NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Konkatedra św. Marka w Makarskiej

Konkatedra św. Marka (chorw. Konkatedrala sv. Marka) – rzymskokatolicka świątynia znajdująca się w chorwackim mieście Makarska, konkatedra archidiecezji splicko-makarskiej. Historia Budowę świątyni rozpoczęto w 1700, w pierwotnych planach kościół miał posiadać dwie dodatkowe nawy. Korpus nawowy zaprojektował Giacomo di Varrenne, a dzwonnicę – Giuseppe D'Andrea. Katedrę konsekrował w 1756 bp Stjepan Blašković. Budynek został zniszczony podczas trzęsienia ziemi w 1962 roku. Od 1969 jest konkatedrą archidiecezji splicko-makarskiej. Wyposażenie We wnętrzu przechowywane są m.in. relikwie kości św. Klemensa, złożone w ołtarzu bocznym. Podczas odbudowy po trzęsieniu ziemi dotychczasowy ołtarz główny przeniesiono do kaplicy Najświętszego Sakramentu, gdzie znajdował się pierwotnie. Zdobią go figury św. Marka i św. Hieronima. Naprzeciw ołtarza znajduje się płaskorzeźba przedstawiająca ostatnią wieczerzę, wzorowana na obrazie Leonarda da Vinci. Organy wykonano w roku 1970, do ich budowy wykorzystano elementy starszego instrumentu, zniszczonego w 1962. Prócz tego w kościele zgromadzone są liczne przedmioty z przełomu XVIII i XIX wieku. Przypisy
Собор Святого Марка (Макарска)

Собор Святого Марка — католический собор в городе Макарска, Хорватия. Бывший кафедральный собор архиепархии Сплит-Макарска, памятник архитектуры. Описание Храм стоит в историческом центре Макарски, на северной стороне площади Качича-Миошича. От памятника Качичу-Миошичу ко входу в храм идёт небольшая лестница. Собор св. Марка в настоящее время не является кафедральным собором епархии, эту роль выполняет собор Святого Дуэ в Сплите, однако, как бывшая епископская кафедра, храм св. Марка в Макарске сохранил соборный статус. История Строительство собора начал епископ Никола Биянкович в 1700 году, но из-за нерегулярного финансирования строительство было закончено только в 1756 году. Освящение состоялось в 1766 году. Собор был построен в стиле далматинского барокко, отличительными особенностями архитектуры стали большая полукруглая апсида и шатровая колокольня с часами и звонницей, которая гармонично вписалась во внешний вид церкви. Собор был сильно повреждён во время землетрясения в 1962 году, в ходе восстановление претерпел некоторое изменение внутреннего облика, в частности на месте бывшей ризницы была устроена восточная часовня, где разместился главный алтарь. Архитектура Неф перекрыт сводчатым потолком, в боковых часовнях перекрытие плоское. Слева от нефа находится часовни Богоматери св. Розария с алтарным образом и 15 медальонами со сценами из жизни Девы Марии. Алтарный образ создал художник Феличе Тирони в 1787 году. Рядом с часовней Богоматери находится часовня Святого Креста с деревянными скульптурами. С правой стороны от нефа находится часовня св. Климента, где хранится частица мощей святого. Церковь ранее имела два алтаря в начале нефа и напротив алтаря Святого Креста, которые были удалены при перестройке храма в 1965 году для расширения внутреннего пространства. В 1971 году установлен новый орган, работы Янеза Енко из Любляны, в который он успешно включил сохранившиеся старые органные трубы. Примечания Ссылки Храм на официальном сайте епархии Katedrala sv. Marka на сайте gcatholic.org
Mala Kotula

Mala Kotula je majhen nenaselje otoček v Jadranskem morju, ki pripada Hrvaški. Mala Kotula leži severseverozahodno od Velike Kotule, od katere je oddaljena okoli 0,3 km. površina otočka meri 0,012 km². Dolžina obalnega pasu je 0,43 km. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Mala Kneža

Mala Kneža je nenaseljeni otočić u hrvatskom dijelu Jadranskog mora. Nalazi se kod sjeverne obale otoka Korčule, kod rta Kneža, na najužem dijelu Pelješkog kanala i katastarski pripada gradu Korčuli. Njegova površina iznosi 14040 m². Dužina obalne crte iznosi 0,446 km, a iz mora se uzdiže oko 5 m. Izvori Vanjske poveznice
Mala Kneža

Mala Kneža je majhen in nenaseljen hrvaški otoček v Jadranskem morju. Mala Kneža se nahaja v Pelješkem kanalu okoli 0,4 km JJZ od rta Kneža na severni obali otoka Korčula. Površina Male Kneže meri 0,014 km². (dolžina obalnega pasu je 0,45 km). Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Мала Кнежа

Мала Кнежа је мало ненасељено острвце у хрватском делу Јадранског мора. Мала Кнежа се налази у Пељешком каналу око 0,4 км југозападно од рта Кнежа на северној обали острва Корчула. Површина острва износи 0,014 км². Дужина обалске линије је 0,45 км.. Референце
Mala Sestrica (Rovinj)

Mala Sestrica je nenaseljeni otočić uz zapadnu obalu Istre, oko 4 km južno od Rovinja, oko 1200 metara od obale. Površina otoka je 21 601 m2, duljina obalne crte 567 m, a visina 6 metara. U Državnom programu zaštite i korištenja malih, povremeno nastanjenih i nenastanjenih otoka i okolnog mora Ministarstva regionalnoga razvoja i fondova Europske unije, svrstan je kao "mali otočić". Pripada Gradu Rovinju. Izvori Vanjske poveznice
Mala Sestrica (Rovinj)

Mala Sestrica je majhen nenaseljen otoček ob zahodni obali Istre južno od Rovinja. Otoček leži okoli 0,3 km severozahodno od Velike Sestrice in ima površino 0,022 km². Dolžina obalnega pasu je 0,57 km. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Mala hidroelektrana Pamučna industrija Duga Resa

Mala hidroelektrana Pamučna industrija Duga Resa ili MHE Pamučna industrija Duga Resa je mala hidroelektrana na rijeci Mrežnici koja je izgrađena još 1884. u sklopu Pamučne industrije Duga Resa, s 2 vodne turbine snage 662 kW. Kasnije je 1937. hidroelektrana proširena s 3 vodne turbine ukupne snage 824 kW i parnom turbinom snage 1000 kW. Danas je instalirana snaga 1,1 MW, a godišnja proizvodnja električne energije 2,01 GWh (u 2008.). MHE Pamučna industrija Duga Resa je danas u vlasništvu tvrtke Pamučna industrija Duga Resa u stečaju. MHE ima 4 vodne turbine i 3 sinkrona generatora od 625 kVA, 525 kVA i 300 kVA. Generator od 525 kVA je pogonjen dvjema vodnim turbinama preko jedne osovine i zamašnjaka. Dva generatora nalaze se na kraju 60 metara dugog zatvorenog derivacijskog kanala, dok se treći generator nalazi uz samu branu, odnosno MHE je kombinacija pribranske hidroelektrane i one sa zatvorenim derivacijskim kanalom. U 2009. proizvedeno je 2,5 GWh radne energije i postignuto vršno opterećenje od 1,064 MW. Slike Izvori
Mali Paržanj

Mali Paržanj (ili Mali Paržan) je nenaseljeni otočić u hrvatskom dijelu Jadranskog mora. Nalazi se pored otočića Velikog Paržnja, istočno od otoka Visa. Njegova površina iznosi 0,013403 km². Dužina obalne crte iznosi 448 m, a iz mora se izdiže 4 metra. Izvori
Mali Laganj

Mali Laganj je otočić u Jadranskom moru. Nalazi se u Kvarneriću, sjeverozapadno od najsjevernije točke otoka Paga, rta Luna. U neposrednom susjedstvu, sjeverozapadno se nalazi otočić Veliki Laganj, od kojeg je odvojen prevlakom. Ploveći prema jugoistoku, došlo bi se do otočića Dolfina i Malog Dolfina.
Mali Laganj

Mali Laganj je majhen nenaseljen otoček v Kvarnerju. Otoček leži nekaj deset metrov južno od otočka Veliki Laganj. Njegova površina meri 0,012 km², dolžina obale je 0,57 km. Jugovzhodno leži otoček Dolfin in čer Mali Dolfin. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Manduševac

Manduševac je poznata fontana na Trgu bana Jelačića u Zagrebu. Ima veliko povijesno značenje, te je prema legendi Zagreb po njemu dobio ime. Manduševac je heraldičkim simbolima prikazan kao izvor na grbu Zagrebačke županije. Povijest Izvor vode Manduševac postoji od davnine na prostoru bivšeg sajmišta Harmice ispod zidina starog Zagreba (koji se sastojao od dva grada-današnjeg Kaptola i Griča). Postoji legenda prema kojoj je na tom zdencu lijepa djevojka Manda srela viteza koji ju je zamolio vode. Rekao joj je "Mando, dušo, zagrabi vode". Prema toj izreci su i Zagreb i Manduševac dobili ime. Godine 1898. Trg bana Jelačića rekonstruiran je i popločan, te je pritom Manduševac zatrpan. S vremenom se zaboravilo na njegov položaj. Zbog toga je nastalo veliko iznenađenje kad je prilikom rekonstrukcije tadašnjeg Trga Republike (današnjeg Trga bana Jelačića) 1986. Manduševac ponovo pronađen. Manduševac nije bio u prvotnom planu uređenja trga, ali je na molbu javnosti nakon otkrića Manduševca plan promijenjen i od 1986. Manduševac ponovo postoji. Teorija nastanka Godine 1312., u doba gradnje katedrale, bila je velika suša. Tada je po zagovoru blaženoga Augustina Kažotića – tadašnjeg zagrebačkog biskupa – provreo izvor vode, današnji Manduševac. Kasnije je bio Kažotić biskup u Luceri, gdje se nalaze i njegove relikvije. Dio njegovih relikvija čuva se u zagrebačkoj katedrali. Vanjske poveznice Blaženi Augustin Kažotić – zagrebački biskup koji je bio poznat po vrsnim propovijedima Arhivirana inačica izvorne stranice od 3. kolovoza 2018. (Wayback Machine) Izvori
Maslinovik (otok)

Maslinovik je otok u Jadranskom moru. Nalazi se oko 2.5 km jugozapadno od Primoštena, te oko 1 km od obale. Površina otoka je 351 201 m2, duljina obalne crte 2739 m, a visina 37 metara. Dugačak je oko 1 km, a širok do 300 m. Položen je u smjeru istok-zapad. Izvori Vanjske poveznice
Maslinovik

Maslinovik (olaszul: Maslignago) egy lakatlan sziget az Adriai-tengerben, Horvátországban, Primoštentől délnyugatra. Közigazgatásilag Primoštenhez tartozik. Leírása Maslinovik szigete a Kremik-foktól 1 km-re nyugatra fekszik. A Primošten előtti szigetecskék legnagyobbika. Területe 0,35 km². Hosszúsága 1,1 km, szélessége 0,5 km, magassága 37 m. A tagolatlan partvonal hossza 2,7 km. A szigetet macchia borítja. Éghajlata A térség éghajlata mérsékelt. A terület éves átlagos hőmérséklete 16 °C. A legmelegebb hónap a július, amikor az átlagos hőmérséklet 28 °C, a leghidegebb pedig a február, 8 °C-kal. Az átlagos éves csapadékmennyiség 1444 milliméter. A legcsapadékosabb hónap a szeptember, átlagosan 216 mm csapadékkal, a legszárazabb pedig az augusztus, 40 mm csapadékkal. A szomszédos szigetecskék Tmara (olaszul: Plana) a šibeniki kikötő bejáratától délre, Krbelica (Chercotizza, vagy Gorgola) Tmarától 570 m-re keletre, a parttól 130 m-re, Smokvica (Smoquizza) Maslinoviktól északkeletre, mintegy 2,3 km-re, Lukovnjak (Luccogna) Maslinoviktól nyugatra, Grbavac (Gherbavaz) Maslinoviktól délnyugatra, Barilac (Barile vagy Barilaz) kis kerek szikla Maslinoviktól délre 2 km-re, Costran (Suilan) a Zeceva-foktól délnyugatra. Források Hrvatska enciklopedija – Maslinovik (horvátul) Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Maslignano című olasz Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Ez a szócikk részben vagy egészben az Otočić Maslinovik című svéd Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Maslignago

Maslignago o Maslinovich (in croato: Maslinovik) è un isolotto disabitato della Croazia, situato di fronte alla costa dalmata, a sud-ovest di Capocesto. Assieme agli altri isolotti situati di fronte alla costa in questo tratto di mare appartiene al comune di Capocesto nella regione di Sebenico e Tenin. Geografia Maslignago si trova 4km a ovest di punta Cremica (rt Kremik); è lungo circa 10km, ha una superficie di 0,315 km², uno sviluppo costiero di 2,74 km e la sua altezza massima è di 37,4 m. È il maggiore del gruppo di isolotti e scogli situati di fronte alla costa che va dal porto di Sebenico Vecchio, detto anche Grebaschia o Grebastiza (luka Grebaštica), al porto di Capocesto (Primoštenka luka) fino a porto Pelles (luka Peleš), l'insenatura a sud compresa tra punta Cremica e punta Zeceva (rt Zečevo), detta anche punta della Lepre. Isole adiacenti Plana (Tmara), isolotto a sud dell'ingresso del porto di Sebenico Vecchio. Scoglio Chercotizza o Gorgola (Krbelica), situato 570 m a est di Plana e a 130 m dalla costa, a nord-est di punta Grebascizza (rt'Lemiš); ha una superficie di 0,00427 km² 43°37′56″N 15°54′52″E43°37′56″N, 15°54′52″E. Smoquizza (Smokvica), a nord-est a circa 2,3 km. Luccogna (Lukovnjak), a ovest di Maslignago. Gherbavaz (Grbavac), a sud-ovest. Barile o Barilaz (Barilac), piccolo scoglio rotondo con una superficie di 0,0072 km² a sud di Maslignago e a 2 km a ovest di punta della Lepre 43°33′33″N 15°53′54″E43°33′33″N, 15°53′54″E. Suilan (Svilan), a sud-ovest di punta balcanica . Note Bibliografia (EN, HR) Tea Duplančić Leder, Tin Ujević e Mendi Čala, Coastline lengths and areas of islands in the Croatian part of the Adriatic Sea determined from the topographic maps at the scale of 1:25000 [Lunghezze delle linee di costa e aree delle isole nella parte croata del mare Adriatico definite in base alle mappe topografiche in scala 1:25000] (PDF), in Geoadria, vol. 9, n. 1, Zara, Hrvatski hidrografski institut [Istituto idrografico della Croazia], 2004, pp. 12-30, DOI:10.15291/geoadria.127. Alberto Rizzi, Guida della Dalmazia, vol. II, 2010, Trieste, ed. Italo Svevo, ISBN 978-886-268-060-8. Dario Alberi, Dalmazia. Storia, arte, cultura, 2008, Trebaseleghe (PD), Lint Editoriale, ISBN 978-888-190-244-6. Giacomo Marieni, Portolano del mare Adriatico, a cura di i.r. Istituto geografico militare, seconda edizione, Vienna, Tipografia dei PP. Mechitaristi, 1845. Cartografia (HR) Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. URL consultato il 9 gennaio 2017. G. Giani, Carta prospettiva delle Comuni censuarie della Dalmazia, foglio 6, 1839. Fondo Miscellanea cartografica catastale, Archivio di Stato di Trieste. Voci correlate Regione di Sebenico e Tenin Toponimi italiani in Dalmazia Isole della Croazia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Maslignago
Maslinovik

Maslinovik – bezludna wyspa w Chorwacji, na Morzu Adriatyckim. Jest położona na południowy zachód od Primoštenu, zbudowana z wapienia i porośnięta makią. Zajmuje powierzchnię 0,35 km². Jej wymiary to 1,1 x 0,5 km, a maksymalna wysokość to 37 m n.p.m. Długość linii brzegowej wynosi 2,7 km. Zobacz też Wyspy Chorwacji Przypisy
Maslinovik

Maslinovik je manjši nenaseljen otoček v srednji Dalmaciji (Hrvaška). Maslinovik leži pred vhodom v zaliv Luka Primošten, okoli 3 km jugozahodno od mesta Primošten. Površina otočka meri 0,315 km², dolžina obalnega pasu je 2,74 km. Najvišji vrh je visok 37 mnm. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Маслиновик

Маслиновик је мало ненасељено острво у хрватском делу Јадранског мора у Шибенском архипелагу. То је једно од 8 малих острвца која се налазе у акваторији општине Примоштен. Острво се налази пред улазом у залив „Лука Примоштен“ око 3 км југозападно од места Примоштен. Површина острва износи 0,315 км². Дужина обалске линије је 2,74 км.. Највиши врх на острву је висок 37 метра. Референце
Otočić Maslinovik

Otočić Maslinovik är en ö i Kroatien. Den ligger i länet Šibenik-Knins län, i den södra delen av landet, 250 km söder om huvudstaden Zagreb. Arean är 0,40 kvadratkilometer. Terrängen på Otočić Maslinovik är platt. Öns högsta punkt är 31 meter över havet. Den sträcker sig 0,7 kilometer i nord-sydlig riktning, och 1,0 kilometer i öst-västlig riktning. Kommentarer Källor
Oliveto (isola)

Oliveto o Maslignak (in croato Maslinjak) è un isolotto disabitato della Croazia situato a sudovest dell'isola di Isto. Amministrativamente appartiene alla città di Zara, nella regione zaratina. Geografia Oliveto si trova 1,06 km a sudovest dell'isola di Isto e 2,72 km a ovest di Melada. Nel punto più ravvicinato, punta Darchio (Artić) nel comune di Brevilacqua, dista dalla terraferma 28,5 km. Oliveto è un isolotto di forma quasi rettangolare, con i vertici arrotondati e orientato in direzione nordovest-sudest, che misura 325 m di lunghezza e 220 m di larghezza massima. Ha una superficie di 0,0596 km² e uno sviluppo costiero di 0,959 km. Al centro, raggiunge un'elevazione massima di 33 m s.l.m.. Isole adiacenti Cernicova (Črnikovac), isolotto ovoidale situato 645 m a nord di Oliveto. Petroso (Kamenjak), isolotto triangolare situato 800 m a est di Oliveto. Scoglio Funestrara (hrid Funestrala), piccolo scoglio irregolare situato 575 m a est di Dossaz e 790 m a nordovest di Oliveto. È lungo 50 m e largo 30 m. Ha una superficie di 554 m². 44°15′08.2″N 14°44′39.5″E44°15′08.2″N, 14°44′39.5″E Galiola (Galiola), piccolo scoglio irregolare situato 650 m a sud di Dossaz e 1,12 km a ovest di Oliveto. È lungo 65 m e largo 55 m. Ha una superficie di 1339 m². 44°14′46″N 14°44′17.5″E44°14′46″N, 14°44′17.5″E Note Bibliografia Dario Alberi, Dalmazia. Storia, arte, cultura, 2008, Trebaseleghe (PD), Lint Editoriale, ISBN 978-888-190-244-6. (HR) Državni program [Programma Nazionale] (a cura di), Pregled, položaj i raspored malih, povremeno nastanjenih i nenastanjenih otoka i otočića [Analisi, posizione e schema di isolotti e piccole isole, periodicamente abitati e disabitati] (PDF), su razvoj.gov.hr, 2012, p. 14. URL consultato il 4 aprile 2017. (EN, HR) Tea Duplančić Leder, Tin Ujević e Mendi Čala, Coastline lengths and areas of islands in the Croatian part of the Adriatic Sea determined from the topographic maps at the scale of 1:25000 [Lunghezze delle linee di costa e aree delle isole nella parte croata del mare Adriatico definite in base alle mappe topografiche in scala 1:25000] (PDF), in Geoadria, vol. 9, n. 1, Zara, Hrvatski hidrografski institut [Istituto idrografico della Croazia], 2004, pp. 12-30, DOI:10.15291/geoadria.127. Giacomo Marieni, Portolano del mare Adriatico, a cura di i.r. Istituto geografico militare, seconda edizione, Vienna, Tipografia dei PP. Mechitaristi, 1845. Alberto Rizzi, Guida della Dalmazia, vol. I, 2010, Trieste, ed. Italo Svevo, ISBN 978-886-268-060-8. Cartografia (HR) Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. Voci correlate Croazia Dalmazia Toponimi italiani in Dalmazia Isole della Croazia
Maslinjak (Ist)

Maslinjak je majhen nenaseljen otoček v Jadranskem morju. Pripada Hrvaški. Otoček leži okoli 3 km zahodno od severozahodnega dela otoka Molat, ter okoli 2,5 km južno od Ista. Njegova površina meri 0,06 km². Dolžina obalnega pasu je 0,96 km. Najvišji vrh je visok 33 mnm. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Maslinjak (Radelj)

Maslinjak je majhen nenaseljen otoček v Jadranskem morju. Pripada Hrvaški. Otoček leži okoli 0,8 km jugozahodno od otčka Radelj, ter okoli 1 km severozahodno od otoka Murter. Površina otočka meri 0,015 km². Dolžina obalnega pasu je 0,50 km. Najvišji vrh je visok 15 mnm. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Oliveto (isola Lunga)

Oliveto, Maslinovaz o Mazlinovaz (in croato Maslinovac) è un isolotto della Dalmazia settentrionale, in Croazia, che fa parte dell'arcipelago zaratino. Si trova nel mar Adriatico centrale, affiancato alla costa orientale dell'Isola Lunga. Amministrativamente appartiene al comune di Sale, nella regione zaratina. Geografia L'isolotto, di forma arrotondata, occupa una superficie di 0,025 km², ha uno sviluppo costiero di 568 m e un'altezza di 24 m metri sul livello del mare. Si trova a sud-est di Rava tra il canale di Rava (Ravski kanal) e il canale di Eso (Iški kanal) e dista circa 650 m da capo Fine di Rava (Konac Rave). È situato inoltre a nord di Santo Stefano, alla distanza minima di 470 m, mentre dista 1,3 km da punta Santo Stefano (rt Gubac) il promontorio che chiude a est il porto di Santo Stefano (Luka). Oliveto è segnalato da un piccolo faro. Isole adiacenti Scoglio Rava piccola o scoglio Ravizza (hrid Ravca), a nord, a circa 420 m, vicino a capo Fine di Rava; ha un'area di 1585 m² 44°00′24″N 15°05′20″E44°00′24″N, 15°05′20″E. Santo Stefano (Luški otok), a sud. Note Bibliografia (EN, HR) Tea Duplančić Leder, Tin Ujević e Mendi Čala, Coastline lengths and areas of islands in the Croatian part of the Adriatic Sea determined from the topographic maps at the scale of 1:25000 [Lunghezze delle linee di costa e aree delle isole nella parte croata del mare Adriatico definite in base alle mappe topografiche in scala 1:25000] (PDF), in Geoadria, vol. 9, n. 1, Zara, Hrvatski hidrografski institut [Istituto idrografico della Croazia], 2004, pp. 12-30, DOI:10.15291/geoadria.127. Dario Alberi, Dalmazia. Storia, arte, cultura, 2008, Trebaseleghe (PD), Lint Editoriale, ISBN 978-888-190-244-6. Giacomo Marieni, Portolano del mare Adriatico, a cura di i.r. Istituto geografico militare, seconda edizione, Vienna, Tipografia dei PP. Mechitaristi, 1845. Cartografia (HR) Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. URL consultato il 19 ottobre 2017. G. Giani, Carta prospettiva delle Comuni censuarie della Dalmazia, foglio 2, 1839. Fondo Miscellanea cartografica catastale, Archivio di Stato di Trieste. Carta di cabottaggio del mare Adriatico, foglio VII, Milano, Istituto geografico militare, 1822-1824. URL consultato il 2 agosto 2020 (archiviato dall'url originale il 13 aprile 2013). Voci correlate Isole della Croazia
Maslinovac (Dugi Otok)

Maslinovac je majhen nenaseljen otoček Jadranskem morju. Pripada Hrvaški. Maslinovac, na katerem stoji svetilnik, leži med Ravo in Luškim Otokom, vzhodno od Dugega otoka. Površina otočka je 0,025 km². Dolžina obalnega pasu meri 0,57 km. Najvišji vrh je visok 24 mnm. Najbližje naselje je Luka na Dugem otoku. Iz pomorske karte je razvidno, da svetilnik oddaja svetlobni signal: B Bl 3s. Nazivni domet svetilnika je 4 milje. Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Matić poljana

Matić poljana (1030 m) je travnata visoravan, široka oko 300 m, a dugačka oko 3 km. Njome prolazi makadamska cesta za Jasenak, kojoj s lijeva, prilazi kolni put iz Begovog Razdolja. U središnjem dijelu nalazi se originalan spomenik palim borcima iz 2. svjetskog rata: u pravilnom nizu postavljeno je 26 vapnenačkih monolita koji simboliziraju kolonu partizana koji su se ovdje smrznuli prilikom marša 24. veljače 1944. godine. Izvori Unutarnje poveznice Spomenik 26 smrznutih partizana
Maškovića Han

Han Jusufa Maškovića u Vrani je izgrađen u 17. stoljeću i služio je u civilne svrhe kao svratište, odmorište i rezidencija. Povijest Objekt je financirao i naručio izgradnju Jusuf Mašković, visoki dostojanstvenik na turskom dvoru, inače rodom iz Vrane ili iz Pakoštana. Započet je u vrijeme izbijanja Kandijskog rata 1644. godine i zbog smrti Jusufa Maškovića u siječnju 1646. godine nije dovršen. Objekt je raskošan i monumentalan a trebao je služiti kao han i rezidencija Maškovića za stare dane. Radi se o najzapadnijem spomeniku svjetovne turske arhitekture u Europi. Po konačnom oslobođenju Vrane 1699. godine han je dodijeljen u vlasništvo obitelji Borelli koja s toga mjesta upravlja cijelim Vranskim feudom od 1752. do 1881. godine. Do danas u hanu borave potomci Borellijevih predradnika, obitelj Pelicarić, zahvaljujući čemu je ovaj spomenik očuvan od puno većeg uništenja. Većina oštećenja nastala je paležom objekata koji su izvršili partizani zauzimanjem hana nakon završetka rata 1945. godine. Zatečeno stanje lokaliteta Lokalitet je sačuvan u odnosu oko 50 % od originalnog izgleda. Vidljivo je da nije dovršen u planiranom obliku i da ima dosta kasnijih nadogradnji koje se lako razlikuju od originala. Obrambeni zidovi prilično su očuvani a kamen koji nedostaje nalazi se naokolo. Od originalne građevinske strukture najočuvaniji dijelovi osim zidina su konaci s istočne strane, glavna zgrada, ostaci zgrada na zapadnoj strani i paviljon po sredini. Očuvano je nekoliko arhitektonskih elementa islamskog zašiljenog luka i »lukovice«. Na temelju ostataka originalne gradnje moguće je rekonstruirati tlocrt cijelog objekta i namjenu pojedinačnih zgrada. Poveznice Karavan-saraj Stari grad Vrana Vanjske poveznice Han Jusufa Maškovića, Vrana Arhivirana inačica izvorne stranice od 11. svibnja 2008. (Wayback Machine) Predstavljen Maškovića han Arhivirana inačica izvorne stranice od 2. kolovoza 2015. (Wayback Machine), HRT, 31. srpnja 2015. (video)