NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Площадь Николы Шубича Зринского

Площадь Миклоша Зриньи, Площадь Николы Шубича Зринского (хорв. Trg Nikole Šubića Zrinskog, популярное народное название Зриневац / Zrinjevac) — площадь и парк в столице Хорватии городе Загребе. Названа в честь полководца XVI века Миклоша Зриньи. Площадь расположена в центральной части Загреба в Нижнем городе (Дони град), вблизи центральной площади бана Елачича, на полпути к главному железнодорожному вокзалу. Это часть так называемой «Зеленой подковы» (хорв. Zelena potkova или Ленуцева подкова хорв. Lenucijeva potkova), состоящей из семи площадей в загребском Нижнем городе. Размер площади — 12 540 м ². В южной части Зриневаца установлены бюсты выдающихся деятелей и выходцев из хорватского народа : Ю. Кловио, А. Мельдолла, Ф. К. Франкопан, Н. Юришича, И. Кукулевича-Сакцинского и Ивана Мажуранича. В середине парка расположен Музыкальный павильон (хорв. Glazbeni paviljon), построенный в 1891 году. В домах вокруг Зриневаца находится ряд важных учреждений: с северной стороны — Верховный суд Хорватии; с западной стороны — Загребский археологический музей; с южной стороны — Хорватская академия наук и искусств; с восточной стороны — Министерство иностранных дел и европейской интеграции Республики Хорватии и Загребский городской суд. Примечания
Nikola Šubić Zrinskis torg

Nikola Šubić Zrinskis torg (kroatiska: Trg Nikole Šubića Zrinskog), i folkmun kallat Zrinjevac, är ett torg och park i centrala Zagreb i Kroatien. Torget och parken är uppkallad efter den kroatiska adelsmannen Nikola Šubić Zrinski och upptar en yta om 12 540 m2. Den är belägen mellan Zagrebs centralstation och Ban Jelačićs torg i Nedre staden. Zrinjevac utgör en del av Lenuzzis hästsko (Lenuzzijeva potkova) som är en rad av hästskoformade parker i de centrala delarna av huvudstaden. I mitten av parken finns en paviljong uppförd 1891 och i den södra delen finns sedan slutet av 1870-talet byster av flera framstående kroater, däribland Julije Klović, Andrija Medulić, Krsto Frankopan, Nikola Jurišić, Ivan Kukuljević Sakcinski och Ivan Mažuranić. I byggnaderna omkring torget och parken ligger flera institutioner och myndigheter, däribland högsta domstolen, arkeologiska museet, konst- och vetenskapsakademin samt utrikesdepartementet. Bildgalleri Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Nikola Šubić Zrinskis torg. Referenser Fotnoter
Площа Ніколи Шубича Зринського

Площа Ніколи Шубича Зринського (хорв. Trg Nikole Šubića Zrinskog, популярна народна назва Зринєвац / Zrinjevac) — площа і парк у столиці Хорватії місті Загребі. Майдан розташований у центральній частині Загреба, у Нижньому місті (Доні Град), поблизу центральної площі бана Єлачича, на півдорозі до головного залізничного вокзалу. Це частина так званої «Зеленої підкови» (хорв. Zelena potkova), або «підкови Ленуцці» (хорв. Lenucijeva potkova), що складається із семи площ у загребському Нижньому місті. Площа майдану — 12 540 м². У південній частині Зринєваца встановлені погруддя видатних діячів і вихідців з хорватського народу: Ю. Кловича, А. Медулича, Ф. К. Франкопана, Н. Юрішича, І. Кукулевича-Сакцинського та Івана Мажуранича. У середині парку розташований музичний павільйон, побудований у 1891 році. Низка важливих установ знаходиться в будинках навколо Зринєваца: з північного боку — Верховний суд Хорватії; із західного боку — Загребський археологічний музей; з південного боку — Хорватська академія наук і мистецтв; зі східного боку — Міністерство закордонних справ та європейської інтеграції Республіки Хорватії та Загребський окружний суд. Посилання Glazbeni paviljon bez glazbe. Vjesnik (Croatian) . 22 грудня 2002. Процитовано 8 вересня 2009.[недоступне посилання з 01.04.2014]
Mače

Mače je vesnice a správní středisko stejnojmenné opčiny v Chorvatsku v Krapinsko-zagorské župě. Nachází se asi 4 km západně od Zlataru a asi 18 km jihovýchodně od Krapiny. V roce 2011 žilo v Mači 696 obyvatel, v celé opčině pak 2 534 obyvatel. Název znamená kotě. Do teritoriální reorganizace v roce 2010 bylo Mače součástí opčiny Zlatar Bistrica. Součástí opčiny je celkem devět trvale obydlených vesnic. Dříve tvořily vesnice Mali Bukovec a Veliki Bukovec jediné sídlo Bukovec. Delkovec – 143 obyvatel Frkuljevec Peršaveški – 54 obyvatel Mače – 696 obyvatel Mali Bukovec – 258 obyvatel Mali Komor – 94 obyvatel Peršaves – 323 obyvatel Veliki Bukovec – 314 obyvatel Veliki Komor – 397 obyvatel Vukanci – 255 obyvatel Opčinou prochází státní silnice D29 a župní silnice Ž2125, Ž2165, Ž2168 a Ž2242. Protéká zde potok Velika rijeka, který je pravostranným přítokem řeky Krapiny. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Mače (Hrvatska) na bosenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mače na Wikimedia Commons
Mače, Croatia

Mače is a village and municipality in the Krapina-Zagorje County, northern Croatia. History Mače was first mentioned in written documents in 1444, as a parish. An older and more famous toponym than Mače is Komor, which in the 13th century was an independent estate exempt from the administration of the royal prefects. Komor was owned by one of the oldest families in Zagorje – the Bedeković family of Komor. In 1574, the Church of the Immaculate Conception of the Blessed Virgin Mary was built in Mače. The church became the center of the parish, and the town itself became the administrative center where regular and famous annual fairs were held. Demographics In the 2021 census, there were a total of 2,258 inhabitants in the area, in the following settlements: Delkovec, population 112 Frkuljevec Peršaveški, population 48 Mače, population 675 Mali Bukovec, population 221 Mali Komor, population 79 Peršaves, population 289 Veliki Bukovec, population 292 Veliki Komor, population 326 Vukanci, population 216 In the same census, an absolute majority of people were Croats at 99.11%. Administration The current mayor of Mače is Mladenka Mikulec Šimunec (SDP) and the Mače Municipal Council consists of 9 seats. References
Mače

Mače es un municipio de Croacia en el condado de Krapina-Zagorje. Geografía Se encuentra a una altitud de 169 m s. n. m. a 70,2 km de la capital nacional, Zagreb. Demografía En el censo 2011, el total de población del municipio fue de 2557 habitantes, distribuidos en las siguientes localidades:​ Delkovec - 143 Frkuljevec Peršaveški - 54 Mače - 712 Mali Bukovec - 258 Mali Komor - 94 Peršaves - 320 Sutinske Toplice - 0 Veliki Bukovec - 306 Veliki Komor - 398 Vukanci - 257 Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth.
Mače

Mače est un village et une municipalité située dans le comitat de Krapina-Zagorje, en Croatie. Au recensement de 2001, la municipalité comptait 2 715 habitants, dont 99,48 % de Croates et le village seul comptait 711 habitants. Histoire Localités La municipalité de Mače compte 9 localités : Notes et références Voir aussi Articles connexes Municipalité de Croatie Portail de la Croatie
Mače

Mače je općina u Hrvatskoj, u Krapinsko-zagorskoj županiji. Stanovništvo Poznate osobe Radek Brodarec Spomenici i znamenitosti Crkva Bezgrešnog Začeća Blažene Djevice Marije (Mače) Obrazovanje Prvi put se školstvo u Maču spominje 1860. godine. Te je godine u Malom Bukovcu u kući Jambreković prvi puta organizirana nastava za dvadesetak učenika. Već sljedeće godine počinje se u Maču graditi školska zgrada. 1862. godine polovica zgrade je dovršena i nastava se počinje održavati u istoj zgradi u kojoj i danas učenici pohađaju nastavu. U prvim danima rada ove škole učiteljske dužnosti je obavljao učo, plemeniti Jambreković, koji nije bio učitelj po zanimanju, ali je želio djecu naučiti čitati i pisati. 1951. godine škola s četverogodišnjeg školovanja prelazi na šestogodišnje školovanje. 1952. godine nastaje u Maču sedmogodišnja škola. Školske godine 1954./'55. škola dobiva naziv Narodna osnovna osmogodišnja škola. Šezdesetih godina školu je polazilo godišnje oko 500 učenika. Prostora nije bilo dovoljno te se radilo na nekoliko lokacija. 1971. godine škola gubi samostalnost i integrira se sa školom Golubovec i Mihovljan u OŠ Ljudevita Gaja sa sjedištem u Mihovljanu. Te iste godine počinje u Maču dogradnja školskog prostora (4 učionice, zbornice i sanitarnog čvora). Tom dogradnjom se na žalost nije trajno riješio problem prostora. Škola niti danas nema sportsku dvoranu, knjižnicu, urede za tajnika, pedagoga i ravnatelja, te blagovaonu. Dana 1. ožujka 1996. godine škola se ponovno osamostaljuje. Za privremenog ravnatelja imenovana je Višnja Risek, nastavnica njemačkog jezika, koja još i danas obavlja tu dužnost. U šk. god. 2003./'04. u matičnoj školi ima 250 učenika, a u područnoj četverorazrednoj školi u Peršavesi 66 učenika (ukupno 316). Učenici su raspodijeljeni u 16 razrednih odjela. Škola u gotovo svim učionicama ima televizor, grafoskop, videorekorder. Škola posjeduje i episkop, dijaprojektor, nekoliko kasetofona, glazbenih linija, sintesajzer i video kameru. Kultura KUD "Ljudevit Gaj" Ženska vokalna grupa "Kajda" Dani sporta, glazbe i zabave Tamburaška noć Mačanske mažoretkinje Šport NK Gaj Mače Izvori Vanjske poveznice Službena stranica Općine
Mače

Mače is een dorp en gemeente in Kroatië, in de provincie Krapina-Zagorje. In 2001 telde de gemeente 2715 inwoners. De gemeente omvat het dorpje Mače, en de plaatsen Delkovec, Frkuljevec Peršaveški, Mali Bukovec, Mali Komor, Peršaves, Veliki Bukovec, Veliki Komor, en Vukanci. De absolute meerderheid van de bevolking is Kroatisch Overig Het dorpje Mače ligt naast de provinciale weg 29, en vlak bij een zijriviertje van de Krapina, de Velika Reka.
Comuna Mače, Krapina-Zagorje

Mače este o comună în cantonul Krapina-Zagorje, Croația, având o populație de 2.534 de locuitori (2011). Demografie Conform recensământului din 2011, comuna Mače avea 2.534 de locuitori. Din punct de vedere etnic, majoritatea locuitorilor (99,37%) erau croați. Apartenența etnică nu este cunoscută în cazul a 0,04% din locuitori. Din punct de vedere confesional, majoritatea locuitorilor (98,07%) erau catolici. Pentru 0,32% din locuitori nu este cunoscută apartenența confesională. Note
Маче

Маче (хорв. Mače) — община с центром в одноимённом посёлке на севере Хорватии, в Крапинско-Загорской жупании. Население 696 человек в самом посёлке и 2534 человек во всей общине (2011). Подавляющее большинство населения — хорваты (99,37 %). В состав общины кроме административного центра входят ещё 8 деревень. Посёлок расположен в Хорватском Загорье в 2 км к западу от города Златар. Через посёлок проходит несколько местных автомобильных дорог. Рядом с посёлком расположен курорт Сутинске-Топлице (Sutinske Toplice) на источниках термальных вод. Впервые упоминается в письменных источниках в 1444 году. Приходская церковь Пресвятой Девы Марии построена в XVI веке, неоднократно перестраивалась и расширялась. Примечания Ссылки Сайт общины (хорв.)
Маче

Маче је насељено место и седиште општине у Крапинско-загорској жупанији, Хрватска. До територијалне реорганизације у Хрватској налазило се у саставу бивше велике општине Златар-Бистрица. Становништво На попису становништва 2011. године, општина Маче је имала 2.534 становника, од чега у самом Мачу 696. Попис 1991. На попису становништва 1991. године, насељено место Маче је имало 710 становника, следећег националног састава: Референце [1] Савезни завод за статистику и евиденцију ФНРЈ и СФРЈ, попис становништва 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. и 1991. године Gelo, Jakov (1998). Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima. Zagreb: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske. ISBN 978-953-6667-07-9. Спољашње везе
Маче (Хорватія)

Маче (хорв. Mače) – громада і населений пункт в Крапинсько-Загорській жупанії Хорватії. Населення Населення громади за даними перепису 2011 року становило 2 534 осіб, 2 з яких назвали рідною українську мову. Населення самого поселення становило 696 осіб. Динаміка чисельності населення громади: Динаміка чисельності населення центру громади: Населені пункти Крім поселення Маче, до громади також входять: Делковець Фркулєвець-Першавеський Малий Буковець Малий Комор Першавес Великий Буковець Великий Комор Вуканці Клімат Середня річна температура становить 10,11°C, середня максимальна – 24,28°C, а середня мінімальна – -6,50°C. Середня річна кількість опадів – 953,00 мм. Примітки
Jaz (island)

Jaz is small uninhabited island in the Adriatic Sea, Croatia. Jaz is situated 55 m off the coast, halfway between towns of Primošten and Rogoznica. Its area is 0.137 km2 (0.053 sq mi). The highest peak of this island is approximately 44 m. It is famous for its proximity to the coast. This means visitors can cross over from the coast without the use of a boat, but with a towel in their hands. References
San Simone (isola)

L'isolotto San Simone, scoglio Simone o Simon (in croato: Jaz o Šimun) è un isolotto della Croazia, situato di fronte alla costa dalmata, a nord-ovest di Rogosnizza. Amministrativamente, assieme agli altri isolotti antistanti il porto, appartiene al comune di Rogosnizza, nella regione di Sebenico e Tenin. Geografia L'isolotto ha una superficie di 0,137 km², uno sviluppo costiero di 2,07 km e un'altezza massima è di 40,03 m. Si trova a breve distanza dalla terraferma, a soli 50 m, a nord-ovest rispetto all'entrata al porto di Rogosnizza. Isolotti e scogli adiacenti Isolotto del Porto (Lukvenjak), situato 1,2 km a sud-est di San Simone. Isolotti Smoquizza (Smokvica Vela e Smokvica Mala), a sud. Suilan (Svilan), circa 3,2 km a ovest di San Simone. Note Bibliografia (EN, HR) Tea Duplančić Leder, Tin Ujević e Mendi Čala, Coastline lengths and areas of islands in the Croatian part of the Adriatic Sea determined from the topographic maps at the scale of 1:25000 [Lunghezze delle linee di costa e aree delle isole nella parte croata del mare Adriatico definite in base alle mappe topografiche in scala 1:25000] (PDF), in Geoadria, vol. 9, n. 1, Zara, Hrvatski hidrografski institut [Istituto idrografico della Croazia], 2004, pp. 12-30, DOI:10.15291/geoadria.127. Dario Alberi, Dalmazia. Storia, arte, cultura, 2008, Trebaseleghe (PD), Lint Editoriale, pp. 696-698. Giacomo Marieni, Portolano del mare Adriatico, a cura di i.r. Istituto geografico militare, seconda edizione, Vienna, Tipografia dei PP. Mechitaristi, 1845, pp. 251-252. Cartografia (HR) Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. URL consultato il 9 gennaio 2017. G. Giani, Carta prospettiva delle Comuni censuarie della Dalmazia, foglio 6, 1839. Fondo Miscellanea cartografica catastale, Archivio di Stato di Trieste. Voci correlate Regione di Sebenico e Tenin Toponimi italiani in Dalmazia Isole della Croazia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su San Simone
Jaz (otok)

Jaz je majhen nenaseljen otoček v srednij Dalmaciji. Otoček leži ob obali med krajema Primošten na severu in Rogoznico na jugu. Površina otočka meri 0,137 km², dolžina obalnega pasu je 2,07 km. Najvišji vrh je visok 40 mnm Glej tudi seznam otokov na Hrvaškem
Jaz

Jaz är en ö i Kroatien. Den ligger i länet Šibenik-Knins län, i den södra delen av landet, 250 km söder om huvudstaden Zagreb. Arean är 0,16 kvadratkilometer. Terrängen på Otočić Jaz är platt. Öns högsta punkt är 34 meter över havet. Den sträcker sig 0,6 kilometer i nord-sydlig riktning, och 0,5 kilometer i öst-västlig riktning. Kommentarer Källor
Avala (kula u Vrgorcu)

Kula Avala je fortifikacijski objekt u Vrgorcu, Hrvatska. Pripada nizu dobro očuvanih materijalnih ostataka osmanske kulturne baštine u gradu, prije svega kulâ. U gradu je danas osam turskih kula znane pod imenima Kula Avala, Kapetanovića kula (Dizdarevićeva kula), Cukarinovićeva kula, Pakerova kula, Muminova kula, Raosova kula. Položaj Smještena je između najviših četvrti Vrgorca i vrgoračke Gradine, pedeset koraka od vrata glavne utvrde. Položajem sa svih strana štiti pristup Gradini, što je čini gotovo neosvojivom. Slična je građevini u Kuli Norinskoj. Povijest Vrgorac je istrpio dva stoljeća osmanlijske vlasti. Iz tog vremena ostalo je dosta očuvanih objekata, za razliku od ostatka južnih hrvatskih krajeva. Smatra se da je izgrađena za osmanlijske vlasti, jer oblikom podsjeća na osmanlijski stil građenja i vrlo je slična kuli u Drnišu. Mlečani su zauzeli Vrgorac od Osmanlija 1690. godine. Tim povodom oslikao prvi ju je oslikao i opisao mletački narednik Rubia u izvješću generalnom providuru mletačke provincije Dalmacije i Albanije Alessandru Molinu. Crtež je naslikan brzinski guščjim perom i pridodan izvješću. Nakon oslobođenja od Osmanlija nisu srušene, nego su bili mjesto stanovanja i povremeno obnavljane. Protjek vremena nagrizao je kulu pa je postala ruševina. Novi opis tvrđave datira iz 1749. godine. Opisao ju je mletački vojni inženjer Ivan Frano Rossini, koji ju je i prvi put nazvao Avala (arapski za "uzdignuti položaj"). Iz ovog opisa doznaje se da je ruševina i da je sazidana je od nepravilnih komada kamena. Naše doba dočekala je kao derutna ruševina. Opis Iz Rubijevog izvješća imamo crtež Vrgorca iz 1690. gdje vidimo Avalu. Kula je valjkasta, zato što joj je baza krug. Glatki krov kule sukladno bazi je oblika stošca na kojem se vihori zastava. Zid je bio ravan. Krov je bio pričvršćen na zid. Krov je bio vjerojatno od drveta ili kamena. 1749. ulaz u kulu bio je na zapadu, uzdignut visoko i do nj se penjalo preko ljestava. Latinski križ urezan je na južnom dovratniku. Zid kule širine je 130 centimetara. Na zidu su dva reda puškarnica. Justerov crtež Vrgorca s početka 18. stoljeća, potvrđuje da je izgled Avale s krovom ostao isti i za vrijeme mletačke vlasti, jedino što nije imala zastavu na krovu. Nakon restauracije u 20. stoljeću dodani su kameni zupci, kojih nije bilo u najstarijem prikazu. Obnova Budući da su se najviši dijelovi zidova polako urušavali, dio oko ulaza bio potpuno razoren, okolica zarasla u draču te je bila otežana za pristup, prišlo se obnovi. Restauracijom je obnovljena kula i obližnji bunar. Nakon ovih zahvata kula izgleda kao danas. Restauracija nije najbolje sprovedena. Vidljivo je iz dijela kule koji daje najprepoznatljiviji izgled, krov. Izvori Vanjske poveznice Vrgorac Turska kula Avala Pixsell Vrgorac: Tvrđava Gradina i okrugla kula Avala TZ Vrgorac Arhivirana inačica izvorne stranice od 6. ožujka 2016. (Wayback Machine) Spomenici
Vrgorac vára

Vrgorac vára (horvátul: Tvrđava Vrgorac) egy középkori vár romja Horvátországban, a Split-Dalmácia megyei Vrgorac város területén. Fekvése A vár Vrgorac felett északra a Motokita-hegyen, stratégiai fontosságú helyen található. Vrgorac legmagasabban fekvő városnegyede és a város védelmi rendszerének része, az Avala torony folytatásában áll. A várba való bejutás csak a tornyon keresztül lehetséges, mely gyakorlatilag bevehetetlenné teszi. A vár hosszú évszázadokig Vrgorje térségének központi erődítménye volt. Története A vár története a török előtti időkre nyúlik vissza. Szorosan kapcsolódik az alatta fekvő város történetéhez, melyet a várról neveztek el. A Vrgorac név ugyanis a „Grad Vrh Gore” elnevezésre megy vissza, mely később „Vrh Gorac” alakra módosult. 1444-ben „Vergolaz” alakban Stjepan Kosača herceg oklevelében említik először. A régi metszetek szerint egykor magát Vrgoracot is pártázatos, lőréses, négyszögletes tornyokkal megerősített erődfalak vették körül. A horvát méltóságok kezén Vrgorac középkori várának is jelentős védelmi szerepe volt. A török a 15. század második felében, 1477-ben foglalta el. Ezt kétszáz éves török uralom követte, akik a várat jelentősen bővítették. Ellentétben a többi délhorvát régióval számos megőrzött épület maradt abból az időből. A vár közelében építették fel az Avala-tornyot, azzal a céllal, hogy védje a vár bejáratát. A vár környezetében két és háromszintes tornyok övezetét alakították ki, melyek közül az egyik a vár alatti településen áll. Vrgorac a török uralom idején náhije székhelye volt, mely a Makarskai, majd az Imotski kádilukhoz tartozott. A vár és a város az 1685 óta tartó több felszabadítási kísérlet után végül 1690-ben szabadult fel a török uralom alól. Ezután építették meg a velenceiek az erőd belső részén található Szent Antal kápolnát. Kedvező fekvése miatt jelentős támaszpontja volt a velenceieknek a környező területek felszabadítására. A török veszély megszűntével és különösen Bosznia és Hercegovina 1878-as osztrák-magyar megszállásával elveszítette jelentőségét és elhagyták. A vár mai állapota A vár három részből áll: a várkapu az őrházzal, belsővár a katonai személyzet szállásával és a Szent Antal-templommal, valamint az északi részen emelkedő nagy torony, amely egyben a vár legrégebbi része. Az erődtől mintegy száz méterre északkeletre áll a magas, kerek Avala-torony, amelynek tömege védi az erőd bejáratát és keleti falait. Az erőd látható maradványai a 15. és a 19. század között épültek. Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Gradina (Vrgovac) című horvát Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Jegyzetek
Tinova kula

Kapetanov(ić)a kula (Dizdareva, Dizdarevića, Kapetanova kula, Franića kula, Tinova kula) je fortifikacijski objekt u Vrgorcu, Hrvatska. Pripada nizu dobro očuvanih materijalnih ostataka osmanske kulturne baštine u gradu, prije svega kulâ. U gradu je danas osam turskih kula znane pod imenima Avala, Dizdarevićeva kula (Kapetanovića kula), Cukarinovićeva kula, Pakerova kula, Muminova kula, Raosova kula. Kao malo gdje na jugu Hrvatske, naglašene su u naselju i brojem i po položaju. Namjena im je bila stambena i obrambena. Služila su kao sigurno prenoćište. Naziva ju se još i Dizdarevića kula. Najveća od osam turskih kula u Vrgorcu. Smatra se da je bila sastavni dio srednjovjekovnih gradskih zidina. Rodno je mjesto Tina Ujevića. Načinom gradnje i ljepotom različita je od ostalih kula. Kula je na tri kata četverokutna tlocrta. Kapetanova kula (tal. Torre detta del Principe), danas Tinova kula najveća je srednjovjekovna fortifikacijska i stambena gradevina. U njoj se održava kulturna zbivanja. Za rođendan hrvatskoga pjesnika Augustina Tina Ujevića održava se sedmodnevna Kulturno-književna manifestacija S Tinom u Vrgorcu od 30. lipnja do 5. srpnja. U kuli je "književna vitrina" današnjih dobitnika Nagrade „Tin Ujević" i sudionika kulturno-književne manifestacije „S Tinom u Vrgorcu". Kula ima galeriju u kojoj su donirana umjetnička djela „Theaterwindspiel" iz Berlina. Galerija je mjesto izložbi stranih i domaćih umjetnika. Rodna kuća Tina Ujevića je zaštićeno kulturno dobro Rodna kuća Tina Ujevića, nazivana još i Kula Dizdarevića ili Kula Kapetanovića, je trokatnica, četvrtastog tlocrta građena nepravilnim klesancima, slaganim u redove. Jedna je od nekoliko sačuvanih kula iz turskog perioda koja je kao i ostale opasivala Vrgorac i služila kao stambeni i fortifikacijski objekt. Datira se u 17. stoljeće. Kula je u dobrom stanju. U drugoj polovici 19. stoljeća napravljene su preinake unutrašnjih prostorija kule. Zaštita Pod oznakom Z-3819 zavedena je kao nepokretno kulturno dobro - pojedinačno, pravna statusa zaštićena kulturnog dobra, klasificirano kao "profana graditeljska baština". Izvori Vanjske poveznice TZ Vrgorac Arhivirana inačica izvorne stranice od 6. ožujka 2016. (Wayback Machine)