NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
The City Guard in Osijek

The City Guard (Croatian: Zgrada Glavne straže) is the name of the building which formerly housed the city guard of Osijek, Croatia. It is located in Tvrđa. Today, the building houses the Archaeological Museum Osijek, a local museum focusing on the history of the city. History The structure was built from 1728 to 1729. It was recently renovated in 2006. Description The building has 2 floors. Located on Holy Trinity Square, the facade of the City Guard building features a prominent arcade . The building also includes a bell tower with an attached terrace, from the top of which the entirety of Tvrđa is visible. The building was renovated in 2006; during the renovation a steel-glass structure was also added, as designed by Branko Silađin. References
Zgrada Glavne straže u Osijeku

Zgrade Glavne straže (njem. Hauptwache) je naziv nekadašnje vojne zgrade iz 18. stoljeća na Trgu sv. Trojstva u Osijeku. Zgrada je izvorno služila za smještaj tvrđavske straže, a danas se u njoj nalazi Arheološki muzej u Osijeku. Sagrađena je 1728. – 1729. godine kao jednokatna višekrilna zgrada. Prema trgu je rastvorena arkadama u prizemlju, dok se sredinom pročelja uzdiže «zdepasti» zvonik s terasom. Terasa je zacijelo služila za uzbunjivanje jer se s nje pružao pogled na Tvrđu i okolicu. Prema dvorištu zgrada također ima masivne zidane arkade u obje etaže, a u recentnoj je obnovi dvorište natkriveno suvremenom i uspješnom interpolacijom od čelično-staklene konstrukcije, rad arhitekta Branka Silađina. Zaštita Pod oznakom Z-1253 zavedena je kao nepokretno kulturno dobro – nepokretna pojedinačna, pravna statusa zaštićena kulturnog dobra, klasificiran kao "vojne i obrambene građevine". Izvori Literatura Ive Mažuran, Grad i tvrđava Osijek, Osijek 2000. ISBN 953-6711-00-1
Stadsvaktens byggnad, Osijek

Stadsvaktens byggnad (kroatiska: Zgrada Glavne straže) är en byggnad i Osijek i Kroatien. Byggnaden är belägen i Tvrđa och tjänade tidigare som stadsvaktens hus. Den uppfördes 1728-1729 i barockstil och renoverades senast 2006. Idag hyser den Osijeks arkeologiska museum. Beskrivning Byggnaden ligger i det sydvästra hörnet av Heliga treenighetens torg och har två våningar. Dess framsida har en arkad och byggnaden inkluderar även ett klocktorn som har en balkong från vilken det går att se hela Tvrđa. Referenser Fotnoter
Karlobag

Karlobag (italsky Carlopago) je vesnice, opčina a přímořské letovisko v Chorvatsku v Licko-senjské župě. Nachází se asi 37 km západně od Gospiće. V roce 2011 žilo v Karlobagu 468 obyvatel, v celé občině pak 917 obyvatel. Kromě hlavní obce, Karlobagu, se zde nacházejí i vesnice Barić Draga, Baške Oštarije, Cesarica, Crni Dabar, Došen Dabar, Konjsko, Kućišta Cesarička, Ledenik Cesarički, Lukovo Šugarje, Ravni Dabar, Staništa, Sušanj Cesarički a Vidovac Cesarički. Z Karlobagu odbočuje z pobřežní magistrály důležitá silnice spojující přímoří s vnitrozemskou oblastí Lika. Vede přes Baške Oštarije (955 m) a průsmyk Vrata (též Oštarijska Vrata, 928 m). Po průsmyku Vratnik (nad Senjí) jsou zdejší průsmyky nejnižší v oblasti Velebitu. Silnice byla vybudována v 19. stol. a zmodernizována v 20. letech minulého století. Po válce začátkem 90. let byla opravena a znovu uvedena do provozu. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Karlobag na chorvatské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Karlobag na Wikimedia Commons
Karlobag

Karlobag (italienisch Carlopago, lateinisch Vegium) ist ein Badeort in Kroatien an der Adria und gehört zur Gespanschaft Lika-Senj. Lage Geografisch befindet sich die Ortschaft unterhalb des Velebitgebirges und liegt gegenüber der Insel Pag am Velebit-Kanal. Karlobag hat etwa 500 Einwohner. Die Gesamtgemeinde zählt rund 1000 Einwohner. Geschichte Im 6. und 7. Jahrhundert nach Christus siedelten Kroaten auf dem Gebiet. Im Jahr 925 kam Karlobag an das neu gegründete Königreich Kroatien unter König Tomislav. Im Jahr 1000 besiegte die venezianische Flotte Kroatien. Karlobag sowie einige andere ost-adriatische Küstenstädte (bis auf Dubrovnik) kamen vorübergehend unter venezianische Verwaltung. König Petar Krešimir IV eroberte die Stadt wieder zurück. Nach dem Zusammenbruch Venedigs 1797 und der kurzen Regentschaft Frankreichs, unter Napoleon (1809–1813), übernahm Österreich die Herrschaft über Karlobag und es wurde dem Kronland Kroatien zugeteilt. Im 18. Jahrhundert war Karlobag - damals Bag genannt – neben Senj bedeutendes Verkehrs- und Handelszentrum unterhalb des Velebitmassivs. Später kam Karlobag zum Königreich Kroatien innerhalb der Donaumonarchie. Im Jahr 1919 wurde Kroatien und damit auch Karlobag in den Staat der „Südslawen“ (Jugoslawien) integriert. Ab 1945 gehörte Karlobag zur Sozialistischen Republik Kroatien, seit 1991 zur Republik Kroatien. Tourismus Der Ort entwickelt sich zu einem Touristenmagneten. Karlobag ist Ausgangspunkt für Bergsteiger im Velebit-Gebirge. In der Nähe findet man zahlreiche Ausflugsziele (Nationalpark Plitvicer Seen, Nationalpark Paklenica und Nationalpark Nördlicher Velebit) sowie die Inseln Pag und Rab. Der Küstenort verfügt über 3 Hotels und zahlreiche Pensionen. Sehenswürdigkeiten KUBUS (URA, KOCKA - WÜRFEL). Es handelt sich um einen 1,25 m × 1,25 m großen gemeißelten Stein, der auf vier Steinkugeln ruht (). Der Würfel ist zur Zeit des Baus der Straße von Gospić nach Karlobag (1844–1850) aufgestellt worden. Auf der einen Seite des Würfels befindet sich die Inschrift FERDINANDUS I. AUSTRIAE IMPERATOR MDCCCXLVI. Auf der zwei Seiten des Würfels steht: DER CULMINATIONS-PUNCT DES NEUEN CARLOPAGANER STRASSENZUGES AN DER SÜDLICHEN CRETE DES WELEBIT GEBIRGES BEI STARA WRATA IST ÜBER DER ADRIATISCHEN MEERESFLÄCHE 2740 WIENER FUSS ERHABEN Siehe auch Kroatienkrieg Jugoslawienkrieg Weblinks Website der Stadt Einzelnachweise
Karlobag

Karlobag es un municipio de Croacia en el condado de Lika-Senj. Geografía Se encuentra a una altitud de 30 m s. n. m. a 245 km de la capital nacional, Zagreb. Demografía En el censo 2011 el total de población del municipio fue de 917 habitantes, distribuidos en las siguientes localidades:​ Barić Draga - 125 Baške Oštarije - 27 Cesarica - 123 Crni Dabar - 0 Došen Dabar - 0 Karlobag - 468 Konjsko - 0 Kućišta Cesarička - 12 Ledenik Cesarički - 20 Lukovo Šugarje - 68 Ravni Dabar - 0 Staništa - 6 Sušanj Cesarički - 12 Vidovac Cesarički - 56 Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth.
Karlobag

Karlobag (en italien : Carlopago) est une station balnéaire et municipalité dans le comitat de Lika-Senj, en Croatie. Géographie La localité se trouve au pied du massif de Velebit sur la côte Adriatique, face à l'île de Pag. Au recensement de 2001, la municipalité comptait 1 019 habitants, dont 92,44 % de Croates, et le village seul comptait 510 habitants. Histoire Au Moyen Âge, le domaine faisait partie du royaume de Croatie fondé par Tomislav Ier en 925. Plus tard, la bande littorale est incorporée dans le Stato da Màr, une composante territoriale de la république de Venise. Le lieu de Bag fut mentionné pour la première fois en 1387 Après l'effondrement de Vénise en 1797 et la régence éphémère française au sein des Provinces illyriennes, Karlobag a été incorporé à l'empire d'Autriche et incorporé dans la Krajina croate puis le royaume habsbourgeois de Croatie. Localités La municipalité de Karlobag compte 14 localités : Notes et références Voir aussi Articles connexes Municipalité de Croatie Liens externes Site officiel Tourisme Portail de la Croatie
Carlopago

Carlopago (in croato: Karlobag) è una piccola cittadina situata sulle coste della Dalmazia settentrionale, in Croazia nella regione della Lika e di Segna. È raggiungibile seguendo la Strada Maestra Adriatica, litoranea che congiunge Fiume con Ragusa di Dalmazia. Geografia fisica È considerata la città più settentrionale della Dalmazia, la parte di costa più a nord, lungo il lato orientale del Quarnaro, dovendo essere correttamente distinta, agli effetti storici e geografici, come Liburnia. La cittadina si trova ai piedi delle Alpi Bebie (Velebit), le particolari caratteristiche climatiche ne hanno fatto una meta turistica per soggiorni in case di cura. Storia La città fu fondata dall'imperatore del Sacro Romano Impero Carlo IV, che diede il nome alla città. Società Etnie e minoranze straniere A Carlopago esisteva una piccola comunità di italiani autoctoni, che rappresentano una minoranza residuale di quelle popolazioni italiane che abitarono per secoli ed in gran numero, le coste dell'Istria e le principali città di questa, le coste e le isole della Dalmazia, e il Quarnaro, che erano territori della Repubblica di Venezia. Questa minoranza di Carlopago, di dialetto veneto o istro-dalmata, scomparve dopo la fine della prima guerra mondiale. Geografia antropica Località La municipalità di Carlopago è composta dalle seguenti 14 frazioni (naselja). Tra parentesi il toponimo in italiano. Barić Draga (Barich) Došen Dabar Baške Oštarije Crni Dabar (Cerni Dabar) Cesarica (Cesarizza) Došen Dabar Karlobag (Carlopago), sede comunale Konjsko (Cognisco) Kućišta Cesarička Ledenik Cesarički Lukovo Šugarje (Zurcovo-Sugarie) Ravni Dabar Staništa Sušanj Cesarički Vidovac Cesarički Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Carlopago Collegamenti esterni Sito ufficiale, su karlobag.hr.
Gmina Karlobag

Gmina Karlobag (chorw. Općina Karlobag) – gmina w Chorwacji, w żupanii licko-seńskiej. W 2011 roku liczyła 917 mieszkańców. Miejscowości Barić Draga Baške Oštarije Cesarica Crni Dabar Došen Dabar Karlobag Konjsko Kućišta Cesarička Ledenik Cesarički Lukovo Šugarje Ravni Dabar Staništa Sušanj Cesarički Vidovac Cesarički Przypisy Linki zewnętrzne Strona oficjalna (chorw.)
Comuna Karlobag, Lika-Senj

Karlobag este o comună în cantonul Lika-Senj, Croația, având o populație de 917 locuitori (2011). Demografie Conform recensământului din 2011, comuna Karlobag avea 917 locuitori. Din punct de vedere etnic, majoritatea locuitorilor (94,33%) erau croați. Apartenența etnică nu este cunoscută în cazul a 0,11% din locuitori. Din punct de vedere confesional, majoritatea locuitorilor (93,35%) erau catolici, existând și minorități de musulmani (2,94%) și persoane fără religie și atei (1,96%). Pentru 0,44% din locuitori nu este cunoscută apartenența confesională. Note
Карлобаг

Карлобаг (хорв. Karlobag, итал. Carlopago) — курортный городок на адриатическом побережье Хорватии в Лицко-Сеньской жупании. Также это название одноимённого муниципалитета. География Карлобаг расположен под горным хребтом Велебит с видом на остров Паг, западнее Госпича и южнее города Сень на пересечении автотрассы Риека — Дубровник (Адриатическая магистраль) и автодорог, ведущих в направлении Госпича, Плитвицких озер и Загреба. Имеет прибрежную полосу пляжей длиной 42 км. По территории муниципалитета также протекает богатая форелью река Гацка (Gacka). Демография По данным переписи 2011 г. население муниципалитета составило 917 жителей, абсолютное большинство которых составляли хорваты с долей в 94,3 %. В самом же Карлобаге в 2001 г. жило 510 человек. Карлобаг также населяют сербы, боснийцы, македонцы, албанцы, итальянцы. История У Плиния и Птолемея населенный пункт упоминается как древнеримская Vegia. Во время нашествия готов Vegia опустела, но в VII веке хорваты построили западнее римского города новое поселение, которое называлось Skrisa (oppidum Scrissi). В 1387 году селение впервые упоминается под названием Баг. Считается, что нынешним названием город обязан своему основателю, императору Священной Римской империи Карлу IV. После турецкого вторжения в Лику город в 1525 году был полностью разрушен османами, которые оставили только небольшую крепость с военным присутствием. По просьбе жителей города Сень австрийским эрцгерцогом Карлом, основателем Военной границы, в 1579 году был построен новый город, который с 1580 стал известен как Карлобаг. Однако, как только город был восстановлен, в 1592 г. венецианцы захватили крепость и уничтожили город. До 1683 Карлобаг был заселён только военными подразделениями. Австрийский правитель Карл VI Габсбург велел построить гавань и планировал дорогу на Госпич. Его внук Иосиф II соединил Карлобаг с «Военной границей» в 1776 году, а в 1786 году построил еще одну дорогу через Велебит. Во время властвования Наполеона Карлобаг подвергся обстрелу из английских военных кораблей в 1813 г. Настоящее время Сегодня главный род занятий Карлобага — это рыболовство и туризм. Основные виды активного отдыха включают катание на лодках и пеший туризм, так как Карлобаг славится своими горными тропами отличного качества. Горы Велебит, возвышающиеся над Карлобагом, были объявлены мировым биосферным заповедником, единственным в Хорватии. Город Карлобаг также имеет порт для паромного сообщения с островом Паг. Примечания
Karlobag

Karlobag je pristanišče in naselje, središče občine Karlobag Liško-senjske županije. Geografija Karlobag se nahaja v Liško-senjski županiji ob magistralni cesti Reka - Dubrovnik. Površina občine, v kateri je leta 2001 živelo 1019 prebivalcev, 2011 917 in 2021 780 (samo naselje Karlobag pa jih ima približno pol manj), znaša 283 km². Naselji s preko 100 prebivalci v občini sta še Barić Draga in Cesarica, druga manjša so: Lukovo Šugarje, Vidovac Cesarički, Baške Oštarije, Ledenik Cesarički, Kućišta Cesarička, Sušanj Cesarički, Staništa, nekaj naselij pa je ostalo brez prebivalcev: Crni Dabar, Došen Dabar, Konjsko in Ravni Dabar. V Karlobagu je odcep ceste čez Oštarijsko sedlo (929 mnm) na Velebitu proti Plitvicam in dalje proti Zagrebu. Karlobag leži nasproti otoka Paga, od katerega ga loči 2 km širok Velebitski kanal. Karlobag, v katerem je pristanišče s tremi pomoli in valobranom, je precej nevarno pristanišče, kadar piha burja, ki tu lahko doseže orkansko moč. Na koncu valobrana stoji svetilnik, ki oddaja svetlobni signal: Z Bl3s. Nazivni domet svetilnika je 4 milje. Zgodovina V bližini Karlobaga je bilo rimsko naselje Vegium na kar nas opozarjajo ostanki zidov, mozaik in grobovi. V začetku srednjega veka se je na morski obali Fortice pričelo razvijati novo naselje Scirssa (Bag). Od leta 1387 je bilo naselje Bag v posesti knezov Kurjakovićev, ki so zgradili utrdbo pravokotne oblike. Turki so naselje potem, ko so ga leta 1525 osvojili požgali. Mesto je 1579 obnovil nadvojvoda Karlo, od takrat se mesto imenuje Karlobag. Pod utrdbo Kurjakovićev se je pričelo razvijati novo naselje trgovcev, obrtnikov in ribičev. Leta 1788 je postal Karlobag "svobodno mesto". Leta 1825 so utrbo Kurjakovićev porušili. Na griču nad mestom so ruševine srednjeveškega gradu Fortice. Vidni so tlorisni ostanki zidu glavne trdnjave in krožnega obrambnega zidus tremi stolpi. Od verskih objektov, ki se v Karlobagu nahajajo so pomembnejši: kapucinski samostan zgrajen 1712 s cerkvijo Matere božje žalostne in župnijska cerkev sv. Josipa iz leta 1767, ki je bila med drugo svetovno vojno hudo poškodovana, tako da je ostal samo zvonik. Južno od Karlobaga se nahaja Vidov grad (Vidova gradina), ki je grajen v obliki pravilnega četverokotnika, ob njem pa so ruševine gotske cerkvice. Izleti Pag, po morju 8 nm Rab, po morju 19 nm Starigrad, po cesti 45 km Demografija Viri in opombe Glej tudi seznam naselij na Hrvaškem Galerija slik Zunanje povezave Turistična zajednica Karlobag Arhivirano 2007-10-08 na Wayback Machine.
Karlobag

Karlobag (italienska: Carlopago, latin: Vegium) är en ort och kommun i regionen Primorje i Kroatien. Orten har cirka 1 000 invånare och ligger vid Adriatiska havet i Lika-Senjs län. Karlobag är en turistort vid berget Velebits fot. Historia Staden grundades på 1300-talet av den tysk-romerske kejsaren Karl IV och är uppkallad efter honom. Kommunikationer Tätorten genomkorsas av väg E65. Söderut går vägen mot Zadar och Dubrovnik, och norrut mot Rijeka och Zagreb. Orten har även vägförbindelse över Velebit i en serpentinväg upp till staden Gospić. Med buss tar det cirka 3 timmar till Zagreb, 4 timmar till Pula, 1 timme till Zadar, 2 timmar till Šibenik och 45 min till Gospić. Turism Karlobag har två stora stränder, Gradsko kupalište (Stadsbadet) och Plantaža (Plantagen). Vid plantagen finns två hotell, en minigolfbana, en tennisplan, en turistrestaurang, en minibassäng med havsvatten, en trampbåtsuthyrning samt en kaffebar. Vid stadsbadet finns en grill. Se även Podgorje
Карлобаг

Ка́рлобаг (хорв. Karlobag, італ. Carlopago) — курортне містечко на адріатичному узбережжі Хорватії в Ліцько-Сенській жупанії, а також муніципалітет. Географія Карлобаг розташований попід гірським хребтом Велебіт з видом на острів Паг, на захід від Госпича і на південь від міста Сень на перетині автотраси Рієка — Дубровник (Адріатична магістраль) та автодоріг, що ведуть у напрямку Госпича, Плитвицьких озер і Загреба. Має прибережну смугу пляжів завдовжки 42 км. По території муніципалітету також протікає багата на форель річка Ґацка (Gacka). Демографія Населення громади за даними перепису 2011 року становило 917 осіб. Населення самого поселення становило 468 осіб. Динаміка чисельності населення громади: Динаміка чисельності населення центру громади: Історія У Плінія і Птолемея населений пункт згадується як давньоримська Vegia. Під час навали готів Vegia спустіла, але в VII столітті хорвати побудували на захід від римського міста нове поселення, що звалося Skrisa (oppidum Scrissi). В 1387 році вперше згадується під назвою Баг. Вважається, що нинішньою назвою місто завдячує своєму засновникові імператору Священної Римської імперії Карлу IV. Після турецького вторгнення в Ліку місто в 1525 році було повністю зруйновано османами, які залишили тільки невелику фортецю з військовою присутністю. На прохання жителів міста Сень австрійським ерцгерцогом Карлом, засновником «Військової границі», в 1579 році було збудовано нове місто, яке з 1580 стало відоме як Карлобаг . Проте, як тільки місто було відновлено, в 1592 р. венеційці захопили фортецю і знищили місто. Аж до 1683 Карлобаг було заселено лише військовими підрозділами. Австрійський правитель Карл VI Габсбург звелів збудувати гавань і планував дорогу на Госпич. Його внук Йозеф II приєднав Карлобаг до Військової границі в 1776 році, а в 1786 році збудував ще одну дорогу через Велебіт. Під час владарювання Наполеона, Карлобаг також зазнав обстрілу з англійських військових кораблів у 1813 р. Сьогодення Сьогодні головний рід занять у Карлобазі це рибальство і туризм. Основні види активного відпочинку включають катання на човнах і піший туризм, позаяк Карлобаг славиться своїми гірськими стежками відмінної якості . Гори Велебіт, що височать над Карлобагом, було оголошено світовим біосферним заповідником, єдиним в Хорватії. Місто Карлобаг також має порт для поромного сполучення з островом Паг. Населені пункти Крім поселення Карлобаг, до громади також входять: Дарич-Драга Ваське Оштаріє Цесариця Црний Дабар Дошен Дабар Консько Кучища-Цесарицька Леденик-Цесарицький Луково-Сугар'є Равний Дабар Станища Сушань-Цесарицький Видоваць-Цесарицький Клімат Середня річна температура становить 13,67°C, середня максимальна – 25,91°C, а середня мінімальна – 1,65°C. Середня річна кількість опадів – 1019,00 мм. Примітки
Schloss Tkalec

Das Schloss Tkalec [Tkaletz] ist ein im äußersten Nordwesten Kroatiens gelegenes Bauwerk. Es befindet sich in der Ortschaft Robadje, nicht weit vom Gemeindesitz Štrigova und etwa zwanzig Kilometer nordwestlich von Čakovec, dem Sitz der Gespanschaft Međimurje, entfernt. Schlossbau Tkalec wurde im 18. Jahrhundert auf einem hohen Hügel im spätbarocken Stil, eigentlich als eine Kurie und Meierhof im Besitz des Pauliner-Ordens, gebaut. Der Hügel selbst ist einer der höchsten Gipfel (etwa 320 m. i. J.) des Hügelzuges im Nordwesten der Gespanschaft. Die Bauherren waren die Mönche des Pauliner-Ordens. Tkalec ist ein langes Bauwerk, mit einer Reihe von impressiven Arkaden, einem schmalen langen Korridor, hohem Dach und mehreren Eingänge der einzelnen Zimmer. Nur wenige Teile der originalen, authentischen Möbel und Ausstattung sowie alten Inventar des Schlosses sind bis heute erhalten. Darunter befindet sich eine riesige alte Weinpresse aus dem Jahr 1858. Geschichte Das Baujahr der Fertigstellung des Schlossbaus ist nicht bekannt. Nachdem wurde der Pauliner-Orden 1786 per kaiserlichem Dekret Josephs II. aufgehoben und ihre Klöster verstaatlicht, kam Schloss Tkalec etwas später in den Besitz des Adelsgeschlechts Althann. Seit Mitte des 19. Jahrhunderts war es im Besitz der Adelsfamilie Zichy, die dort umfangreich Weinbau betrieb. Nach dem Zweiten Weltkrieg wurde das Schloss, zusammen mit der Umgebung, vom „PZK – Poljoprivredno-zadružni kombinat“ (etwa „Landwirtschaftliches genossenschaftliches Kombinat“) aus Čakovec verwaltet. Anfang der 1990er Jahre, nach dem Kroatienkrieg und der Selbständigkeit Kroatiens, wurde Tkalec privatisiert und anschließend renoviert. Umgebung Das Schloss ist von Weinbergen, Wiesen und Wäldern umgeben. In der Nähe, nur ein paar hundert Meter entfernt, auf der anderen Seite des Hügels, befindet sich der sog. „Mađerkin breg“ („Hügel der Ungarin“). Dort gibt es ein Aussichtspunkt von dem eine gute Sicht auf die umliegende Landschaft möglich ist. Fotos Siehe auch Liste von Burgen und Schlössern in Kroatien Kroatien in der Habsburgermonarchie Pauliner Einzelnachweise Weblinks Schloss Tkalec wurde bis 1786 im Besitz der Pauliner Orden Tkalec befindet sich im Bezirk Štrigova Lage des Schlosses Umgebung des Schlosses mit „Mađerkim breg“
Tkalec Manor

Tkalec Manor (Croatian: Dvorac Tkalec or Kurija Tkalec) is a baroque building situated next to the village of Štrigova in Međimurje County, northern Croatia. It was built in the mid-18th century and first owned by the members of the Pauline Catholic Order in Štrigova, until their order was abolished by the Croato-Hungarian king Joseph II of Habsburg in 1786. In the 19th century it was owned by the counts of Zichy, who had estates in the neighbouring Slovenian region of Prekmurje as well. Before the national independence of Croatia, it was run until 1990 by a local peasants' agricultural cooperative society. After that it was privatized. The manor itself has a long porch with arcades in the southeastern side. There is a large cellar inside with an old and huge wooden wine press from 1858. It was used for the wine production based on the widespread vineyards on the surrounding hills of that area. Gallery See also List of castles in Croatia Zichy