NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Pusti Otok

Pusti Otok je majhen otoček v skupini Brionskih otokov ob jugozahodni obali Istre severozahodno od Pule (Hrvaška). Pusti otok, na nekaterih zemljevidih imenovan tudi Madona, leži med Krasnico (Vango) in zalivom Dobrika na V. Brijunu, od katerega je oddaljen okoli 0,5 km. Površina otočka meri 0,05 km². Dolžina obalnega pasu je 1,16 km. Glej tudi Seznam otokov na Hrvaškem
Ražanj

Ražanj je vesnice a přímořské letovisko v Chorvatsku v Šibenicko-kninské župě, spadající pod opčinu Rogoznica. Nachází se asi 25 km západně od Trogiru. V roce 2011 zde žilo 161 obyvatel. K vesnici připadají též vesničky Luka, Mezaroca, Ploča a Podljoljinica. Dříve k Ražanji připadala i vesnice Stivašnica. Obyvatelé se zde věnují převážně rybolovu a turistickému ruchu. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Ražanj (Rogoznica) na chorvatské Wikipedii.
Ražanj (Rogoznica)

Ražanj es una localidad de Croacia en el ejido del municipio de Rogoznica, condado de Šibenik-Knin. Geografía Se encuentra a una altitud de 14 m s. n. m. a 381 km de la capital nacional, Zagreb. Demografía En el censo 2011 el total de población de la localidad fue de 161 habitantes.​ Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth.
Ražanj (Rogoznica)

Ražanj je manje turističko naselje u općini Rogoznica u Šibensko-kninskoj županiji Opis Tradicionalno Ražanj je bio manje ribarsko naselje, a početkom 70ih godina 20. stoljeća započinje gradnja vikendica i objekata turističke namjene, te tako postaje mjesto. Ražanj danas ima oko 180 stanovnika. Uz obalu izgrađen je velik broj obiteljskih kuća čija je glavna namjena uglavnom ljetna vikendica. Budući da je mjesto naglo izgrađeno bez urbanih planova, prometno je loše povezano, nema mjesnu jezgru te ne postoje osnovne ustanove koje se mogu naći tek u bližoj Rogoznici ili nešto daljem Primoštenu. Nedavno je uređena mjesna riva, s označenim pristaništima, ulazima u more i šetnicom. Ražanj svoju turističku popularnost može pripisati ugođaju relativno mirne sredine, uz brojne molove, plažu, okolne šetnice i očuvanu prirodu. Zemljopis 15 km udaljeno od Primoštena, 35 km od Šibenika. Stanovništvo Izvori
Ражањ (Рогозница)

Ражањ је насељено мјесто у Далмацији. Припада општини Рогозница, у Шибенско-книнској жупанији, Република Хрватска. Географија Ражањ се налази око 7 км јужно од Рогознице. Историја Насеље се до територијалне реорганизације у Хрватској налазило у некадашњој великој општини Шибеник. Становништво Према попису становништва из 2011. године, насеље Ражањ је имало 161 становника. Референце Спољашње везе
Ражань (Рогозниця)

Ражань (хорв. Ražanj) — населений пункт у Хорватії, в Шибеницько-Книнській жупанії у складі громади Рогозниця. Населення Населення за даними перепису 2011 року становило 161 осіб. Динаміка чисельності населення поселення: Клімат Середня річна температура становить 15,89 °C, середня максимальна – 28,11 °C, а середня мінімальна – 4,32 °C. Середня річна кількість опадів – 675 мм. Примітки
Ražanac Mali

Ražanac Mali (Zapadni Školj, Debeli Školj) je nenaseljeni otočić u Velebitskom kanalu, sjeverno od naselja Ražanca, od kojeg je udaljen oko 3.5 km Površina otoka je 45 547 m2, duljina obalne crte 978 m, a visina 10 metara. Izvori
Ražanac Mali (Zapadni Školj)

Ražanac Mali je majhen nenaseljen otoček v Jadranskem morju, ki pripada Hrvaški. Ražanac Mali, ki je na nekaterih pomorskih kartah označen tudi kot Zapadni Školj, leži v Velebitskem kanalu severozahodno od naselja Ražanac, od katerega je oddaljen okoli 4,5 km. Površina otočka meri 0,046 km². Dolžina obalnega pasu je 0,98 km. Najvišji vrh je visok 8 mnm. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Reverzibilna hidroelektrana Lepenica

Reverzibilna hidroelektrana Lepenica ili RHE Lepenica se nalazi u dolini potoka Lepenice (pokraj mjesta Fužine, Primorsko-goranska županija), koja je pritoka umjetnog jezera Bajer, gdje je izgrađena brana s kojom se dobilo umjetno jezero Lepenica. Padom do umjetnog jezera Bajer se koristi Reverzibilna hidroelektrana Lepenica u turbinskome radu, dok se u crpnome pogonu voda iz umjetnog jezera Bajer prebacuje u umjetno jezero Lepenica. Početak rada RHE Lepenica bila je 1985. RHE Lepenica ima instalirani volumni protok 6,2 m3/s u turbinskom radu ili 5,3 m3/s u crpnom radu. Konstruktivni nazivni pad je 17,95 metara u turbinskom radu ili nazivni napor 15 metara u crpnom radu. Instalirana snaga RHE Lepenica je 1,14 MW u turbinskom radu, a instalirana snaga crpki je 1,25 MW. Hidroenergetski sustav Vinodol Osnovni hidroenergetski sustav (HES) Vinodol sastoji se od Lokvarskog jezera, Crpne stanice Križ (CS Križ), spojnog tlačnog tunela Lokvarka – Ličanka, Crpne hidroelektrane Fužine, Vrelo (4,8 MW), umjetnog jezera Bajer, Reverzibilne hidroelektrane Lepenica ili RHE Lepenica (1,326 MW), umjetnog jezera Lepenica, Retencije Potkoš, Crpne stanice Lič (CS Lič), gravitacijskog zahvata ili kanal Benkovac, tunela, armirano-betonskog cjevovoda i čelično tlačnih cjevovoda sveukupne duljine 18,8 kilometara, derivacijskog dovoda (provodnici vode) duljine od približno 10,5 kilometara do Triblja, te HE Vinodol u Triblju (94,5 MW). Hidroenergetski sustav Vinodol koristi vode vodotoka Gorskog kotara: Lokvarka, Križ potok, Ličanka s pritokama Kostanjevicom i Lepenicom, Potkoš, Benkovac, Potok pod grobljem, a umjetna jezera su Lokvarsko jezero, Bajer, Lepenica, te Potkoš. Ukupni hidropotencijal (maksimalna mogućnost akumuliranja) u umjetnim jezerima HES Vinodol je 41 563 x 106 m3 vode. Ukupni korisni (iskoristivi) obujam vode u umjetnim jezerima HES Vinodol iznosi 40 593 x 106 m3, za moguću proizvodnju vodnih turbina HE Vinodol u Triblju. Hidroenergetski potencijal Vinodol, s jedne strane, rezultat je velikog raspoloživog pada (kotline Ličanke i Lokvarke s njihovim pritocima nalaze se na više od 700 metara nad morem, dok je Vinodolska dolina – gdje je smještena HE Vinodol, na približno 60 metara nad morem), što je jedan od najvećih ostvarenih padova na hidroenergetskim postrojenjima u Europi. S druge strane, raspoložive količine vode razmjerno su skromne i podložne znatnim promjenama protoka. Ukupna veličina sliva svih voda tog područja iznosi 80,8 km2, dok se nadmorska visina kreće između 700 i 1 100 metara. Ukupni prosječni godišnji dotok HES Vinodol iznosi 3,27 m3/s, a prosječna godišnja količina oborine, mjerena u meteorološkoj postaji kod CHE Fužine kao reprezentativnom mjestu za HES Vinodol, iznosi 2 600 mm (litara po četvornom metru godišnje). Izvori
Riječki neboder

Riječki neboder - palača Àrbori (tal. palazzo Arbori) je najstariji neboder u Rijeci, nakon rata nazvan Riječkim, kako bi se razlikovao od istovremenog pandana na Sušaku. Smješten je na Jadranskom trgu u središtu grada. Neboder je sagrađen 1939. godine prema projektu tršćanskog arhitekta Umberta Nordija, koji je u Rijeci angažiran zahvaljujući privatnoj inicijativi. U vrijeme izgradnje neboder se nazivao Palača Arbori. Naime, investitor je bio Al Caponeov knjigovođa Marco Arbori, povratnik iz Amerike, koji je želio podići poslovno-stambenu građevinu sa svom infrastrukturom, po uzoru na američke standarde. Tako je u skladu s propisima pod zemljom uređeno protuavionsko sklonište, ložionica za centralno grijanje i spremišta. Prizemna zona bila je namijenjena trgovačkom magazinu iz Milana, međukat njegovim poslovnicama, dok su na ostalim katovima stanovi. Stanovi su većih kvadratura, kuhinje s ugrađenim ormarima, a šesti kat smatrao se elitnim (primjerice, jedan stan je imao dva ulaza). Na krovu je zajednička praonica i sušionica rublja. Urbanistički položaj zgrade strogo je određen prethodnom regulacijom koja je omogućila izgradnju visokih vertikala u strogom centru Rijeke, a već tada prometna Piazza Reggina Elena (danas Jadranski trg) bila je zamišljena po uzoru na Piazzu Oberdan u Trstu. Palača Arbori, odnosno Riječki neboder, postao je jedan od prepoznatljivih simbola Rijeke, a svojom se prostornom organizacijom te oblikovanjem jednostavnog ali monumentalnog pročelja od opeke, smatra jednim od najznačajnijih djela moderne arhitekture na tlu današnje Hrvatske. Literatura Julija Lozzi Barković, „Riječki i Sušački neboder“, Sušačka revija br. 54/55, 2006. Jasna Rotim Malvić, et al.: Moderna arhitektura Rijeke: arhitektura i urbanizam međuratne Rijeke 1918. – 1945. = L’Architettura e urbanistica a Fiume nel periodo fra le due guerre 1918-1945, Moderna galerija, Rijeka, 1996. (ISBN 953-6501-00-7) Izvori Vanjske poveznice
Grattacielo di Fiume

Il Grattacielo di Fiume o Casa Albori (in croato: Riječki neboder) è un grattacielo della città di Fiume. L'edificio si affaccia sulla centrale Jadranski Trg, a pochi passi dal palazzo Adria ed è tutelato dalla legislazione croata "come patrimonio culturale immateriale individuale". Storia Il palazzo fu costruito tra il 1939 ed il 1942 secondo il progetto dell'architetto triestino Umberto Nordio. Durante la costruzione vi furono numerosi attriti tra i committenti la sovraintendenza sia perché nel cantiere fu rinvenuta una necropoli romana sia perché lo stabile, situato nel centro storico di Fiume, andava ad impattare fortemente sul tessuto urbano circostante. L'edificio infatti chiude idealmente la principale arteria stradale della città quarnerina: il Corso. Casa Albori fu concepita come un moderno grattacielo alto 53 m in stile razionalista, identificativo del regime fascista. I locali al piano terra del grattacielo vennero destinati alle attività commerciali, mentre quelli dal primo al quinto e dal settimo al dodicesimo ad appartamenti residenziali. Il sesto piano venne riservato ad abitazioni di extra-lusso. Nell'ingresso, abbellito con marmo di Carrara e marmo rosso toscano, fu realizzato da Carlo Sbisá un affresco, ora in gran parte rimosso, raffigurante Gabriele D'Annunzio mentre legge la Carta del Carnaro. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Grattacielo di Fiume
Rijekaskyskrapan

Rijekaskyskrapan (kroatiska: Riječki neboder) är ett kulturminnesskyddat höghus i Rijeka i Kroatien. Det är beläget vid den västra sidan av Adriatiska torget (Jadranski trg) i början av gågatan Korzo i den centrala delen av staden. Byggnaden uppfördes åren 1939–1942 enligt ritningar av den italienske arkitekten Umberto Nordio och kallades inledningsvis Arboripalatset (Palača Arbori). Höghuset är ett landmärke och en av de viktigaste byggnaderna i staden från perioden för den italienska modernismen. Historik Rijekaskyskrapan uppfördes på uppdrag av den lokale emigranten Enrico de Arbori som återvänt till sin hemstad efter en tid i USA. Inspirerad av amerikansk standard lät han uppföra en byggnad som skulle tjäna som bostadshus och affärsbyggnad. de Arbori hade blivit rik under förbudstiden i USA och hoppades att uppförandet av Rijekas första skyskrapa skulle ge honom god avkastning. Enligt lokal sägen kom pengarna som investerades i bygget från de Arboris far som hade tjänat som revisor åt Al Capone. Någon avkastning för investeringen blev det inte då de Arbori efter andra världskriget tvingades lämna sin hemstad för att rädda sitt liv. Arkitektur de Arbori anlitade arkitekten Umberto Nordio från Trieste för att rita byggnaden. Han var sedan tidigare en av arkitekterna bakom Triestes universitet. Nordio lät utforma en modern byggnad som följde linjerna för det samtida modet inom arkitekturen. Rijekaskyskrapan är 53 meter hög och har fjorton våningar. De sex första våningarna tjänar som kontor och affärslokaler. Övriga åtta våningar är bostadsvåningar. Bottenvåningens fasad är i sten medan den övriga byggnaden har en fasad av gul pastellfärgad tegel. Huvudentrén ligger på den södra sidan av byggnaden och där finns fresker som är ett verk av Carlo Sbissa. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Rijekaskyskrapan.
Хмарочос Рієки

Хмарочос Рієки або Небодер Рієки (хорв. Riječki neboder) — перший хмарочос міста Рієка, який побудували в 1939 році. Він розташований на початку вулиці Корзо, головної вулиці міста Рієка, на Ядранський площі (Адріатична площа, а по-хорватські Ядранська площа). Хмарочос був побудований в 1939 році згідно з проектом, створеним завдяки ініціативі Умберто Нордіо, — архітектора з Трієсту, який був у Рієці. На момент будівництва хмарочос отримав назву Палац Арборі. Інвестором був Марко Арборі (хорв. Marko Arbori), репатріант з Америки, який хотів підняти житлову і комерційну будівлю зі своєю інфраструктурою за зразком американських стандартів. Таким чином, відповідно до правил під землею створені притулок (схоже, що бомбосховище), кочегарка центрального опалення та складські приміщення. Приземна зона (перший або, як кажуть на заході, нульовий поверх) призначена була для комерційного журналу з Мілана. Мезонін (горищне приміщення), - для офісу цього журналу, в той час як інші поверхи призначені для квартир. Апартаменти мають велику площу поверхні, кухня з вбудованими шафами, шостий поверх вважався елітним (наприклад: в одну квартиру було два входи). Дах загальний — для прання та сушіння білизни. Разом: дванадцять поверхів для житлових квартир, плюс мезонін і граунд флор (приземний поверх), — 14 поверхів над землею, не рахуючи підземних приміщень. І це в 1939 році! Урбанізація і розташування будівлі строго визначені з розрахунку попередніх подібних будівель, що дозволило будівництво висотних вертикалей в самому центрі Рієки, і навіть рух по Ядранський площі був задуманий за зразком площі Oberdan в Трієсті. Палац Арборі або Ріечкі Небодер, його просторове рішення і простий дизайн, але монументальний фасад з цегли, який вважався одним з найзначніших творів сучасної архітектури того часу в Хорватії. Література Julija Lozzi Barković, «Riječki i Sušački neboder», Sušačka revija br. 54/55, 2006. Jasna Rotim Malvić, et al.: Moderna arhitektura Rijeke: arhitektura i urbanizam međuratne Rijeke 1918.-1945. = L'Architettura e urbanistica a Fiume nel periodo fra le due guerre 1918–1945, Moderna galerija, Rijeka, 1996. (ISBN 953-6501-00-7) Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Хмарочос Рієки
Zeleno jezero

Zeleno jezero ili akumulacijsko jezero Ričice nalazi se u selu Ričice, općina Proložac u Splitsko-dalmatinskoj županiji. Jezero napajaju rijeke Vrbica i Ričina. Opis Dovršeno je 1985. s namjenom navodnjavanja okolnog područja. Izgradnjom akumulacije, potopljena su četiri zaseoka: Parlovi, Dujmovići, Gujići i Topalušić. Jezero je presušilo 2012. godine te je tada bio vidljiv potopljeni stari most i vinogradi. Riblju faunu činili su: šarani, potočna pastrva. Izvori Vanjske poveznice ricice.hr Arhivirana inačica izvorne stranice od 19. svibnja 2012. (Wayback Machine)
Ričul

Ričul je nenaseljeni otočić u hrvatskom dijelu Jadranskog mora. Smješten je u Pašmanskom kanalu pokraj otočića Galešnjaka, oko 320 metara od kopna. Njegova površina iznosi 22 946 m2, duljina obalne crte 550 metara, a visina 24 metra. Izvori Vanjske poveznice
Ričul

Ričul je majhen nenaseljen otoček v Jadranskem morju. Pripada Hrvaški. Ričul, na katerem stoji svetilnik, leži v Pašmanskem kanalu okoli 1,5 km severozahodno od naselja Turanj. Od celinskega dela obale pri zaselku Tukljača je oddaljen okoli 0,5 km. Površina otočka meri 0,023 km². Dolžina obalnega pasu je 0,55 km. Iz pomorske karte je razvidno, da svetilnik, ki stoji na južni strani otočka, oddaja svetlobni signal: B Bl 3s. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Rudula

Rudula je nenaseljeni otok u Jadranskom moru, zapadno od Maslinice na otoku Šolti. Nalazi se između otoka Stipanska i Balkun, od kojeg je udaljena oko 700 m. Površina otočića je 0,0629 km². Dužina obalnog pojasa je 1,002 km. Najviši vrh je visok 17 m. Izvori
Rudula

Rudula (Radula, vagy Šarac) egy lakatlan szigetecske az Adriai-tengerben, Horvátországban, Šolta-szigetének közelében. Leírása Rudula egy szigetecske Šolta-szigetének nyugati partja előtt (1,5 km-re), a Šolta-csatornában. Területe 0,086 km². Kiterjedése északnyugat-délkeleti irányú, hosszúsága 0,45 km, legnagyobb szélessége pedig 0,25 km. A sziget alacsony (17 m) és a tagolatlan partvonal hossza 1 km. Rudulától északra fekszenek a Stipanska és a Grmej, keleten a Balkun és délkeleten a Kamik nevű szigetek. A környező tenger a rákok (európai homár) vadászterülete. Források Hrvatska enciklopedija – Radula (horvátul)
Rudula

Rudula je majhen nenaseljen otoček v Jadranskem morju. Pripada Hrvaški. Rudula leži zahodno od Šolte, med otočkoma Stipanska in Balkun, od katerega je oddaljena okoli 0,7 km. Površina otočka meri 0,063 km². Dolžina obalnega pasu je 1,0 km. Najvišji vrh je visok 17 mnm. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Runjava Kotula

Runjava Kotula je majhen nenaseljen otoček v Jadranskem morju, ki pripada Hrvaški. Otoček leži jugojugovzhodno od Rta Donji Borovnjak, ki se nahaja na otoku Pašmanu. Od rta je oddaljen okoli 2 km. Do sosednjega zahodnega otočka Velika Kotula ga loči okoli 100 m širok in do 10 m globok preliv. Površina Runjave Kotule meri 0,032 km². Dolžina obalnega pasu je 0,71 km. Najvišji vrh na otočku je visok 10 mnm. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Rutvenjak Veliki

Rutvenjak Veliki je majhen nenaseljen otoček v Jadranskem morju. Pripada Hrvaški. Otoček leži med otočkoma Prežbo in Mrčaro, od katere je oddaljen okoli 0,2 km. Njegova površina meri 0,013 km². Dolžina obalnega pasu je 0,45 km. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Salamun Veli

Salamun Veli, (Salamon 2) je nenaseljeni otočić uz zapadnu obalu Istre, dio Vrsarskog otočja. Površina otoka je 39.881 m2, duljina obalne crte 773 m, a visina 14 metara. Prema Zakonu o otocima, a glede demografskog stanja i gospodarske razvijenosti, Salamun je svrstan u "male, povremeno nastanjene i nenastanjene otoke i otočiće" za koje se donosi programe održivog razvitka otoka. U Državnom programu zaštite i korištenja malih, povremeno nastanjenih i nenastanjenih otoka i okolnog mora Ministarstva regionalnoga razvoja i fondova Europske unije, svrstan je pod male otočiće. Pripada općini Vrsar. Izvori Vanjske poveznice
Salamun (otok)

Salamun je majhen nenaseljen otoček v Jadranskem morju. Pripada Hrvaški. Salamun leži okoli 1 km severno od mesta Vrsar ob zahodni obali Istre. Površina otočka meri 0,04 km². Dolžina obalnega pasu je 0,77 km. Najvišja točka na otočku je visoka 6 mnm. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
San Giovanni

San Giovanni je utvrda koja je štitila Fort Verudellu. Godine 1947. vojska je napušta, a 1964. godine u njoj se otvaraju: kafić, restoran i disko. Godine 2021. u utvrdi prestaje djelovati disko. Od 2021. godine se u zgradi nalazi i skladište Pulskog akvarija. Više informacija Pulske fortifikacije Nacionalna udruga za fortifikacije Pula Povijest Pule Pula Izvori
Satirical Theatre Kerempuh

Satirical Theatre Kerempuh (Croatian: Satiričko kazalište Kerempuh) or Kerempuh Theatre, is a theatre in Zagreb, Croatia founded in 1964 by the notable theatre and movie director Fadil Hadžić. It is located on a slope behind Ilica street 31. History and specifications It was originally founded in 1964 by Fadil Hadžić as a cabaret under the name "Jazavac", the word for badger, an animal known for being cunning as well as the titular hero of Petar Kočić's 1904 satirical classic Badger before the Court. It is a 600 seats satirical theatre named after Petrica Kerempuh, a Croatian folk hero that ridicules the powerful. It was renamed Kerempuh in 1994. The plays are original productions or adaptations of authors such as Miro Gavran, Mate Matišić, Fadil Hadžić, Goran Vojnović and include actors and directors such as Tarik Filipović, Hrvoje Kečkeš, Mario Kovač, Vinko Brešan and Oliver Frljić. References External links Official website
Sedlo (otok)

Sedlo je nenaseljeni otočić 4,4 km JI od južnog rta otoka Kornata i 3,8 km sjeverno od otoka Blitvenice (svjetionik Hrid Blitvenica), te 3.9 km zapadno od Žirja. Površina otoka je 15.580 m2, duljina obalne crte 584 m, a visina 15 metara. Izvori Vanjske poveznice
Sella (isola)

Sella, Sedlo o Zedlo (in croato: Sedlo) è un isolotto disabitato della Dalmazia settentrionale in Croazia; si trova nel mare Adriatico a ovest di Zuri, fa parte dell'arcipelago di Sebenico. Amministrativamente appartiene al comune di Sebenico, nella regione di Sebenico e Tenin. Geografia Sella si trova in mare aperto, nel tratto denominato Bocca di Samogrado (Samogradska Vrata), circa 2 M a ovest della costa di Zuri. L'isolotto ha una forma allungata e misura circa 250 m di lunghezza; ha una superficie di 0,016 km², uno sviluppo costiero di 584 m e un'altezza di 15,5 m. In direzione nord-ovest ci sono varie secche (Plitki Brak od Puha, plićak Lumbarda e greben Pijat). Isole adiacenti Samogrado (Samograd), a nord, a 3 km. Scoglio Botticella (hrid Bačvica o Brtužela), 1,5 km a nord di Sella; ha una superficie di 1372 m² e l'altezza di 5 m 43°40′21″N 15°33′33″E43°40′21″N, 15°33′33″E. Rapagna (Raparašnjak), a nord-est, a 1,1 km da punta Zuri (rt Žirje). Cosmerga (Kosmerka), 4,4 km a sud-est, e isolotti adiacenti (Proclandizza, Balcon, Rauna e Petroso). Lucietta (Blitvenica), isolotto circa 2 M a sud-sud-est. Isolotti Opus (Puh), a nord-ovest (l'isolotto più vicino è a 3,5 km). Note Bibliografia (EN, HR) Tea Duplančić Leder, Tin Ujević e Mendi Čala, Coastline lengths and areas of islands in the Croatian part of the Adriatic Sea determined from the topographic maps at the scale of 1:25000 [Lunghezze delle linee di costa e aree delle isole nella parte croata del mare Adriatico definite in base alle mappe topografiche in scala 1:25000] (PDF), in Geoadria, vol. 9, n. 1, Zara, Hrvatski hidrografski institut [Istituto idrografico della Croazia], 2004, pp. 12-30, DOI:10.15291/geoadria.127. Dario Alberi, Dalmazia. Storia, arte, cultura, 2008, Trebaseleghe (PD), Lint Editoriale, ISBN 978-88-8190-244-6. Giacomo Marieni, Portolano del mare Adriatico, a cura di i.r. Istituto geografico militare, seconda edizione, Vienna, Tipografia dei PP. Mechitaristi, 1845. Cartografia (HR) Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. URL consultato il 6 luglio 2017. G. Giani, Carta prospettiva delle Comuni censuarie della Dalmazia, foglio 6, 1839. Fondo Miscellanea cartografica catastale, Archivio di Stato di Trieste. Carta di cabottaggio del mare Adriatico, foglio VII, Milano, Istituto geografico militare, 1822-1824. URL consultato il 17 giugno 2017 (archiviato dall'url originale il 13 aprile 2013). Voci correlate Regione di Sebenico e Tenin Sebenico Isole della Croazia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Sella
Sedlo (otok)

Sedlo je majhen nenaseljen otoček šibeniškega arhipelaga v srednji Dalmaciji (Hrvaška). Sedlo leži okoli 6 km zahodno od otoka Žirje in okoli 4 km jugovzhodno od Kurbe Vele. Njegova površina meri 0,016 km². Dolžina obalnega pasu je 0,58 km. Najvišja točka na otočku je visoka 15 mnm. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem