NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kapela sv. Terezije Avilske u Zagrebu

Kapela sv. Terezije Avilske katolička je kapela koja se nalazi u zagrebačkoj četvrti Maksimir u naselju Jazbina. Sastavni je dio župe Remete te se smatra područnom kapelom. U funkciju je stavljena u sedamdesetim godinama 20. stoljeća kada je glavna jazbinska cesta bila obični neasfaltirani put, te su mještani morali predugo pješačiti do župne crkve Uznesenja Blažene Djevice Marije. Povijest Povijest filijalne kapele sv. Terezije Avilske započinje 1972. godine. U početku se je liturgija odžavala u kući na adresi Jazbina 41. Nakon što je u II. Jazbinskom odvojku br. 2 kupljena kuća, od 1974. misna se slavlja održavaju na lokaciji na kojoj se kapela nalazi i danas. Kapela je malena, a u dvorišnom prostoru crkve nalazi se park koji je mjesto okupljanja male djece zajedno sa njihovim roditeljima. Povezani članci Dodatak:Popis katoličkih crkava u Zagrebu Izvori
Kapela Majke Božje Lurdske u Čulincu

Kapela Majke Božje Lurdske katolička je kapela koja se nalazi u zagrebačkoj četvrti Gornja Dubrava u naselju Čulinec. Građena je od 2005. do 2008. godine. Povijest i arhitektura Kapela je građena prema projektu arhitekta Tomislava Premerla iz 2005. godine. Smještena je u predjelu guste stambene izgradnje obiteljskih kuća, te nije dio širih gradskih vizura. Radi visokog je zvonika element vizura užega urbanističkog konteksta. Ispred kapele je oblikovan pristupni trg jakoga javnog karaktera. Liturgijski prostor je izgrađen na kvadratnom tlocrtu te je organiziran po dijagonali. Na dijagonalnoj se osi kvadrata nalazi ulaz u liturgijski prostor i prezbiterij. Svetište, pjevalište i kapela su smješteni u kutovima kvadratnog tlocrta te se, iako su jasno razgraničeni, ‘prelijevaju’ jedan u drugi zadovoljavajući na taj način postkoncilske zahtjeve shvaćanja mise kao slavlja čitave kršćanske zajednice. U unutrašnjosti svetišta se nalazi drveni plitko-kupolasti svod, oblikovan od radijalnih greda između kojih je dašćani podgled. Galerija Povezani članci Dodatak:Popis katoličkih crkava u Zagrebu Izvori
Maison Turque

La Maison Turque (en croate : Turska kuća ; italien : Casa Turca), également connue sous le nom de Maison Bartolich-Galletich-Nicolaides, est un bâtiment historique de Rijeka en Croatie. Histoire Le palais a été érigé en 1879 pour Antonia Bartolich Galletich, une noble locale qui, devenue veuve, s'est remariée avec un homme d'origine gréco-arménienne nommé Nikolai Nikolaki Effendi de Nicolaides, qui avait vingt-deux ans à l'époque. Ce dernier, qui avait servi pendant plusieurs années comme représentant diplomatique et commercial turc en Espagne, avait été nommé consul de Turquie à Fiume en 1898. Quelques années plus tard, en 1906, le palais fut remodelé à la demande du couple : un niveau supplémentaire fut ajouté et les façades furent refaites à la mode orientale selon les plans de l'architecte Carlo Conighi. Description Le bâtiment se distingue par son style éclectique d'inspiration orientale qui combine des éléments de l'Art nouveau, de l'historicisme et de l'art mauresque utilisés sur la façade. Il présente des fenêtres cintrées de formes diverses et des décorations variées, notamment des motifs géométriques et floraux et 96 ornements calligraphiques uniques constitués de l'inscription, réalisée dans quatre variétés différentes de l'alphabet arabe de versets tirés du Coran. On y trouve cependant également des représentations de figures humaines, une caractéristique étrangère à l'art islamique. Galerie Notes Source de traduction Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la Croatie
Turska kuća u Rijeci

Turska kuća ili Casa turca, nalazi se na križanju ulica Verdijeve i Lisinskog u Rijeci, a nastala je u vrijeme Austro-Ugarske monarhije. Povijest Izgrađena je u neomaurskom stilu s lukovima iznad prozora, balkonskih vrata i potkrovnih prozora, ukrašenim biljnim i geometrijskim ornamentima, ljudskim likovima te arapskim pismenima i brojkama. Natpisi su na arapskom jeziku i pisani su različitim varijantama arapskoga pisma. Oko njih su biljni ornamenti, a ispisi su u središtu kupolastog i potkovičastog dijela iznad prozora, balkonskih vrata, kao i izravno ispod krova u četverokutnicima. Bila je vlasništvo Nikolaja Nikolaki-efendije Nikolaidesa (1855. – 1933.), dugogodišnjega osmanskog diplomatskog i trgovačkog predstavnika u Španjolskoj, a potom konzula u Rijeci od 1898. godine. Godine 1891. oženio se imućnom Riječankom, dvadeset dvije godine starijom udovicom Antonijom Bartolich Gelletich koja će uložiti novac u rekonstrukciju obiteljske palače. O tome koliko je i ona sudjelovala u osmišljavanju novoga izgleda te građevine manje se zna. Stjecajem povijesnih okolnosti u kojima su se isprepleli životni putovi osoba poteklih iz različitih kultura tako se dogodilo da su jedan kršćanin u diplomatskoj službi Osmanskoga Carstva i njegova supruga Fijumanka dali projektirati zdanje na kojemu su se harmonično združila obilježja arapske andaluzijske arhitekture, kaligrafski ispisane muslimanske vjerske formule na arapskome, ime naručitelja i sultanov znak, te za islamsku dekorativnu umjetnost netipične freske na kojima su prikazani ženski i muški likovi. Muški lik negroidnih crta – moretto, morčić – na Turskoj kući ima ulogu citata i poveznice s lokalnom tradicijom. Dva kata i potkrovlje zgrade u neomaurskom stilu, dozidani na ranije već izgrađenom prizemlju, čine zanimljivu kombinaciju karakterističnu za arhitekturu historicizma. Cjelokupno znakovlje na fasadi odraz je utjecaja i prožimanja civilizacija i bolje od ikakvih ispisanih redaka otkriva sklonosti, ukus i iskustvo, a ponajprije kulturu onovremenog vlasnika zgrade. Tekstualni dio ukrasnih lukova, promatran skupa s arhitektonskim obilježjima zgrade, jedinstven je izvor za povijesno-umjetnička i kulturna istraživanja. Izvori Literatura Vanjske poveznice
Casa Turca

La Casa Turca (in croato Turska kuća), nota anche come Casa Bartolich-Galletich-Nicolaides, è un edificio storico di Fiume. Storia Il palazzo venne eretto nel 1879 per Antonia Bartolich Galletich, una nobile locale, che, rimasta vedova di suo marito, Tommaso Galletich, si risposò con un uomo di origini greco-armene di nome Nikolai Nikolaki Effendi de Nicolaides, all'epoca ventiduenne. Questi, che aveva servito per diversi anni come rappresentante diplomatico e commerciale turco in Spagna, era stato nominato console della Turchia a Fiume nel 1898. Qualche anno più tardi, nel 1906, il palazzo venne rimaneggiato per volere della coppia: si procedette all'aggiunta di un ulteriore livello (il quarto) e le facciate vennero rifatte alla moda orientale secondo i progetti dell'architetto Carlo Conighi. Descrizione L'edificio si distingue per lo stile eclettico di ispirazione orientale che coniuga elementi dell'Art Nouveau, dello storicismo e dell'arte moresca utilizzato nella facciata. Presenta finestre ad arco variamente conformate e diverse decorazioni, tra le quali figurano motivi geometrici e floreali e 96 ornamenti calligrafici, unici nel loro genere, consistenti nell'iscrizione, realizzata in quattro diverse varietà dell'alfabeto arabo (nastaliq, thuluth, kufic e tugrai) di versetti tratti dal Corano. Sono tuttavia presenti anche rappresentazioni di figure umane, tratto, questo, estraneo all'arte islamica. Galleria d'immagini Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Casa Turca
Турецкий дом (Риека)

Турецкий дом (хорв. Turska kuća или итал. Casa turca) расположен на перекрестке Верди и Лисинского в Риеке и был построен во времена Австро-Венгерской монархии. Он был построен во времена Австро-Венгерской администрации в 1879 году в неомавританском стиле с арками над окнами, балконными дверями и мансардными окна (точнее, окнами под крышей), украшенный цветочными и геометрическими узорами, человеческими ликами, арабским письмом и цифрами. Надписи на арабском языке и исполнены в разных вариантах арабской вязью. Вокруг них цветочные орнаменты и принты на куполообразных подковах над окнами, дверями, так и непосредственно под крышей. Мавританский стиль характеризуется переосмыслением и имитацией архитектурных приемов португальского, исламского и испанского средневекового зодчества. Дом был собственностью Николая Николаки-эфенди Ноклаидеса (Nikolaja Nikolaki-efendije Nikolaides) (1855—1933), бывшего дипломата и торгового представителя Османской империи в Испании, а с 1898 года консула в Риеке. Рядом с домом расположился центральный базар Риеки. Декоративные арки вместе с архитектурными восточными стилистическими особенностями здания — это уникальный ресурс для истории искусства и культурологии. Галерея Ссылки Visitrijeka.eu Архивная копия от 15 сентября 2016 на Wayback Machine visitRijeka >> What To See >> Architecture >> Turkish House. Архивная копия от 18 июня 2016 на Wayback Machine Službene stranice Grada Rijeke. Mojarijeka.hr >> Rijeka u oku promatrača.
Turkiska huset, Rijeka

Turkiska huset (kroatiska: Turska kuća, italienska: Casa turca) är en byggnad i Rijeka i Kroatien. Den kulturmärkta byggnaden uppfördes under den österrikisk-ungerska administrationen år 1879 och bär idag orientaliska stildrag. Byggnadens arkitektoniska nymoriska stil är unik för Kroatien och den är på grund av det och sin färgglada och utarbetade fasad en av Rijekas sevärdheter. Turkiska huset är beläget i stadsdelen Luka, vid korsningen Vatroslav Lisinskis gata (Ulica Vatroslava Lisinskog) och Verdis gata (Verdijeva ulica), i närheten av Stora saluhallen i den centrala delen av staden. Arkitektur och historik Byggnaden uppfördes år 1879 i dåvarande österrikisk-ungerska Fiume vars officiella kroatiska namn idag är Rijeka. Den ägdes av den lokala änkan och adelsdamen Antonia Bartolich Galletich som år 1891 lät äkta den 22 år yngre armeniern Nikolaki Effendi de Nicolaides. Denne hade under flera år tjänat som osmansk diplomat och handelsrepresentant i Spanien. År 1898 kom han till Rijeka för att där tjäna som grekisk-turkisk konsul. Paret bodde i Bartolich Galletichs familjehus (sedermera kallat Turkiska huset). På Nikolaides initiativ antog byggnaden gradvis en orientalisk stil. Rekonstruktionen av den ursprungliga byggnaden finansierades med hustruns besparingar. Bland annat tillkom 96 inskriptioner på fyra olika varianter av arabiska på byggnadens fasad. Inskriptionerna kommer från Koranen och har en universell betydelse, såsom "sanningen är vår räddning" och "lita på Gud". Referenser Fotnoter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Turkiska huset, Rijeka.
Турецький дім (Рієка)

Турецький дім (хорв. Turska kuća або італ. Casa turca) — пам'ятка архітектури, будівля на розі вулиць Верді і Лисинського в місті Рієка (Хорватія). Збудований в другій половині XIX століття, в часи Австро-Угорської монархії. Будинок у неомавританському стилі з арками над вікнами, балконними дверима і мансардними вікнами (точніше, вікнами під дахом), прикрашений квітковими та геометричними візерунками, людськими образами, арабським письмом і цифрами. Написи арабською мовою виконані в різних варіантах арабського письма. Навколо написів квіткові орнаменти і принти на куполоподібних підковах над вікнами, дверима і під дахом. Будинок був власністю Ніколаі Ніколакі-ефенді Ноклаідес (Nikolaja Nikolaki-efendije Nikolaides) (1855–1933), колишнього дипломатичного і торговельного представника Османської імперії в Іспанії, а потім консула в Рієці в 1898 році. Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Турецький дім (Рієка) Službene stranice Grada Rijeke.
Kapelica Majke Božje Bistričke u Starom Brestju

Kapelica Majke Božje Bistričke katolička je kapela koja se nalazi u zagrebačkoj četvrti Sesvete u naselju Staro Brestje, u blizini ulaza u Park-šumu Novoselec. Kapela je izgrađena i blagoslovljena 2009. godine. Povijest Kapelica Majke Božje Bistričke je zavjeta kapela koju je u znak zahvale za uslišanu molitvu dala izgraditi obitelj Lacković. Godine 2019. tijekom svečane proslave desete obljetnice blagoslova zavjetne kapele, Martin Lacković darovao je posjed kapele i prostor oko nje župi koja će nastaviti duhovno i na ostale načine brinuti o kapeli te vjernicima koji se okupljaju na molitvi. Galerija Povezani članci Dodatak:Popis katoličkih crkava u Zagrebu Izvori Vanjske poveznice
Crkva sv. Jurja Mučenika u Planini Donjoj

Crkva sv. Jurja Mučenika katolička je crkva čiji najstariji djelovi potječu iz 13. stoljeća. Nalazi se u zagrebačkom naselju Planina Donja u gradskoj četvrti Sesvete. Svojim istaknutim položajem na jednom od brežuljaka medvedničkog prigorja, dominira okolnim krajolikom. Okružena je zidom, a sa njene sjeveroistočne strane smješteno je groblje. Kapela je zaštićeno kulturno dobro Republike Hrvatske. Povijest i arhitektura Prvo spominjanje lokaliteta Planina u povijesnim izvorima datira iz 1209. godine. U 13. je stoljeću Planina pripadala "križonoscima sv. Groba jeruzalemskog". Križonosci su bili srednjevjekovni red koji je u prvoj polovini 13. stoljeća u Planini sagradio kapelu sv. Jurja. Tijekom kanonskih vizitacija iz 1423. godine zabilježeno je da je crkva sv. Jurja u Planini filijala Kašinske župe. Današnji oblik crkva dobiva pod upravom isusovaca koji su bili vlasnici Planine od početka 17. stoljeća pa sve do 1773. godine kada je isusovački red ukinut. Tijekom kanonskih vizitacija iz 1757. i 1777. godine zabilježeno je da je crkva sv. Jurja zidana građevina sa svetištem, svodom, predvorjem, drvenim korom, sakristijom, te ravnim drvenim stropom znad lađe. Crkva je bila popločena kamenom, pokrivena šindrom i te je imala drveni toranj. U unutrašnjosti su se nalazili drveni oltari sv. Jurja i sv. Blaža sa slikama, te oltar Blažene Djevice Marije. Godine 1797. sagrađen je masivan zidani zvonik ispred pročelja. Današnja crkva sv. Jurja jednobrodna je građevina s kvadratnim svetištem. Ispred njenog zapadnog pročelja nalazi se zvonik, a sakristija je smještena južno uz svetište. Gotički profilirani, kameni dovratnik ulaznog portala i masivni kompleks zidova lađe i predvorja ostaci su srednjovjekovne građevine. Svetište crkve je uže i niže od lađe te je natkriveno kupolastim svodom.U svetištu se nalazi drveni oltar sa slikom sv. Jurja i bočnim kipovima sv. Petra i sv. Pavla. Na zidu iznad ulaza u sakristiju nalazi se zidna slika izgona Adama i Eve iz raja, a na ravnom je stropu stilizacija Božjega oka. Lađa crkve ima ravni strop, a na bočnim su zidovima postavljene zidne slike posljednje večere i govora na gori. Bočno se nalazi oltar Gospe Lurdske s kipom, a ispred svetišta se nalaze zidne slike Srca Isusova i Marijina. Na južnom bočnom zidu smješten je sporedni ulaz u crkvu i zidna slika sv. Blaža koja je spomen na stari oltar iz 18. stoljeća. Uz slike križnoga puta u crkvi se nalazi još nekoliko pučkih slika sakralne tematike, te slike svetaca. Crkva ima i kor. Unutrašnjost crkve uređena je 1992. godine. U potresu koji je pogodio Zagreb u ožujku 2020. godine, crkva sv. Jurja teško je stradala. Obnovljena je sredstvima Fonda solidarnosti Europske unije, te sredstvima državnog proračuna. Izvori
Kapela Blažene Djevice Marije Kraljice mira u Blaguši

Kapela Blažene Djevice Marije Kraljice mira katolička je kapela koja se nalazi u zagrebačkoj četvrti Sesvete u naselju Blaguša. Izgrađena je 1991. godine. Blagoslovio ju je kardinal Franjo Kuharić u listopadu 1991. godine. Povijest Na početku naselja Blaguša nalazio se do 1991. godine križ krajputaš koji je početkom Domovinskoga rata zamijenjen ovom kapelom. Izgrađena je u znak zahvale i na čast svih onih iz Blaguše i okolice koji su otišli braniti Hrvatsku. Oko kapele je uređen mali park u kojem se nalazi natkriveni molitveni prostor vanjske crkve s kamenom oltarnom menzom. Kapela je četvrtastog oblika površine 42 m2 s trostranom apsidom. U unutrašnjosti se nalazi oltarni stol, svetohranište i velika slika Kraljice mira na začelnom zidu. Pored titularne slike nalaze se slike Srca Isusova i Marijina, a u lađi su smješteni drveni kipovi sv. Josipa i Blažene Djevice Marije. U molitvenom su prostoru postavljene stolice za tridesetak ljudi. Pročelni dio kapele s malim tornjem za zvono izgrađen je 1993. godine. Kapela ima dva ulaza između kojih se nalazi postavljeno središnje raspelo koje je rad stolara Josipa Tušeka. U kapeli se nalaze i keramičke postaje križnoga puta. Kapela je obnovljena 2014. godine. Galerija Povezani članci Dodatak:Popis katoličkih crkava u Zagrebu Izvori
Kapelica sv. Tome i sv. Marka u Kašini

Kapelica sv. Tome i sv. Marka katolička je kapela koja se nalazi u zagrebačkoj četvrti Sesvete u naselju Kašina. Smještena je na izlazu iz Kašine, na cesti prema Planini Gornjoj. Izgrađena je 2015. godine zahvaljujući donacijama i filantropskom radu mještana i lokalnih tvrtki. Popis darovatelja istaknut je na pročelnoj ploči koja je nalazi pored ulaza s rešetkastim vratima. Povijest Kapelica je izgrađena na spomen na drvenu kapelu sv. Tome iz 1651. godine koja se nalazila na istoj lokaciji. Kanonska vizitiacija iz 1720. godine spominje kapelu u lošem stanju koja je morala biti srušena. Na istom je mjestu 1757. godine izgrađena nova crkvica koja je imala svod, kameni pod i krov. U njoj su se nalazila tri zidana, oslikana i pozlaćena oltara: sv. Tome, sv. Jakova i sv. Lovre. Ova je kapela bila srušena u potresu koji je pogodio Zagreb 1880. godine. Ovaj se sakralni objekt nalazi na platou s nekoliko visokih borova te s klupama za odmor. Kapela je četvrtasta građevina veličine 2,5 x 3,5 m s tornjićem, ravnim zidom svetišta i bočnim prozorima. Na kapeli se nalazi natpis »sv. Toma i sv. Marko molite za nas«, a na stražnjem se zidu kapele senalazi raspelo s metalnim pozlaćenim kipom Krista. Na mremorni su olatar postavljeni kameni kipovi sv. Tome apostola i sv. Marka evanđelista. Galerija Povezani članci Dodatak:Popis katoličkih crkava u Zagrebu Izvori
Kapela sv. Benedikta u Prekvršju

Kapela sv. Benedikta katolička je kapela koja se nalazi u zagrebačkom naselju Prekvršje u gradskoj četvrti Sesvete. Izgrađena i posvećena 2008. godine, uz podršku župnika Lucića, na inicijativu vjernika Prekvršja. Smještena je na mjestu raspela koje je desetljećima stajalo na raskršću Prekvršja. Staro je raspelo, nakon izgradnje kapele, svoje novo mjesto našlo u njenoj unutrašnjosti. U kapeli se još nalaze i slike sv. Benedikta i Blažene Djevice Marije djelo prekvrškog naivca Slavka Sedinića. Galerija Povezani članci Dodatak:Popis katoličkih crkava u Zagrebu Izvori
Kapela sv. Ivana Nepomuka u Moravču

Kapela sv. Ivana Nepomuka katolička je kapela koja se nalazi u zagrebačkoj četvrti Sesvete u naselju Moravče. Prvi se puta spominje u zapisima vizitatora iz 1757. godine. Nalazi se uz cestu koja prolazi kroz Moravče te se nastavlja za Mariju Bistricu. Odlikuje se kulturno-povijesnom, ambijentalnom, arhitektonskom i urbanističkom kvalitetom, te se u njoj nalazi vrijedan kasnobarokni crkveni inventar. Kapela je zaštićeno kulturno dobro Republike Hrvatske. Povijest i arhitektura Kapela je jednobrodna građevina, sa zaobljenom apsidom svetišta, orijentirana u smjeru istok-zapad. Zvonik se nalazi u ravnini glavnog pročelja, iznad zabata. Kapelu koja je bila uništena vlagom, i njena tri barokna, drvena, polikromirana, rezbarena i pozlaćena oltara temeljitom restauracijom obnovio je 2013. godine Gradski zavod za zaštitu spomenika kulture i prirode iz Zagreba. Sanacija je uključivala uklanjanje vlage te zaštitu od ulaska ptica i šišmiša koji su se naselili u kapelu. Izvršeni su stolarski i restauratorski radovi na kipovima oltara, a slike sv. Roka i sv. Florijana koje su se nalazile na bočnim oltarima, preseljene su u župnu crkvu Presvetoga Trojstva. Glavni oltar koji je smješten u apsidi kapele u niši ima postavljen kip sv. Ivana Nepomuka, a bočno se nalaze kipovi sv. Ane i sv. Joakima te dvije nepoznate svetice na kruništu oltara. Bočna krila oltara su ukrašena i izrezbarena. Dva oltara smještena ispred trijumfalnoga luka sliče glavnom oltaru, a na njima su bočno od retabla za sliku postavljeni kipovi nepoznatih svetaca. Radi gradnje na močvarnom zemljištu, kapela je danas u lošem građevinskom stanju. Izvori
Kapela Krista Kralja u Glavnici Gornjoj

Kapela Krista Kralja katolička je kapela koja se nalazi u zagrebačkoj četvrti Sesvete u naselju Glavnica Gornja. Crkva se nalazi na vrhu brežuljka uz Glavnicu Gornju. Njena je gradnja započela 1936. godine, a završena je krajem 1937. ili početkom 1938. godine. U Drugom svjetskom ratu crkva je bila oštećena, a nakon rata je obnovljena. Galerija Povezani članci Dodatak:Popis katoličkih crkava u Zagrebu Izvori
Kapela Duha Svetoga u Žerjavincu

Kapela Duha Svetoga katolička je kapela koja se nalazi u zagrebačkoj četvrti Sesvete u naselju Žerjavinec. Sagrađena je 1741. godine, a 1776. godine je cijela zidana, pod je popločen brušenim kamenom te je osvijetljena prozorima. Oltar koji se nalazi u kapeli dar je biskupa Josipa Branjuga. Kapela je do 1975. godine pripadala župi svetog Petra i Pavla apostola u Kašini, a od 1975. godine je dio župe Bezgrešnoga začeća Blažene Djevice Marije u Soblincu. U potresu koji je pogodio Zagreb 22. ožujka 2020. godine kapela Duha Svetoga pretrpjela je znatna oštećenja. Galerija Povezani članci Dodatak:Popis katoličkih crkava u Zagrebu Izvori
Kapela Presvetog Trojstva u Šašinovcu

Kaapela Presvetog Trojstva katolička je kapela koja se nalazi u zagrebačkoj četvrti Sesvete u naselju Šašinovec. Sagrađena je 1928. godine na mjestu gdje se nalazila drvena kapela iz prve polovine 17. stoljeća. Galerija Povezani članci Dodatak:Popis katoličkih crkava u Zagrebu Izvori
Kapela Presvetog Srca Isusova u Popovcu

Kapela Presvetog Srca Isusova katolička je kapela koja se nalazi u zagrebačkoj četvrti Sesvete u naselju Popovec. Sagrađena je 1936. godine, a proširena je 1995. godine. Galerija Povezani članci Dodatak:Popis katoličkih crkava u Zagrebu Izvori