NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ploče

Ploče (udtale: |plɔ̂tʃɛ|; italiensk: Porto Tolero) er en by og havn i Dubrovnik-Neretva distrikt i Kroatien. Geografi Ploče ligger på Adriaterhavskysten i Dalmatien lige nord for Neretva-deltaet og er det naturlige endepunkt ved havet for de fleste nord-sydgående ruter gennem de centrale Dinariske Alper. Dette gør den til den primære havn, der bruges af Bosnien-Hercegovina, og endepunktet for den paneuropæiske korridor 5C. Čeveljuša er et toponym i Ploče, beliggende øst for byen, ved krydset mellem motorvejen D8 og statsvejen D425. Historie Byen blev første gang nævnt i 1387 som Ploča . Under Kongeriget Jugoslavien blev en havn ved navn Aleksandrovo efter Alexander 1. af Jugoslavien bygget i 1939. Under det socialistiske Jugoslavien, mellem 1950 og 1954, og igen fra 1980 til 1990, blev Ploče opkaldt Kardeljevo efter den jugoslaviske politiker Edvard Kardelj . Nogle lokale kalder deres by Ploča (stenen). Demografi Ifølge folketællingen i 2021 var dens befolkning 8.220 med 4.711 bosat i selve byen. Den samlede befolkning i Ploče var 10.135 i 2011, i følgende landsbyer og bebyggelser: Baćina, indb. 572 Banja, indb. 173 Komin,indb. 1,243 Peračko Blato, indb. 288 Plina Jezero, indb. 44 Ploče, indb. 6,013 Rogotin, indb. 665 Staševica, indb. 902 Šarić Struga, indb. 235 I 2011-folketællingen var størstedelen af dens borgere kroater med 95,93 %. Havn Havnen i Ploče blev første gang nævnt den 6. november 1387, men bygningen af en større havn blev udført i nyere moderne tid. Arbejdet på den nuværende havn begyndte først i 1939, men blev ødelagt under 2. verdenskrig. Den blev genopbygget i 1945, og landsbyen Ploče voksede op til 480 indbyggere i 1948. Efter at Adriaterhavsvejen og Sarajevo-Ploče-jernbanen (sidstnævnte var forbundet med havnen og erstattede den ældre smalsporede jernbane) blev åbnet i midten af 1960'erne, oplevede byen en stabil vækst. Referencer Websted
Ploče

Ploče est une ville et une municipalité située dans le comitat de Dubrovnik-Neretva, en Croatie. Au recensement de 2001, la municipalité comptait 10 834 habitants, dont 95,12 % de Croates et la ville seule comptait 6 617 habitants. Histoire Le port de Ploče est considéré dans les années 2020 comme l’un des nœuds du trafic de drogue dans l’Adriatique. Localités La municipalité de Ploče compte 9 localités : Baćina Banja Komin Peračko Blato Plina Jezero Ploče Rogotin Staševica Šarić Struga Notes et références Voir aussi Articles connexes Ville de Croatie Liens externes Site officiel Portail de la géographie Portail de la Croatie
Ploče

Ploče (Italiaans: Porto Tolero) is een stad in de Kroatische provincie Dubrovnik-Neretva. Ploče telt 10.834 inwoners. Ploče heette Kardeljevo naar de Joegoslavische politicus Edvard Kardelj tussen 1950 en 1954 opnieuw tussen 1980 en 1990.
Ploče

Ploče – miasto w południowej Chorwacji, w żupanii dubrownicko-neretwiańskiej, siedziba miasta Ploče. Leży nad Morzem Adriatyckim, u ujścia Neretwy. W 2011 roku liczyło 6013 mieszkańców. W latach 1949–1954 i 1979–1991 nosiło nazwę Kardeljevo. W Ploče znajduje się port morski (przeładunki głównie rudy żelaza dla huty w Zenicy, wywóz drewna), w mieście rozwija się drobny przemysł, m.in. przetwórstwo azbestu. W 1966 roku zostało połączone 195 km odcinkiem zelektryfikowanej linii kolejowej z Sarajewem. W pobliżu Ploče znajdują się liczne ośrodki turystyczne (m.in. Gradac). Ploče znajduje się 30 km od znajdującego się w Bośni i Hercegowinie miasta Neum. 95,12% ogółu ludności stanowią Chorwaci. Transport Transport drogowy Przez miasto biegną drogi krajowe nr D8 od granicy ze Słowenią przez Rijekę, Split i Dubrownik do granicy chorwacko-czarnogórskiej, D413 i D425 stanowiąca przedłużenie autostrady A1 w stronę portu morskiego. Transport kolejowy Stacja kolejowa w Ploče jest punktem końcowym na linii Sarajewo – Ploče łączącej miejscowość z Opuzenem, Metkoviciem, bośniacką Čapljiną i Sarajewem. Przypisy
Ploče

Ploče este un oraș în cantonul Dubrovnik-Neretva, Croația, având o populație de 10.135 de locuitori (2011). Între 1950 și 1954, respectiv între 1980 și 1990, orașul a purtat denumirea de „Kardeljevo”, după politicianul iugoslav de etnie slovenă Edvard Kardelj. Demografie Conform recensământului din 2011, orașul Ploče avea 10.135 de locuitori. Din punct de vedere etnic, majoritatea locuitorilor (95,93%) erau croați, cu o minoritate de sârbi (1,52%). Apartenența etnică nu este cunoscută în cazul a 0,38% din locuitori. Din punct de vedere confesional, majoritatea locuitorilor (89,19%) erau catolici, existând și minorități de persoane fără religie și atei (4,97%) și ortodocși (1,16%). Pentru 2,6% din locuitori nu este cunoscută apartenența confesională. Note Legături externe Materiale media legate de Ploče la Wikimedia Commons
Плоче

Пло́че (хорв. Ploče) — город в Хорватии, в юго-восточной части страны, в жупании Дубровник-Неретва. Население — 6 537 человек (2001). Общие сведения Плоче находится в дельте Неретвы, чуть севернее места впадения основного рукава реки в Адриатическое море. В 15 километрах к северо-востоку находится город Опузен, в 25 километрах в том же направлении — Меткович. В 90 километрах к юго-востоку находится Дубровник, в 60 километрах к северо-западу — Макарска. Плоче — крупный транспортный узел, через город проходит Адриатическое шоссе, идущее вдоль хорватского побережья, кроме того, в городе заканчивается Панъевропейский транспортный коридор 5С Будапешт — Осиек — Сараево — Плоче. В городе расположен крупный торговый порт. Паромная линия связывает Плоче с посёлком Трпань на полуострове Пельешац. В двух километрах к северу от города находятся популярные у туристов и рыболовов Бачинские озёра. История и экономика Первое упоминание о населённом пункте под названием Велика Увала, находившемся на месте современного Плоче, относится к 1387 году. Поселение в месте впадения Неретвы имело важное значение, как порт и как место, где пересекались торговые пути вдоль Адриатики и вверх по Неретве к Метковичу. Впоследствии, однако, порт и поселение пришли в упадок и практически исчезли. Первые попытки восстановить порт на этом месте были предприняты оккупационной итальянской администрацией в годы Второй мировой войны. По окончании войны властями Югославии было принято решение о строительстве здесь большого порта и города при нём, получившего имя Плоче. Порт и первые городские районы строились 5 лет, с 1945 по 1950 год, после окончания строительства Плоче был переименован в Карделево, в честь Э. Карделя, сподвижника Тито. Через 4 года город снова стал носить имя Плоче, однако вновь переименован в Карделево в 1979 году, после смерти Карделя. После обретения Хорватией независимости в 1991 году город в третий раз за 50 лет стал называться Плоче. Помимо порта, в городе расположено много предприятий пищевой промышленности, что связано с соседством исключительно плодородной дельты Неретвы, и несколько других фабрик. Примечания Ссылки Официальный сайт города Архивная копия от 1 апреля 2022 на Wayback Machine
Ploče

Ploče (italijansko Porto Tolero), je mesto na Hrvaškem, ki upravno spada pod Dubrovniško-neretvansko županijo. Po popisu prebivalstva iz leta 2021 živi v upravnem območju mesta (hrv. Grad Ploče) 8252 ljudi. Industrijsko in pristaniško mesto v Južni Dalmaciji z začetno postajo normalnotirne elektrificirane železniške proge proti Sarajevu. Leži okoli 23 km zahodno od Metkovića v področju neretvanske delte ob vzhodni obali zaliva Luka Ploče. Pristanišče je s cesto povezano z magistralno cesto Split-Dubrovnik. Zgodovina V starih pisnih virih se Ploče prvič omenjajo leta 1387 kot luka Ploče koja je u ušču Neretve. Čeprav so že beneške in avstrijske oblasti v 18. in 19. stoletju načrtovale gradnjo pristanišča so bile geodetske izmere terena narejene šele leta 1922. V času Kraljevine Jugoslavije je bila leta 1936 sprejeta odločitev o gradnji pristanišča, ki se bo imenovalo kralju po Aleksandru I. Karadžordževiću Aleksandrovo. Dela so se pričela leta 1939. Gradnja pristanišča z ozkotirno železnico Ploče-Metković pa so bila končana leta 1942. Med italijansko okupacijo Aleksandrovo postane Porto Tolero. Proti koncu druge svetovne vojne, ob umiku nemških okupatorjev, je bilo pristanišče uničeno. Po vojni je sledila obnova, mesto dobi staro ime Ploče, ki pa je bilo med leti 1950-1954 in 1980-1990 dvakrat preimenovano po Edvardu Kardelju v Kardeljevo. Demografija Viri in opombe Glej tudi seznam naselij na Hrvaškem
Ploče

Ploče är en kuststad i landsdelen Dalmatien i Kroatien med cirka 10 000 invånare. Staden är en hamnstad och har järnväg till Sarajevo i Bosnien-Hercegovina. Det är den viktigaste hamnen för Bosnien även om den ligger i Kroatien. Järnvägsnätet och hamnlägena speglar gamla gränser, Österrike-Ungerns och Jugoslaviens gränser, inte nutida gränser. Bosnien och Kroatien diskuterar (grälar om) rättigheter (ekonomisk frizon) för Bosnien-Hercegovina i Pločes hamn mot lättnader i passage genom Neum i Bosnien, nödvändig att passera för bilar till Dubrovnik i södra Kroatien.
Плоче

Плоче (хорв. Ploče) — місто в Дубровницько-Неретванській жупанії, що в південно-східній Хорватії. Населення 6537 осіб (2001). Загальні відомості Плоче знаходиться в дельті Неретви, трохи північніше місця впадання основного рукава річки в Адріатичне море. За 15 кілометрів на північний схід знаходиться місто Опузен, за 25 кілометрів в тому ж напрямку — Меткович. За 90 кілометрів на південний схід знаходиться Дубровник, за 60 кілометрів на північний захід — Макарська. Плоче — великий транспортний вузол, через місто проходить Адріатичне шосе, що йде уздовж хорватського узбережжя, крім того, у місті закінчується Пан'європейський транспортний коридор 5С Будапешт—Осієк—Сараєво—Плоче. У місті розташований великий торговельний порт. Поромна лінія пов'язує Плоче з селищем Трпань на півострові Пелєшаць. Історія Перша згадка про населений пункт під назвою Велика Увала, що знаходився на місці сучасного Плоче, відноситься до 1387 року. Поселення в місці впадання Неретви мало важливе значення як порт і як місце, де перетиналися торговельні шляхи вздовж Адріатики і вгору по Неретві до Метковича. Згодом, однак, порт і поселення занепали і практично зникли. Перші спроби відновити порт на цьому місці були зроблені окупаційною італійською адміністрацією в роки Другої світової війни. Після закінчення війни владою Югославії було прийнято рішення про будівництво тут великого порту і міста при ньому, що отримав ім'я Плоче. Порт і перші міські райони будувалися 5 років, з 1945 по 1950, після закінчення будівництва Плоче було перейменовано на Карделево, на честь Е. Карделя, сподвижника Тіто. Через 4 роки місто знову стало носити ім'я Плоче, однак знову перейменовано на Карделево в 1979, після смерті Карделя. Після здобуття Хорватією незалежності в 1991 місто втретє за 50 років стало називатися Плоче. Економіка Окрім порту в місті розташовано багато підприємств харчової промисловості, що пов'язано з сусідством винятково родючої дельти Неретви, і кілька інших фабрик. Населення Населення громади за даними перепису 2011 року становило 10 135 осіб, 1 з яких назвали рідною українську мову. Населення самого міста становило 6 013 осіб. Динаміка чисельності населення громади: Динаміка чисельності населення міста: Населені пункти До громади Плоче також входять: Бачина Баня Комин Перачко Блато Плина Єзеро Роготин Сташевиця Шарич Струга Примітки Див. також Луганськ — місто, також перейменовується чотири рази (з Луганська у Ворошиловград і назад). Посилання www.ploce.hr — офіційний сайт «Плоче».
Murter-Kornati

Murter-Kornati (italsky Morter-Incoronate) je ostrovní opčina v Chorvatsku v Šibenicko-kninské župě. V roce 2011 zde trvale žilo celkem 2 044 obyvatel, z toho 2 027 ve vesnici Murter, která je rovněž správním střediskem opčiny, a 19 ve vesnici Kornati. Kromě malé neobydlené části pobřeží jižně od Vranského jezera zahrnuje i mnoho ostrovů, jako severní část Murteru, ostrovy Žut, Sit, Gangarol, Šćitna, Brušnjak, Žutska Aba, Kurba Mala, Dajna Vela, Arta Vela, Arta Mala, Prišnjak, Radelj, Zminjak, Tegina, Vinik Veli a celé souostroví Kornati s ostrovy Kornat, Levrnaka, Piškera, Lavsa, Borovnik, Balun, Obručan Veli, Velo Šilo, Aba Vela, Smokvica Vela, Kurba Vela, Oključ, Tetovišnjak Veli, Mrtovnjak, Skrižanj Veli, Samograd, Dužac, Čerigul atd. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Murter-Kornati na bosenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Murter-Kornati na Wikimedia Commons
Murter-Kornati

Murter-Kornati is a municipality in central Dalmatia, Croatia. It is named after the two settlements that it consists of: Murter, located on the eponymous island, which it shares with Tisno, and Kornati which consists of the eponymous archipelago. Population In the 2011 census, the population of the municipality was 2,044, the overwhelming majority (97.65%) of them being ethnic Croats. In 2021, the municipality consisted of the following two settlements: Kornati, population 14 Murter, population 1920 Geography The settlement of Murter spans the following areas: Hramina cove, where a marina has been built, protected from all winds, making it a safe shelter for yachts. Slanica cove, which features a sandy beach, as well as an auto camp and a hotel ("Colentum") The old part of the Murter, called "Selo" (the Village), located near the Raduč hill and closer to the island's interior. Due to Murter residents' growing concentration on the sea, the newer part of Murter was built on the coast of Hramina. References
Murter-Kornati

Murter-Kornati es un municipio de Croacia en el condado de Šibenik-Knin. Geografía Se encuentra a una altitud de m s. n. m. a 340 km de la capital nacional, Zagreb. Demografía En el censo 2011 el total de población del municipio fue de 2 044 habitantes, distribuidos en las siguientes localidades:​ Kornati - 19 Murter - 2 025 Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth.
Murter-Kornati

Murter est un village et une municipalité située sur l'île de Murter, dans le comitat de Šibenik-Knin, en Croatie. Au recensement de 2001, la municipalité comptait 2 075 habitants, dont 97,59 % de Croates et le village seul comptait 2 068 habitants. Histoire Localités La municipalité de Murter compte 2 localités : Kornati et Murter. Notes et références Voir aussi Articles connexes Municipalité de Croatie Liens externes Site officiel Murter info Portail de la Croatie
Morter-Incoronate

Morter-Incoronate (a volte anche Mortero, in croato Murter-Kornati) è un comune della regione di Sebenico e Tenin in Croazia, situato su parte dell'isola di Morter e comprendente gran parte delle isole Incoronate. Società La presenza autoctona di italiani È presente una piccola comunità di italiani autoctoni che rappresentano una minoranza residuale di quelle popolazioni italofone che abitarono per secoli la penisola dell'Istria e le coste e le isole del Quarnaro e della Dalmazia, territori che appartennero alla Repubblica di Venezia. La presenza degli italiani nel comune di Morter-Incoronate è drasticamente diminuita in seguito agli esodi che hanno seguito la prima e la seconda guerra mondiale. Fino al 1947 le Isole Incoronate appartenevano al Comune di Sale. Oggi, nel comune di Morter-Incoronate secondo il censimento ufficiale croato del 2011, esiste una modestissima minoranza autoctona italiana, pari al 0,15% della popolazione complessiva. Geografia antropica La municipalità di Morter o Mortero è composta dalle seguenti 2 località (naselja): Incoronate (Kornati) e Morter (Murter). Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Morter-Incoronate Collegamenti esterni (HR) Sito ufficiale, su murter.hr.
Murter-Kornati

Murter-Kornati (Italiaans: Morter-Incoronate of Mortero) is een gemeente in de Kroatische provincie Šibenik-Knin. Murter-Kornati ligt op het eiland Murter en telt 2075 inwoners. De oppervlakte bedraagt 81,08 km², de bevolkingsdichtheid is 25,6 inwoners per km². Het eilandje is verbonden met het vasteland met een bruggetje in de gemeente Tisno, je hoeft geen veerboot te nemen. Op het eiland zijn er vier dorpjes: Tisno, Jezera, Betina en Murter.
Comuna Murter-Kornati, Šibenik-Knin

Murter-Kornati este o comună în cantonul Šibenik-Knin, Croația, având o populație de 2.044 de locuitori (2011). Demografie Conform recensământului din 2011, comuna Murter-Kornati avea 2.044 de locuitori. Din punct de vedere etnic, majoritatea locuitorilor (97,65%) erau croați. Din punct de vedere confesional, majoritatea locuitorilor (95,3%) erau catolici, cu o minoritate de persoane fără religie și atei (2,2%). Pentru 0,78% din locuitori nu este cunoscută apartenența confesională. Note
Општина Муртер-Корнати

Муртер-Корнати је острвска општина у саставу Шибенско-книнске жупаније, у северној Далмацији, Република Хрватска. Према прелиминарним подацима са последњег пописа 2021. године у општини је живело 1.943 становника. Географија Осим северозападног дела острва Муртер обухвата и архипелаг Корнати. Копнено граничи са општином Тисно. Историја Општина се до територијалне реорганизације у Хрватској налазила у некадашњој великој општини Шибеник. Привреда Становништво се бави бродоградњом, рибарством и туризмом. Насељена места Муртер Корнати Становништво Према попису становништва из 2011. године, општина Муртер-Корнати је имала 2.044 становника. Попис 2011. На попису становништва 2011. године, општина Муртер-Корнати је имала 2.044 становника, следећег националног састава: Види још Острво Муртер Корнатски архипелаг Референце Спољашње везе Викимапија: Муртер
Муртер-Корнати

Муртер-Корнати (хорв. Murter-Kornati) – громада в Шибеницько-Книнській жупанії Хорватії. Населення Населення громади за даними перепису 2011 року становило 2 044 осіб. Динаміка чисельності населення громади: Населені пункти До громади Муртер-Корнати входять: Корнати Муртер Клімат Середня річна температура становить 15,51°C, середня максимальна – 26,95°C, а середня мінімальна – 4,26°C. Середня річна кількість опадів – 738 мм. Примітки
Crkva Presvetog Trojstva u Cerovcu Barilovićkom

Crkva Presvetog Trojstva je crkva u naselju Cerovcu Barilovićkom koje je u sastatvu općine Barilović, zaštićeno kulturno dobro. Opis dobra Crkva je sagrađena 1843. godine u barokno-klasicističkoj tradiciji, prema tipskom projektu za srednju varijantu graničarske crkve. U potpunosti su sačuvani svi izvorni elementi gradnje i oblikovanja zbog čega ona jasno prezentira tipičnu krajišku crkvu na području Karlovačkog generalata. Crkva je jednobrodna, s užim polukružnim svetištem, sakristijom južno uz svetište i zabatnim zvonikom. Svođena je češkim kapama. Zaštita Pod oznakom Z-7325 zaveden je kao nepokretno kulturno dobro – pojedinačno, pravna statusa preventivno zaštićeno kulturno dobro, klasificirano kao "sakralna graditeljska baština". Izvori
Our Lady of Angels

Our Lady of the Angel (Croatian: Gospa od Anđela) is a monastery near Orebić, a town on the Pelješac peninsula, in the Dubrovnik-Neretva County, Croatia. The monastery was built at the end of the 15th century under the Republic of Ragusa (Dubrovnik), to which the town of Orebić belonged between 1333 and 1806. The Franciscans built it and are of a Gothic-Renaissance style. The monastery is surrounded by dense pinewood forests and is located on a craggy stone crest 152 metres above the sea. It has a bird's-eye view east, south, and west over the Korčula and Pelješac sea channel with the old town of Korčula in the background. The building consists of one large floor with four outer wings. The whole building forms a unit with the church and is dominated by the bell tower. Petar Tolstoj, a Russian lord and travel writer, mentioned the monastery in 1868. German prince Philipp of Coburg stayed at the monastery in 1905, and the British writer Seaton Watson was there in 1913. Seamen passing under the monastery traditionally greeted it with three calls on their ship sirens, and then the Franciscans answered with their church bells, producing a brilliant sound. The sound of the church bells could be heard throughout the sea channel. See also Croatia Pelješac Dalmatia Republic of Ragusa References External links Translation of the official website at the Franciscan Province of St. Jerome
Monasterio de Nuestra Señora de los Ángeles (Croacia)

El Monasterio de Nuestra Señora de los Ángeles​ (en croata: Samostan Gospe od Anđela) es un monasterio que se encuentra cerca de Orebić, una ciudad en la península de Pelješac, en el Condado de Dubrovnik-Neretva, Croacia. El monasterio fue construido a finales del siglo XVI bajo la República de Ragusa (Dubrovnik), a la que el pueblo de Orebić perteneció entre 1358 y 1808, cuando es anexionado a las francesas Provincias Ilirias. Fue construido por los franciscanos y es de estilo gótico-renacentista. El monasterio está rodeado de bosques de pinos y se encuentra en la cresta de una roca escarpada a 152 metros sobre el mar. Véase también Monasterio Abadía Priorato Referencias
Samostan Gospe od Anđela (Orebić)

Samostan Gospe of anđela je franjevački samostan smješten na brdu iznad Orebića. Izgrađen je krajem 15. stoljeća u gotičko-renesansnom stilu. Samostan je okružen borovom šumom, smješten je na stijeni 152 metra iznad razine mora. Od njegovog ulaza puca pogled na Pelješki kanal i grad Korčulu. Zgrada se sastoji of velikog kata s četiri vanjska krila. Samostan čini cjelinu s crkvom kojom dominira toranj sa zvonikom. Pokraj crkve i samostana je (rimokatoličko) groblje. U crkvi se redovito služe mise. Petar Tolstoj, ruski plemić i putopisac, spomenuo je samostan 1868. godine, njemački princ Philipp Coburg boravio je u samostanu 1905. a britanski pisac Seaton Watson 1913. godine. Pomorci su tradicionalno prlazeći ispod samostana pozdravljali zvukom sirene tri puta, a franjevci bi odgovorali zvonjavom crkvenih zvona. Izvori
Францисканский монастырь (Оребич)

Монастырь Девы Марии — Царицы ангелов (хорв. Samostan Gospe od Anđela) — католический францисканский монастырь в Хорватии на полуострове Пелешац, в 2 км к западу от города Оребич. История Монастырь основан в конце XV века. В 1481 году сенат Дубровницкой республики, которой принадлежал Оребич с 1333 по 1806 год, проголосовал за выделение средств на строительство обители в Трстенице (прежнее название Оребича), которое было поручено Михочу Радишичу. Современное здание монастырской церкви построено в 1534 году, прочие строения монастыря многократно перестраивались в ходе истории. Расположение Монастырь стоит на высоте 152 м над уровнем моря. Ниже монастыря находится крутой склон, спускающийся к Пелешацкому проливу, отделяющему полуостров Пелешац от острова Корчула. Монастырь окружён густым сосновым лесом, от него открывается живописный вид на пролив и старый город Корчулы. Кипарисовая роща, часть окружающего монастырь леса, находится под охраной, как природный памятник. Доминантой монастыря является церковь, построенная в начале XVI века в готическо-ренессансном стиле и освящённая 17 мая 1534 года. Единый архитектурный комплекс со зданием церкви составляет одноэтажное здание монастыря, четыре корпуса которого образуют клуатр. В монастырской церкви хранится резной образ Девы Марии работы Николая Фирентинца. Рядом с монастырём расположено кладбище, на котором в числе прочих похоронены многие потомственные моряки (Оребич в Средние века был городом моряков). По старинной традиции суда, проходящие по Пелешацкому проливу под монастырем, дают трёхкратный гудок, на что монахи отвечают звоном колоколов. Примечания Ссылки Сайт францисканской провинции Далмации и Истрии (хорв.) Orebic (англ.)