Tunel Sveti Rok

Tunel Sveti Rok je druhý nejdelší tunel na dálnici A1 v Chorvatsku. Měří 5727 metrů a prochází pohořím Velebit. Nachází se na rozhraní Licko-senjské a Zadarské župy, přímo propojuje chorvatské vnitrozemí s dalmatským pobřežím. Poloha a okolí Tunel se nachází asi 35 km severovýchodně od Zadaru a 10 km východně od národního parku Paklenica. Celý leží v přírodním parku Velebit. Nejbližšími sídly při jeho portálech jsou na severní vnitrozemské straně drobné osady Smolčići a Balenova Plana a na jižní přímořské straně osada Marune, přes kterou vede historická Majstorska cesta z 19. století. Svůj název tunel nese po vesnici Sveti Rok (tj. Svatý Roch) vzdálené asi 7 km od severního portálu, součásti obce Lovinac. Jižní portál je na území obce Maslenica, nejbližším městem je Obrovac. Severní portál tunelu na lické straně se nachází ve výšce 561 m n. m. a jižní jadranský v 510 m n. m. Za jižním portálem následuje poměrně prudké klesání se třemi kratšími tunely a dvěma točkami (jedna úplná, jedna mírná) až na úroveň kolem 80 metrů nad mořem, které dálnice dosahuje u výjezdu Maslenica (exit 16). Horský masiv nad tunelem dosahuje výšek kolem 1100 m n. m., nejvyšší je bradlo Tulove grede (1120 m). Tunel prochází rozhraním mezi dvěma klimatickými zónami a to středomořskou a vnitrozemskou. Proto často vládne na obou stranách naprosto odlišné počasí. Historie Výstavba byla zahájena 16. srpna 1993 během probíhající chorvatské války za nezávislost. Místo severního portálu tak bylo například obsazeno srbskými vojáky. 16. října 1999 byl tunel proražen a automobilem jím projel tehdejší chorvatský prezident Franjo Tuđman. Západní tubus tunelu byl zprovozněn 30. června 2003, východní 30. května 2009. V té době byl nedaleko jižního portálu téměř dostavěn hotel s restaurací, který však nebyl nikdy zprovozněn a z důvodů majetkových sporů a komplikací zchátral a stal se ruinou. Lokalita tak slouží jen jako pusté odpočívadlo bez jakýchkoli služeb, pouze s působivým panoramatickým výhledem na pobřeží a moře (zejména zátoku Novigradsko more). Výstavba Tunel byl ražen Novou rakouskou tunelovací metodou za pomoci vrtání a trhacích prací. Během výstavby bylo odhaleno mnoho jeskyní a kaveren (tunel prochází krasovou oblastí vápencového Velebitu). Celková délka objevených chodeb byla přes 1 km a největší jeskyně byla 148 metrů dlouhá, 53 metrů široká a 62 metrů vysoká. Nalezené jeskyně způsobily jisté technologické problémy během výstavby, ale podařilo se je zachovat. Parametry Západní tubus, který byl otevřen dříve, je o něco delší než novější východní – měří 5727 metrů, zatímco východní pouze 5687 metrů. Tubusy jsou od sebe vzdáleny 25 metrů a jsou navzájem propojeny čtyřmi spojkami pro vozidla a dalšími patnácti pro pasažéry. Vlastnosti tunelu jsou podobné s parametry o něco málo delšího tunelu Mala Kapela, který byl stavěn ve stejné době. Oba tubusy mají 7,7 metru širokou vozovku se dvěma jízdními pruhy a chodníky po obou stranách. Pravidelně se vyskytují nouzové zálivy, odstavné plochy a SOS hlásky. Tunel je rovněž vybaven proměnlivým dopravním značením a rychlost v něm je omezena na 100 km/h. Poblíž obou portálů se nacházejí řídicí a údržbová střediska a také stanice požární ochrany. Před oběma portály jsou odstavná parkoviště bez dalších služeb, s neveřejnými přejezdy na druhou stranu dálnice. Tunel Sveti Rok byl v roce 2010 oceněn organizací EuroTAP jako třetí nejbezpečnější tunel v Evropě. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Tunel Sveti Rok na slovenské Wikipedii. Související články Dálnice A1 (Chorvatsko) Tunel Mala Kapela Velebit Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Tunel Sveti Rok na Wikimedia Commons