NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Couvent franciscain de Dubrovnik

Le couvent franciscain de Dubrovnik, monastère franciscain de Ragusedit aussi monastère franciscain de frères mineurs est un monument considéré comme un chef-d'œuvre de l'art roman en Dalmatie. Il est situé à l'ouest de la ville de Dubrovnik dans l'avenue de la Placa. Il a été construit à partir de 1337, les franciscains souhaitant à l'époque se protéger en cas de guerre. Les cloîtres du monastère Il comporte un cloître roman de la Renaissance, réalisé en 1360 par l'architecte Mihoje Brajkov de Bar. Connu pour être un des chefs-d’œuvre architecturaux de la ville, il est ouvert à la visite. Le Couvent comprend également un petit cloître gothique, réservé aux moines. Sous les quatre galeries à arcades aux colonnettes du cloître roman et aux voûtes cruciformes, on peut voir de nombreuses peintures, dont la copie d'un tableau de Raguse avant le tremblement de terre de 1667, qui avait d'ailleurs complètement détruit l'église. Le portique monumental constitue l'une des plus grandes œuvres du gothique tardif de la ville. Il a été construit en 1499 par les frères Petrovic. Le Monastère contient aussi un tableau de Rudjer Boskovic. Les chapiteaux représentent une figure humaine, un animal fantasque, ou des végétaux. Vers 1860 ont été peintes des fresques représentant la vie de Saint-François. Le sarcophage de Gučetić, du XIVe siècle, sur le mur du cloître, comprend des reliefs. Le jardin contient également un puits gothique avec une statue de Saint-François. La bibliothèque du monastère Le monastère comprend une bibliothèque fermée au public, qui contient plus de 30 000 ouvrages, 1 500 manuscrits, 137 incunables, 7 livres de vieux chorals ainsi que des peintures précieuses de maîtres anciens, tels que l'Ecce Homo de Francesco Raibolini, connu aussi sous le nom Francesco Francia, une relique de la tête de Sainte Ursula du XIVe siècle et des bijoux et pièces d'orfèvrerie d'argent et d'or. Lors du Festival d'été de Dubrovnik ou à l'occasion de manifestations culturelles, l'église franciscaine est utilisée comme salle de concert. Le musée Le monastère franciscain de frères mineurs comprend aussi un petit musée où sont exposés notamment les ustensiles anciens (mortiers, appareils de distillation) utilisés pour la pharmacie du Couvent ainsi que des reliques, des manuscrits et des tableaux du XVe siècle. La plus ancienne pharmacie d'Europe Le couvent abrite à l'intérieur de la Porte Pile la pharmacie franciscaine « Male Brace » fondée en 1360 est la plus ancienne pharmacie d'Europe, qui était autrefois celle du monastère franciscain. Elle comprend notamment un comptoir à colonnades. Aujourd'hui, elle vend des produits cosmétiques naturels, des parfums et des infusions fabriqués selon les recettes ancestrales qui datent de 1317. La pharmacie se visite. Ses meubles datent du XVIe siècle. Elle possède aussi des vases de Sienne et de Florence des XVe et XVIe siècles. Notes et références Voir aussi Articles connexes Dubrovnik Pharmacie franciscaine de Dubrovnik Liens externes Site non officiel Portail de la Croatie Portail du catholicisme
Franjevački samostan i crkva u Dubrovniku

Samostan i crkva unutar gradskih zidina počeli su se graditi 1317. godine, a glavnina radova dovršena je u 14. stoljeću. Prema novijim istraživanjima samostan nije premještan (prije se mislilo da je premješten sa zapadnog prilaza gradu) nego je ostao na starom mjestu, ali je opasan zidinama i na taj način postao sastavnim dijelom grada. Prema Placi gleda bočna strana crkve. Vrata crkve nadsvođena su raskošnim gotičkim portalom, koji se jedini sačuvao u katastrofalnom potresu 1667. godine. Portal je djelo domaćih klesara braće Andrijića iz 1498. godine. Središnja je kamena pieta. Klaustar sa 120 stupova iz 1360. godine, koji nosi odlike kasne romanike (kapiteli stupova) i gotike (istanjene proporcije stupova i drugi elementi) podigao je Mihoje Brajkov iz Bara, a okružuje najstariji dubrovački vrt koji se u neprekidno njeguje od premještanja samostana unutar gradskih zidina. U sklopu samostana od 1317. godine do danas djeluje ljekarna, treća po starosti u Europi. Do 1901. godine nalazila se u malom klaustru sjeverno velikog, a danas je lijevo od ulaza u samostan. Samostansku knjižnicu uredio je filozof i teolog Vital Andrijašević. U požaru nakon Velike trešnje 1667. nestalo je oko 7500 svezaka knjiga i rukopisa u samostanskoj knjižnici. Obnovljena je marom redovnika i danas čuva više od 70 tisuća djela od kojih oko 20.000 primjeraka rukopisa, s posebno vrijednih 206 inkunabula. U knjižnici je i opširna građa velike važnosti za povijest starije hrvatske književnosti. Knjižnica čuva najstariji hrvatski bibliotečni zapis u obliku knjige s popisom tadašnje građe i jedan od dva sačuvana primjerka prvog izdanja Marulićeve Judite. Glazbeni dio knjižnice čuva mnoga djela starih hrvatskih skladatelja s više od 100 svjetskih unikata. U muzejskoj zbirci nalaze se slike starih majstora poput dubrovačkog slikara Lovra Dobričevića, svi autografi i rukopisi Luke Sorkočevića, izvorni inventar ljekarne i zlatarski predmeti. U sklopu samostana pokopani su mnogi poznati dubrovčani poput Miha Pracata i Marojice Kaboge. Tijekom Domovinskog rata na samostan je palo više od pedeset granata. Crkva se često koristi kao jedna od scena Dubrovačkih ljetnih igara. Izvori Literatura Robin Harris: Povijest Dubrovnika, Golden marketing-Tehnička knjiga, Zagreb 2006. Galerija Vanjske poveznice Otkriven zidni oslik u Franjevačkom samostanu u Dubrovniku (na stranicama Hrvatskog restauratorskog zavoda) Arhivirana inačica izvorne stranice od 15. studenoga 2013. (Wayback Machine)
Chiesa e monastero dei Francescani di Ragusa

La chiesa e monastero dei Francescani sono un grande complesso appartenente all'Ordine dei Frati Minori. Si compone di un monastero, una chiesa, una biblioteca e una farmacia. Si trova a Placa, detta Stradun, la strada principale di Ragusa, in Croazia. La chiesa si presenta all'interno a navata unica con altari barocchi. La chiesa conserva anche, oggi in sagrestia, un complesso di tavole composte in una pala, che costituivano l'altare dell'armadio delle reliquie, opera di Pierantonio Palmerini e commissionatenel 1527 dal patrizio Luca Bunic e completata probabilmente nel 1529. Il convento comprende un con chiostro e vi ha annesso un museo. Note Bibliografia Antun Travirka, Dubrovnik, history, culture, art heritage, Forum, Zara, 2014, ISBN 978-953-179-884-6. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa e monastero dei Francescani di Ragusa Collegamenti esterni Profilo della chiesa Archiviato il 25 settembre 2020 in Internet Archive.
Franciscanerklooster (Dubrovnik)

Het Franciscanerklooster van Dubrovnik (Kroatisch: Franjevački samostan i crkva u Dubrovniku , Italiaans: Chiesa e monastero dei Francescani di Ragusa , Duits: Franziskanerkloster und kirche in Ragusa , Hongaars: A Raguzai Ferences-kolostor) is historische abdij en tegenwoordig een museum met kunstvoorwerpen van religieuze objecten en andere voorwerpen die de orde toebehoren, in het uiterste westen van de ommuurde stad van Dubrovnik of wel Intra muros. Het kloostercomplex bestaat uit meerdere binnenhoven, waarin kruisgangen zijn te vinden. Binnen het complex zijn verschillende bouwstijlen te vinden, waaronder de Romaanse architectuur, Gotiek , Renaissance en Barok.In het complex is ook een van de oudste apotheken ter wereld te vinden; deze apotheek is al in gebruik sinds 1317. De grootste delen van het complex, zijn herbouwd na de aardbeving van 1667 in Dubrovnik. Op één kruisgang, de portaalpartij aan de zuidkant van het complex in Venetiaans-gotische stijl met daarboven een beeldhouwwerk met een Pietà uit 1499 en een marmeren kansel na, die nog echt origineel zijn.
Convento franciscano (Dubrovnik)

O convento e igreja franciscana de Dubrovnik constituem um enorme complexo pertencente à Ordem dos Frades Menores. Consiste em um convento, uma igreja, uma biblioteca e uma farmácia. Está localizado na Placa, a rua principal de Dubrovnik, na Croácia. O convento mais antigo foi erguido no século XIII fora das muralhas. Um novo convento foi erguido em 1317, dentro das muralhas e perto do Portão Pile. Referências
Frančiškanski samostan, Dubrovnik

Frančiškanski samostan stoji levo od Velikega Onofrijevega vodnjaka za renesančno cerkvijo sv. Spasa v Dubrovniku. Samostan so pričeli graditi leta 1317. Grajen je v prehodnem stilu iz romanike v gotiko. Najstarejši ohranjeni del samostanskega kompleksa je klaustar, ki ga z vseh štirih strani obdajajo romanski stebri. Na sredini samostanskega dvorišča je gotski vodnjak, nad njim pa kip sv. Frančiška. Samostanska lekarna, ki obstaja že od leta 1317 in je ena najstarejših v Evropi. V samostanu čuvajo predmete, ki so povezani z zgodovino lekarne, poleg tega pa samostan hrani še izredno bogato bibloteško zbirko starih rokopisov, inkunabul in iluminiranih knjig.
Фрањевачки самостан у Дубровнику

Фрањевачки самостан у Дубровнику је самостан фрањевачког опсервантског реда у Дубровнику. Основан је у 13. веку, а све до 1899. године припадао је Дубровачкој фрањевачкој провинцији. Данас се налази у саставу Фрањевачке опсервантске провинције светог Јеронима у Далмацији и Истри. Историја Самостан је раније стајао на западном прилазу граду, али је из безбедосних разлога премештен. Самостан и црква унутар старог градског језгра почели су се градити 1317. године, а већина радова завршена је у 14. веку. Према Страдуну гледа бочна страна цркве. Повише врата цркве је раскошни готички портал, који се једини сачувао у катастрофалном земљотресу 1667. године. Портал је дело домаћих каменорезаца браће Андријића из 1498. године. Централна је камена Пиета. Каснороманички клаустер са 120 стубова из 1360. године, је израдио Михоје Брајков из Бара, а окружује најстарији дубровачки врт који се континуисано негује од премештања самостана унутар градских бедема. У склопу самостана од 1317. године до данас ради апотека, трећа по старости у Европи. До 1901. године се налазила у малом клаустру северно великог а данас је лево од улаза у самостан. У пожару након Велике трешње 1667. је нестало око 7.500 томова књига и рукописа у самостанској библиотеци. Обновљена је радом монаха и данас чува више од 70.000 дела од којих око 20.000 рукописа, са нарочито вредних 206 инкунабула. У библиотеци је и детаљна грађа велике важности за историју старије хрватске књижевности. Библиотека чува најстарији хрватски библиотечни запис у облику књиге са списком тадашње грађе и једну од две сачуване копије првог издања Марулићеве Јудите. Музички део библиотеке чува многа дела старих хрватских композитора са више од 100 светских униката. У музејској колекцији се налазе слике старих мајстора попут дубровачког сликара Ловра Добричевића, оригинални инвентар апотеке и златарски предмети. У склопу самостана су покопани многи познати Дубровчани попут Миха Працата и Маројице Кабоге. Краљица Марија је поклонила звоно самостану, постављено пред крај 1938. Током рата у Хрватској на самостан је пало преко педесет граната. Црква се често користи као једна од сцена Дубровачких летњих игара. Види још Дубровачка фрањевачка провинција Референце Литература Спољашње везе Franjevački samostan male braće u Dubrovniku
Porta de Pile

La porta de Pile a Dubrovnik (Croàcia) és l'accés a la ciutat vella (Grad) des del barri de Pile, que avui forma el nucli central de la ciutat de Dubrovnik. La vella ciutat emmurallada només tenia dues portes, una per Pile i una altra per Ploče, cosa que feia molt difícil conquerir la ciutat.
Pile-Tor

Das Pile-Tor ist ein Stadttor in der kroatischen Stadt Dubrovnik. Es befindet sich an der westlichen Seite der Altstadt im früher wirtschaftlich bedeutenden Ortsteil Pile. Es wurde 1460 an der Stelle eines früheren Tores gebaut. Es handelt sich um einen Komplex gut befestigter Tore und Brücken, die über einen tiefen Burggraben führen; zusätzlich wurde das Tor durch die Festung Bokar geschützt. Das heutige Aussehen des Tores stammt aus dem Jahr 1537, als das äußere Tor mit einem festungsartigen Halbkreisturm umgestaltet wurde. Zum Pile-Tor, das aus einem inneren und einem äußeren Tor besteht, führt eine steinerne Brücke sowie eine hölzerne Zugbrücke, die früher jeweils abends geschlossen wurde. Die erste Steinbrücke mit lediglich einem Bogen wurde 1397 gebaut und 1471 durch eine neue mit drei Bögen ersetzt (entworfen vom Paskoje Miličević), wovon allerdings nach 1533 ein Bogen zerstört wurde. Das 1397 erbaute erste Tor diente als Vorlage für das 1449/50 erbaute Ploče-Tor. Einzelnachweise Weblinks www.dubrovnikcity.com, eine interaktive Karte der Altstadt
Vrata od Pila

Vrata od Pila (Gradska vrata od Pila) su zapadni ulaz u dubrovački stari grad, tradicionalno prvi susret s gradom, a nalaze se u dijelu zvanom Pile po kojem su i dobile ime. Vrata od Pila se nalaze na mjestu nekadašnje tvrđave od Pila koja je postojala već 972. godine, a srušena je 1818. godine, ali se i danas vide ostatci te tvrđave između vanjskih i unutarnjih vrata. Vanjska su vrata sagrađena 1573. godine, u obliku renesansnog luka, u zidu istoimene polukružne tvrđave. Iznad njih se nalazi kip sv. Vlaha, dubrovačkog sveca – zaštitnika. Do vrata se dolazi preko kamenog mosta na tri luka, s kamenim klupama uz ogradu. Most je 1471. godine podigao Paskoje Miličević, gradski inženjer čije je ime povezano s nastankom mnogih objekata u Dubrovniku. Most završava drugim drvenim pokretnim mostom koji se u vrijeme Dubrovačke Republike u određeni noćni sat podizao, a u ranim jutarnjim satima spuštao i propuštao prigradsko stanovništvo i trgovce. Unutarnja vrata od Pila ugrađena su u glavnom gradskom zidu. Građena su u obliku gotičkog luka 1460. godine, na mjestu starijih vrata o kojima postoje podatci iz 13. stoljeća. Kip sv. Vlaha nad unutarnjim vratima isklesao je jedan od najboljih hrvatskih kipara u 20. stoljeću Ivan Meštrović. Gradska vrata su se zaključavala, a ključ se čuvao u stražarnici Kneževa dvora. Pile, kako se zove veliki dio zapadnog gradskog predgrađa, riječ je grčkog podrijetla, a prevedeno na hrvatski znači vrata. Vanjske poveznice Društvo prijatelja dubrovačke starine Arhivirana inačica izvorne stranice od 26. lipnja 2012. (Wayback Machine) Vrata od Pila
Brama Pile

Brama Pile (chorw. Vrata od Pila) – brama miejska w zachodniej pierzei murów miejskich Dubrownika, między basztami Puncjela i Minčeta. Prowadziła do przedmieścia Pile i obsługiwała większość ruchu lądowego. Przejście przez mury w miejscu bramy Pile było najstarszym z istniejących - funkcjonowało od czasu założenia miasta, początkowo jako jedyny dostęp z zewnątrz, bo znajdowało się w punkcie, gdzie wysepka Lausa mieszcząca najstarszą część Dubrownika stykała się z lądem stałym (do XII wieku miasto zajmowało tylko południową część dzisiejszej starówki, oddzieloną od stałego lądu na północy wąską i płytką zatoczką morską w miejscu dzisiejszej ulicy Stradun, na którą wychodzi brama). Brama Pile składa się z bramy zewnętrznej i wewnętrznej. Nad bramą wewnętrzną stała baszta Pile, poświadczona w 972. Pierwsze wzmianki o bramie wewnętrznej pochodzą z XIII wieku. Dzisiejszą bramę wewnętrzną zbudowano w 1460 w stylu gotyckim, na wzór bramy Peskarija po przeciwnej stronie miasta. W 1818 Austriacy rozebrali basztę Pile. We wnęce nad bramą zewnętrzną stoi posąg świętego Błażeja dłuta słynnego XX-wiecznego chorwackiego rzeźbiarza Ivana Meštrovicia. Brama zewnętrzna, wychodząca bezpośrednio na fosę, została wzniesiona w 1537 w stylu renesansowym. W 1397 nad fosą przerzucono stały kamienny most o jednym przęśle. Przy poszerzeniu fosy w 1471 most ten został rozebrany i zastąpiony kamiennym mostem o trzech przęsłach projektu Paskoje Miličevicia. W 1533-37 przęsło przed bramą zostało zastąpione drewnianym mostem zwodzonym. Bibliografia Sławomir Adamczak, Katarzyna Firlej Chorwacja i Czarnogóra. Praktyczny przewodnik, wydanie pierwsze, Wydawnictwo Pascal, Bielsko-Biała 2003, ISBN 83-7304-154-0, s.234-252 Zuzanna Brusić, Salomea Pamuła Chorwacja. W kraju lawendy i wina. Przewodnik, wydanie III zaktualizowane, Wydawnictwo Bezdroża, Kraków 2006, ISBN 83-60506-45-0, s.260-282 Piers Letcher Chorwacja. Przewodnik turystyczny National Geographic, wydanie polskie, Wydawnictwo G+J RBA, b.m.w., 2008, ISBN 978-83-60006-70-2, s.343-381 Robert Župan Dubrovnik. Plan grada - city map - Stadtplan - pianta della citta, TRSAT d.o.o., Zagreb 2006, ISBN 978-953-6107-35-3 Dubrovnik. Gradske utvrde i vrata od Grada (chorw.)
Vrata s Pil, Dubrovnik

Vrata s Pil so zahodna, najstarejša mestna vrata v Dubrovnik. Dolga stoletja so bila glavni vhod v mesto, tako da je zaradi tega ves zahodni predel mesta pred obzidjem dobil ime Pile (grš. πύλη), kar v grščini pomeni vrata. Današnji videz mestnih vrat je iz 1537, ko je sezidan polkrožni stolp na zunanjih vratih z renesančnim lokom in kipom sv. Vlaha (sv. Blaža), zaščitnikom Dubrovnika, v bogato okrašeni niši v zidu. Do vrat se pride preko kamnitega mosta, pred samim vhodom pa je lesen dvižni most, ki so ga ob posebni slovesnosti vsak večer vzdigovali. Prvotni kamniti most je 1397 pozidal mojster Ivan iz Siene, medtem ko je kasnejši daljši most zgrajen po načrtih znanega dubrovniškega mojstra Miličevića. Novi most je premoščal globok obrambni jarek, ki so ga skopali okoli celotnega mestnega obzidja. Notranja vrata so bila sezidana v gotskem slogu leta 1460 na mestu, kjer so nekoč stala manjša mestna vrata. Za Vrati s Pil se odpira trg Poljana Paskoja Miličevića in glavna mestna ulica Placa. Okoli trga Paskoje Miličevića je nakaj zanimivih zgradb: levo stoji cerkev sv. Odrešenja - cerkev sv. Spasa, za njo frančiškanski samostan, sredi trga se nahaja Veliki Onofrijev vodnjak, na južnem delu trga pa samostan sv. Klare.
Врата од Пила

Врата од Пила (Градска врата од Пила) су западни улаз у дубровачко старо градско језгро, традиционално први сусрет са градом, а налазе се у делу званом Пиле по којем су и добиле име. Врата од Пила се налазе на месту некадашње тврђаве од Пила која је постојала већ 972. године, а срушена је 1818. године, али се и данас виде остаци те тврђаве између спољних и унутрашњих врата. Спољна врата су саграђена 1573. године, у облику ренесансног лука, у зиду истоимене полукружне тврђаве. Изнад њих се налази кип св. Влаха (Власија), дубровачког свеца-заштитника. До врата се долази преко каменог мостa на три лука, са каменим клупама уз ограду. Мост је 1471. године подигао Паскоје Миличевић, градски инжењер чије је име повезано са настанком многих објеката у Дубровнику. Мост завршава другим дрвеним покретним мостом који се у време Дубровачке републике у одређени ноћни час подизао, а у раним јутарњим сатима спуштао и пропуштао приградско становништво и трговце. Унутрашња врата од Пила уграђена су у главном градском зиду. Грађена су у облику готичког лука 1460. године, на месту старијих врата о којима постоје подаци из 13. века. Кип светог Влаха над унутрашњим вратима је исклесао један од најбољих хрватских вајара у 20. веку Иван Мештровић. Градска врата су се закључавала, а кључ се чувао у стражарници Кнежевог двора. Пиле, како се зове велики део западног градског предграђа, је реч грчког порекла а преведено на српски значи врата. Референце Спољашње везе Друштво пријатеља дубровачке старине Врата од Пила
Pileporten

Pileporten (kroatiska: Vrata od Pila) är en stadsport i Dubrovnik i Kroatien. Stadsporten är belägen i den västra delen av Gamla stan och består av en inre och en yttre port som tillsammans bildar en halvcirkulär enhet. Den inre delen är från år 1460 och den yttre delen uppfördes år 1537. Pileporten är den största porten som leder till den befästa stadskärnan. Under flera århundraden var stadsporten den främsta ingången till det gamla Dubrovnik. Dess namn Pile, tillika namnet på stadsdelen utanför porten, härrör från gammalgrekiskans polai med betydelsen "port". Idag är porten en av Dubrovniks sevärdheter och turistattraktioner. Historik och beskrivning Pileporten är belägen på platsen för det tidigare Piletornet eller Pilefästningen (Tvrđava od Pila). Belägg för detta torns/fästnings exsistens finns från år 972. Piletornet revs år 1818 men delar av det är bevarade mellan den yttre och inre porten. Den yttre porten byggdes år 1537 i renässansensstil. I en nisch ovanför porten finns en skulptur föreställande Dubrovniks skyddshelgon sankt Blasius. Under skulpturen finns tre mindre skulpturer föreställande huvudena av två kvinnor och en man. Kring denna avbildning finns en legend som talar om en franciskanmunk som förförde två nunnor från det närliggande Sankta Klaras kloster. En valvbro i sten uppförd år 1471 enligt ritningar av Paskoje Miličević leder över en vallgrav, numera en trädgård, fram till porten. Den inre porten som leder genom ringmuren uppfördes år 1460 och har formen av en gotisk båge. Belägg för en äldre port på platsen för den inre delen av dagens Pileport finns från 1200-talet. Skulpturen ovanför spetsbågen föreställande sankt Blasius är ett verk av Ivan Meštrović. Den inre porten leder genom stadsmuren till Pasko Miličevićs torg och Stradun i Gamla stan. Under medeltiden låstes porten nattetid och nycklarna förvarades då i Rektorspalatset. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Pileporten.
Dolac Market

Dolac (pronounced [dɔ̌lat͡s]) is a farmers' market located in Gornji Grad - Medveščak city district of Zagreb, Croatia. Dolac is the most visited and the best-known farmer's market in Zagreb, well known for its combination of traditional open market with iconic red umbrella stalls and a sheltered market below. It is located above Ban Jelačić Square, between the oldest parts of Zagreb, Gradec and Kaptol. The daily market, on a raised square a set of stairs up from Jelačić, has been the city’s major trading place since 1930. Farmers from surrounding villages come to sell their home-made foodstuffs and very fresh fruit and vegetables. In the covered market downstairs are butchers, fishmongers and old ladies selling the local speciality sir i vrhnje (cheese and cream). Flowers and lace are also widely available. Alongside, the renovated fish market sells fresh produce every day but Monday. References Sources Dolački vremeplov (in Croatian) Karlo Vajda i Vjekoslav Bastl: Izgradnja tržnice na Dolcu u Zagrebu, 1928.-1936. (in Croatian) External links Tržnica Dolac (in Croatian) DOLAC: Najveća, najpoznatija i najvažnija tržnica u Zagrebu (in Croatian)