NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Біоград-на-Мору

Біоград-на-Мору (хорв. Biograd na Moru, нім. Weißenburg, італ. Zaravecchia, угор. Tengerfehérvár) — місто в Хорватії, на півночі Далмації, у складі Задарської жупанії. Історія Біоград згадується як місто із середини X століття (Костянтин Багрянородний). В XI сторіччі місто було місцеперебуванням хорватських королів. Близько 1059 р. воно стає центром єпархії; в тому самому році засновано бенедиктинський монастир Св. Іоанна, в 1069 році — жіночий монастир Святого Хоми. 1102 року в Біограді короля Коломана Угорського короновано на короля Хорватії. В 1125 р. венеційці знищили місто. Часи венеційсько-турецьких воєн залишили глибокі сліди. Особливо важкими були спустошення 1646 року. Протягом останньої війни Біоград пережив декілька сербських артобстрілів і чимало будівель було пошкоджено. Населення Населення міста за даними перепису 2011 року становило 5 569 осіб, 1 з яких назвала рідною українську мову. Динаміка чисельності населення міста: Клімат Середня річна температура становить 15,06 °C, середня максимальна — 27,53 °C, а середня мінімальна — 3,08 °C. Середня річна кількість опадів — 791 мм. Культура і визначні місця Ядро стародавнього міста розташовано на невеликому півострові. Міські мури з круглими баштами зберігалися до кінця XIX століття. Залишки собору, тринефної базиліки повністю розвалилися, залишки монастирської церкви Св. Іоанна, ще однієї тринефної базиліки, ще можна б вивчити й зберегти від руйнування. Мало що вціліло від церкви Св. Хоми. Поза городищем було виявлено руїни меншої однонефної церкви з апсидою, а також давньохорватських могил. Збудована в 1761 році парафіяльна церква Святої Анастасії містить барокові вівтарі, один із них має золоту оправу. За межами стародавнього поселення стоять невеличкі церкви Св. Роха і Св. Антона (1850). Дещо далі знайдено сліди доісторичних об'єктів і залишки античних водопроводів. У краєзнавчому музеї можна побачити археологічну колекцію доісторичних, античних і давньохорватських експонатів, а також залишки корабельних вантажів із кінця XVI ст. Міста-побратими Крім партнерських зв'язків з італійським містом Порто-Сан-Джорджо в червні 2010 р. офіційно встановлено партнерські відносини між містами Біоград-на-Мору та Крессбронн-ам-Бодензее (Німеччина). Примітки Посилання Офіційний вебсайт [Архівовано 10 лютого 2011 у Wayback Machine.] (хор.) Biograd.info (англ.)
Свети Петър (Джаково)

„Свети Петър“ (на хърватски: Đakovačka katedrala) е римокатолическа катедрала в град Джаково, Хърватия, част от Джаковско-осиечка на Римокатолическата църква. Тя е проектирана от виенските архитекти Карл Резнер и Фридрих фон Шмид. Построена е със седем милиона червени тухли. Има две високи камбанарии, огромен купол, 43 стенописи. Сцените от живота на Свети Петър са частично направени от художника Фридрих Овербек. Бележки
Katedrála v Đakovu

Katedrální bazilika svatého Petra (chorvatsky: Katedrala bazilika Svetog Petra) je katedrála v chorvatském městě Đakovo. Je dominantou města a nejdůležitějším sakrálním objektem v něm. Byla postavena v letech 1866–1882 pod vedením Josipa Juraje Strossmayera, který byl biskupem katolické diecéze Đakovo a Srijem. Návrh katedrály připravili vídeňští architekti Carl Roesner a Friedrich von Schmidt. Vytvořili vrcholný projev chorvatského historismu, přičemž čerpali z dědictví románského i gotického slohu. Fresky s námětem života sv. Petra uvnitř katedrály vytvořil německý malíř Friedrich Overbeck. Katedrála obsahuje sedm oltářů (hlavní má výšku 15 metrů) a bohatě vyřezávanou kazatelnu, již navrhl rakouský architekt Hermann Bollé. Papež Jan XXIII. katedrálu v Đakově označil za "nejkrásnější kostel mezi Benátkami a Konstantinopolí." V kryptě katedrály se nachází hrob biskupa Strossmayera. Reference
Catedral basílica de San Pedro (Đakovo)

La Catedral Basílica de San Pedro​ o simplemente Catedral de Đakovo (en croata: Katedrala sv. Petra) es la catedral de la arquidiócesis de Đakovo-Osijek en Đakovo,​ al norte de Croacia.​ La Catedral de Đakovo es el mayor edificio sacro de nueva construcción del historicismo croata.​ La catedral de San Pedro en Đakovo es el monumento más famoso de la ciudad y el objeto sacro más importante. La catedral fue construida 1866-82 bajo Josip Juraj Strossmayer, que era el obispo de la diócesis católica de Đakovo y Srijem. Los arquitectos de la catedral fueron Carl Roesner y Friedrich von Schmidt, de Viena. Hay pinturas al fresco que representan escenas del Antiguo Testamento en la nave central y las escenas del Nuevo Testamento de la vida de San Pedro, en la capilla fueron ejecutados por los pintores romanos de origen alemán Alexander Maximillian y Ludovico Seitz, a excepción de dos frescos que fueron pintadas por Achille Ansiglioni . Las escenas de la vida de San Pedro se hicieron parcialmente según los dibujos creados para la catedral de Đakovo por uno de los principales pintores nazarenos Friedrich Overbeck. Véase también Iglesia católica Catedral de San Pedro Referencias
Cathédrale Saint-Pierre de Đakovo

La cathédrale Saint-Pierre de Đakovo est une cathédrale catholique située en Croatie dans la ville de Dakovo, construite sous l'autorité de Josip Juraj Strossmayer qui était l'évêque de l'archidiocèse de Đakovo-Osijek . Historique Elle a été construite de 1866 à 1882. La construction de la structure externe a pris 4 ans, et la décoration interne a pris 12 ans de plus. Le dôme repose sur quatre piliers qui symbolisent les quatre évangiles. Les architectes sont Carl Roesner et Friedrich von Schmidt. L'évêque Strossmayer a accordé une attention particulière à l'intérieur de la cathédrale. Il a engagé les meilleurs peintres et sculpteurs de l'époque pour peindre la cathédrale. Dès la première année de construction, Strossmayer a commandé des croquis de fresques au peintre allemand Johann Friedrich Overbeck. Overbeck était un artiste de premier plan, et il n'avait besoin que de faire des croquis car, en raison de son âge il n'était plus en mesure de faire des fresques. Il a réalisé 14 croquis : des scènes de la vie de saint Pierre, les quatre évangélistes, le don des sages et le jour du Jugement, et après cela, il est mort. Selon ses croquis, trois peintures murales ont été réalisées. Les peintres allemands, père et fils vivant à Rome, Alexander Maximilian Seitz et Ludwig Seitz ont été chargés de produire 36 peintures murales de 30 m2 chacune. La tombe de l'évêque Josip Juraj Strossmayer se trouve dans la crypte de la cathédrale. Dimensions Les dimensions de l'édifice sont les suivantes ; hauteur de la nef principale : 27 m ; hauteur des deux nefs collatérales : 15 m ; longueur interne : 74 m ; hauteur des flèches : 84 m ; hauteur du dôme : 59 m ; largeur au transept : 52 m. La construction du bâtiment a nécessité 7 millions de briques rouges. La cathédrale comprend 43 fresques, 31 statues et 32 reliefs. Notes et références Voir aussi Article connexe Liste des cathédrales de Croatie Liens externes Ressource relative à la religion : GCatholic.org Ressource relative à l'architecture : Structurae (hr) Katedrala Sv. Petra u Đakovu, archidiocèse de Đakovo-Osijek Portail de l’architecture chrétienne Portail du catholicisme Portail de la Croatie
Cattedrale di San Pietro (Đakovo)

La cattedrale di San Pietro (in croato: Katedrala Svetog Petra) si trova a Đakovo, in Croazia, ed è sede dell'Arcidiocesi di Đakovo-Osijek. Storia La Cattedrale è stata costruita tra il 1866 e il 1882 su iniziativa di Josip Juraj Strossmayer, al tempo vescovo di Đakovo e Sirmio, e su progetto degli architetti viennesi Carl Roesner e Friedrich von Schmidt. L'edificio avrebbe dovuto sostituire la vecchia e modesta chiesa medievale in stile barocco edificio che stava dietro il palazzo vescovile. Gli affreschi, raffiguranti scene del Vecchio Testamento nella navata centrale e scene del Nuovo Testamento e della vita di San Pietro nel presbiterio, furono eseguiti dai pittori Alexander Maximilian Seitz e di suo figlio Ludovico, ad eccezione di due affreschi che furono dipinti da Achille Ansiglioni. Le scene della vita di San Pietro sono stati parzialmente realizzate secondo i disegni creati per la cattedrale di Đakovo da Friedrich Overbeck, uno dei più importanti pittori nazareni. La maggior parte delle sculture e rilievi d'altare presenti nella cattedrale sono opera degli scultori croati Vatroslav Donegani e Ivan Rendić. Note Voci correlate Đakovo Arcidiocesi di Đakovo-Osijek Cattedrali in Croazia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su cattedrale di San Pietro Collegamenti esterni (EN) Cattedrale di San Pietro, in GCatholic.org. Cattedrale di San Pietro, su archINFORM. (EN) Cattedrale di San Pietro, su Structurae.
Katedra św. Piotra w Đakovie

Katedra św. Piotra w Đakovie (chor. Katedrala Svetog Petra) – główna świątynia archidiecezji Đakovo-Osijek w Chorwacji. Zaprojektowana została przez wiedeńskich architektów Karla Roesnera i Fridricha von Schmidta. Poświęcona w 1882 roku, po 16 latach budowy. Stanowi harmonijne połączenie stylu neoromańskiego i neogotyckiego. Zbudowano ją z siedmiu milionów czerwonych cegieł. Ma dwie wysokie dzwonnice, ogromną kopułę, 7 ołtarzy, 43 malowidła ścienne. W krypcie katedry został pochowany ksiądz Josip Juraj Strossmayer, biskup w latach 1849–1905. Katedra mieści się przy ulicy św. Piotra. Bibliografia Informacje o katedrze
Собор Святого Петра (Джяково)

Собор Святого Петра — католический собор в городе Джяково, Хорватия. Кафедральный собор архиепархии Джяково-Осиека, памятник архитектуры. Один из семи хорватских соборов, носящих статус «малой базилики». Собор построен в 1866-1882 годах при архиепископе Йосипе Юрае Штроссмайере, видном деятеле хорватского национального возрождения, который был главным инициатором строительства нового собора в Джякове взамен старой и скромной церкви. Архитекторами собора были венские архитекторы Карл Рёзнер и Фридрих фон Шмидт. Собор трёхнефный, имеет в плане форму латинского креста. Фрески с изображением сцен из Ветхого Завета в главном нефе и сцен из жизни Святого Петра в алтарном пространстве выполнили римские художники Александр Максимилиан, Лодовико Зейц и Акилле Ансильони. Особого внимания заслуживает высокий 15-метровый киворий над главным алтарём, опирающийся на 4 мраморные колонны. С каждой стороны кивория в верхней его части медальоны с изображениями четырёх латинских Отцов Церкви: Амвросий Медиоланский, Иероним Стридонский, Аврелий Августин и Григорий Великий. Автор кивория — Карл Рёзнер. В апсиде храма находится кафедра епископа из резного дуба авторства Фридриха фон Шмидта. В кафедру вделано деревянное изображение Богородицы, выполненное пизанскими мастерами XIV века и приобретённое Штроссмайером в Италии. В крипте собора — могила епископа Штроссмайера. В 1993 году собор посещал папа Иоанн Павел II. Собор окружает парк XIX века, признанный ландшафтным памятником и находящийся под охраной. В парке находится дворец епископа. Ссылки О соборе на официальном сайте Джяковской епархии (хорв.) Damjanović, Dragan, National Ideologies and 19th Century Art on the Example of Frescoes in the Đakovo Cathedral Apses, Društvena istraživanja. Časopis za opća društvena pitanja, Vol. 18, Nr. 3 (101); Zagreb, 2009., pages 461—478.
Ђаковачка катедрала

Ђаковачка катедрала Светог Петра је стона црква Ђаковачко-осјечке надбискупије. Архитектонски стил градње је неороманички, а главни архитекта је био аустријски архитекта Карл Резнер, који ју је пројектирао на иницијативу ђаковачког бискупа Штросмајера 1854 године. Резнер није доживео довршетак катедрале, па га је као главног архитекту наследио Фридрих фон Шмит, а помагао му је Херман Боле. Историја За корене ове катедрале може да се каже да датирају чак у 13. век. Због немира у централној Босни, босански бискуп је морао да напусти своје седиште на брду код Сарајева. Бискупску катедру селе у Ђаково, где су 1239. године, даровницом хрватског херцега Коломана постали господарима Ђаковштине. Ту граде катедралу и зидине. Њу су срушили Османлије. Након протеривања Османлија, гради се нова црква, али је она изгледом била врло скромна. Како је била и конструкцијски слаба, на градњу нове премишља се већ почетком 19. векa. Но првобитне идеје је одбио бечки грађевни савет. 1850.-их година ђаковачки бискуп Штросмајер уложио је сва своја настојања да се сагради нова. Но, због мањка новца, припреме за градњу нису могле одмах да почну, па се са градњом почело 1866. године. Радови на катедрали су завршени 1882. године. У њој је сахрањен бискуп заслужан за њену градњу. Унутрашњост Катедрала је украшена са седам олтара, 43 фреске, 31 светачким кипом и 32 рељефа. Стубови, зидови и делови сводних површина украшени су геометризираним орнаменталним узорцима славонског народног веза (сликар-декоратер Јосип Волтолини). План је у знаку латинског крста. У пресеку 2 "крстастих греда" (главне и попречне лађе/ трансепт), испод куполе високе 40 метара, постављен је главни олтар, посвећен св. Петру апостолу. Наткриљује га 15 метара високи романичко-готички цибориј, тежак око 80 тона, који носе четири стуба од марсејског црвеног мермера. Унутрашњост катедрале осликана је библијским мотивима у фреско-техници. Тај су посао 12 година осликавали немачки сликари, отац и син, Алекандер-Максимилијан Зајц и Лудвих Зајц, а три фреске потписују римски сликари Лудовико Ансиљони и Никола Консони. Референце
Katedralen i Đakovo

Katedralen i Đakovo, eller Sankt Petrus katedral (kroatiska: katedrala svetog Petra), är en av de största kyrkorna i Kroatien och ligger i staden Đakovo i landskapet Slavonien. Katedralen byggdes mellan 1866-1882 under ledning av biskopen Josip Juraj Strossmayer. Arkitektur och interiör Katedralen är uppförd i nygotisk och nyromansk stil enligt ritningar av de wienska arkitekterna Friedrich von Schmidt och Karl Rösner. Det tog tolv år att färdigställa interiören och fyra år att färdigställa fasaden som består av sju miljoner tegelstenar. Katedralen har sju altaren och är dekorerad med 43 freskomålningar, 31 skulpturer och 32 reliefer. Epitafiet över Strossmayer är gjort av Rudolf Valdec. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Katedralen i Đakovo. Referenser Fotnoter
Собор Святого Петра (Джаково)

Собор Святого Петра — римо-католицький собор в місті Джаково, Хорватія. Катедральний храм архідієцезії Джаково-Осієка, пам'ятка архітектури. Один з семи хорватських соборів, які мають статус «малої базиліки». Історія й архітектура Собор побудований в 1866–1882 роках за часів архієпископа Йосипа Юрая Штросмайєра, видного діяча хорватського національного відродження, який був головним ініціатором будівництва нового собору в Джакові замість старої і скромної церкви. Архітекторами собору були віденські архітектори Карл Резнер та Фрідріх фон Шмідт. Собор тринавний, має в плані форму латинського хреста. Фрески з зображенням сцен зі Старого Завіту в головній наві та сцен з життя святого Петра у вівтарному просторі виконали римські художники Олександр Максиміліан, Лодовіко Зейц і Акілле Ансільоні. Особливої уваги заслуговує високий 15-метровий ківорій над головним вівтарем, який спирається на 4 мармурові колони. З кожного боку ківорію у верхній його частині медальйони із зображеннями чотирьох Отців латинської церкви: Амвросій Медіоланський, Ієронім, Аврелій Августин та Григорій Великий. Автор ківорію — Карл Резнер. В апсиді храму — кафедра єпископа з різьбленого дуба авторства Фрідріха фон Шмідта. У кафедру вправлено дерев'яне зображення Богородиці, виконане пізанськими майстрами XIV століття і придбане Штросмайером в Італії. У крипті собору — могила єпископа Штросмайєра. У 1993 році собор відвідував папа Іван-Павло II. Собор оточує парк XIX століття, що визнаний ландшафтною пам'яткою і знаходиться під охороною. У парку знаходиться палац єпископа. Примітки Посилання Про собор на офіційному сайті Джаковської дієцезії(хор.) Damjanović, Dragan, National Ideologies and 19th Century Art on the Example of Frescoes in the Đakovo Cathedral Apses, Društvena istraživanja. Časopis za opća društvena pitanja, Vol. 18, Nr. 3 (101); Zagreb, 2009., pages 461—478. [Архівовано 21 листопада 2020 у Wayback Machine.]
Konst- och hantverksmuseet

Konst- och hantverksmuseet (kroatiska: Muzej za umjetnost i obrt) är ett konstmuseum i Zagreb i Kroatien. Museet invigdes 1880 och är sedan 1888 beläget mittemot nationalteatern vid Marskalk Titos torg i Nedre staden. Det rymmer mer än 100 000 föremål från 300-1900-talet och den permanenta utställningen omfattar 2 000 m2 fördelade på tre våningar. Historik Museet grundades 1880 på initiativ av Konstföreningen och dess dåtida ordförande Izidor Kršnjavi. Grunderna till den framtida museisamlingen lades 1875 då biskopen Josip Juraj Strossmayer donerade föremål från den katalanska målaren Marià Fortuny. Från museets formella grundande 1880 växte samlingen genom privata donationer och systematiska inköp i Kroatien och Europa. Museibyggnaden Museibyggnaden projekterades av Hermann Bollé, en av Zagrebs mest välrenommerade arkitekter vid tiden, och uppfördes 1888 för att rymma museisamlingen. Bollé skapade ett representativt historictiskt palats vars fasad var inspirerad av den tyska renässansen. Samlingarna Museets tjugo samlingar omfattar bland annat arkitektoniska föremål, keramiska objekt, skulpturer, målningar, fotografier och textilier. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Konst- och hantverksmuseet. Referenser Fotnoter
Arheološki muzej Zadar

Arheološki muzej Zadar specijalizirani je muzej. Kao državni muzej pokriva područje Zadarske županije s otocima Rabom i Pagom. Unutar Muzeja djeluje više odjela: odjel za prapovijesnu, antičku, srednjovjekovnu arheologiju, odjel za podmorska arheološka istraživanja, odjel za pedagoško-andragošku djelatnost, konzervatorsko-restauratorski odjel, knjižnica i drugi, te Muzej ninskih starina. Povijest Osnovan je 30. studenoga 1832. godine kao drugi najstariji muzej u Hrvatskoj i jedan od najstarijih u ovom dijelu Europe. Građa U njemu su izloženi predmeti iz rimskog doba i prapovijesni arheološki materijal iz paleolitika, neolitika i metalnih doba, kao i arheološki ostaci od 7. do 12. st. od kojih se najveći dio veže uz materijalnu i duhovnu baštinu Hrvata. Muzej ima stalni postav, restauratorsku i preparatorsku radionicu, te knjižnicu, a u sklopu muzeja djeluju i Muzej ninskih starina i Zavičajni muzej Benkovac. Arheološki muzej Zadar smješten je u novosagrađenoj zgradi u središtu povijesne jezgre rimske Iadere, u blizini rimskog foruma i kapitolija, te glavne zadarske ulice Kalelarga. U neposrednom susjedstvu muzejske zgrade nalazi se romanička katedrala sv. Stošije, samostan i crkva sv. Marije sa Stalnom izložbom crkvene umjetnosti "Zlato i srebro grada Zadra", te predromanička crkva sv. Donata. Po vrijednosti fundusa i područja istraživanja jedan je od najznačajnijih muzeja u Hrvatskoj. Službe i usluge stalni postav restauratorska radionica preparatorska radionica knjižnica (dostupna javnosti) Diadora Diadora je glasilo Muzeja koje izlazi od 1960. U njemu se objavljuju recenzirani znanstveni, pregledni i stručni članci, prethodna priopćenja i ostali prilozi tematski vezani uz područje arheologije, povijesti i povijesti umjetnosti. Osim djelatnika Muzeja u Diadori objavljuju i stručnjaci iz drugih ustanova u Hrvatskoj i inozemstvu. Od 2009. izlazi dvojezično (usporedo na hrvatskom i engleskom jeziku). Izvori Vanjske poveznice http://www.amzd.hr/ Službene stranice
Zadars arkeologiska museum

Zadars arkeologiska museum (kroatiska: Arheološki muzej Zadar) är ett statligt arkeologiskt museum i Zadar i Kroatien. Det ligger på adressen Trg opatice Čike 1 i närheten av Forum i Zadars historiska stadskärna. Inom museet finns olika avdelningar, däribland förhistoriska, antika, medeltida och marinarkeologiska avdelningen. Historik och samlingar Det arkeologiska museet etablerades den 30 november 1832 och är det näst äldsta fortfarande verksamma museet i Kroatien. Dess samlingar består av över 100 000 artefakter från äldre och yngre stenålder (paleolitikum och neolitikum), brons- och järnålder samt den romerska och bysantinska tiden. Samlingarna består av föremål från Zadarområdet och öarna Rab och Pag. De innehåller bland annat romerskt glas och liturgiska föremål från fornkristen tid. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Zadars arkeologiska museum.
Neue Synagoge (Bjelovar)

Die Neue Synagoge in Bjelovar, einer kroatischen Stadt in der Gespanschaft Bjelovar-Bilogora, wurde von 1913 bis 1917 errichtet. Sie ersetzte die kleinere Alte Synagoge. Die Synagoge im Jugendstil wurde nach Plänen des Architekturbüros Hönigsberg & Deutsch unter Leitung des Architekten Otto Goldscheider erbaut. Am 15. August 1917 wurden feierlich die Thorarollen von der alten zur neuen Synagoge überführt. Die im Zweiten Weltkrieg ausgeraubte und demolierte Synagoge wurde in den 1950er Jahren zu einem Theater umgebaut. Seit den Renovierungen in den 2000er Jahren dient das Gebäude als Kulturhaus. Siehe auch Alte Synagoge (Bjelovar) Weblinks The Center for Jewish Art
Bjelovar Synagogue

The Bjelovar Synagogue (Croatian: Izraelitički templ) is a former Orthodox Jewish synagogue, located in Bjelovar, Croatia. Built in 1917, partially destroyed during World War II, the building has served as the House of Culture in Bjelovar, a cultural center, since the 1950s. History The first Jewish temple in Bjelovar was built in 1882. During the years number of Jews in Bjelovar increased, so the current temple could no longer meet the needs of Jewish community Bjelovar. The idea of building the new synagogue dates to 1913, when general assembly of the Jewish community Bjelovar, under president Jaša Hržić, decided to build a new, large and attractive synagogue. At the time, around 500 Jews lived in Bjelovar. According to calculations the synagogue construction cost 160,000 Austro-Hungarian krone. Synagogue was designed by Hönigsberg & Deutsch architect Otto Goldscheider. Construction began in 1913, and in 1917 the Art Nouveau Bjelovar Synagogue was completed. Bjelovar Synagogue was consecrated by Bjelovar chief rabbi Samuel D. Tauber and Virovitica chief rabbi H. E. Kauffmann. Torah transfer from the old synagogue to new took place on 15 August 1917. The inaugural rabbi was Lazar Margulies. During World War II, almost all Bjelovar Jews were killed during the Holocaust. The synagogue was robbed and left devastated. After the war, Bjelovar Synagogue was turned into a theater in 1951. Domes and religious characteristics on the synagogue were removed; only the Star of David was left in the interior upper floor. Today, Bjelovar Synagogue serves as the House of Culture in Bjelovar, a cultural center. Gallery See also History of the Jews in Croatia List of synagogues in Croatia References External links "Community Centre". Visit Belovar. Tourist Board of Bjelovar-Bilogora. 2024. Retrieved 19 May 2024.
Bjelovarski sajam

Bjelovarski sajam sajamska je priredba koja se održava na sajamskom prostoru u Gudovcu kraj Bjelovara. Jedan je od najvećih poljoprivrednih sajmova u regiji (uz Gornju Radgonu i Novi Sad). Na širem prostoru Bjelovara postoji bogata povijest sajmovanja poljoprivrednim proizvodima i razvijena poljoprivredna proizvodnja. Na tim temeljima osnovana je tvrtka Bjelovarski sajam d.o.o. koja je 1995. godine na prostoru bivše stočarske farme Koopexport u Gudovcu u predgrađu Bjelovara započela sa sajamskim priredbama. Vlasnici sajma su Bjelovarsko-bilogorska županija i Grad Bjelovar. Glavne manifestacije su proljetni i jesenski sajam, a ima i niz manjih sajamskih priredbi tijekom godine (pčelarska izložba, sajam konja, malih životinja i sl.) Na prostoru sajma nalazi se niz sajmenih zgrada za izlagače. Postoji i nekoliko zatvorenih prostora, gdje se izlažu domaće životinje poput: krava, konja, svinja, ovaca, koza, peradi i dr. Predstavljaju se i hrvatske pasmine domaćih životinja poput: konja hrvatskog hladnokrvnjaka, turopoljske svinje, boškarina, kokoši Hrvatice i dr. Na sajmu se nalazi prva hrvatska Aukcijska dvorana. Sagrađene su i lovačka i šumarska kuća. Sajam ima i međunarodni karakter uz sudjelovanje stranih izlagača, svaki put predstavlja se zemlja domaćin te jedna hrvatska županija. U popratnom programu održavaju se savjetovanja, prezentacije, ocjenjivanja najboljih primjeraka stoke, aukcijska prodaja stoke, nastupi kulturno-umjetničkih društva i sl. Sajam obično otvori državna delegacija. Vanjske poveznice Službene stranice sajma na bj-sajam.hr