NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Orahovičko jezero

Orahovičko jezero je umjetno jezero koje se nalazi u podnožju planine Papuka, nedaleko od Ružice grada. Glavno je i najposjećenije odredište Orahovice tijekom ljetnih dana. Opis Dugo je 208 metara, širina mu varira od 48,8 do 85,2 metara. Površina mu je promjenjiva, ovisno o vodostaju, a kreće se od 1,52 do 1,7 hektara. Sadrži 65.000 prostornih metara pitke vode. Najveća zabilježena dubina mu je na sjevernoj strani i iznosi 9 metara. Duljina obale je 570 metara. Obala je uređena kao šetnica. Okolo jezera se nalaze listopadne šume. Iznad jezera se nalazi Ružica grad. Povijest Nastalo je 1961. godine kad se gradio umjetni nasip. Iako je umjetno, ima vlastite prirodne izvore na planini koji omogućuju da u jezero stalno dotječe svježa voda. Predloženo je 2007. za zaštićenu turističku cjelinu. Slike Vrela Vanjske poveznice Krndija i Papuk Fotografije Turistička zajednica grada Orahovice - Jezero OAZA - Turizam u Orahovici Arhivirana inačica izvorne stranice od 14. rujna 2010. (Wayback Machine)
Ораховачко језеро

Ораховачко језеро (Ораховичко језеро, Језеро Ораховица или само Језеро) је вештачко језеро у подножју планине Папука код села Дузлука у Славонији, удаљено 1500 метара од центра града Ораховице и уједно једна од најпознатијих природних знаменитости Ораховице. Омеђено је брежуљцима и питомим листопадним шумама, а лежи у подножју Ружице града. Географске карактеристике Дуго је 208 метара, ширина му варира од 48,8 до 85,2 метара, а има површину од 1,52 (или 1,7) хектара уз 65.000 кубика питке воде. Дубина му досеже чак до 9 метара на сјеверној страни. Обале му је дугачка 570 метара и у потпуности је уређена. Језеро је изграђено 1961. године градњом вјештачког насипа, а опскрбљује се планинском водом из властитог извора. Туристичке карактеристике Љети је веома посјећено будући да је једино купалиште у околици. На језеру се одржавају разне манифестације, као што су Првомајски сусрети, бициклијада, Љето у Ораховици... Уз језеро су уређени простори за кампирање и роштиљање, као и спортски терени (одбојка на пијеску, фудбал). Референце Галерија Спољашње везе Туристичка заједница Града Ораховице Град Ораховица Мировна група Оаза
Prošćansko jezero

Prošćansko jezero je jezero u Hrvatskoj. Nalazi se u Ličko-senjskoj županiji. Spada u Plitvička jezera, u skupinu Gornjih jezera.Nalazi se na nadmorskoj visini od 639 metara. Površine je 68 hektara. Najveća dubina je 37 metara. Ime je dobilo po kolcima (prošću).
Прошћанско језеро

Прошћанско језеро је друго по површини од шеснаест Плитвичких језера. Налази се на крајњем југу у групи Горњих језера и заузима површину од 0,68 км². Надморска висина је 639 м, а највећа дубина 37 метара. Има једну притоку, реку Матицу, која настаје од Црне и Беле ријеке. Опис Језеро је добило према коцима (прошћу), а према другој верзији порекло назива се везује за легенду у којој Црна краљица „проси“ за водом. Укупна дужина језера је 2.100 метара, а ширина од 180 до 400 метара. У западном делу одваја се Лиман драга дужине 900 м. Обале језера обрасле су четинарском шумом. Вода се преко слапа прелива у језеро Цигановац. Види још Плитвичка језера Језеро Цигановац Спољашње везе Gornja jezera - Dr. sc. Srećko Božičević (језик: хрватски)
Prošćansko Jezero

Prošćansko Jezero är en sjö i Kroatien. Den ligger i länet Lika, i den centrala delen av landet, 110 km söder om huvudstaden Zagreb. Prošćansko Jezero ligger 640 meter över havet. Arean är 0,44 kvadratkilometer. I omgivningarna runt Prošćansko Jezero växer i huvudsak lövfällande lövskog. Den sträcker sig 1,9 kilometer i nord-sydlig riktning, och 0,7 kilometer i öst-västlig riktning. Kommentarer Källor
Maksimir-Park

Der Maksimir-Park ist ein Park im gleichnamigen Stadtteil der kroatischen Hauptstadt Zagreb und mit einer Fläche von 316 Hektar der größte Park Südeuropas. Der Park wurde 1787 gegründet und 1794 der Öffentlichkeit zugänglich gemacht. Er zählt zu den ältesten öffentlichen Parkanlagen Europas. Innerhalb des bei den Zagrebern sehr beliebten Parks befindet sich der Zoologische Garten Zagreb. Im Park befinden sich mehrere Bauwerke, Teiche und ein so genannter „Echo-Pavillon“, in dem die eigene Stimme mit Zeitverzögerung als Echo zu hören ist. Geschichte Im Jahr 1787 wurde der Park vom Zagreber Bischof Maksimilijan Vrhovac gegründet. Vrhovac verfügte, dass die sich im bischöflichen Besitz befindenden weitläufigen Wälder als Park eingerichtet und genutzt werden sollten. Der Name des Parks wurde in schriftlichen Urkunden erstmals im Jahr 1791 erwähnt. Seit dem Jahr 1794 ist Maksimir der erste öffentlich zugängliche Park in diesem Teil Europas. Ende des 18. Jahrhunderts wurde auch der Zvjerinjak gegründet, als Vorläufer des Zoos. Unter dem Bischof Juraj Haulik wurde der Park weiter entwickelt. Der Wiener Architekt Franz Schücht gestaltete nahezu alle Gebäude und Pavillons. Der Gartenarchitekt Michael Sebastian Riedl prägte die weitere landschaftliche Gestaltung des Parks. Nach dem Tod von Juraj Haulik im Jahr 1869 entstanden weitere Pavillons, Hütten, Skulpturen und Gärten. Im Jahr 1925 wurde auf der Schwaneninsel (Labuđi otok) der heutige Zoo Zagreb (Zoološki vrt grada Zagreba) unter dem damaligen Bürgermeister Vjekoslav Heinzel gegründet. Der Maksimir-Park steht als Kulturdenkmal und Naturdenkmal unter besonderem staatlichen Schutz. Film Diesseits von Eden. Osteuropas Gartenträume im 18. und 19. Jahrhundert. Maksimir Park. Dokumentarfilm, Deutschland, 2015, 52 Min., Buch und Regie: Eva Jobst, Produktion: telekult, MDR, arte, Moderation: Wladimir Kaminer, Reihe: Diesseits von Eden. Osteuropas Gartenträume im 18. und 19. Jahrhundert, Erstsendung: 14. Juni 2015 bei arte, Inhaltsangabe von arte. Weblinks Park Maksimir (kroatisch, englisch)
Parc Maksimir

Le parc Maksmir est le plus ancien parc public de la capitale de la Croatie, Zagreb, dans l'arrondissement du même nom. D'une superficie de 316 ha, le parc est fondé en 1787 et ouvert au public en 1794. Il compte parmi les parcs publics les plus anciens d'Europe. Au sein de ce parc, très appréciés des Zagrébois, se trouve le parc zoologique de la ville. Le parc est agrémenté de nombreux bâtiments, étangs, ainsi qu'un « pavillon de l'écho » où l'on peut entendre son écho. Histoire En 1787, l'évêque de Zagreb Maksimilijan Vrhovac (en) fonde un parc à l'extérieur de la ville. Vrhovac souhaitait par là constituer, au sein des grandes étendues de forêts propriétés de l'évêché, aménager un parc pour la promenade. La première mention écrite du parc apparaît en 1791. En 1794, le parc Maksimir devient le premier parc public dans cette partie de l'Europe. À la fin du XVIIIe siècle, il accueille une ménagerie, ancêtre du zoo actuel. L'évêque Juraj Haulík poursuit l'aménagement du parc. L'architecte viennois Franz Schücht (hr) conçoit l'ensemble des bâtiments et pavillons du parc. Le paysagiste Michael Sebastian Riedl inscrit quant à lui sa trace en dirigeant la poursuite des travaux d'aménagement du parc. Après la mort de Juraj Haulík en 1869, de nouveaux pavillons sont construits ainsi que des kiosques, le parc reçoit des sculptures et des jardins. En 1925, le zoo de Zagreb (en croate : Zoološki vrt grada Zagreba) est fondé par le maire d'alors, Vjekoslav Heinzel (en), sur l'île des cygnes (en croate : Labuđi otok). Désormais, le parc Maksimir fait partie du patrimoine culturel de la ville et c'est un habitat pour de nombreuses espèces végétales et animales. Galerie Notes et références (de) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en allemand intitulé « Maksimir-Park » (voir la liste des auteurs). Annexes Filmographie [vidéo] (de) Maksimir Park, de Eva Jobst, de telekult, MDR, Arte, 2015, 52 min [présentation en ligne] ; première diffusion sur Arte en allemand, le 14 juin 2015. Liens externes (hr) Site officiel Portail de la Croatie Portail des espaces verts
Park Maksimir

Park-šuma Maksimir, prva u jugoistočnoj Europi, otvorena je 1794. godine na inicijativu biskupa Maksimilijana Vrhovca. Godine 1839. dao ju je urediti u engleskom pejzažnom stilu biskup Juraj Haulik. Arhitektonski objekti većinom su djela graditelja Franje Schüchta. U parku od 316 hektara je očuvana flora i fauna nizinskih šuma, a u njemu se nalazi i pet jezera (što prirodnih, što umjetnih). Na južnom kraju park-šume nalazi se Zoološki vrt grada Zagreba. Ime parka nose i gradska četvrt koja obuhvaća teritorij obližnjih gradskih naselja, i stadion GNK Dinama. U parku Maksimir, na livadi Kišobran nasuprot Sokolske mogile, rastao je hrast lužnjak poznat kao "Dedek". Doživio je starost od gotovo 600 godina, dok ga nije srušilo olujno nevrijeme u noći 15./16. svibnja 2026. godine. Istaknutiji objekti Švicarska kuća (sagrađena 1842., obnovljena 2005.), Vidikovac Kiosk (najistaknutiji objekt perivoja), sagrađen 1843., Paviljon Jeka (sagrađen 1840., obnovljen 2001.), Kapelica sv. Jurja (sagrađena 1880.). Sokolska mogila, uzdignuti humak, podignut u spomen tisućugodišnjice Hrvatskog kraljevstva 1925. godine i to od zemlje i kamena iz svih naselja i povijesnih mjesta u Hrvatskoj i svijetu gdje žive Hrvati. Obelisk, podignut u čast dovršetka parka Ribarska koliba (ili Sjenica od breze), drvena koliba građena od 1853. do 1862. Zaštita Park-šuma je zaštićeno kulturno dobro. Galerija Literatura Lelja Dobronić: Bartol Felbinger i zagrebački graditelji njegova doba, Zagreb, 1971. Olga Maruševski, Sonja Jurković: Maksimir, Zagreb, 1991. (ISBN 86-03-00523-0) Bilješke Vanjske poveznice park-maksimir.hr Arhivirana inačica izvorne stranice od 22. travnja 2009. (Wayback Machine)
Park Maksimir

Park Maksimir – park znajdujący się w Zagrzebiu, stolicy Chorwacji. Najstarszy publiczny park w Europie Południowo-Wschodniej. Historia Park założono na południowych zboczach Medvednicy, powstał na przełomie XVIII i XIX na zlecenie biskupa Maksimilijana Vrhovaca. Ogród założono w stylu francuskim, o czym świadczy układ niektórych ścieżek. Oficjalne otwarcie miało miejsce w 1794 roku. Dalsze prace wstrzymano przez oskarżenia wobec biskupa o masonerię i współpracę z węgierskimi jakobinami. Po śmierci Vrhovaca w 1827 budowę parku kontynuowali jego następcy, Aleksandar Alagović i Juraj Haulík Váralyai, którzy porzucili pierwotną koncepcję ogrodu. Głównym projektantem został Michael Sebastian Riedl, pawilony zaprojektował Franz Schücht. Ogród francuski przekształcono w romantyczny ogród angielski. W 1839 nazwę obiektu zmieniono na park Jurjaves, oryginalną nazwę Maksimir przywrócono po śmierci abpa Haulíka. W 1925 na terenie parku założono ogród zoologiczny. Przyroda W parku dominują dęby szypułkowe i graby pospolite. Prócz tego występuje tutaj olsza czarna, wierzba biała, jesion wyniosły, wiąz pospolity, topola biała, lipa drobnolistna, dąb bezszypułkowy, dąb burgundzki, kasztan jadalny, czeremcha zwyczajna czy leszczyna pospolita. Park jest siedliskiem wielu gatunków ssaków, m.in. wiewiórek, norek, lisów czy nietoperzy. Zanotowano tutaj występowanie 104 gatunków ptaków, m.in. dzięcioła średniego czy kaczek krzyżówek. Spośród płazów w ogrodzie występuje np. ropucha szara czy salamandra plamista. Przypisy
Парк Максимир

Парк-шума Максимир, прва у југоисточној Европи, отворена је 1794. године на иницијативу бискупа Максимилијана Врховца. Године 1839. дао ју је измените у енглеском пејзажном стилу бискуп Јурај Хаулик. Архитектонски објекти већином су дела градитеља Фрање Шихта. У парку од 316 ha (3.15 km²) је очувана флора и фауна низинских шума, ау њему се налази и пет језера (што природних, што вештачких). На јужном крају парк-шуме налази се Зоолошки врт града Загреба. Име парка носе и градска четврт која обухвата територију оближњих градских насеља, и стадион НК Динама. Истакнутији објекти Швајцарска кућа (саграђена 1842, обновљена 2005), Видиковац киоск (најистакнутији објекат перивоја), саграђен 1843, Павиљон еко (саграђен 1840, обновљен 2001), Капела св. Јурја (саграђена 1880). Галерија слика Референце Литература Спољашње везе park-maksimir.hr
Maksimirparken

Maksimirparken (kroatiska: Park Maksimir) är en stadspark i Zagreb i Kroatien. Den öppnade år 1794 för allmänheten och är den kroatiska huvudstadens äldsta och största allmänna park. Parken täcker en yta av 316 hektar i stadsdelen Maksimir och är habitat för flera växt- och djurarter. Maksimirparken är ett skyddat kulturarv och sedan år 1925 är Zagrebs djurpark belägen i parken. Historik Maksimirparken är uppkallad efter Maksimilijan Vrhovac (1752–1827) som efter att år 1787 ha utnämns till Zagrebs biskop tog initiativet till att anlägga en ny park. Vrhovac ville skapa en allmän plats för vila och rekreation och den nya parken anlades i vad som då var det habsburgska Zagrebs utkanter men som idag är helt omgivet av stadsbebyggelse. År 1794 öppnade parken för allmänheten. Den var då den första allmänna parken i sydöstra Europa och tillika en av de mest betydande parkerna i habsburgska monarkin. Den föregick även en majoritet av Europas parker med tillträde för allmänheten. Fram till dess var de allra flesta parkerna av privat karaktär. De var oftast anlagda i anslutning till kungliga eller adliga bostäder och därmed inte tillgängliga för allmänheten. Enligt Vrhovacs vision anlades parken till en början i (fransk) barockstil. Efter hans död år 1827 övertog biskop Aleksandar Alagović (1760–1837) arbetet med parkens utformning. Alagović övergav Vrhovac ursprungsidé och lät istället forma öppna ytor och enskilda parkelement vilket lade grunden för en landskapsinspirerad engelsk park – något som biskop Juraj Haulik (1788–1869) senare mästerligt fullbordade. År 1837 övertog Juraj Haulik ämbetet som Zagrebs biskop och året därpå återupptog han arbetet med att utforma parken. Haulik lät anlita österrikiska arkitekter och konstnärer som hade formgivit kejsarens parker i Laxenburg och Schönbrunn. Landskapsarkitekten Michael Sebastian Reidl fick i uppdrag att leda en grupp bestående av flera för tiden välrenommerade namn i habsburgska monarkin, däribland skulptörerna Anton Dominik Fernkorn och Josip Kassmann, trädgårdsmästaren Franjo Serafin Korbler, arkitekten Franz Schücht med flera. Beskrivning Maksimirparken är en engelskinspirerad stadspark med skogar och ängar samt anlagda sjöar och dammar. Trots den relativt lilla ytan (316 hektar) uppvisar parken biologisk mångfald och utgör ett viktigt skydd för flera växt- och djurarter. Dess värde som skyddsområde för utrotningshotade arter är bland annat kopplat till de håligheter som finns på träden i parkens hundraåriga ekskogar. Parken är ett friluftsområde som nyttjas av lokalbor likväl som turister. Parkens byggnadsverk (urval) Biskop Hauliks nya villa (villa, troligtvis uppförd år 1855, arkitekt Franjo Klein) Portvaktarens stuga (stuga, uppförd år 1847, arkitekt Leopold Philipp) Ekopaviljongen (ekotempel, uppfört år 1840, arkitekt Franz Schücht) Gazebo (utsiktstorn, även kallat Kiosk, uppförd åren 1841–1843, arkitekt Franz Schücht) Schweiziska huset (villa, även kallat Tyrolska huset, uppfört år 1841, arkitekt Franz Schücht) Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Maksimirparken.﻿ Officiell webbplats
Ekonomska fakulteta v Zagrebu

Ekonomska fakulteta (izvirno hrvaško Ekonomski fakultet u Zagrebu), s sedežem v Zagrebu, je fakulteta, ki je članica Univerze v Zagrebu. Zgodovina Septembra 2008 so pripadniki USKOKa prijeli več profesorjev in študentov v sklopu akcije Indeks. Glej tudi seznam fakultet na Hrvaškem Zunanje povezave Uradna spletna stran (hrvaško)
Stadion Hrvatski vitezovi

Stadion Hrvatski vitezovi (English: Croatian Knights Stadium) is a football stadium in Dugopolje, near the city of Split in southern Croatia. The stadium has a capacity of 5,200 and is home to the second-level side NK Dugopolje. The stadium was officially opened on 22 July 2009, with a friendly game between Dugopolje and Hajduk Split. The stadium's construction cost was 55 million kuna and is part of a larger sports complex which includes club's administration buildings, several swimming pools and tennis courts. In June 2009 the stadium was visited by UEFA's stadium licensing inspection which gave it high marks, and approved the stadium to be used for European matches. It was confirmed in May 2010 that HNK Šibenik, Croatian top-level side which had secured their European debut at the end of the 2009–10 season, will host their European matches in the following season at Dugopolje's ground, since their own Stadion Šubićevac did not meet UEFA licensing requirements. References
Estadio Hrvatski Vitezovi

El Estadio Hrvatski Vitezovi (traducido en español: Estadio de los Caballeros croatas) es un estadio multiusos en Dugopolje, cerca de la ciudad de Split, en el sur de Croacia. El estadio tiene una capacidad de 5.200 y es la sede del NK Dugopolje de la Segunda Liga de Croacia. Historia El estadio se inauguró oficialmente el 22 de julio de 2009, con un partido amistoso entre NK Dugopolje y Hajduk Split. El costo de construcción del estadio fue de 55 millones de kunas y es parte de un complejo deportivo más grande que incluye edificios administrativos del club, varias piscinas y canchas de tenis.​ En junio de 2009, el estadio fue visitado por la inspección de licencias de estadios de la UEFA que le otorgó altas calificaciones y la aprobación para ser utilizado en partidos europeos.​ En mayo de 2010 se confirmó que HNK Šibenik, equipo croata de alto nivel que había asegurado su debut europeo al final de la temporada 2009-10 , será el anfitrión de sus partidos europeos en la temporada siguiente en el terreno de Dugopolje, ya que su propio Stadion Šubićevac no cumple con los requisitos de licencia de la UEFA.​ Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Croacia Referencias
Stadion Hrvatski vitezovi

Stadion Hrvatski vitezovi nogometni je stadion u Dugopolju kod Splita. Kapaciteta je 5200 gledatelja. Na njemu svoje domaće utakmice igra NK Dugopolje. Službeno je otvoren 22. srpnja 2009. prijateljskom utakmicom između NK Dugopolja i HNK Hajduka iz Splita. Utakmica je završila pobjedom Hajduka rezultatom 2:0. Izgradnja i uređenje stadiona ukupno je stajalo oko 70 milijuna kuna. Stadion je dio Športskog centra Hrvatski vitezovi, koji još čine bazeni i teniski tereni. U lipnju 2009. stadion je posjetila UEFA-ina komisija, koja je stadion ocijenila kao odličan te na njemu dopustila igranje europskih utakmica. Dana 1. srpnja 2010. HNK Šibenik je u sklopu 1. pretkola Europske lige na stadionu odigrao domaću utakmicu protiv malteškog kluba Sliema Wanderers iz Slieme, jer šibenski stadion Šubićevac ne zadovoljava UEFA-ine kriterije. Utakmica je završila rezulatom 0:0. RNK Split odigrao je nekoliko europskih utakmica na stadionu jer stadion Park mladeži također ne zadovoljava UEFA-ine kriterije. U sezoni 2011./12. Split je ondje ugostio Domžale (u 2. pretkolu, pobjeda 3:1) i Fulham (u 3. pretkolu, neriješeno 0:0). U sezoni 2014./15. u prvoj utakmici 4. pretkola, koja je odigrana 21. kolovoza 2014. Split i Torino odigrali su neriješeno, 0:0. Split je domaće utakmice u prva 3 pretkola odigrao na svom stadionu. HNK Hajduk Split je dvije domaće utakmice odigrao na stadionu Hrvatski vitezovi. Prvu utakmicu, ligašku, odigrao je 5. listopada 2014. protiv Rijeke, zbog obnove travnjaka na stadionu Poljud. Utakmica je završila neriješeno 1:1, a ostala je upamćena po divljanju navijača koje se očitovalo u trganju i bacanju stolica. Drugu utakmicu, europsku, zbog zauzetosti Poljuda Hajduk je odigrao 9. srpnja 2015. protiv estonskog Sillamäe Kaleva. Hajduk je pobijedio rezultatom 6:2 i tako prošao u 2. pretkolo. Izvori
Stadio Hrvatski vitezovi

Lo stadio Hrvatski vitezovi (in italiano "stadio dei cavalieri croati") è il principale impianto calcistico di Dugopolje. È il terreno di casa della squadra del NK Dugopolje. Collegamenti esterni (HR) Scheda su Comune di Dugopolje, su dugopolje.hr. (EN) Scheda su StadiumDB.com, su stadiumdb.com.
Stadion Hrvatski vitezovi

Stadion Hrvatski vitezovi – stadion piłkarski w Dugopolje, niedaleko Splitu, w Chorwacji. Został otwarty 22 lipca 2009 roku. Może pomieścić 5200 widzów. Swoje spotkania rozgrywają na nim piłkarze klubu NK Dugopolje. Obiekt powstał w miejscu starego boiska klubu NK Dugopolje, na którym ostatnie spotkanie rozegrano 29 września 2007 roku. Jeszcze tego samego dnia wmurowano kamień węgielny pod budowę nowego obiektu. Jednocześnie przystąpiono także do budowy boiska bocznego ze sztuczną nawierzchnią (pierwszy oficjalny mecz rozegrano na nim w lutym 2008 roku), na którym tymczasowo swoje trzecioligowe spotkania rozgrywała drużyna NK Dugopolje. Otwarcie nowego stadionu miało miejsce 22 lipca 2009 roku. Nowy obiekt posiada dwie zadaszone trybuny wzdłuż boiska, większą, piętrową, od strony zachodniej i mniejszą, od strony wschodniej. Arena wyposażona jest w sztuczne oświetlenie. Występujący na obiekcie piłkarze NK Dugopolje w 2010 roku awansowali do drugiej ligi. W 2012 roku zespół ten zajął pierwsze miejsce w tabeli drugiej ligi, ale z powodu niespełniania wszystkich warunków licencyjnych, nie awansował do najwyższej klasy rozgrywkowej i pozostał w drugiej lidze. Na obiekcie odbyło się również kilka spotkań kwalifikacji Ligi Europy z udziałem Hajduka Split, RNK Split i HNK Šibenik. Przypisy
Stadionul Hrvatski vitezovi

Stadionul Hrvatski vitezovi (din croată Stadionul Cavalerilor croați) este un stadion de fotbal din Dugopolje, în apropierea orașului Split, în sudul Croației. Stadionul are o capacitate de 5.200 de locuri. Aici, își dispută meciurile de acasă NK Dugopolje. Stadionul a fost deschis oficial pe 22 iulie 2009, inaugurat într-un meci amical între Dugopolje și Hajduk Split. Costul de construcție a stadionului a fost de 55 de milioane de kuna (aproximativ 7,5 milioane de euro) și este parte dintr-un complex sportiv, care include clubul de administrare a clădirilor, mai multe piscine și terenuri de tenis. În iunie 2009, stadionul a fost vizitat de către UEFA, care a oferit dreptul de disputare a partidelor europene pe acest stadion. Referințe
Стадион Хрватски витезови

Стадион Хрватски витезови, је фудбалски стадион у Дугопољу, Хрватска. Стадион има капацитет за 5.200 гледалаца. На њему своје домаће утакмице игра НК Дугопоље, хрватски друголигаш. Изградња и уређење стадиона је укупно коштало 70 милиона куна. Стадион је део спортског центра Хрватски витезови, који још чине базени и тениски терени. Стадион је свечано отворен 22. јула 2009. пријатељском утакмицом Дугопоља и Хајдука из Сплита, а резултат је био 2:0 за Хајдук. У јуну 2009. стадион је посетила УЕФА-ина комисија, која је овај стадион оценила као одличан и на њему дозволила играње европских мечева. У јулу 2010. прволигаш ХНК Шибеник је на овом стадиону одиграо утакмицу 1. квалификационог кола УЕФА лиге Европе против малтешког Силема вондерерса. Утакмица је завршила 0:0, а Шибеник је утакмицу на овом стадиону одиграо због тога што њихов стадион Шубићевац не испуњава УЕФА-а критеријуме. Референце