Lošinj

Mali Lošinj (în italiană Lussinpiccolo) este un oraș în cantonul Primorje-Gorski kotar, Croația, având o populație de 8.116 locuitori (2011). Demografie Conform recensământului din 2011, orașul Mali Lošinj avea 8.116 locuitori. Din punct de vedere etnic, majoritatea locuitorilor (85,73%) erau croați, existând și minorități de sârbi (4,85%), albanezi (1,9%), italieni (1,87%) și bosniaci (1,86%). Apartenența etnică nu este cunoscută în cazul a 1,06% din locuitori. Din punct de vedere confesional, majoritatea locuitorilor (80,17%) erau catolici, existând și minorități de persoane fără religie și atei (6,11%), ortodocși (5,03%), musulmani (3,89%) și agnostici și sceptici (1,15%). Pentru 3,2% din locuitori nu este cunoscută apartenența confesională. Note
Мали-Лошинь

Ма́ли-Ло́шинь (хорв. Mali Lošinj, итал. Lussinpiccolo) — город в Хорватии, крупнейший город острова Лошинь. Население города составило 7537 человек по данным на 2021 год. Популярный курорт. Общие сведения Мали-Лошинь расположен в глубине обширной бухты в центральной части острова. Автомобильная дорога, идущая вдоль острова, проходит от Вели-Лошиня с юга через Мали-Лошинь и уходит на север, в сторону острова Црес. Мали-Лошинь связан паромными переправами с соседними островами Уние и Сусак, городом Пула, а также пассажирской катамаранной линией с Цресом и Риекой. История Город впервые упомянут в 1398 году под именем Мало-Село. Удобное расположение в глубине большой и глубоководной бухты привело к его сильному росту. В XIX веке Мали-Лошинь превратился в один из крупнейших судостроительных центров Адриатики, здесь действовало 11 верфей. В то же время Мали-Лошинь приобретает популярность и как место для отдыха, здесь строится большое число вилл австрийских аристократов. После первой мировой войны Лошинь стал одним из трёх островов Адриатики (вместе с Цресом и Ластово), которые были переданы Италии, остальные стали частью Королевства Сербов, Хорватов и Словенцев, впоследствии Королевства Югославия. После второй мировой войны вошёл в состав СФРЮ, что вызвало массовый исход итальянского населения с острова и из города Мали-Лошинь в частности. С 1990 года Мали-Лошинь в составе независимой Хорватии. С конца XX века в городе и окрестностях бурно развивается туристическая инфраструктура. Население Исторически значительный процент населения Лошиня составляли итальянцы. После вхождения Лошиня в состав СФРЮ большая часть итальянского населения покинула остров. По данным переписи 2011 года хорваты составляют 85,73 % населения Мали-Лошиня, сербы — 4,85 %, итальянцы — 1,87 %, словенцы — 0,54 %. Достопримечательности Церковь Святого Мартина. Построена в 1450 году, находится на возвышении над городом. Церковь Святого Николая (1857 год). Кальвария на холме рядом с городом со стояниями Крестного пути XVIII века. Виллы австрийских аристократов XIX века. Ссылки и источники На Викискладе есть медиафайлы по теме Мали-Лошинь Официальная страница города Туристическая страница города Handbook for foreign visitors to Croatia. Zagreb. 1997. ISBN 953-6593-00-9 Примечания
Mali Lošinj

Mali Lošinj je mesto (tudi enota lokalne samouprave - hrv. Grad Mali Lošinj), upravno središče in pristanišče na otoku Lošinj, del Primorsko-goranske županije na Hrvaškem. Upravno območje mesta, ki vključuje tudi južni del otoka Cres, otoka Unije in Susak ter in ostala manjša naselja na Lošinju, vključno z Velim Lošinjem, ima skupaj več kot 8.000 prebivalcev, pa tudi Mali Lošinj sam je največje naselje na njem, saj v njem živi večina prebivalstva otoka. Stari del mesta leži na koncu dobro zaščitenega amfiteatralnega zaliva. Novi deli mesta pa so zgrajeni vzdolž pobočij jugozahodne in jugovzhodne obale in okoli zaliva Čikat, oddaljenega okoli 1,5 kilometra zahodno od mesta. Zgodovina Mali Lošinj se prvič omenja 1388 pod imenom "Malo Selo". Stanovanjske hiše starega mestnega predela so razmeščene kot vrtne hiše, okoli katerih so bujni mediteranski vrtovi. Hiše iz tega obdobja imajo stilne katakteristike poznega baroka. Cerkvi sv. Martina in župnjiska cerkev sta iz 15. stoletja. Koncem 18. in v 19. stoletju se je kraj intezivno razvijal (trgovina, ladjedelnica, tovarna ribjih konzerv, navtična šola). Po propadu beneške republike je na otoku zavladala Avstro-ogrska monarhija. Po letu 1918 je bil Lošinj vse do 1943 pod italijansko okupacijo. Po vmesni nemški okupaciji je bil dokončno osvobojen 20.4.1945. Klima Izrazito obmorski karakter vpliva na blago in uravnoteženo podnebje, kar so spoznali že leta 1892, ko so M.Lošinj razglasili za klimatsko zdravilišče. Zaradi položaja M. Lošinja v zaprtem pristanišču in borovovega gozda v predulu Čikat je sprehajanje skozi ta kraj mogoč tudi med najmočnejšo burjo. Povprečna januarska temperatura je 7,4 °C. Letno pade okoli 1020 mm dežja, največ v jesenskih mesecih. Izleti Telegraf, vzpetina nad mestom (108 m) Sv. Ivan, cerkev in razgledišče (231 m) Televrina, najvišji vrh (588 m) Veli Lošinj Osor Nerezine Susak Unije Ilovik Cres Demografija Sklici in opombe Viri Tretjak, Donatella; Fachin, Niki (2004). Istraː Cres, Lošinjːzgodovinsko-umetnostni vodnik: zgodovina in kultura 50 istrskih občin. Bruno Fachin, Trst. COBISS 2069228. ISBN 88-85289-67-3. Glej tudi seznam naselij na Hrvaškem Seznam mest na Hrvaškem Zunanje povezave Satelitska slika mesta
Mali Lošinj

Mali Lošinj (italienska: Lussinpiccolo, tyska: Klein-Lötzing) är en stad och turistort på ön Lošinj i norra Kroatien. Staden har 8 388 invånare (2001) och är öns största ort. Historia 1398 nämns staden för första gången i ett skrivet dokument. I detta dokument kallas staden för Malo selo ("Lilla byn"). Staden kontrollerades under flera århundraden av republiken Venedig. Efter republiken Venedigs fall 1797 tillföll staden 1815 Österrike. 1868 upplevde staden stark tillväxt då sjöfarten nådde sin kulmen. Efter första världskrigets slut och Österrike-Ungerns upplösning tillföll staden Italien för att 1947 tillfalla Jugoslavien, efter andra världskrigets slut. . Arkitektur och stadsbild I staden finns flera byggnader från 1700- och 1800-talet. Stadens äldsta delar ligger kring Sankta Marias kyrka som uppfördes under 1700-talet. Utanför staden ligger flera hotellkomplex. Kända personligheter från Mali Lošinj (urval) Tonino Picula (1961-), politiker och tidigare utrikesminister Se även Wikimedia Commons har media som rör Mali Lošinj. Referenser
Малий Лошинь

Ма́лий Ло́шинь (хорв. Mali Lošinj, італ. Lussinpiccolo) — місто в Хорватії, найбільше місто острова Лошинь. Популярний курорт. Загальні відомості Малий Лошинь розташований в глибині обширної бухти в центральній частині острова. Автомобільна дорога проходить від Велі-Лошиня з півдня через Малий Лошинь і веде на північ, у сторону острова Црес. Малий Лошинь зв'язаний поромними переправами з сусідніми островами Уніє і Сусак, містом Пула, а також пасажирською катамаранною лінією з Цресом і Рієкою. Історія Місто вперше згадано в 1398 під іменем Мало-Село. Зручне розташування в глибині великої и глибоководної бухти сприяло його сильному росту. В XIX ст. Малий Лошинь перетворився в один з найбільших суднобудівних центрів Адріатики, тут діяло 11 верфей. Водночас Малий Лошинь набуває популярності і як місце відпочинку, тут будується багато вілл австрійських аристократів. Після першої світової війни Лошинь став одним з трьох островів Адріатики (разом з Цресом і Ластово), які були передані Італії, інші стали частиною Королівства Сербів, Хорватів і Словенців, згодом Королівства Югославія. Після другої світової війни ввійшов в склад СФРЮ. З 1990 Малий Лошинь в складі незалежної Хорватії. Населення Історично значний процент населення Лошиня складали італійці. Після входження Лошиня в склад СФРЮ більша їх частина покинула острів. ПЗа даними перепису 2001 року хорвати становили 83,14 % населення Малого Лошиня, італійці — 1,73 %, словенці — 0,55 %. Населення громади за даними перепису 2011 року становило 8 116 осіб. Населення самого міста становило 6091 осіб. Динаміка чисельності населення громади: Динаміка чисельності населення міста: Населені пункти Крім міста Малий Лошинь, до громади також входять: Белей Чунські Іловик Мале Сракане Нерезине Осор Пунта-Крижа Сусак Светий Яков Уніє Устрине Веле Сракане Велий Лошинь Клімат Середня річна температура становить 15,68 °C, середня максимальна – 26,98 °C, а середня мінімальна – 4,05 °C. Середня річна кількість опадів – 901 мм. Відомі люди Вільгельм Габсбург (Василь Вишиваний) — український військовий діяч, політик, дипломат, поет, австрійський архікнязь (ерцгерцог), полковник Легіону Українських Січових Стрільців. Проживав тут у дитинстві. Пам'ятки Церква Святого Мартина. Збудована в 1450 році, знаходиться на підвищенні над містом. Церква Святого Миколая (1857 рік). Кальварія на пагорбі поряд з містом . Вілли австрійських аристократів XIX ст. Цікаві факти Малий Лошинь розвинувся та перевершує за числом жителів острів Велий (Великий) Лошинь майже в 7 разів (6091 осіб проти 901). На честь міста названо астероїд 10415 Малий Лошинь. Примітки Посилання і джерела Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Малий Лошинь Офіційна сторінка міста [Архівовано 18 серпня 2000 у Wayback Machine.] Туристична сторінка міста [Архівовано 22 липня 2011 у Wayback Machine.] Handbook for foreign visitors to Croatia. Zagreb. 1997. ISBN 953-6593-00-9 Див. також Лошинь (аеропорт)