NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Rijekas synagoga

Rijekas synagoga (hebreiska: בית הכנסת רייקה, kroatiska: Riječka sinagoga, italienska: Sinagoga di Fiume) är en kulturmärkt synagoga i Rijeka i Kroatien. Synagogan är en samlingspunkt för den judiska församlingen i Rijeka och en av tre synagogor i dagens Kroatien som inte förstördes under andra världskriget och som fortfarande nyttjas för religionsutövning. Den är belägen på gatuadressen "Ulica Ivana Filipovića 9" (Ivan Filipovićs gata 9) i stadsdelen Brajda. Rijekas synagoga är ej att förväxla med Rijekas stora synagoga som uppfördes år 1903, plundrades och sattes i brand av tyska nazister år 1944 och slutligen revs av de jugoslaviska kommunistiska myndigheterna år 1948. Historik Under historien har det funnits tretton synagogor i Rijeka. Dessa var i regel inhysta i hyrda lokaler. I slutet av 1800-talet uppgick stadens judiska befolkning till omkring 2 500 människor. År 1928 köpte en grupp ortodoxa judar mark vid den dåvarande gatan Via Galvani (idag Ivan Filipovićs gata). Syftet var att uppföra en ortodox synagoga för att samla stadens judiska ungdom för bland annat diskussioner och bönestunder. Den nya synagogan uppfördes år 1930. Åren 2002–2008 totalrenoverades byggnaden. Arkitektur Exteriör Synagogan invigdes år 1930 i dåvarande italienska Fiume (dagens Rijeka). Den uppfördes i modernistisk stil enligt ritningar av ingenjörerna Győzo Angyal och Pietro Fabbro. Synagogan upptar en yta om 225 kvadratmeter. Dess fasad är asymmetrisk, delvis reveterad och delvis täckt med röd tegelsten. Utöver reliefer av davidsstjärnan saknar fasaden övriga dekorationer och symboler. Byggnaden bär delvis medelhavsinfluenser och element associerade med art déco, däribland fönsternas pyramidala ändar. Interiör Synagogans insida är indelad i två delar: entrédelen och rummet för ceremonier. I rummet för ceremonier finns en balkong avsedd för kvinnor som under gudstjänster är avskilda från männen. Ett galler tjänar som avskiljare mellan balkongen och rummet. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Rijekas synagoga.﻿
Vrgada

Vrgada je ostrov v Chorvatsku v Jaderském moři. Nachází se v polovině cesty mezi Zadarem a Šibenikem, na souostroví severozápadně od Murteru a na jih od Biogradu na moru a 2,5 námořních mil (4,6 km) od pevniny. Má rozlohu 3,7 km2 a žije zde celkem 249 obyvatel. Jediné osídlení na ostrově je také pojmenováno Vrgada a je obklopeno borovým lesem. Hlavními průmyslovými odvětvími jsou zemědělství a rybolov. Na severovýchodním pobřeží je několik malých zátok. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Vrgada na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vrgada na Wikimedia Commons
Vrgada

Vrgada er en ø i øgruppen ud for byen Šibenik og ligger sydvest for Pašman i Kroatien. Vrgada har et areal på 3,7 km² og en befolkning på 212 (2021) Øen blev nævnt i skriftlig kilde af kejser Konstantin 7. Porphyrogennetos i midten af 900-tallet, og da under navnet Loumbrikaton. På en højde ovenfor gravlunden er det rester efter mure med firkantede vagttårne, sikkert rester af et castrum fra antikken og tidlig middelalder. Vrgada kan nås med skib fra Pakoštane; der er fem kilometer ind til fastlandet. Øen er bilfri og hører ind under kommunen Pakoštane. To parallelt løbende bjergkæder giver øen en vild karakter. Indbyggerne lever af landbrug, fiskeri og turisme. Referencer Vrgada on pakostane.info Officielt websted
Vrgada

Vrgada ist eine Insel des Archipels vor Šibenik und liegt südwestlich von Pašman, Kroatien. Die Insel wurde bereits von Konstantin VII. Mitte des 10. Jahrhunderts unter dem Namen Loumbrikaton erwähnt. Auf einer Anhöhe oberhalb des Friedhofs sind Mauerreste mit viereckigen Wehrtürmen, wahrscheinlich Reste des antiken und frühmittelalterlichen Castrums, erhalten. Vrgada kann man mit dem Schiff von Pakoštane aus erreichen. Vom Festland sind es etwa 5 Kilometer. Die kleine Insel ist autofrei und gehört zur Gemeinde Pakoštane. Zwei parallel verlaufende Gebirgszüge geben der Insel einen wilden Charakter. Die Bewohner leben von der Landwirtschaft, der Fischerei und vom Tourismus. Auf Vrgada finden in der Saison vom 19. Juli bis 31. August immer mittwochs (auf Kroatisch) und donnerstags (auf Englisch) geführte kostenlose Spaziergänge („Šetnja vrgadom“) über die Insel statt. Weblinks Webseite mit vielen Bildern Fotos vom Rundgang über die Insel Vrgada Belege
Vrgada

Vrgada (Croatian pronunciation: [vř̩ɡaːda]) is an island off the coast of Croatia in the Adriatic Sea. It is located halfway between Zadar and Šibenik, in the archipelago northwest of Murter and south of Biograd na moru, 2.5 nautical miles (4.6 km) from the mainland. It has area of 3.7 square kilometres (1 square mile). and population of 249. The only settlement on the island is also named Vrgada and is surrounded with pine forest. Main industries are agriculture and fishing. On northeast coast, there are several small coves. References Further reading Name Šenoa, Milan (1949). "Prilog poznavanju starih naziva naših otoka" [A Contribution to Learning the Old Names of Our Islands]. Hrvatski geografski glasnik (in Serbo-Croatian) (11–12) (published 1950-06-15): 75–82. ISSN 1331-5854. Vajs, Nada (1987-06-28). "O zaboravljenim hrvatskim imenima jadranskih otoka". Rasprave Instituta za hrvatski jezik (in Serbo-Croatian) (1): 163–173. ISSN 1849-0379. Demography Grgin, Tomislav (2000). "Podrijetlo žitelja otoka Vrgade" [Origin of Citizens of Vrgada Island]. Geoadria (in Serbo-Croatian). 5: 129–133. doi:10.15291/geoadria.158. ISSN 1331-2294.
Vrgada

La Isla Vrgada (en croata: Otok Vrgada)​​ es una isla frente a la costa de Croacia en el Mar Adriático. Se encuentra a medio camino entre Zadar y Šibenik, en el noroeste del archipiélago de Murter y el sur de Biograd na Moru, a 2,5 millas náuticas (4,6 kilómetros) de la parte continental.​ Cuenta con área de 3,7 kilómetros cuadrados​ y una población de 242 habitantes. El único asentamiento de la isla también se llama Vrgada y está rodeado de un bosque de pinos. Las principales industrias son la agricultura y la pesca. En la costa noreste, hay varias pequeñas calas. Véase también Geografía de Croacia Geografía de Europa Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Vrgada. Mapa de localización
Vrgada

Vrgada je otok u Jadranskom moru, ispred naselja Drage. Spominje ga Konstantin Porfirogenet već u srednjem vijeku, jer je bio od važnosti kao nadgledna točka jadranskog pomorskog puta. I danas postoje ruševine srednjovjekovne utvrde. Taj predio nosi lokalno ime Gradina i nalazi se na istoimenom brdu ponad samog mjesta. Otok je smješten između Draga na sjeveru, otoka Pašmana na sjeverozapadu, Kornata na jugozapadu i Murtera na jugoistoku. Najviša točka na otoku je vrh Srabljinovac s visinom 115 m. i. J. Manji dio površine otoka i danas se poljoprivredno obrađuje. Nekadašnje maslinike i vinograde danas prekriva borova šuma i makija. Preostalo stalno nastanjeno, većinom starije stanovništvo održava ekstenzivnu poljoprivredu. Ona se svodi na uzgoj ovaca, peradi, održavanje maslinika te uzgoj povrća za vlastite potrebe u predjelu zvanom Podvoda. Zanimljivost je da se i dalje uzgajaju neke starinske vrste povrća: čičvarda (Cicer arietinum), blitva (Beta vulgaris), lisnati kelj, jari grah itd. Otok obiluje biljnim vrstama koje nalazimo posvud u Sredozemlju i po tome se ne razlikuje od mnoštva otoka u ovome jedinstvenome krajoliku. Na otoku raste i mnoštvo samoniklog jestivog (smucnja), ljekovitog (Origanum sp.) te zaštićenog bilja, npr. razne podvrste Ophrys sp. Stanovništvo se bavi ribarstvom, pomorstvom i, nekada, skupljanjem soli. Moderna vremena promijenila su i načine privređivanja, pa se dio stanovništva koje ostaje na otoku bavi turizmom. Na Vrgadi se nalaze tri crkve. Današnja župna crkva sv. Trojice dovršena je 1687. g. Dimenzija je 21 x 7,50 m. Pored nje nalazi se zvonik visine 5 metara s 3 zvona. Jednobrodna starokršćanska crkvica sv. Andrije, pučki sv. Jadre, nalazi se u mjesnom groblju pokraj mora, na zapadnoj strani strmoga brda Gradine. Kapelica Gospe od Zdravlja nalazi se u palači knezova obitelji Damiani, koji su u 18. i 19. st. bili posjednici Vrgade. Na kamenu zidu imala je glagoljski natpis i u njoj vrijednu uljenu sliku Gospe s Djetetom u bizantskom stilu, obloženu srebrnim okvirom. Radno sposobno stanovništvo većinom odlazi u susjedne gradove i događa se proces depopulacije i starenja stanovništva, svojstven svim sličnim mediteranskim prostorima. Ljudi se na otoke vraćaju kao umirovljenici ili sezonski, povremeno posjećuju rodbinu. Poznate osobe Blaž Jurišić, hrvatski jezikoslovac, dijalektolog, pisac prvog hrvatskog dijalektološkog rječnika. Izvori Vanjske poveznice O otoku Vrgada
Vrgada

Vrgada is een eiland bij de kust van Kroatië in de Adriatische zee. Het ligt in het Šibenik archipel, ten noordwesten van Murter. 2,5 zeemijl (4,6 km) van het vasteland, het heeft een oppervlakte van 3,7 km² en een populatie van 242. De enige nederzetting op het eiland heet ok Vrgada en is omringd met naaldbos. De belangrijkste industrieën zijn agricultuur en vissen. Bij de noordoostkust, zijn verschillende kleine baaien.
Vrgada

Vrgada – wyspa położona na Morzu Adriatyckim u wybrzeży Chorwacji. Należy do Archipelagu Szybenickiego oraz leży na północny zachód od wyspy Murter i 4,6 km od kontynentu. Powierzchnia wyspy wynosi 2,315 km² a długość linii brzegowej 9,118 km. Jest zamieszkiwana przez 242 osoby. Jedyne zabudowania na wyspie znajdują się w miejscowości o takiej samej nazwie co wyspa i są otoczone lasem sosnowym. Zobacz też Wyspy Chorwacji Lista zamieszkanych wysp Chorwacji Przypisy
Вргада

Вргада (хорв. Vrgada) — остров в хорватской части Адриатического моря, административно относится к Задарской жупании. Находится в 35 километрах к юго-востоку от Задара и в шести километрах к югу от Пакоштане. На острове находится одноимённое поселение. Площадь острова — 2,32 км², длина береговой линии — 9 188 м. Высочайшей точкой острова является холм Сраблиновац (115 метров). Население острова сокращается: в 1981 году здесь проживало 311 человек, в 2001-м — 242. Основные отрасли экономики — сельское хозяйство и рыболовство. На острове находится маяк, сигнал которого виден с расстояния в три мили. С острова Вргада был родом известный хорватский лингвист Блаж Юришич. Примечания Ссылки Информация об острове Вргада . Архивировано 13 мая 2012 года.
Vrgada

Vrgada je majhen otok z istoimenskim naseljem, v Severni Dalmaciji (Hrvaška). Geografija Otok, na katerem stoji svetilnik, leži v severni Dalmaciji jugovzhodno od Pašmana. Severozahodno od Vrgade se nahaja otok Pašman, na jugovzhodu Murter, jugozahodno od otoka pa se nahajajo Kornati. Površina otoka je 2,31 km², dolžina obale meri 9,188 km. Najvišji vrh je 113 m visoki Srabljevac. Med dvema nizoma paralelnih gričev leži plodna dolina, katere konca se zaključujeta v morju in tvorita zaliva; na severozahodu zaliv Sv. Andrija, na jugovzhodu otoka pa zaliv Kranje. Otok je delno, predvsem na severovzhodu pokrit z borovim gozdom. Jugozahodna obala se strmo spušča v morje, na položnejši severovzhodnih obali pa so majhni zalivi s peščenimi plažami. Na otoku je samo eno naselje – Vrgada, ki leži na severovzhodni obali otoka v zalivčku Luka in je administrativno vključeno v občino Pakoštane. Zaliv Sv. Andrija je plitev, v dnu zaliva je morje globoko 0,5 metra. Na plitvine pred vplutjem v zaliv opozarja drog z oznakami. Pristati je možno ob štirih manjših pomolih, kjer pa morje nikjer ne preseže globine 1,7 metra. Zaliv je odprt severnim vetrovom. Zaliv Kranje je nenaseljen zaliv s plačljivimi bojami za privez. Globina morja v zalivu je do 6 metrov. Pred zalivom sta med Vrgado in otočkom Murvenjak dve ribogojnici. Zaliv je odprt južnim vetrovom. Prebivalstvo Na otoku je leta 1981 stalno živelo 311 prebivalcev, danes 249 prebivalcev. Gospodarstvo Prebivalci se ukvarjajo s kmetijstvom in ribolovom. Manjši del otoka kmetijsko obdelujejo, pri čemer nekdanje nasade oljk in vinograde preraščajo borovi gozdovi in makija. Oljčni nasadi se ohranjajo zgolj za potrebe prebivalstva, je pa prisotna vzgoja zelenjave za lastne potrebe v območju, imenovanem Povoda. Poleg tradicionalnih mediteranskih kultur pridelujejo tudi starinske vrste zelenjave, kot so blitva, čičerika, listnati ohrovt. Za pašnjo ovc koristijo tudi sosednje otočke: Murvenjak, Gira, Oblik in Šipnata. Prebivalstvo se ukvarja tudi z ribištvom, pomorstvom in občasno s solinarstvom. V zadnjem času pa je prisotna tudi turistična dejavnost. Delovno sposobni prebivalci se selijo v sosednja mesta, kar povzroča proces staranja prebivalstva. Na otok se vračajo sezonsko ali kot upokojenci. Zgodovina Vrgado omenja v starih listinah bizantinski cesar Konstantin Porfirogenet že v 10. stol. pod imenom Loumbrikaton. Na griču nad naseljem so ruševine zidu kvadratnega stolpa, ki so verjetno ostanek antične in kasneje zgodnje srednjeveške utrdbe. Lokalno se ta predel imenuje Gradina. Znane osebnosti Znani otočani: Blaž Jurišić (1891 do 1974), hrvaški jezikoslovec in dialektolog, avtor prvega hrvaškega narečnega slovarja Denis Latin (1966), hrvaški novinar in urednik Viri Glej tudi Seznam otokov Hrvaške
Вргада

Вргада је острво у Јадранском мору које припада Хрватској. Налази се испред насеља Драге. Помиње га Константин VII Порфирогенит у средњем веку, јер је био важна осматрачница на јадранском поморском путу. Рушевине средњовековне тврђаве и данас постоје. Подручје је локално познато као Градина и налази се на истоименом брду изнад самог града. Острво се налази између Драге на северу, острва Пашман на северозападу, Корната на југозападу и Муртера на југоистоку. Највиша тачка на острву је врх Срабљиновац са надморском висином од 115 метара. Мањи део површине острва се и данас обрађује. Некадашњи маслињаци и виногради сада су прекривени боровим шумама и жбуњем. Преостало стално насељено, углавном старије становништво одржава екстензивну пољопривреду. Она се своди на узгој оваца, живине, одржавање маслињака и узгој поврћа за сопствене потребе у подручју званом Подвода. Занимљиво је да се неке древне врсте поврћа и даље гаје: сланутак (Cicer arietinum), блитва (Beta vulgaris), кељ, млади пасуљ итд. Острво је богато биљним врстама које се налазе свуда у Медитерану и на тај начин се не разликује од многих острва у овом јединственом пејзажу. На острву расту многе дивље јестиве (смућиња), лековите (Origanum sp.) и заштићене биљке, на пример разне подврсте Ophrys sp. Становништво се бави риболовом, поморством и, понекад, сакупљањем соли. Модерно доба је променило и начин пословања, па се део становништва који је остао на острву бави туризмом. На Вргади постоје три цркве. Садашња парохијска црква Светог Тројства завршена је 1687. Њене димензије су 21 x 7,50 м. Поред ње је звоник висок 5 метара са 3 звона. Једнобродна ранохришћанска црква Светог Андрије, у народу позната као Свети Јадра, налази се на локалном гробљу поред мора, на западној страни стрмог брда Градина. Капела Госпе од Здравља налази се у палати породице Дамијани, која је поседовала Вргаду у 18. и 19. веку. Имала је глагољски натпис на каменом зиду и садржала је вредну уљану слику Богородице са дететом у византијском стилу, уоквирену у сребрни рам. Радно способно становништво углавном одлази у суседне градове, а долази до процеса депопулације и старења становништва, типичног за сва слична медитеранска подручја. Људи се враћају на острва као пензионери или сезонски, повремено посећујући рођаке. Познати људи Блаж Јуришић, хрватски лингвиста, дијалектолог, аутор првог хрватског дијалектолошког речника. Референце Спољашње везе О острву Вргада
Вргада

Вргада (хорв. Vrgada) - острів в хорватській частині Адріатичного моря, адміністративно відноситься до Задарської жупанії. Розташована за 35 кілометрів на південний схід від Задара і за 6 кілометрів на південь від містечка Пакоштане. На острові є однойменне поселення. Площа острова - 2,32 км ², довжина берегової лінії - 9 188 м . Найвищою точкою острова є пагорб Срабліновац (115 метрів ). Населення острова скорочується: у 1981 році тут проживало 311 осіб , в 2001-му - 242 . Основні галузі економіки - сільське господарство та рибальство . На острові розташований маяк, сигнал якого видно з відстані в три милі. З острова Вргада був родом відомий хорватський лінгвіст Блаж Юрішіч. Примітки Посилання Інформація про острів Вргада [Архівовано 13 травня 2012 у WebCite]
Tvrđa

Tvrđa je označení pro barokní pevnost v chorvatském městě Osijek, jedné z nejlépe dochované svého typu na území dnešního Chorvatska. Nachází se na břehu řeky Drávy cca 1,5 km východně od náměstí Ante Starčeviće. Představuje unikátní příklad barokního, správního i obchodního městského centra z 18. století. Historie Pevnost byla vybudována bezprostředně po stažení Turků z oblasti dnešního města Osijeku. Výstavba pevnostního systému byla zahájena v roce 1712. Jeho součástí bylo pět bastionů a dvě brány (dokončeny roku 1715). Uvnitř opevnění se nachází městská zástavba s pravoúhlou uliční sítí, ne nepodobnou těm, které stojí např. v Terezíně nebo Josefově v Česku. Jednotlivé domy byly postaveny v období do roku 1735. Po svém dokončení představovala pevnost klíčový opěrný bod rakouského vojska na jižní hranici s Osmanskou říší (která se nacházela od r. 1699 na řece Sávě). Pro potřeby vojska a vojenské správy sloužila celá řada tehdejších budov. Vojenský význam areálu poklesl značně po Berlínském kongresu a okupaci Bosny a Hercegoviny Rakousko-Uherskem. V souvislosti s rozvojem města Osijeku byla velká část fortifikačního systému Tvrđi zbourána během 20. let 20. století. Mohly tak vzniknout nové třídy, parky a sportoviště pro město. Pevnost byla poškozena během bojů o Osijek při Chorvatské válce za nezávislost v 90. letech 20. století. Ve 21. století se stala turistickým centrem a nachází se zde i řada různých podniků pohostinství apod. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Tvrđa na srbské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Tvrđa na Wikimedia Commons
Tvrđa

Tvrđa (czytaj: twrdzia – dosł. twierdza) – starówka w Osijeku, położona nieco na uboczu (na wschód) od obecnego centrum miasta, powstała w miejscu dawnej habsburskiej twierdzy. Historia od średniowiecza do czasów osmańskich Nazwa Osijek pojawiła się po raz pierwszy w 1196. Miasto było ośrodkiem handlowym i portem od początków XII w. dzięki swemu położeniu na szlaku z Peczu i Budy na południe. Znajdował się tu romański kościół Świętej Trójcy. W latach 1526–1687 Osijek znajdował się w granicach imperium osmańskiego. Miasto nie uległo w tym okresie poważniejszym zmianom, ale powstałe w tym czasie miejsca kultu islamskiego, nadały mu orientalny charakter. Ślady średniowiecznego i tureckiego miasta zachowały się do dzisiaj, w tym resztki murów starej, tureckiej fortecy, znanej dziś jako "turecki mur" (Turski zid) lub "fort Filibeja" (Filebejeva utvrda), leżący obok drogi prowadzącej do Tvrđi. W czasach osmańskich Osijek uzyskał międzynarodowy rozgłos dzięki mostowi Sulejmana. Budowa mostu została rozpoczęta przez Ibrahima Paszę 16.08.1526 na rozkaz Sulejmana Wspaniałego. Most, łączący Osijek z Dardą, miał formę drogi opartej na palach o długości ok. 7 km i szerokości 6 m. Uważany za wielkie zagrożenie dla chrześcijańskiej Europy, był atakowany wiele razy. Zniszczono go w 1664 r., kiedy został podpalony na rozkaz bana chorwackiego Nikoli Zrinskiego (chorw. Nikola VII Zrinski), (węg. VII Zrínyi Miklós). Most został odbudowany za panowania Sulejmana II]. Ostatecznie został spalony przez armię habsburską w 1686 r]. Status i położenie Tvrđa jest najlepiej zachowaną w Chorwacji zabytkową barokową starówką miejską. Oddzielona od reszty miasta pasem parków i zieleni, a także szeroką ulicą Europska Avenija, pozostawała przez lata niewykorzystana turystycznie. Obecnie stan ten się zmienia, lecz długoletnie położenie na uboczu pozwoliło zachować autentyczne walory zabytkowe zespołu. Zabudowa Zabudowa skoncentrowana jest przy ulicach wybiegających z rynku (Trg Svetoga Trojstva), a od północy ograniczona rzeką Drawą, nad którą zaaranżowano bulwar spacerowy. Z pozostałych stron zlokalizowane są planty i rozległe parki miejskie. Część murów obronnych twierdzy jest zachowana, ocalała też Brama Wodna (Vodena vrata). Większość zabytków pochodzi z XVIII wieku, a główne z nich to: pojezuicki kościół św. Michała, klasztor Jezuitów, ratusz (obecnie Muzeum Slawońskie z bogatymi zbiorami archeologicznymi), kolumna Trójcy Świętej, stara poczta. Możliwy jest wstęp na mury miejskie, które stanowią dobry punkt widokowy na dachy starówki. Rozrywka i dojazd Na terenie całego zespołu intensywnie rozwija się funkcja gastronomiczna i hotelowa (głównie tanie hostele). Dojazd możliwy tramwajami do przystanku Tvrđa. Przypisy Zobacz też Tvrđa (Sisak) – starówka w Sisaku Bibliografia JarosławJ. Swajdo JarosławJ., JoannaJ. Stovrag JoannaJ., Chorwacja – praktyczny przewodnik, Bielsko-Biała: wyd. Pascal, 1999, s. 213, ISBN 83-87696-63-3, OCLC 749244721 .
Tvrđa

Tvrđa (em croata: [tʋr̂ːda]) é uma cidadela localizada na cidade de Osijek, na Croácia. É o edifício barroco mais bem conservado de todo o país e consiste em uma fortificação abaluartada construída pela Casa de Habsburgo, localizada na margem direita do rio Drava. Tvrđa foi descrita pelo World Monuments Fund como "um exemplo único de centro urbano militar, administrativo e comercial do barroco do século XVIII". A fortificação foi construída após a derrota das forças otomanas em 1687, devido a importância estratégica da localidade. Seguindo os planos de Mathias von Kaiserfeld e Maximilian Gosseau de Henef, em 1715 os cinco baluartes e as duas portas já estavam concuídas. Em 1735, a cidade interior é finalizada, bem como outros três baluartes ao norte. Após ter ficado totalmente pronta, Tvrđa já havia se convertido na maior fortaleza dos Habsburgo na fronteira com o Império Otomano. A cidadela recebe iluminação pública em 1717, além de ter sido o primeiro local da Croácia a receber abastecimento de água público. Finalmente, Tvrđa abre suas portas em 1751. A importância de Tvrđa diminuiu em consequência do aumento da estabilidade da região circundante, que por sua vez decorreu do Congresso de Berlim (1878). Partes da fortaleza foram destruídas na década de 1920 devido ao obstáculo que representavam ao desenvolvimento de Osijek. Se por um lado grande parte das fortificações foram demolidas, por outro o interior da fortaleza continua intacto e abriga várias igrejas, museus, escolas e outros edifícios públicos, assim como numerosos bares e restaurantes. Tvrđa também sofreu significativos danos durante a Guerra de Independência da Croácia, na década de 1990. Em 1996 foi incluída no World Monuments Watch List of Most Endangered Sites. Atualmente encontra-se na lista de sugestões da Croácia para o Patrimônio Mundial. Referências Ligações externas «Sítio oficial de Tvrđa» (em croata) «Agência para a Restauração de Osijek Tvrđa» (em croata)
Tvrđa

Tvrđa (svenska: Fästningen) är namnet på en stadsdel och befästning i Osijek i Kroatien. Tvrđa ligger i gamla stan i Osijek och är en befäst stadsdel. Den uppfördes av de österrikiska myndigheterna i början av 1700-talet och består av flera byggnader med stildrag från barocken. Befästningen anses vara en av de bäst bevarade ensemblen av byggnader i barockstil i Kroatien. 2005 sattes Tvrđa upp på Kroatiens tentativa världsarvslista. Historia Sedan osmanerna drivits på flykten 1687 och habsburgarna säkrat kontrollen över Osijek uppfördes en fästningsstad på Dravas östra flodbank. Befästningen uppfördes efter ritningar av de österrikiska arkitekterna Mathias von Kaiserfeld och Maximilian Gosseau de Henef. Arkitektur Den Heliga treenighetens torg (Trg svetog Trojstva) utgör Tvrđas centrala del. Runt torget finns flera byggnader i barockstil. Arkitekturen kännetecknas av strama och rena linjer som inte var typiskt för denna tid. Att byggnaderna saknar utsmyckningar förklaras med att de var byggda för soldater och tjänstemän. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Tvrđa. Referenser Fotnoter