NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kali (ort)

Kali är en ort i Kroatien. Den ligger i länet Zadars län, i den södra delen av landet, 200 km söder om huvudstaden Zagreb. Kali ligger 29 meter över havet och antalet invånare är 1 739. Den ligger på ön Otočić Golac. Terrängen runt Kali är huvudsakligen platt, men västerut är den kuperad. Närmaste större samhälle är Zadar, 7,0 km norr om Kali. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kali.﻿
Кали

Кали (хорв. Kali) — населений пункт і громада в Задарській жупанії Хорватії. Населення Населення громади за даними перепису 2011 року становило 1 638 осіб. Динаміка чисельності населення громади: Клімат Середня річна температура становить 15,33 °C, середня максимальна – 26,68 °C, а середня мінімальна – 4,43 °C. Середня річна кількість опадів – 840 мм. Примітки
Kavran

Kavran (italsky Cavrano) je malá vesnice a přímořské letovisko v Chorvatsku v Istrijské župě, spadající pod opčinu Marčana. Nachází se asi 20 km severovýchodně od Puly. V roce 2011 zde trvale žilo 99 obyvatel. Celá vesnice Kavran se nachází ve vnitrozemí, má však přístup k moři; nachází se zde několik pláží, jako je Budava, Kavran, Mandina Stijena, Školjic nebo Vinjole. U vesnice se nachází zátoka Budava, u níž se nachází stejnojmenná pláž a malý přístav. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kavran na bosenské Wikipedii.
Kavran

Kavran (en italien : Cavrano) est une localité de Croatie située en Istrie, dans la municipalité de Marčana, dans le comitat d'Istrie. En 2001, la localité comptait 89 habitants. Démographie Notes et références Articles connexes Villes de Croatie Municipalité de Croatie Comitat de Croatie Portail de la Croatie
Kavran

Kavran (olaszul: Cavrano) falu Horvátországban, Isztria megyében. Közigazgatásilag Marčanához tartozik. Fekvése Az Isztria délkeleti részén, Pólától 15 km-re északkeletre, községközpontjától 8 km-re délkeletre a Budava- és a Vinjola-öböl (Duga uvala) feletti fennsíkon fekszik. Története Területén már a történelem előtti időben is éltek emberek, ezt bizonyítják a környéken fellelhető őskori halomsírok. Az ókorban vonzó volt az emberi letelepedés számára a szép környezet és a kilátás Kvarner-öbölre. Területén több villagazdaság is működött. A középkorban Kavran a mutvorani uradalomhoz, majd a pólai püspökséghez tartozott. Középkori temploma valószínűleg a 15. században épült. A 16. században lakossága a háborús események és járványok következtében kipusztult. A 17. és 18. században Dalmáciából érkezett horvát menekültekkel telepítették be újra. Ekkor épült a régi alapjain mai temploma is. A falunak 1857-ben 178, 1910-ben 269 lakosa volt. Lakói főként mezőgazdaságból (szőlő- és olajbogyó tarmesztés), állattartásból éltek. Az első világháború után a falu Olaszországhoz került. A második világháború után Jugoszlávia része lett. Jugoszlávia felbomlása után 1991-ben a független Horvátország része lett. 2011-ben a falunak 99 lakosa volt, akiknek fő megélhetési forrása a turizmus. Nevezetességei Szent Jeromos tiszteletére szentelt temploma a 18. században épült a korábbi templom helyén. Egyhajós, négyszög alaprajzú épület oldalkápolnával és sekrestyével. Három kőből épített oltára van. Harangtornya 10 méter magas. A templomot alacsony körítőfal övezi. Lakosság További információk Marčana község hivatalos oldala (horvátul) Marčana információs portálja (horvátul) Kavran az Istrapédián (horvátul) Kavran az Istarska enciklopédián (horvátul) Templomok és kápolnák az Isztrián (németül) Jegyzetek
Кавран

Кавран (итал. Cavrano) је насељено место у општини Марчана, Истарска жупанија, Хрватска. Историја До територијалне реорганизације у Хрватској био је у саставу старе општине Пула. Становништво У попису становништва из 2011. године, Кавран је имао 99 становника. Литература [1] Савезни завод за статистику и евиденцију ФНРЈ и СФРЈ, попис становништва 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. и 1991. године. Књига: „Етнички и вјерски састав становништва Хрватске, 1880-1991: по насељима, аутор: Јаков Гело, издавач: Државни завод за статистику Републике Хрватске, 1998., ISBN 953-6667-07-X, ISBN 978-953-6667-07-9; Референце Спољашње везе
Кавран

Кавран (хорв. Kavran) — населений пункт у Хорватії, в Істрійській жупанії у складі громади Марчана. Населення Населення за даними перепису 2011 року становило 99 осіб. Динаміка чисельності населення поселення: Клімат Середня річна температура становить 14,04 °C, середня максимальна – 27,21 °C, а середня мінімальна – 0,65 °C. Середня річна кількість опадів – 832 мм. Примітки
Крупа (манастир)

Крупа е православен манастир в Далмация, днес Хърватия, и е едно от трите културно-православни средища на сърбите в областта, заедно с манастирите Кърка и Драгович. Манастирът се намира в подножието на Велебит, до едноименната река, недалеч от село Крупа. В сръбската историография се е наложила хипотезата, че е издигнат по времето на крал Милутин през 1317 г., но това е само предание. Над входа на манастирската църква е положен късен надпис от XX век, че е обновена от цар Стефан Душан, поради което пък има друга хипотеза, че манастира датира от времето на Сръбското царство. Всъщност манастирът е в готически стил и сегашните му постройки са от XVII век. Единственото сигурно е, че най-ранното изографисване на католикона е от 1622 г. и е дело на Георги Митрофанович, за което има надпис. Възможно е да е съществувал и стар манастир на мястото, но по-вероятното е, че подобно на Драгович, и Крупа е основана с или след създаването на санджака Кърка през 1580 г. По време на венецианско-турските войни манастирът Крупа многократно е обект на разрушения и грабежи и от двете страни, а и от местните ускоци. Крупа пази икони издържани в традициите на критската школа, дело на Йоан Апака. Бележки
Kloster Krupa

Das Kloster Krupa (kroatisch Manastir Krupa, serbisch kyrillisch: Манастир Крупа) ist ein serbisch-orthodoxes Kloster, das dem Fest Mariä Entschlafung gewidmet ist. Es ist das Zentrum der Orthodoxie in Dalmatien. Es befindet sich in der Nähe des Flusses Krupa am Südhang des Velebit-Gebirges, auf halbem Weg zwischen den Städten Obrovac und Knin, in Mitteldalmatien, Kroatien. Es ist das älteste orthodoxe Kloster in Kroatien. Das Kloster wurde im Jahre 1317 von Mönchen aus Bosnien mit finanzieller Unterstützung des serbischen Königs Milutin gebaut. Im Kloster gibt es schöne Fresken, eine wertvolle Sammlung von Ikonen und Stücke der Ikonostase und eine Sammlung alter Bücher. Siehe auch Serben in Kroatien Weblinks Monastery Krupa
Krupa monastery

The Krupa Monastery (Serbian: Манастир Крупа, romanized: Manastir Krupa) is the 17th century Serbian Orthodox monastery on the Krupa river in Croatia. It is one of the oldest Eastern Orthodox monasteries in Croatia, alongside Krka and Dragović monasteries. Location It is located on the southern slopes of the Velebit mountain, halfway between the towns of Obrovac and Knin. History According to the folk tradition, the monastery was built in 1317 by monks from Bosnia with the financial support from the Serbian king Milutin, later renovated by King Stefan Dečanski and Emperor Dušan, and in the 15th and 16th centuries endowed by Saint Angelina of Serbia. However, as the monastery has Gothic-style windows which was uncommon for the Orthodox Church, it was suggested the monastery was probably built by immigrating monks around 1642. Cretan priest Ioannis Apakas painted four "throne icons" for the iconostasis in c.1600. Georgije Mitrofanović painted the walls in 1620–22. In the 1760s, Serbian writer and educator Dositej Obradović lived and worked in Krupa, while in the 1860s, major Serbian realist author Simo Matavulj lived and was educated in the monastery. Gerasim Zelić also lived there in the 18th century. It was completely renovated in 1855. The surrounding konaks were burnt to the ground by the Ustaše during the World War II, who also destroyed the interior of the monastery, turning it into their military post. In the 1950s, the construction of the large belfry began but was never finished. After the outbreak of the Croatian War of Independence in 1991, the well-known monastery treasury was displaced from Krupa. During the Operation Storm, the monastery sustained damage and the local Orthodox Serbs, as well as the priests, went into exile in Serbia. The belfry and the bells were damaged, as was the chapel, while the interior was looted and partially demolished. Since 2000, the partial reconstruction of Krupa has begun. It included numerous works, such as the construction and painting of the small additional church (paraklis) and the partial adaptation of the unfinished belfry. Some of the artefacts were returned in 2010. Since the mid-2010s, the government of the Republic of Croatia has also contributed to the monastery's renovation. History of the monastery was written in the 18th century chronicles of the Bishop of Dalmatia, Simeon Končarević. Characteristics The church of the Krupa monastery is dedicated to the Feast of the Dormition of Theotokos. In the monastery, there are beautiful frescoes, a valuable collection of icons and parts of iconostasis and a collection of several centuries-old books. See also List of Serbian Orthodox monasteries References Further reading External links "Манастир Крупа у Далмацији". RTRS. 2010-10-16.
Monastère de Krupa

Le monastère de Krupa (en serbe : Манастир Крупа) est un monastère orthodoxe serbe dédié à la fête de la Dormition. Il est situé près de la rivière Krupa, sur le versant sud de la montagne Velebit, à mi-chemin entre les villes d'Obrovac et de Knin, en Dalmatie centrale, en Croatie. C'est le plus ancien monastère orthodoxe serbe en Croatie. Dans le monastère, il y a de belles fresques, une précieuse collection d'icônes et de morceaux d'iconostase et une collection de livres plusieurs fois centenaires. Notes et références Voir aussi Articles connexes Serbes de Croatie Liste des monastères orthodoxes serbes Église orthodoxe serbe Liens externes (en) Site officiel de l'Église orthodoxe serbe Portail du monachisme Portail de l’architecture chrétienne Portail du christianisme orthodoxe Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de la Croatie
Manastir Krupa

Manastir Krupa, to jest Manastir i crkva Uspenja Bogorodice je manastir Srpske pravoslavne crkve na području istoimenog naselja, uz desnu obalu rijeke Krupe. Upisan je u Registar kulturnih dobara Republike Hrvatske kao zaštićeno kulturno dobro pod rednim brojem Z-1220. Sastoji se od manastirskih zgrada, unutrašnjeg dvorišta okruženog trijemom sa tri strane, te crkve. Glavno vanjsko pročelje krasi dvanaest prozorskih osi neogotičkih stilskih odlika. Crkva ima osnovni oblik upisanog grčkog križa s kupolom na sredini i polukružnom apsidom. Unutrašnjost je ukrašena freskama majstora Georgija Mitrofanovića s početka 17. stoljeća, a pred oltarom se nalazi ikonostas iz 18. stoljeća. U sklopu manastira je uređena riznica. Najstariji dokumenti o njegovom postojanju potječu iz razdoblja ranog novog vijeka. Manastir je najvjerojatnije nastao na prvobitnom srednjovjekovnom lokalitetu, no ne može se potvrditi da je kontinuirano korišten kao kršćanska sakralna građevina od izgradnje do današnjeg dana, ponajviše zbog osmanskog osvajanja i velike promjene stanovništva koja se događala tijekom 16. i 17. stoljeća. Svoj sadašnji izgled dobio je 1855. godine, kada je provedena značajna obnova uz financijsku podršku Austrije, Rusije i Srbije. Manastir je kroz povijest pretrpio višestruka uništenja i obnove, s čak tri ozbiljna oštećenja tijekom 20. stoljeća. Za vrijeme Drugog svjetskog rata, manastir je izgorio, nakon čega je bio oštećen u potresu. Tijekom Domovinskog rata, manastir je također pretrpio devastaciju i manja oštećenja, te je neko vrijeme ostao napušten. Danas je potpuno obnovljen i smatra se jednim od tri najvažnija duhovna pravoslavna središta u Dalmaciji, uz manastire Krka i Dragović. U neposrednoj blizini manastira prostire se veće groblje na kojem se pokopavaju stanovnici sela Krupa i Golubić, dok se unutar manastirskog kompleksa nalazi manje groblje na kojem su sahranjeni kaluđeri. U srpskoj historiografiji i publicistici raširena je teza da je manastir sagrađen u vrijeme srpskog kralja Milutina, 1317. godine. Ovu tezu je u historiografiju uveo Nikodim Milaš u svojoj knjizi Pravoslavna Dalmacija, a kao izvore naveo izgledno nepostojeće dokumente, te podatke iz navodno napisanog, ali kasnije izgubljenog Končarevićevog "Ljetopisa građanskih i crkvenih događaja" s opisom srpske i pravoslavne povijesti u Dalmaciji do 1754. godine. Knjiga Pravoslavna Dalmacija je napisana uz potpunu odsutnost znanstvenih metoda i uz zlonamjerno i politički promišljeno iskrivljavanje povijesnih činjenica uz ogromnu količinu laži, uvreda i besmislica. Eparhija dalmatinska u svim službenim šematizmima Pravoslavne crkve izdanima prije Milaševe uprave dalmatinskom eparhijom, kada god bi se o crkvama i manastirima povela riječ, navodi da o njima nema povijesnih podataka. Izvori
Mănăstirea Krupa

Mănăstirea Krupa este o mănăstire ortodoxă sârbă din Croația, înființată în secolul al XIV-lea. Istoric Lăcașul a fost ctitorit în anul 1317 de regele Ștefan Uroș al II-lea. Note Vezi și Ortodoxia în Croația Sârbii din Croația
Монастырь Крупа

Монастырь Крупа (серб. Манастир Крупа) — монастырь Сербской православной церкви в Северной Далмации на территории современной Хорватии. Находится на берегу реки Крупа между городами Книн и Обровац. История Монастырь Крупа был основан во времена короля Милутина в 1317 году монахами из района сегодняшней Босанска-Крупы. Во времена царя Душана Сильного в 1345 году монастырь был обновлён, о чём свидетельствует запись на своде монастырской церкви. Сербский король Милутин, его сын Стефан Урош III Дечанский и внук Стефан Урош IV Душан дарили монастырю значительные земельные владения. Позднее их принадлежность монастырю подтверждали султанские фирманы. После турецкого вторжения в сербские земли монастырь стал духовной опорой для сербов Далмации. В этот период значительное внимание ему оказывали деспоты Бранковичи. Во времена венецианско-турецких войн монастырь неоднократно страдал, однако каждый раз восстанавливался и отстраивался заново. В 1537 году монастырь попал под власть турок, а с 1557 года управлением им взяли на себя архиереи Дабро-Боснийские. В 1855 году монастырь был серьёзно обновлен при участии России, Сербии и Австрии. В качестве условия для выполнения реставрационных работ Австрия поставила изготовление окон в зданиях в готическом стиле. Многочисленные церковные книги, утварь и другие ценности для монастыря собирал крупский архимандрит, путешественник и известный сербский писатель Герасим Зелич. В монастыре длительное время находился и Досифей Обрадович, а Симо Матавуль изучал там «скрытые красоты» сербского языка. Ризница монастыря хранит множество святынь. Сам монастырь украшен фресками известных сербских мастеров XVII столетия, в том числе работами Георгие Митрофановича. В архиве монастыря хранятся и 22 султанских фирмана, из которых особенную ценность представляет фирман султана Мустафы II, защищающий монастырь. В 1941 году монастырь был осквернён хорватскими усташами, а затем стал ареной жестоких боев. После распада Югославии монастырь оказался на территории Сербской Краины, а после её уничтожения в 1995 году был разграблен хорватскими войсками и мародёрами. Благодаря стараниям епископа Далматинского Фотия Сладоевича монастырь был восстановлен. См. также Сербская Православная Церковь Православие в Хорватии Сербы в Хорватии Список сербских православных монастырей Монастырь Крупа-на-Врбасе Примечания Литература Кашић Душан. Српски манастири у Хрватскоj и Славониjи. — Београд: Музеj Српске православне цркве, 1996. Радослав И. Чубрило, Биљана Р. Ивковић, Душан Ђаковић, Јован Адамовић, Милан Ђ. Родић и др. Српска Крајина. — Београд: Матић, 2011. — 742 с. Ссылки Манастир Крупа (серб.). Дата обращения: 5 октября 2016.
Манастир Крупа

Манастир Крупа се налази у сјеверној Далмацији, код Обровца у Хрватској. Припада Епархији далматинској Српске православне цркве. Положај и прошлост Смјештен је подно Велебита, поред истоимене ријеке, недалеко од насеља Крупа. То је један од три историјска српска манастира у Далмацији, поред манастира Крке и Драговића. Саграђен је у вријеме краља Милутина, 1317. Предање каже да су му темеље поставили монаси из Манастира Крупа на Врбасу. Први пут од утемељења обнављан је у вријеме цара Душана, 1345. године. О томе свједочи запис на своду манастирске цркве. Српски краљеви Милутин, његов син Стефан Дечански, као и унук Стефан Душан, издавали су манастиру даровнице у виду земљишта за издржавање, а касније су то и Турци потврђивали ферманима из Истанбула. Манастир је даривала и мати Ангелина, српска деспотица, негде 1494. године. У млетачко-турским ратовима манастир Крупа је тешко страдао у више наврата, а посебно 1502. и 1620. У 20. вијеку десило се исто у два наврата: 1941. и 1995. Велика и темељна поправка манастира извршена је 1855. године, и то уз помоћ Русије, Србије и Аустрије. Аустријска влада је условила обнову захтјевом да манастирски прозори морају бити изведени у готском стилу. Манастирска ризница Манастир Крупа чува вриједна духовна и културна свједочанства, упркос честим пустошењима у прошлости. Шездесетих година 20. вијека откривене су фреске у манастирској цркви и то оне које је 1622. године фрескописао хиландарски монах Георгије Митрофановић, исти онај инок који је осликао Хиландарску трпезарију. У Крупи су чуване иконе итало-критске школе, рад Јована Апаке. Чува се и честица моштију Св. Јеротеја. Ту је и кивот из манастира Рмња који је донесен у Крупу у току босанскохерцеговачког устанка 1875. године. Манастирска ризница чувала је и три антиминса: један је јерусалимског патријарха Теодосија, други патријарха Арсенија IV Шакабенте из 1743. и трећи је Крупски из 1739. године. У манастирском архиву чувана су и 22 турска фермана, од којих је занимљив онај који се односи на заштиту манастира Крке, а издао га турски султан Мустафа II. Бројне богослужбене књиге, утвари и друге вредности, за манастир је прибавио крупски архимандрит, велики путник и значајни српски писац Герасим Зелић. Иначе, манастир Крупа је прихваћао бројне великане српске књижевности. У њему је извјесно вријеме боравио и Доситеј Обрадовић. Симо Матавуљ је у манастиру боравио четири године и, према сопственом исказу, ту научио скривене љепоте српског језика. На сабору о Великој Госпојини, окупи се и преко шест хиљада људи. Галерија Види још Списак манастира Српске православне цркве Референце Литература Спољашње везе Радио телевизија Републике Српске: Манастир Крупа у Далмацији 16. октобар 2010. (језик: српски) Национална Ревија бр.2011: На крају неописиве самоће, Љиљана Дугалић и НР Прес, Приступљено 15. 2. 2013. Православље бр. 1093: Шестопедесетгодишњи јубилеј манастира Крупе у Далмацији, Др Душан Кашић, Приступљено 15. 2. 2013. О манастиру на сајту Манастири-Цркве Око Магазин: Крупа - најстарији манастир и најлепши мост у Далмацији
Монастир Крупа (Хорватія)

Монастир Крупа (серб. Манастир Крупа) — монастир Сербської православної церкви в Північній Далмації на території сучасної Хорватії. Знаходиться на березі річки Крупа між містами Книн і Оброваць. Історія Монастир Крупа був заснований за часів короля Милутина в 1317 році, фундаторами були ченці з району сьогоднішньої Босанска-Крупи. За часів царя Стефана Душана, в 1345 році монастир був оновлений, про що свідчить запис на склепінні монастирської церкви. Сербський король Стефан Урош II Милутин, його син Стефан Урош III і внук Стефан Урош IV Душан подарували монастирю значні земельні володіння. Пізніше їх приналежність монастирю підтверджували султанські фірмани. Після турецького вторгнення на сербські землі монастир став духовною опорою для сербів Далмації. У цей період значну увагу йому надавали правителі династії Бранковичів. За часів венеціансько-турецьких воєн монастир неодноразово страждав, проте щоразу відновлювався та відбудовувався заново. У 1537 році він потрапив під владу турків, а з 1557 року управлінням ним взяли на себе архієреї Дабро-Боснійські. У 1855 році обитель була значно оновлена за участю Російської імперії, Сербського князівства та Австрійської імперії. Умовою для виконання реставраційних робіт Австрія поставила виготовлення вікон у будівлях в готичному стилі. Численні церковні книги, начиння та інші цінності для монастиря збирав Крупський архімандрит, мандрівник і відомий сербський письменник Герасим Зелич. У монастирі тривалий час перебував і Досітей Обрадович, а Сімо Матавуль вивчав там «приховані красоти» сербської мови. Ризниця монастиря зберігає безліч святинь. Самі приміщення зсередини прикрашені фресками відомих сербських майстрів XVII століття, в тому числі роботами Георгія Митрофановича. В архіві монастиря зберігаються, серед інших історичних цінностей, й 22 султанських фірмани, з яких особливо значимим є фірман султана Мустафи II щодо захисту монастиря. У 1941 році обитель осквернили хорватські усташі, а потім вона стала ареною жорстоких боїв. Після розпаду Югославії монастир опинився на території Сербської Країни, а після її знищення в 1995 році, був розграбований хорватськими військами і мародерами. Завдяки старанням єпископа Далматинського Фотія Сладоєвича монастир було відновлено. Див. також Сербська Православна Церква Православ'я в Хорватії Серби в Хорватії Список сербських православних монастирів Монастир Крупа-на-Врбасі Примітки Література Кашић Душан. Српски манастири у Хрватскоj и Славониjи. — Београд : Музеj Српске православне цркве, 1996. Радослав И. Чубрило, Биљана Р. Ивковић, Душан Ђаковић, Јован Адамовић, Милан Ђ. Родић и др. Српска Крајина. — Београд : Матић, 2011. — 742 с. Посилання Манастир Крупа (серб.). Архів оригіналу за 17 травня 2013. Процитовано 5 жовтня 2016.