NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Morovnik

Morovnik je majhen nenaseljen otoček v Jadranskem morju. Pripada Hrvaški. Morovnik leži na začetku Olipskega kanala severozahodno od otoka Olib, od katerega je oddaljen okoli 2 km. Otoček, na katerem stoji svetilnik, ima površino 0,201 km². Dolžina obalnega pasu je 1,82 km. Morovnik je nizek otoček, saj najvišji vrh doseže le 7 mnm. Iz pomorske karte je razvidno, da svetilnik, ki stoji na zahodni obali otoka oddaja svetlobni signal: Z Bl 5s. Nazivni domet svetilnika je 5 milj. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Моровник

Моровник је мало ненасељено острво у хрватском делу Јадранског мора. Моровник се налази на самом почетку Олипског канала, северозападно од острва Олиб, од којег је удаљен око 2 km. Површина острва износи 0,201 km². Дужина обалске линије је 1,82 km.. Највиши врх на острву је висок 7 м. На западној обали Моровника се налази светионик чији је домет 5 mi (8,0 km). Референце
Glavoč (otok)

Glavoč je nenaseljen otoček v Jadranskem morju. Pripada Hrvaški. Glavoč, ki se v nekaterih zemljevidih imenuje tudi Glamoč leži v Kornatih. Otoček, ki ima površino 0,413 km², leži okoli 1 km severno od Žuta, med Dugim otokom in Skalo Veliko. Dolžina obale meri 3,08 km. Najvišji vrh je visok 53 mnm. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Гламоч (острво)

Гламоч је ненасељено острвце у хрватском дијелу Јадранског мора. Налази се у Корнатском архипелагу око 1 km сјеверно од острва Жут, између Дугог отока и Скале Велике. Његова површина износи 0,413 km², док дужина обалске линије износи 3,08 km. Највиши врх је висок 53 m. Грађен је од кречњака и доломита кредне старости. Референце Види још Списак острва у Хрватској
Gustaz (Zut)

Gustaz (in croato: Gustac) è un isolotto disabitato della Dalmazia settentrionale, nel mare Adriatico, in Croazia, che fa parte delle isole Incoronate; si trova vicino alla costa nord-est di Zut. Amministrativamente appartiene al comune di Morter-Incoronate, nella regione di Sebenico e Tenin. Geografia Gustaz è un isolotto lungo circa 650 m per una larghezza massima di 470 m; ha un'altezza di 45,1 m, una superficie di 0,198 km² e uno sviluppo costiero di 1,78 km. Si trova sul lato nord-est di Zut davanti a porto Igliaccia o Figliaccia (uvala Hiljača), a nord-est della valletta Pristanisce (uvala Pristanišće). L'isolotto dista 200 m da punta Maslinovica, è attorniato da isolotti e scogli e a nord si affaccia sul canale di Sit (Sitski kanal). Isole adiacenti Taverna (Tovarnjak), isolotto a nord di Gustaz. Scogli Babuglia, Baboja o Babugliaz: Babuglia Grande (Babuljaš Veli), situato circa 1,3 km a est-nord-est di Gustaz; ha un'area di 9608 m², uno sviluppo costiero di 387 m ed è alto 16,6 m 43°52′29″N 15°21′10″E43°52′29″N, 15°21′10″E Babuglia Piccola (Babuljaš Mali), circa 280 m a nord-ovest del precedente; ha un'area di 3488 m², uno sviluppo costiero di 231 m ed è alto 8 m 43°52′39″N 15°20′59″E43°52′39″N, 15°20′59″E. Ravnasika o Secca (Lukarica o Ravna Sika), piccolo scoglio 1,3 km a est di Gustaz e 580 m a sud di Babuglia Grande; ha un'area di 5531 m², uno sviluppo costiero di 292 m ed è alto 7 m 43°52′07″N 15°21′10″E43°52′07″N, 15°21′10″E. Scogli Bisaccia (Bisaga Vela e Bisaga Mala), a sud-est di Gustaz. Note Bibliografia (EN, HR) Tea Duplančić Leder, Tin Ujević e Mendi Čala, Coastline lengths and areas of islands in the Croatian part of the Adriatic Sea determined from the topographic maps at the scale of 1:25000 [Lunghezze delle linee di costa e aree delle isole nella parte croata del mare Adriatico definite in base alle mappe topografiche in scala 1:25000] (PDF), in Geoadria, vol. 9, n. 1, Zara, Hrvatski hidrografski institut [Istituto idrografico della Croazia], 2004, pp. 12-30, DOI:10.15291/geoadria.127. Dario Alberi, Dalmazia. Storia, arte, cultura, 2008, Trebaseleghe (PD), Lint Editoriale, ISBN 978-88-8190-244-6. Giacomo Marieni, Portolano del mare Adriatico, a cura di i.r. Istituto geografico militare, seconda edizione, Vienna, Tipografia dei PP. Mechitaristi, 1845. Cartografia (HR) Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. URL consultato il 28 luglio 2017. G. Giani, Carta prospettiva delle Comuni censuarie della Dalmazia, foglio 2, 1839. Fondo Miscellanea cartografica catastale, Archivio di Stato di Trieste. Carta di cabottaggio del mare Adriatico, foglio VII, Milano, Istituto geografico militare, 1822-1824. URL consultato il 17 febbraio 2017 (archiviato dall'url originale il 13 aprile 2013). Voci correlate Regione di Sebenico e Tenin Isole della Croazia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Gustaz
Gustac (Žut)

Gustac je manjši nenaseljen otoček v skupini Kornatskih otokov v srdenjem delu Jadrana Gustac leži 0,8 km vzhodno od srednjega dela otoka Žut, pred vhodom v zaliv Hiljača, v katerem je občasno naseljen zaselek Pristanišće. Površina otočka meri 0,198 km². Dolžina njegovega obalnega pasu je 1,78 km. Najvišji vrh otočka je visok 45 mnm Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Густац (Жут)

Густац је ненасељено острвце у хрватском дијелу Јадранског мора. Налази се у Корнатском архипелагу 0,8 km источно од средњега дијела острва Жут, пред улазом у залив Хиљача, у којем се нлази повремено насељен заселак Пристанишће. Његова површина износи 0,198 km², док дужина обалске линије износи 1,78 km. Највиши врх је висок 45 m. Грађен је од кречњака кредне старости. Административно припада општини Муртер-Корнати у Шибенско-книнској жупанији. Референце Види још Списак острва у Хрватској
Gustac, Žut

Gustac är en ö i Kroatien. Den ligger i länet Šibenik-Knins län, i den södra delen av landet, 220 km söder om huvudstaden Zagreb. Arean är 0,27 kvadratkilometer. Terrängen på Otočić Gustac är platt. Öns högsta punkt är 37 meter över havet. Den sträcker sig 0,6 kilometer i nord-sydlig riktning, och 0,6 kilometer i öst-västlig riktning. Kommentarer Källor
Mrtovnjak (Kurba Vela)

Mrtovnjak je nenaseljeni otok u južnom dijelu Kornatskog otočja, na pola puta između Kornata i Žirja. Najbliži otok je Skrižanj Veli, 830 m jugozapadno. Površina otoka je 0,1 km2, duljina obalne crte 1,24 km, a visina 42 metra. Izvori Vanjske poveznice
Martignacco (Curba Grande)

Martignacco, Martognach o Mertovgnak (in croato: Mrtovnjak) è un isolotto disabitato della Dalmazia settentrionale in Croazia; si trova nel mare Adriatico a nord-est di Curba Grande e fa parte delle isole Incoronate. Amministrativamente appartiene al comune Morter-Incoronate, nella regione di Sebenico e Tenin. Geografia L'isolotto si trova a ovest del canale di Zuri (Žirjanski kanal) e a nord-est di Curba Grande: dista circa 2,4 km da punta Meda (rt Mede) la sua estremità orientale; si trova inoltre circa 4,4 km a sud-est di Smogvizza. È dotato di un segnale luminoso a nord-est. Martignacco ha una superficie di 0,1 km², uno sviluppo costiero di 1,24 km e un'altezza di 41,6 m. Isole adiacenti Babinagusizza (Babina Guzica), a nord di Curba Grande. Isolotti Sgrisagne (Skrižanj Veli e Mali), tra Martignacco e Curba Grande. Vertlich o Ravna (Vrtlić), scoglio 1,6 km a sud-est, con una superficie di 0,013 km², uno sviluppo costiero di 0,42 km e un'altezza di 8 m 43°41′34″N 15°32′46″E43°41′34″N, 15°32′46″E. Note Bibliografia (EN, HR) Tea Duplančić Leder, Tin Ujević e Mendi Čala, Coastline lengths and areas of islands in the Croatian part of the Adriatic Sea determined from the topographic maps at the scale of 1:25000 [Lunghezze delle linee di costa e aree delle isole nella parte croata del mare Adriatico definite in base alle mappe topografiche in scala 1:25000] (PDF), in Geoadria, vol. 9, n. 1, Zara, Hrvatski hidrografski institut [Istituto idrografico della Croazia], 2004, pp. 12-30, DOI:10.15291/geoadria.127. Dario Alberi, Dalmazia. Storia, arte, cultura, 2008, Trebaseleghe (PD), Lint Editoriale, ISBN 978-888-190-244-6. Giacomo Marieni, Portolano del mare Adriatico, a cura di i.r. Istituto geografico militare, seconda edizione, Vienna, Tipografia dei PP. Mechitaristi, 1845. Cartografia (HR) Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. URL consultato il 26 giugno 2017. G. Giani, Carta prospettiva delle Comuni censuarie della Dalmazia, foglio 6, 1839. Fondo Miscellanea cartografica catastale, Archivio di Stato di Trieste. Carta di cabottaggio del mare Adriatico, foglio VII, Milano, Istituto geografico militare, 1822-1824. URL consultato il 6 luglio 2017 (archiviato dall'url originale il 13 aprile 2013).. Voci correlate Regione di Sebenico e Tenin Isole della Croazia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Martignacco
Mrtovnjak (Kurba Vela)

Mrtovnjak je nenaseljen otoček v Jadranskem morju, ki pripada Hrvaški. Otoček, na katerem stoji svetilnik, se nahaja v Narodnem parku Kornati. Mrtovnjak leži okoli 2,3 km severovzhodno od Kurbe Vale. Njegova površina je 0,1 km², dolžina obalnega pasu meri 1,24 km. Najvišji vrh je visok 42 mnm. Iz pomorske karte je razvidno, da svetilnik oddaja svetlobni signal: B Bl(2) 10s. Nazivni domet svetilnika je 10 milj. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Мртовњак (Курба Вела)

Мртовњак је ненасељено острвце у хрватском дијелу Јадранског мора. Налази се у Корнатском архипелагу око 2 km сјевероисточно од Курбе Вале. Дио је Националног парка Корнати. Његова површина износи 0,1 km², док дужина обалске линије износи 1,24 km. Највиши врх је висок 42 m. Грађен је од кречњака и доломита кредне старости. На острвцу се налази свјетионик. Административно припада општини Муртер-Корнати у Шибенско-книнској жупанији. Референце Види још Списак острва у Хрватској Национални парк Корнати
Mrtovnjak, Šibenik

Mrtovnjak är en ö i Kroatien. Den ligger i länet Šibenik-Knins län, i den södra delen av landet, 240 km söder om huvudstaden Zagreb. Arean är 0,16 kvadratkilometer. Terrängen på Otočić Mrtovnjak är platt. Öns högsta punkt är 31 meter över havet. Kommentarer Källor
Chiave (isola)

Chiave o Za Coplizze (in croato Zaklopatica) è un piccolo isolotto disabitato della Croazia nel mare Adriatico, che fa parte dell'arcipelago di Lagosta. Si trova a nord dell'isola di Lagosta. Amministrativamente appartiene al comune della città di Lagosta, nella regione raguseo-narentana. Geografia Chiave ha una forma allungata, misura circa 290 m di lunghezza, ha una superficie di 0,018 km² e uno sviluppo costiero di 0,63 km, l'altezza è di 33 m s.l.m.. Si trova sul lato nord di Lagosta a chiudere quasi completamente l'insenatura di Porto Chiave (Zaklopatica) che è delimitata a est dal piccolo promontorio di punta Za Coplizze. Note Bibliografia (EN, HR) Tea Duplančić Leder, Tin Ujević e Mendi Čala, Coastline lengths and areas of islands in the Croatian part of the Adriatic Sea determined from the topographic maps at the scale of 1:25000 [Lunghezze delle linee di costa e aree delle isole nella parte croata del mare Adriatico definite in base alle mappe topografiche in scala 1:25000] (PDF), in Geoadria, vol. 9, n. 1, Zara, Hrvatski hidrografski institut [Istituto idrografico della Croazia], 2004, pp. 12-30, DOI:10.15291/geoadria.127. Giacomo Marieni, Portolano del mare Adriatico, a cura di i.r. Istituto geografico militare, seconda edizione, Vienna, Tipografia dei PP. Mechitaristi, 1845, p. 338. Cartografia (HR) Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. URL consultato il 21 febbraio 2017. G. Giani, Carta prospettiva delle Comuni censuarie della Dalmazia, foglio 11, 1839. Fondo Miscellanea cartografica catastale, Archivio di Stato di Trieste. Carta di cabottaggio del mare Adriatico, foglio XI, Milano, Istituto geografico militare, 1822-1824. URL consultato il 16 febbraio 2017 (archiviato dall'url originale il 13 aprile 2013). Voci correlate Dalmazia Toponimi italiani in Dalmazia Isole della Croazia
Zaklopatica

Zaklopatica je majhen nenaseljen otoček v Jadranskem morju. Pripada Hrvaški. Otoček leži pred vhodom v zaliv Zaklopatica okoli 0,5 km severno od zaselka Zaklopatica na severni obali otoka Lastovo. Površina otočka meri 0,018 km². Dolžina obalnega pasu je 0,63 km. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Заклопатица (острво)

Заклопатица је мало ненасељено острвце у хрватском делу Јадранског мора. Заклопатица се налази пред уласком у залив Заклопатица око 0,5 км северно од насеља Заклопатица на острву Ластову. Површина острвца износи 0,018 км². Дужина обалске линије је 0,63 км.. Референце
Bokar

La Torre Bokar (també torre Zvjezdan) és una de les torres principals de les muralles de Dubrovnik a Croàcia, encarregada de protegir el flanc esquerre (mirant des mar) de la ciutat. Fa cara a mar i lateralment a una petita cala, l'altra banda de la qual està protegida per la fortalesa de Lovrijenac, que servia de suport a Bokar. Fou construïda seguint el disseny de l'arquitecte Michelozzi, el 1461 i s'hi van fer reformes el 1570.
Bokar

Bokar je jedna od pet najvažnijih kula na dubrovačkim gradskim zidinama. Nalazi se na zapadnom kraju zidina, u neposrednoj blizini tvrđave Lovrijenac. Izgradnja i funkcija Kula je izvedena i dovršena po Michelozzovim nacrtima 1570. godine, iako je gradnja počela još 1461. Arhitektonski je to čist i skladan kružni volumen s tri vijenca, vrlo zanimljiv po unutarnjim prostorijama i terasama. Ima potkovast oblik. Služila je za topničku paljbu u svrhu obrane gradskog opkopa i mosta na Vratima od Pila te nadzor pristupa s mora u slučaju opsade ili iskrcavanja neprijatelja u lučici Pile. U njoj je kazamat za čuvanje streljiva i manjih topova. Zbog položaja prema moru, bila je pogodna za topničke vježbe: od 1463. godine, s Bokara, se ispitivao domet topova. Literatura Zlatno doba Dubrovnika XV. i XVI. stoljeće, Muzejski prostor i Dubrovački muzej, Zagreb-Dubrovnik, 1987. Vanjske poveznice
Bokar

Bokar – baszta (chorw. kula Bokar) w zachodniej pierzei murów miejskich Dubrownika. Stoi na niewielkim cyplu wcinającym się w morze, w miejscu, gdzie mury opuszczają brzeg i zaczynają biec w głąb lądu. Naprzeciw, po drugiej stronie zatoczki Uvala Pile, stoi fort Lovrijenac. Baszta Bokar została wzniesiona w latach 1461-1570. Ma plan podkowy i trzy kondygnacje ze strzelnicami armatnimi oraz kazamaty mieszczące magazyny broni i prochu. Jej główną funkcją była obrona fosy i bramy Pile. Źródła: Sławomir Adamczak, Katarzyna Firlej Chorwacja i Czarnogóra. Praktyczny przewodnik, wydanie pierwsze, Wydawnictwo Pascal, Bielsko-Biała 2003, ISBN 83-7304-154-0, s.234-252 Zuzanna Brusić, Salomea Pamuła Chorwacja. W kraju lawendy i wina. Przewodnik, wydanie III zaktualizowane, Wydawnictwo Bezdroża, Kraków 2006, ISBN 83-60506-45-0, s.260-282 Piers Letcher Chorwacja. Przewodnik turystyczny National Geographic, wydanie polskie, Wydawnictwo G+J RBA, b.m.w., 2008, ISBN 978-83-60006-70-2, s.343-381 Robert Župan Dubrovnik. Plan grada - city map - Stadtplan - pianta della citta, TRSAT d.o.o., Zagreb 2006, ISBN 978-953-6107-35-3 Dubrovnik. Gradske utvrde i vrata od Grada (chorw.)
Trdnjava Bokar, Dubrovnik

Trdnjava Bokar je obrambna trdnjava v obzidju mesta Dubrovnik. Trdnjava Bokar je lep primerek skladne in smotrne srednjeveške utrdbene gradnje. Pozidal jo je Michelozzo di Bartolomeo, ko so v letih 1461 do 1463 prezidavali dubrovniško obzidje. Trdnjava je bila mišljena kot ključna točka v obrambi vrat s Pil, zahodnega utrjenega vhoda v mesto. Poleg Minčete je to druga ključna točka v obrambi zahodnega kopenskega vhoda v mesto. Trdnjava Bokar je dvonadstropna utrdba kazamatskega tipa, ki izpod okrilja srednjeveškega obzidja s skoraj celim cilindričnim obsegom štrli v prostor.
Бокар

Бокар је једна од пет најважнијих кула на дубровачком градском бедему. Налази се на западном крају бедема, у непосредној близини тврђаве Ловријенац. Изградња и функција Кула је изведена и завршена по Мичелозовим нацртима 1570. године, иако је градња почела још 1461. Архитектонски је то чист и хармоничан кружни волумен са три венца, врло допадљив по унутрашњим просторијама и терасама. Има потковасти облик. Тврђава је служила за отварање артиљеријске ватре у сврху одбране градског опкопа и моста на Вратима од Пила те контролу приступа са мора у случају окупације или искрцавања непријатеља у лучици Пиле. У њој је казамат за чување муниције и мањих топова. Због положаја према мору, била је погодна за артиљеријске вежбе: од 1463. године, са Бокара, се испитивао домет топова. Литература Златно доба Дубровника 15. и 16. век, Музејски простор и Дубровачки музеј, Загреб-Дубровник, 1987.
Bokar (bastion)

Bokar eller Bokar-fästningen (kroatiska: Tvrđava Bokar) är en bastion i Dubrovnik i Kroatien. Den är en integrerad del av Dubrovniks ringmur och utgör Gamla stans västligaste utpost. Tillsammans med ringmuren och övriga försvarsverk utgjorde den en framträdande roll i den forna republiken Dubrovniks försvar. Den uppfördes 1461-1570 och dess primära roll var att försvara stadens största och viktigaste stadsport, Pileporten. Idag är Bokar en av Dubrovniks sevärdheter. Historik och beskrivning Bastionen började uppföras 1461 enligt ritningar av den italienske arkitekten Michelozzo di Bartolommeo. Den två våningar höga bastionens mest utskjutande del uppfördes på en klippa. För att stärka konstruktionen byggdes en valvbåge för att överbrygga klyftan mellan klippan och fastlandet. Äldre krönikor berättar att testavfyrningar med kanoner genomfördes från bastionen 1463 och att det 1470 pågick en debatt om vikten av slutföra projektet med dess uppförande. År 1555 fick bastionen tak och dess nuvarande utseende är från de sista arbetena som utfördes 1570. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Bokar (bastion). Referenser Noter
Františkánský klášter (Dubrovník)

Františkánský klášter a kostel v Dubrovníku, v Chorvatsku, je rozsáhlý komplex patřící řádu menších bratří. Skládá se z kláštera, kostela, knihovny a lékárny. Historie Klášter a kostel se začaly stavět v roce 1317 a převážná část prací byla dokončena ve 14. století. Podle novějšího výzkumu nebyl klášter přemístěn (dříve se předpokládalo, že byl přemístěn ze západního přístupu k městu), ale zůstal na svém starém místě, ale byl obehnán hradbami a stal se tak nedílnou součástí města. Boční strana kostela je obrácena k náměstí Placa. Dveře kostela jsou zaklenuty luxusním gotickým portálem, jediným, který přežil katastrofální zemětřesení v roce 1667. Portál je dílem místních kameníků bratří Andrijićů z roku 1498. Uprostřed se nachází kamenná pieta. Klášter (se 120 sloupy), z roku 1360, nese znaky pozdně románského slohu (hlavice sloupů) a gotiky (ztenčené proporce sloupů a další prvky). Nechal jej postavit Mihoje Brajkov z Baru. Je obklopen nejstarší dubrovnickou zahradou. Při požáru v roce 1667 zmizelo z klášterní knihovny asi 7 500 svazků knih a rukopisů. Díky tvrdé práci mnichů byla knihovna obnovena a dnes uchovává více než 70 000 děl, z nichž asi 20 000 jsou rukopisy, s 206 obzvláště cennými inkunábulemi. Knihovna také obsahuje rozsáhlý materiál, který má velký význam pro dějiny rané chorvatské literatury. Hudební oddělení knihovny uchovává mnoho děl starých chorvatských skladatelů s více než 100 unikátními díly světové úrovně. Sbírka muzea zahrnuje obrazy starých mistrů, jako je dubrovnický malíř Lovro Dobričević, všechny autogramy a rukopisy Luky Sorkočeviće, originální lékárenský inventář a zlatnické předměty. V klášteře je pohřbeno mnoho slavných obyvatel Dubrovníku, jako například Miho Pracat a Marojica Kaboga. Knihovna a zvonice byly poškozeny během války v roce 1991. Kostel je často využíván jako jedno z jevišť Dubrovnických letních her. Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Franciscan friary, Dubrovnik na anglické Wikipedii a Franjevački samostan i crkva u Dubrovniku na chorvatské Wikipedii.
Franciscan friary, Dubrovnik

The Franciscan friary and church is a large complex belonging to the Order of the Friars Minor. It consists of a friary, a church, a library, and a pharmacy. It is situated at the Placa, the main street of Dubrovnik, Croatia. History The earliest friary was built in the 13th century outside the walls. A new friary inside the walls and close to the Pile Gate, was built in 1317, but its construction took centuries. Parts of the complex were rebuilt several times. The church was destroyed by the earthquake of 1667. Amongst the losses was a statue by Pietro di Martino da Milano. The only element remaining is the decorated portal overlooking the beginning of the Placa, the main street of Dubrovnik. It was sculpted in 1498 in Gothic style by the workshop of the brothers Leonard and Petar Petrović. The almost life-sized Pietà in the central lunette, decorated with flamboyant leaves, is flanked by the figures of St. Jerome (holding a model of the pre-earthquake church) and St. John the Baptist. On top of the lunette stands the figure of the Father Creator. The interior of the church was reconstructed in Baroque style with a single nave. The marble pulpit survived the earthquake of 1667. The main altar with the statue of the resurrected Christ between four twisted marble columns was created by the sculptor Celia from Ancona in 1713. The five side altars were sculpted by the Venetian Giuseppe Sardi between 1684 and 1696. The decorations on the altar of St. Francis were painted in 1888 by the painter Celestin Medović. The poet Ivan Gundulić is buried in this church. The friary was built in 1360 in late Romanesque style by the master Mihoje Brajkov of Bar. The friary contains two cloisters. The upper cloister was built in Renaissance style, with arches and semicircular vaults. The lower cloister was built in Romanesque-Gothic style with arches, 120 columns and 12 massive pilasters and a promenade. The capitals on the colonnade of double ornamented hexaphoras are all different showing various geometric, plant-, human- and animal-like figures. The library (built in the 17th century) contains over 20,000 books, among them 1200 valuable old manuscripts, 137 incunables, seven books with old church corals, and the inventory of the old Friars Minor Pharmacy from 1317. The museum library also contains an exhibition of liturgical artifacts, including a 15th-century silver-gilt cross and silver thurible, and an 18th-century crucifix from Jerusalem and some paintings of old masters, such as "Ecce Homo" by Francesco Raibolini, also known as Francesco Francia (15th century) and a 14th-century head relic of St Ursula. The pharmacy dates from 1317 and is the oldest still-functioning pharmacy in Europe and the third oldest in the world. The library and the bell tower were damaged during the 1991 war. See also List of museums in Croatia References Franciscan Monastery - Dubrovnik Franciscan Monastery Museum Dubrovnik, history, culture, art heritage by Antun Travirka; Forum, Zadar, 2014; ISBN 978-953-179-884-6