NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Водице (Хрватска)

Водице су град у средишњој Далмацији, у Шибенско-книнској жупанији, Република Хрватска. Према прелиминарним резултатима пописа из 2021. у граду је живело 8.704 становника, а у самом насељу је живело 6.629 становника. Географија Водице се налазе око 12 км западно од Шибеника. Град излази на Јадранско море и популарно је туристичко мјесто. Историја До територијалне реорганизације у Хрватској налазиле су се у саставу старе општине Шибеник. Становништво На попису становништва 2011. године, град Водице је имао 8.875 становника, од чега у самим Водицама 6.755. Град Водице Напомена: Настао из старе општине Шибеник. У 1857. и 1869. део података садржан је у граду Шибенику. У 1869. садржи део података општине Станковци (Задарска жупанија). Водице (насељено место) Попис 1991. На попису становништва 1991. године, насељено место Водице је имало 5.050 становника, следећег националног састава: Попис 2011. На попису становништва 2011. године, град Водице је имао 8.875 становника, следећег националног састава: Познате личности Иво Брешан, драмски писац и сценариста Галерија Референце Литература [1] Савезни завод за статистику и евиденцију ФНРЈ и СФРЈ, попис становништва 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. и 1991. године Gelo, Jakov (1998). Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima. Zagreb: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske. ISBN 978-953-6667-07-9. Спољашње везе Званични веб-сајт Мапа [2] [3] Фотографије [4]
Vodice

Vodice (tyska: Woditz, italienska: Vodizze) är en stad och turistort i landsdelen Dalmatien i Kroatien. Vodice ligger vid Adriatiska havet i Šibenik-Knins län, cirka 10 kilometer från länets residensstad Šibenik. Staden har 8 902 invånare (2011) och är en populär turistort med aktiviteter även under vintertid (internationella konferenser och regatta). Historia 1412 hamnade staden i Venedigs ägo. Under 1500-talet uppfördes stadsmurar och försvarsverk för att försvara staden från de framryckande osmanerna. Efter att republiken Venedig upplösts 1797 kom staden under österrikarnas kontroll. Bortsett från en kort fransk ockupation (1806-1813) styrdes staden av de österrikiska myndigheterna fram till första världskrigets slut och Österrike-Ungerns upplösning 1918. Utbildning Vodice har en grundskola och en högskola (juridik och turismmanagement). Referenser Noter Externa länkar Turistsida Vodice-online.com Wikimedia Commons har media som rör Vodice.﻿
Водиці (Хорватія)

Во́дице (хорв. Vodice) — місто в Хорватії, у Північній Далмації, у Шибеницько-Книнській жупанії, на березі Адріатичного моря. Загальні відомості Водиці розташоване за 12 кілометрів на північний захід від столиці провінції — Шибеника. Старе місто розташоване на півострові, а інша частина простягається уздовж моря вузькою смугою, на якій межуються пляжі, сосновий парк і набережні. Через місто проходить Адріатичне шосе, воно зв'язано регулярним автобусним сполученням з найбільшими містами Хорватії. Назва міста походить від слова «вода» на честь численних джерел із чистою водою в окрузі. Неподалік від міста розташований національний парк «Крка» і природний парк «Вранське озеро» навколо найбільшого озера в Хорватії. Водиці — один з найбільших туристичних центрів у Хорватії з розвинутою інфраструктурою. Перша згадка про місто датується 1402 роком. Населення Населення громади за даними перепису 2011 року становило 8 875 осіб, 3 з яких назвали рідною українську мову. Населення самого міста становило 6 755 осіб. Динаміка чисельності населення громади: Динаміка чисельності населення міста: Населені пункти Крім міста Водиці, до громади також входять: Чиста Мала Чиста Велика Гачелези Грабовці Првич-Лука Првич-Шепурине Срима Клімат Середня річна температура становить 15,37 °C, середня максимальна – 27,89 °C, а середня мінімальна – 3,27 °C. Середня річна кількість опадів – 723 мм. Визначні пам'ятки Церква св. Хреста — побудована в 1421 році. Вежа Чоричев Торань (Ćorićev toranj) — вежа 16 століття. Церква св. Діви Кармеля — знаходиться поруч із містом, приблизно за два кілометри, на горі Окит. Сучасна церква була побудована після Громадянської війни по проекту хорватського архітектора із Задарунка, Миколи Башича. Перша церква, що була побудована на цьому місці, була споруджена на руїнах каплиці в XVII столітті. Посилання Офіційний сайт міста Водиці [Архівовано 14 липня 2011 у Wayback Machine.] Туристичний портал Водиці [Архівовано 12 лютого 2012 у Wayback Machine.] Туристична інформація [Архівовано 18 червня 2012 у Wayback Machine.] Водиці онлайн Інформаційний портал Водиці [Архівовано 22 жовтня 2011 у Wayback Machine.] Галерея Примітки
Hospital Clínico de las Hermanas de la Caridad

El Hospital Clínico de las Hermanas de la Caridad​ o bien el Hospital Clínico Central (en croata: Klinički bolnički centar Sestre milosrdnice) se localiza en Zagreb (Croacia), siendo uno de los hospitales más antiguos en el sureste de Europa. El hospital se estableció en 1846, por iniciativa del cardenal Juraj Haulik, el arzobispo católico de Zagreb. Cambió varias veces de sede en el centro de la ciudad hasta que un campus permanente del hospital fue construido entre 1893 y 1894 por el arquitecto alemán Kuno Waidmann, en el lugar de la antigua Villa Socias y un cementerio vecino en la calle Vinogradska. Fue gestionado por las Hermanas de la Caridad desde 1894 hasta 1948. El emperador Francisco José visitó el hospital en 1895. Las hermanas controlaron el hospital hasta la confiscación luego de la Segunda Guerra Mundial, cuando fue nacionalizada por el gobierno comunista (en 1948) y recibió el nombre de Hospital Dr. Mladen Stojanovic. El nombre original fue devuelto en 1992, pero el gobierno retuvo la propiedad. Es gestionado ahora por el Ministerio de Salud. Véase también Hospital Hospital clínico del condado de Arad Referencias
KBC Sestre milosrdnice

Klinički bolnički centar Sestre milosrdnice je jedan od dvaju zagrebačkih kliničkih bolničkih centara. Nastavna je baza za Medicinski i Stomatološki, Pravni, Filozofski, Prirodoslovno-matematički, Edukacijsko-rehabilitacijski, Farmaceutsko-biokemijski fakultet i Zdravstveno veleučilište. Klinički bolnički centar Sestre milosrdnice ukupno ima: 16 klinika i 6 zavoda / 3 klinička, Objedinjeni hitni bolnički prijem, Bolničku ljekarnu, Institut za klinička medicinska istraživanja te nemedicinske ustrojbene jedinice. Temeljem odluke Vlade Republike Hrvatske u srpnju 2010. godine, Klinička bolnica "Sestre milosrdnice" združena je s Klinikom za traumatologiju, Klinikom za tumore i Klinikom za dječje bolesti, čime je formiran Klinički bolnički centar Sestre milosrdnice. Odlukom Vlade Republike Hrvatske o podjeli Kliničkog bolničkog centra Sestre milosrdnice od 27. travnja 2012. ponovno se kao samostalna izdvaja Klinika za dječje bolesti Zagreb. BBC Sestre Milosrdnice Ima status dodatne lokacije Medicinskog i Stomatološkog fakulteta u CARNet-ovoj mreži. U svom prostoru obuhvaća i dvije srednje škole: Školu za medicinske sestre i Školu za primalje. Najstarija je klinička ustanova u Hrvatskoj i kolijevka Medicinskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu. Godine 2021. obilježila je 175 godina postojanja. Bolnica je smještena u Vinogradskoj cesti 29, u blizini šume Jelenovac. Bolnica posluje i na lokacijama: Draškovićeva ulica 19, Zagreb i Ilica 197, Zagreb. U KBC-u „Sestre milosrdnice” 10. srpnja 2019. otkrivena je spomen-ploča svim liječnicima i djelatnicima koji su sudjelovali u spašavanju Židova tijekom Drugog svjetskog rata, među kojima se posebno ističe Bogoljuba Jazvo, koja je od 1940. do 1945. godine obnašala dužnost upraviteljice. Vjerske ustanove Župna crkva Presvetog Srca Isusova u KBC-u Sestre milosrdnice u Zagrebu Izvori Vanjske poveznice Klinički bolnički centar "Sestre Milosrdnice"
Клинички болнички центар Сестре милосрднице

Клинички болнички центар Сестре милосрднице у Загребу, један је од најстаријих здравствених установа у Хрватској. Историја Болница је основана 1846. године, кроз иницијативу кардинала Јураја Хаулика, загребачког надбискупа. Мијењала је локацију више пута до 1894. године, када је њемачки архитекта Куно Ваидман није завршио иградњу болничког кампуса, на мјесту некадашње Villa Socias и сусједног гробља у Виноградској улици. Болницу су воделе Сестре милосрднице од 1894. до 1948. године. Аустријски цар Франц Јозеф је посјетио болницу 1895. године. Сестре милосрднице су наставиле водити болницу све до његе конфискације послије Другог свјетског рата. Нова југословенска комунистичка власт је болницу национализовала 1948. године и назив је промјењен у „Болница др. Младен Стојановић”. Првобитно име је враћено 1992. године, али је Влада задржала власништво. Болницом сада управља министарство здравства. Дјелатности Од 2007. године, болница се састоји од 17 клиника и 7 специјалистичких института, са укупно 853 кревета и 2.334 запослена у кампусу. Болница је и образовна установа за институте високог образовања, нпр. медицинска и стоматолошка школа, као и школа за медицинске сестре. Референце
Kornati

Kornati je souostroví v Jaderském moři při pobřeží Chorvatska, jemuž také patří. Nachází v severní Dalmácii mezi městy Zadar a Šibenik. Název Kornati pochází od starých mořeplavců, a to od slova corona (koruna). Na ostrovech byl v roce 1980 zřízen Národní park Kornati. Park se rozkládá na 218 km² a nachází se v něm na 89 ostrovů. Největším a hlavním ostrovem je Kornat s plochou téměř 33 km². Ostrov není trvale osídlen, jsou zde pouze malá sídla, která slouží pro přechodný pobyt obyvatel, kteří zde chovají ovce a pěstují olivy. Nachází se zde i několik nudistických pláží. Jelikož na ostrovech není pitná voda, je nutné ji dovážet z pobřeží. Elektřina je vyráběna agregáty. Na ostrovech platí velmi přísná pravidla omezující pohyb jak lodí, tak i chodců. Není zde dovoleno rozdělávání ohně, sběr jakýchkoliv kamenů, mušlí, platí zde zákaz rekreačního rybolovu. Každá loď si před vplutím do parku musí pořídit vstupní kartu podle délky lodi. Na ostrově Piškera je vystavěna Marina ACI. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kornati na Wikimedia Commons (chorvatsky) Oficiální stránky národního parku Kornati – video z cyklu České televize Chorvatské národní parky
Archipel des Kornati

L'archipel des Kornati (en Italien: Isole Incoronate) est un groupe d'îles situées au centre de la côte dalmate, au sud de Zadar en Croatie. Archipel le plus dense de la Méditerranée, il compte 147 îles et îlots sur une aire de 320 km2. Kornat, avec une surface de 3 252 hectares est la plus grande des îles — elle s'étend sur 25,2 km de long pour une largeur maximale de 2,5 km. Géographie Le littoral de ces îles est profondément échancré et comporte des falaises vertigineuses qui s'élèvent jusqu'à une centaine de mètres au-dessus des flots. Les îles sont parcourues par des kilomètres de murets de pierres sèches séparant les propriétés. En parlant de l'archipel, les géologues qualifient de karstique son paysage minéral et expliquent son relief tourmenté par les montagnes englouties à la fin de la dernière ère glaciaire. La faune et la flore de ces îles sont particulièrement luxuriantes. Il n'y a pas d'établissement permanent dans l'archipel, seulement de simples maisons dans les criques les mieux protégées, telles qu'à Vruje, Kravjačica et Lavsa. Dans quelques autres lieux on trouve des abris provisoires utilisés par les propriétaires des terrains qui pour la plupart habitent l'île de Murter. L'archipel est très apprécié des navigateurs de plaisance pour lesquels deux centres nautiques ont été aménagés dans la baie de Telascica, les marinas ACI Zut et Piskera. Parc national Le parc national de l'archipel des Kornati englobe 89 îles de l'archipel ainsi que la mer environnante sur une surface de 224 km2. Il a été déclaré parc national en 1980. Galerie Annexes Article connexe Parc national des Kornati Liens externes (en) Site officiel du parc national des Kornati Portail de la Croatie Portail des îles Portail de la mer Adriatique
Kornati

Kornati ili Kornatsko otočje su otočje koje se nalazi u sjevernoj Dalmaciji, zapadno od Šibenika i južno od Zadra, unutar Šibensko-kninske županije. Otočje se sastoji od 140 otočića prostre se na površini od 300 km2 mora. Najrazvedeniji je otočni ekosustav u Jadranskom moru. Površina kopna je 69 km2. Godine 1980. veći dio Kornatskog otočja proglašen je nacionalnim parkom Kornati. Ukupna površina parka je oko 300 km2, a sastoji se od 140 otoka, otočića i hridi. Od površine parka, samo oko 1/4 je kopno, dok je preostali dio morski ekosustav. Kornat, s površinom od 32,44 km2, najveći je otok u ovom otočju i zauzima dvije trećine Nacionalnog parka. Otok je dug 25,2 km, a širok je do 2,5 km. Otočje nema stalnih naselja. U kolovozu 2007. godine izbio je požar koji je odnio dvanaest života vatrogasaca. Događaj je poznat kao Kornatska tragedija. Vanjske poveznice Izvori
Kornati-szigetek

A Kornati-szigeteket (más nevén a Kornati-szigetcsoportot) közel 150 fehér, kopár, sziklás sziget alkotja. Közigazgatásilag Horvátországhoz tartoznak és az Adriai-tengerben találhatóak Dugi Otoktól délkeletre, Pašmantól délre. A Kornati-szigetcsoport jelentős része védettség alatt áll, ezeken a részeken fekszik Kornati Nemzeti Park. A Kornati-szigetcsoport, a horvát Adriai-tenger és a Földközi-tenger legtagoltabb szigetcsoportját alkotja. Az elbűvölő szépsége miatt az áttetsző tisztasága, megőrzött gazdag tengeri világa miatt, már 1980-ban a Kornati-szigetek nagyobb részét nemzeti parkká nyilvánították. Nagyobb szigetek Jegyzetek Források A szigetek koronái: Kornati – Horvátország. In: A Földgömb. A Magyar Földrajzi Társaság folyóirata, 2006. (8. évf.) 2. sz. 80–81. oldal Kornati Nemzeti Park – Horvát Nemzeti Parkok
Isole Incoronate

Le isole Incoronate (in croato Kornati) sono un arcipelago dell'Adriatico, situato di fronte alla Dalmazia (Croazia), a 15 miglia nautiche a ovest di Sebenico e 15 a sud di Zara. Fino al 1947 appartenevano al comune di Sale ed erano nella Provincia di Zara e Diocesi di Zara. Dal 1947 appartengono al comune di Murter. Curioso il fatto che le isole pur passando alla Provincia di Sebenico e incorporate nel Comune di Murter continuano ad appartenere alla Diocesi di Zara. L'arcipelago prende nome dall'isola maggiore: l'Isola Incoronata. Plinio il Vecchio le chiamava Crateae. È l'arcipelago con il maggior numero d'isole dell'intero Mediterraneo, infatti è composto da 147 tra isole, isolotti e grossi scogli. Amministrativamente l'arcipelago ricade sotto la giurisdizione della regione di Sebenico e Tenin, non ha insediamenti permanenti. Comune di Murter dal 1947, Ex Comune di Sale fino al 1947 Dal 1980, parte del territorio è classificato come parco nazionale, ed è composto da 89 fra isole, isolotti e scogli. L'isola Incoronata occupa da sola due terzi del parco. Geografia L'arcipelago si trova a sud-est dell'isola Lunga, della quale sono la naturale continuazione, e a sud di Pasman. Sono disposte in quattro file parallele da nord-ovest a sud-est. La fila più interna, vicina a Pasman è composta da Sit, Sitno e Gangarol, la seconda da Zut, la terza dall'isola Incoronata, e la quarta, verso il mare aperto, inizia con Abba Grande, prosegue con Scillo, Lavernata, Peschiera, Laussa, e termina con Curba Grande. Tra questi allineamenti si aprono tre canali: il canale di Sit (Sitski kanal), il canale di Zut (Žutski kanal) e il canale dell'Incoronata (Kornatski kanal). Le isole sono formate da calcare cretaceo. Fino al 1947 le Isole erano parte del Comune di Sale, dal 1947 le isole sono passate al Comune di Stretto Murter. Le Isole appartengono alla Diocesi di Zara, ma Murter alla Diocesi di Sebenico. Le principali isole dell'arcipelago (elencate da nord a sud) sono di seguito elencate, isolotti e scogli sono inseriti nelle singole voci nella sezione "isole adiacenti": Sit (Sit) Sitno (Šćitna) Gangarol (Gangarol) Glavoch (Glamoč) Zut (Žut) Abba Superiore (Gornja Aba) Catena (Katina) Abba Grande (Aba Vela) Incoronata (Kornat) Due Sorelle (Sestrica Vela e Sestrica Mala) Scillo (Šilo Velo) Lavernata (Levrnaka) Mana Peschiera (Piškera) Laussa (Lavsa) Lunga Monte (Škulj) Smogvizza (Smokvica Vela) Curba Grande o Curbabella (Kurba Vela) Galleria d'immagini Note Voci correlate Regione di Sebenico e Tenin Regione zaratina Toponimi italiani in Dalmazia Morter-Incoronate Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Isole Incoronate
Kornaten

De Kornaten (Kroatisch: Kornati) of de Kornati-archipel is een Kroatische archipel in de Adriatische Zee bestaande uit zo'n 140 eilanden, eilandjes en rotsen. De Kornaten liggen voor de kust van centraal Dalmatië, ten zuiden van de stad Zadar. Geen van de eilanden is bewoond. De eilandengroep is genoemd naar het eiland Kornat, dat verreweg het grootste is. Dit erg smalle eiland heeft een lengte van 25,2 km en een breedte van 2,5 km. Geografie De Kornaten liggen in een zeegebied ter grootte van zo'n 320 km² en is daarmee de archipel met de grootste dichtheid van de Middellandse Zee. Ze zijn onder te verdelen in de Donji Kornati en de Gornji Kornati, respectievelijk de Lage en Hoge Kornaten. De Donji Kornati, waartoe ook Konat behoort, liggen verder van het vasteland. Het grootste van de Gornji Kornati is Žut, dat tevens het grootste onbewoonde eiland van Kroatië is. Alle eilanden bestaan uit karst. Direct ten noorden van de Kornaten ligt het eiland Dugi Otok. Bestuurlijk hoort de archipel tot de provincie Šibenik-Knin. Nationaal park Het grootste deel van de Kornaten, bestaande uit 89 eilanden, werd in 1980 uitgeroepen tot het Nationaal Park Kornaten. Het eiland Kornat beslaat twee derde van de oppervlakte van het park. De meeste landeigenaren komen van het eiland Murter. Zij hebben eenvoudige huizen aan goed beschutte inhammen, zoals onder andere Vruje, Kravjačica en Lavsa, die als tijdelijke onderkomens dienen. Externe link Nationaal park Kornaten
Kornati

Kornaty (chorw. Kornati) – chorwacki archipelag na Morzu Adriatyckim, w środkowej Dalmacji, na południe od Zadaru, składający się z około 147 wysp o łącznej powierzchni 320 km², w 2021 r. zamieszkały na stałe przez 14 osób, chociaż formalnie są tam wyłącznie budynki sezonowe. W 1980 r. południowa część archipelagu została objęta ochroną w ramach Parku Narodowego Kornaty, mającego na celu ochronę środowiska wodnego i organizmów żyjących w wodach otaczających wyspy oraz zahamowanie zabudowy wysp. Nazwa archipelagu pochodzi od jego największej wyspy – Kornatu (nazywanego przez miejscowych Kurnat, stąd cały archipelag określa się również Kurnati). Kornat ma powierzchnię 32,44 km², długość 25,2 km, szerokość do 2,5 km, długość linii brzegowej wynosi 68,79 km, a największe wzniesienie liczy 237 m n.p.m. W sierpniu 2007 r. podczas pożaru na wyspie Kornat zginęło 12 strażaków. Przypisy
Корнаты

Корнаты (хорв. Kornati) — национальный парк в Хорватии. Расположен в средней Далмации, на архипелаге Корнаты в Адриатическом море неподалёку от городов Задар, Шибеник и Биоград-на-Мору. Общие сведения Национальный парк занимает большую часть архипелага, в его состав не входят лишь несколько островов северной части архипелага. Парк включает в себя 89 островов общей площадью 50 км² и с береговой линией, превышающей 238 км. Общая площадь парка вместе с морской территорией — 220 км². Архипелаг Корнаты уникален плотностью расположения островов, проливы между которыми представляют иногда настоящий лабиринт среди скал. От соседних островов Пашман и Дуги-Оток, архипелаг отделён проливами, от острова Муртер — заливом, который иногда называют Муртерским морем. Две трети территории парка занимает остров Корнат — самый большой остров архипелага с территорией более 32 км². Длина острова — 25 км, ширина около 2,5. На островах нет постоянных жителей. Национальный парк пользуется большой популярностью у яхтсменов, дайверов и любителей живой природы. Флора и фауна Растительный и животный мир архипелага богат как в подводной, так и в надводной части. Несмотря на полупустынный вид значительной части островов, здесь насчитывается 537 таксонов растений. Главные деревья архипелага — сосны и оливы. Кроме разнообразных грызунов, змей, ящериц, насекомых, животный мир острова представлен куницами, белками, а также птицами, наиболее примечательные из которых — совы, соколы, пустельги, канюки и бакланы. Морское дно на Корнатах состоит из рифов причудливых форм, богатых кораллами, жемчужными раковинами и моллюсками. Прилегающие к островам воды очень богаты рыбой. Интересные места Короны — геологический феномен, представляющий собой скалы, «растущие» прямо из моря. Доходят до 100 метров, как в подводной части, так и в надводной. Подъём на короны запрещён. Остатки иллирийских поселений — находятся сразу на нескольких островах архипелага. Крепость Турета — на острове Корнат. Старейшее сооружение византийской эпохи на архипелаге. Датируется VI веком. Цитаты «В последний день Творения Бог захотел увенчать свою работу и из слез, звезд и дыхания создал Корнаты» (Дж. Б. Шоу) См. также Корнат Жут Ссылки Официальный сайт парка (хорв., англ., нем., ит.) Kornati.hr
Kornati

Kornati, tudi Kornatski otóki, so skupina 125 otokov, otočkov in morskih podvodnih grebenov v Zadarskem arhipelagu. Kornati ležijo jugovzahodno od Pašmana, med Dugim otokom in Žirjami. Celotno otočje se razprostira na površini 320 km² morskega akvatorija. Otočje je dobilo ime po otoku Kornatu, največjem otoku v celotni otoški skupini. Drugi večji otoki so Sit, Žut, Jadra, Kurba Vela, Levrnaka in Lavsa. Otoki so pretežno grajeni iz krednih apnencev. Najvišji vrh otočja je 235 m visoki Veli vrh, ki leži na otoku Kornatu. Severne obale otokov se blago spuščajo proti morski obali, južne obale pa so ostro prisekane in se strmo spuščajo v morje. Številni zalivi na otokih omogočajo dobra zaklonišča ribiškim ladjam in jadrnicam pred burjo. Na vsem otočju ni vodnih virov, razen nekaj manjših studencev v zalivu Statival na otoku Kornat. Celotno otočje je poraslo z redko suho travo in nizkim borovim gozdom. Stalnih naselij na otočju ni. Manjše skupine občasno naseljenih hiš so le v zalivih Vrulje, Lučice in Kravljak na Kornatu ter na otokih Lavsa in Ravni Žakan. Ime Kornati je najverjetneje nastalo iz latinske besede corrimare - »razsuti, razpršeni otoki«. Nekateri otoki so bili naseljeni že v kameni dobi. V novejšem času pa ni stalnih naselij. V preteklosti so bili otoki v posesti Zadrčanov, kasneje od 14. stol. dalje pa Benečanov, ki pa so jih dajali v zakup bogatim zadarskim družinam. Domačini nam postrežejo z legendo, da so otočje od Benečanov odkupili Saljani (prebivalci mesta Sali na Dugem otoku), ki so se ukvarjali pretežno s poljedelstvom in pridelavo vina, vendar so jih kasneje od tam odgnali prodornejši Murterini, ki imajo otočje še danes v pretežni lasti. Le streljaj severjeje od otočja Kornatov, na južnem delu otoka Dugi otok pa je vzpostavljeno zavarovano območje narave Park prirode Telašćica. Območje slednjega je bilo med letoma 1980 in 1988 prav tako vključeno v okvir Narodnega parka Kornati. Narodni park Kornati V okviru Kornatov je območje na 220 km² z 89 otoki in otočki razglašeno za Narodni park Kornati. Sestavlja ga 89 otokov in otočkov. Od celotne površine parka je četrtina kopno, ostalo pa je morski ekosistem. Območje je bilo razglašeno za narodni park 24. junija 1980. Zunanje povezave Uradna spletna stran NP Kornati Narodni park Kornati
Корнати

Корнати (хрв. Kornati) или Корнатски архипелаг (хрв. Kornatsko otočje) је архипелаг који се налази у северној Далмацији, западно од Шибеника и јужно од Задра, унутар Шибенско–книнске жупаније. Архипелаг се састоји од око 125 острва и заузима површину од 320 km2. Архипелаг је 1980. године проглашен националним парком. Укупна површина овог националног парка је око 220 km2, а састоји се од 89 острва, острваца и хриди. Од површине парка, само око 1/4 је копно, док је преостали део морски екосистем. Корнат, с површином од 32,44 km2, највеће је острво у овом архипелагу и заузима две трећине националног парка. Острво је дугачко 25,2 km, а широко до 2,5 km. Највиши врх острва Корнат је Метлина, који се налази на надморској висини од 237 м. Архипелаг нема сталних насеља. Административно највећи део архипелага припада Шибенско-книнској жупанији, док један мањи део припада Задарској жупанији. У августу 2007. године избио је пожар који је однео живот дванаест ватрогасаца. Догађај је познат као Корнатска трагедија. Види још Списак острва у Хрватској Национални парк Корнати Референце Спољашње везе