NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Orlandov stup

Orlandov stup je najstarija sačuvana javna skulptura u Dubrovniku. Dugo je bio i jedini svjetovni spomenik posvećen nekoj ličnosti u tom gradu. Takav stup je karakterističan za Njemačku, a izvan nje postoje samo četiri takva spomenika uključujući ovaj. Načinjen je od kamena i prikazuje srednjovjekovnog viteza s prema gore ispruženim mačem. Dubrovački povjesničari povezivali su podizanje Orlandova stupa s legendom o junaku Rolandu, koji je pomogao gradu u borbi protiv Saracena u 8. stoljeću. Vjerojatnija je teorija da je postavljen za vrijeme boravka cara Žigmunda Luksemburškoga u Dubrovniku, nakon poraza u bitki kod Nikopolja 1396. godine. Novi stup je podignut 1418. godine, a isklesao ga je talijanski gotički kipar Bonino da Milano, dok neki vjeruju da ga je za njega isklesao domaći majstor, Antun Dubrovčanin. Iznad stupa vijorila se dubrovačka zastava koja je isticala neovisnost Republike. Glasnici su kraj stupa objavljivali odredbe i važne obavijesti, a tu su se i izvršavale kazne koje su u kaznenom sustavu Republike katkad bile surove. Za stup su se, naime, vezali okrivljenici, ostajući u tom položaju po nekoliko sati, izloženi javnoj poruzi, ili su pak bili bičevani, rezane su im uši, nosevi, utiskivani biljezi u lice. O čemu govori 1440. godine i Filip de Diversis u Opisu slavnoga grada Dubrovnika. Mjera za dužinu, dubrovački lakat, mjerio se prema dužini vitezove podlaktice, što iznosi 51,2 cm. Prvotno je Orlando bio okrenut prema istoku, no položaj mu je često mijenjan. Oluja je srušila Orlandov stup 6. siječnja 1825. godine te je smješten u Knežev dvor. Tada su Dubrovnikom vladali Austrijanci koji su odugovlačili s popravkom pa je stup popravljen tek 50 godina kasnije. Vraćen je na trg tek 1878. i tada je okrenut prema sjevernoj strani. Pošto se na Orlandovom stupu često vijori zastava na visokom jarbolu u koji udara vjetar, konstantno se pojavljuju pukotine. Na Orlandovom su stupu pukotine sve veće, a propada i kameno postolje. Međutim, iako većina smatra kako treba napraviti repliku, a original skloniti s mjesta na kojemu na njega utječu atmosferske prilike, ne slažu se baš svi s tom idejom. Ne samo da ga često oštećuju prirodne nepogode, već i ljudi. Znali su mu iskriviti mač, pa onaj koji se sad nalazi na stupu nije originalni nego replika. U rezervi uvijek postoji jedan zamjenski, kako bi se mogao zamijeniti isti dan kada vandali oskrvnu spomenik. Danas se uz ceremonijalnu priredbu pred Orlandom i podizanjem zastave Libertas (sloboda) na njegovu stupu svake godine otvara Dubrovačke ljetne igre. Zanimljivosti U sklopu obilježavanja Orlandove godine Hrvatska pošta izdala je prigodnu dopisnicu. Poveznice Bremenski Roland Izvori Zlatno doba Dubrovnika XV. i XVI. stoljeće, Muzejski prostor i Dubrovački muzej, Zagreb-Dubrovnik 1987.
Kolumna Rolanda w Dubrowniku

Kolumna Rolanda w Dubrowniku (chorw. Orlandov stup) – średniowieczna kolumna z przedstawieniem rycerza Rolanda, rozsławionego przez francuski epos rycerski Pieśń o Rolandzie, stojąca na placu Luža w Dubrowniku. Roland w średniowieczu W średniowieczu stawiano posągi Rolanda jako znak wolności w wielu miastach Europy, tzw. miastach Rolanda. Figura Rolanda symbolizowała niezależność miasta, prawo do wolnego handlu oraz własnej jurysdykcji. Pierwowzorem Rolanda jest Hruodlandus, hrabia marchii bretońskiej i siostrzeniec Karola Wielkiego, który brał udział w wyprawie wojennej do Hiszpanii przeciw Saracenom w 778 i poległ w walkach w Pirenejach w bitwie w wąwozie Roncevaux. O wydarzeniu tym wspomina w kilku wersach kronikarz Karola Wielkiego Einhard w biografii władcy Vita Carolo Magni (pol. Życie Karola Wielkiego). Na kanwie tej historii powstał później średniowieczny francuski epos rycerski Pieśń o Rolandzie (fr. Chanson de Roland). Kult Rolanda przywędrował do Dubrownika, kiedy miasto znajdowało się pod ochroną króla węgierskiego Zygmunta Luksemburskiego. Legenda Rolanda została zinternalizowana przez mieszkańców miasta – powstała legenda według której Roland był obrońcą Dubrownika w walce z Saracenami, podczas której miał stoczyć zwycięski pojedynek z piratem zwanym Spuzente. W rzeczywistości oblężenie Dubrownika przez Saracenów miało miejsce ponad sto lat po śmierci bohatera. Historia Kolumna została wzniesiona w 1419 roku z inicjatywy Zygmunta Luksemburskiego, syna cesarza Karola IV. W 1396 Zygmunt Luksemburski zatrzymał się w Dubrowniku po przegranej z Turkami i za 2000 dukatów podjął się ochrony miasta. Kolumna Rolanda miała symbolizować niezależność Dubrownika od Republiki Weneckiej. Senat miasta zlecił projekt rzeźbiarzowi z Lombardii Bonnino di Jacopo, który miał współpracować z artystami lokalnymi m.in. Antunem. Pierwsza wzmianka o pomniku Rolanda w Dubrowniku pochodzi z 1423 roku. Prawe przedramię Rolanda służyło jako wzorzec standardowej jednostki miary długości (51,2 cm) – Dubrovački lakat. Obecnie przed pomnikiem dokonywane jest otwarcie dorocznego Letniego Festiwalu oraz obchodów uroczystości św. Błażeja, patrona Dubrownika. Opis Pomnik Rolanda w Dubrowniku różni się od przedstawień Rolanda w Niemczech. Obok rzeźby znajdował się drewniany maszt, na którym wywieszano flagę republiki kupieckiej, aż do przybycia Napoleona. Zobacz też Posąg Rolanda w Bremie Uwagi Przypisy
Orlandov steber

Orlandov steber je kamnit steber s kipom legendarnega srednjeveškega viteza Orlanda, ki stoji na sredini trga Luža v Dubrovniku. Na vrhu stebra je skozi stoletja plapolala bela zastava Dubrovniške republike z likom dubrovniškega zaščitnika sv. Vlaha. Kip je bil postavljen leta 1414 in je najstarejša ohranjena javna skulptura v Dubrovniku. Steber je izdelan v gotskem slogu in je delo kiparja Benina iz Milana. Dubrovničani so na trgu Luža pred Orlandovim stebrom izvajali različne dejavnosti: razglašali so državne (mestne) odredbe, opravljali državne svečanosti, pa tudi javne kazni. Orlandov steber je bil sprva obrnjen proti vzhodu, v smeri proti carinarnici. Tekom stoletij so ga večkrat prestavili. Leta 1825, ko ga je porušil močan veter, so ga ponovno postavili na mesto, kjer stoji še danes, obrnjenega z obrazom proti severu. Dolžino lakta desne roke so nekoč uporabljali kot dolžinsko mero, to je t. i. dubrovniški laket, ki meri 51,2 cm.
Орландов ступ

Орландов ступ је најстарија сачувана јавна скулптура у Дубровнику. Дуго је био и једини световни споменик посвећен некој личности у том граду. Начињен је у камену. Приказује средњовековног витеза са према горе испруженим мачем. Дубровачки историчари су повезивали подизање Орландова ступа са легендом о јунаку Роланду, који је помогао граду у борби против Сарацена. Такав ступ је карактеристичан за Немачку, а ван ње постоје само четири таква споменика укључујучи овај. Вероватнија је теорија да је постављен за време боравка цара Жигмунда луксембуршког у Дубровнику, после пораза у битки код Никопоља 1396. године. Нови ступ је подигнут 1418. године и био је реплика претходног. Исклесао га је италијански готички каменорезац Бонино да Милано. Изнад ступа се вијорила дубровачка застава. Гласници су крај ступа објављивали одлуке и важне вести. Ту су се и извршавале казне. Мера за дужину, дубровачки лакат, мерио се према дужини витезове подлактице, што износи 51.2 цм. Олуја је срушила Орландов ступ 1825. године. Тада су Дубровником владали Аустријанци који су одуговлачили са поправком па је ступ поправљен тек 50 година касније. Данас, за време Дубровачких летњих игара, изнад Орландова ступа је подигнута застава на којој пише Либертас (слобода). Литература Златно доба Дубровника 15. и 16. век, Музејски простор и Дубровачки музеј, Загреб-Дубровник 1987.
Orlandos kolonn

Orlandos kolonn (kroatiska: Orlandov stup) är en kolonn i Gamla stan i Dubrovnik i Kroatien. Kolonnen uppfördes 1419 och är en av stadens minnesmärken och turistattraktioner. Den står på Loggiatorget i Gamla stans östra del, är gjord i sten och föreställer en riddare som håller ett svärd upprätt. Historik Orlandos kolonn skapades 1419 av den milanesiske skulptören Bonino da Milano som även tog hjälp av lokala skulptörer, däribland Antonio Ragusino. Kolonnen föreställer en riddare med ett svärd utsträckt uppåt och är en replik av en äldre kolonn vars uppförande tros vara sammankopplat med legenden om riddaren och hjälten Roland som på 700-talet sägs ha skyddat staden från ett angrepp från saracenerna. I den forna republiken Dubrovnik läste budbärare upp nya påbud eller nyheter vid kolonnen och offentliga bestraffningar utdömdes vid den. År 1825 blåste Orlandos kolonn omkull i en stark storm. De österrikiska myndigheterna som då styrde i Dubrovnik placerade kolonnen i ett källarutrymme på förvaring och det skulle efter folkliga protester dröja femtio år innan den återbördades till sin gamla plats. Kultur Orlandos kolonn har länge utgjort en frihetssymbol för staden. Under republiken Dubrovnik vajade mikrostatens fana i kolonnens stång. Idag har den forna fanan ersatts av Kroatiens flagga. Under de dagar i februari då stadens skyddshelgon Sankt Blasius firas (Sankt Blasius fest) hissas en flagga med en bild av helgonet och under Dubrovniks sommarfestival hissas en flagga med texten Libertas (latin: frihet). Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Orlandos kolonn. Källor Noter
Estadio Kranjčevićeva

El estadio Kranjčevićeva (en croata: Stadion Kranjčevićeva) (entre 1921 y 1945 Stadion Concordije) es un estadio de fútbol ubicado en la ciudad de Zagreb, Croacia. Es el estadio en el que disputa sus partidos el club NK Zagreb de la Liga croata, tiene una capacidad para 8850 espectadores, lo que lo convierte en el segundo estadio más grande de la capital, tras el Estadio Maksimir.​ Historia Guerra de Independencia de Croacia Una de las fechas más significativas en la historia del estadio ocurrió durante el inicio de la Guerra de Independencia de Croacia.[cita requerida] El 28 de mayo de 1991, la primera formación pública de la Guardia Nacional Croata (Croata: Zbor narodne Garde) tuvo lugar en el estadio. Esta unidad, formada en abril de 1991, estaba compuesta por miembros de la policía y partes del ejército croata.[cita requerida] La Guardia Nacional Croata fue la primera unidad militar profesional en Croacia y posteriormente evolucionó hasta convertirse en el Ejército de Tierra Croata Croata: Hrvatska kopnena vojska) Este evento marcó el comienzo de la creación de las Fuerzas Armadas Croatas. Una placa conmemorativa que honra este evento histórico se puede ver en la entrada del estadio.​ El estadio ha albergado partidos de la selección croata, especialmente amistosos.[cita requerida] Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Croacia Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Estadio Kranjčevićeva. Stadion u Kranjčevićevoj, web oficial NK Zagreb
Stade Kranjčević

Le stade Kranjčević (en croate : Stadion u Kranjčevićevoj ulici) est un stade de football situé à Zagreb en Croatie. Construit en 1921, il est le deuxième plus grand stade de la ville après le stade Maksimir. Il doit son nom à l'écrivain croate Silvije Strahimir Kranjčević (1865-1908). Histoire Événements Notes et références Liens externes Ressource relative au sport : StadiumDB Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail du cyclisme Portail de la Croatie
Stadion Kranjčevićeva

Stadion Kranjčevićeva – stadion w Chorwacji, znajdujący się w stolicy kraju, Zagrzebiu. Swoje mecze na tym stadionie rozgrywa piłkarska drużyna NK Zagreb. Obiekt ten może pomieścić 12 000 widzów i używany jest nie tylko do celów piłkarskich. Nazwa stadionu pochodzi od nazwiska chorwackiego poety, Silvije Strahimira Kranjčevicia. Z tego powodu kibice NK Zagrzeb nazywani są „Pjesnici”, co po chorwacku znaczy „Poeci”.
Краньчевичева

«Краньчевичева» (сербохорв. Stadion Kranjčevićeva / Стадион Крањчевићева) — мгогофункциональный стадион в городе Загребе (Хорватия), домашний стадион для футбольных клубов «Загреб» и «Локомотива». Вмещает 8850 зрителей. Стадион, который тогда именовался «Тратинска цеста», начал строиться в 1910-е годы и был завершён в 1921 году. В то время стадион являлся крупнейшим в Загребе и принадлежал клубу «Конкордия», одному из трёх ведущих загребских футбольных клубов в межвоенный период (двумя другими были «Граджянски» и ХАШК). 14 октября 1923 года на стадионе прошли все матчи первого розыгрыша Кубка югославского футбольного союза. В 1931 году состоялся первый матч на стадионе при прожекторах, в котором сборная Загреба победила мадридский «Реал» со счётом 2:1, 2 гола за хорватов забил Ицо Хитрец. После Второй мировой войны «Конкордия» был расформирована по политическим причинам и стадион перешёл в пользование новообразованному Физкультурному обществу Загреба (сербохорв. Fiskulturno društvo Zagreb / Фискултурно друштво Загреб), чья футбольная секция впоследствии трансформировалась в современный футбольный клуб «Загреб». В ноябре 1977 года крупный пожар уничтожил западную трибуну и в последующие годы стадион подвергся нескольким реконструкциям и модификациям. Наиболее значительной из них была обширная реконструкция и строительство прилегающих объектов в рамках подготовки к летней Универсиаде 1987. В том же году молния ударила в один из прожекторов во время матча между «Загребом» и «Осиеком», электрическое освещение после этого отсутствовало 20 лет до 2008 года, когда новые прожекторы были установлены городом Загребом. 28 мая 1991 года на стадионе прошла торжественная церемония вручения знамени первой бригаде Национальной гвардии Хорватии и принесения солдатами воинской присяги. Это мероприятие стало первым смотром Национальной гвардии Хорватии, образованной в апреле того года и позднее ставшей основой современных Вооружённых сил Хорватии. Матчи сборных на стадионе Примечания Ссылки Стадион Краньчевичева на официальном сайте ФК «Загреба» (хорв.)
Стадион Крањчевићева

Стадион Крањчевићева, од 1921. до 1945. познат као стадион Конкордије, је фудбалски стадион у Загребу, Хрватска. Смештен је у Крањчевићевој улици у Трешњевци. На стадиону тренутно игра ФК Загреб, а пре Другог светског рата на њему је играла ХШК Конкордија. Изградња стадиона започета је 1910-их година за потребе Конкордије. Изградња игралишта на Тратинском путу (данашњи стадион у Крањчевићевој), тада највећег у Загребу, завршена је 1921. Стадион има капацитет за 8.850 гледалаца. Иако је на игралишту Конкордије 1931. одиграна прва утакмица под расветом (градска екипа Загреба против Реал Мадрида), гром је 1987. током утакмице Загреба и Осијека погодио рефлекторе, након чега је стадион скоро 20 година био без рефлектора, док 2008. нису постављени нови. Референце Спољашње везе Профил на soccerway.com
Краньчевічева (стадіон)

«Стадіон Краньчевічева» (хорв. «Stadion Kranjčevićeva») — футбольний стадіон у місті Загреб, Хорватія, домашня арена ФК «Загреб». Стадіон відкритий 1921 року. Протягом 1921—1945 років носив назву «Стадіон Конкордії» за назвою однойменного клубу, який у цей період приймав тут домашні матчі. На час відкриття арена була найбільшою у місті. У 1931 році на стадіоні встановлено систему освітлення. 1977 року на арені відбулася пожежа, яка знищила всю західну трибуну, що зумовило позапланову реконструкцію, яка затягнулася до планової в рамках підготовки до Літньої Універсіади 1987 року, змагання якої стадіон приймав. У 1987 році під час одного з матчів удар блискавки знищив систему освітлення, яка була відновлена лише в ході капітальної реконструкції 2008 року. Глядацькі місця розташовані на двох трибунах. Західна має потужність 3 850 глядачів. Там розташовані прес-центр та VIP зона. Східна має 5 000 стоячих місць і зазвичай використовується для розташування фан-секторів команд. Арена обладнана велосипедними доріжками навколо поля, що зумовлює використання арени як велотреку. Окремо виділені місця для глядачів на інвалідних візках. Назва стадіону походить від вулиці Краньчевічевої, на якій він розташований. Арену також називають «Стадіон на вулиці Краньчевічевій». При вході на стадіон встановлена меморіальна дошка на честь бійців Хорватської національної гвардії, які брали участь у війні за незалежність Хорватії 1991—1995 років. Посилання Stadion Kranjčevićeva на footballtripper.com [Архівовано 14 липня 2017 у Wayback Machine.] (англ.) Stadion NK Zagreb (Stadion u Kranjčevićevoj ulici) [Архівовано 30 квітня 2017 у Wayback Machine.] (англ.) Stadion Kranjčevićeva на thefootballstadiums.com [Архівовано 21 січня 2021 у Wayback Machine.] (англ.)
Stadion HNK Cibalia

Stadion Cibalia is a multi-purpose stadium in Vinkovci, Croatia. It is currently used mostly for football matches and is the home ground of HNK Cibalia. It has a grass court, surrounded with a clay running surface, and stands, a part of which is covered. The stadium has a seating capacity of 10,000, of which 6,000 are unroofed, 2,175 are roofed and another 120 are part of the luxury suite. It is located in the southern part of the city, across the river Bosut from the city centre. It was built in 1966, and expanded in 1982, when Dinamo Vinkovci entered the Yugoslav First League for the first time. At the time the total capacity was 18,000, but mostly standing-only. It was last upgraded in 2003, when two sets of stands were fitted with a total of 3,700 seats. The stadium was named Stadion Mladosti (Youth Stadium) up to 1992, and it is still common for people to refer to it this way. In the 2025–26 season, HNK Vukovar 1991, having been promoted to Croatia's top-tier football league, will play its home matches at Stadion HNK Cibalia, as their own stadium does not meet league requirements. The club’s promotion represents a significant milestone, and the use of Stadion HNK Cibalia highlights its role as an important venue in Croatian football. International matches References
Stade HNK Cibalia

Le stade Cibalia est un stade de football situé à Vinkovci en Croatie où le club de football le HNK Cibalia joue et s'entraîne. Il a une capacité de 9 958 places. Histoire Liens externes http://stadiumdb.com/stadiums/cro/stadion_cibalia https://hnk-cibalia.hr/stadion/ Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de l’athlétisme Portail de la Croatie
Stadion HNK Cibalia Vinkovci

Stadion HNK Cibalia Vinkovci višenamjenski je stadion u Vinkovcima. Na njemu svoje domaće utakmice igra HNK Cibalia Vinkovci, a u polusezoni 2025./26. HNL-a na stadionu je igrao Vukovar 1991. Kapaciteta je približno 8200 sjedećih mjesta. Povijest Stadion je izgrađen 1966. godine i gotovo se nije mijenjao do 1982. godine i ulaska u tadašnju Prvu saveznu ligu kada je počela veća rekonstrukcija. Te je godine izgrađena istočna tribina. Nakon ove rekonstrukcije kapacitet stadiona iznosio je 18.000 gledatelja (uključujući stajaća mjesta). Do 1992. godine stadion je nosio ime Stadion Mladosti, kada je ime promijenjeno i do danas stadion nosi naziv Stadion HNK Cibalia Vinkovci. Tijekom 2003. godine postavljene su stolice na istočnom i zapadnom dijelu stadiona i to na istoku .000, a na zapadu 700 stolica. Tijekom 2008. postavljeni su reflektori, te suvremena tartan staza oko cijelog terena. U proljeće 2018. godine stadion je u sklopu priprema za domaćinstvo završnice Hrvatskog nogometnog kupa za sezonu 2017./18. detaljno uređen. Na zapadnu tribinu postavljene su nove sjedalice, a stare su premještene na sjevernu, južnu i dio istočne tribine gdje ih dotada nije bilo. Tako je ukupni kapacitet stadiona nešto smanjen, no povećan je broj sjedećih mjesta s dotadašnjih približno 6500 na približno 8200. Izvori Vanjske poveznice
Stadio Cibalia

Lo stadio Cibalia (ufficialmente stadio Cibalia a Vinkovci, in croato Stadion Cibalije u Vinkovcima), noto anche come stadio Mladosti, è il principale stadio di calcio di Vinkovci, una città della regione di Vukovar e della Sirmia, in Croazia. Storia A metà del 1964, quando la squadra cittadina si chiama Dinamo Vinkovci, inizia la costruzione dello stadio dove la squadra si esibisce tuttora. In due anni l'opera è completata e l'inaugurazione si tiene il 25 maggio 1966, in occasione della "Giornata della Gioventù" (in croato "Dan mladosti", per questo l'impianto viene chiamato Stadion Mladosti). Di fronte a 12000 spettatori, Dinamo e Velež Mostar pareggiano 2–2. L'impianto non subisce modifiche fino al 1982, anno dell'ingresso nell'allora Prima lega federale (la Serie A jugoslava), quando inizia la costruzione della tribuna orientale. Questo porta la capienza dello stadio a 18.000 spettatori (compresi i posti in piedi). Nel 1992, anno dell'indipendenza della Croazia, cambia il nome in Stadion HNK Cibalia Vinkovci, mentre la squadra da Dinamo diviene Cibalia. Nel 2003 vengono installate sedie nella parte orientale e occidentale dello stadio, 3.000 a est e 700 a ovest. Nel 2008 sono installati dei proiettori ed una moderna pista in tartan intorno all'intero terreno. Il 28 luglio 2017, la HNS assegna l'organizzazione della finale della Hrvatski nogometni kup 2017-2018 allo Stadio Cibalia. Nella primavera del 2018, cominciano i lavori per l'ammodernamento dell'impianto: vengono installati nuovi sedili sulla tribuna ovest e quelli vecchi sono spostati a nord, sud ed in parte della tribuna est dove prima non esistevano. Pertanto, la capacità totale dello stadio viene leggermente ridotta, ma il numero di posti a sedere aumenta da circa 6.500 a circa 8.200. Lo stadio è situato nella parte meridionale della città, dalla parte opposta del fiume Bosut rispetto al centro di Vinkovci. Gare di rilievo Club Nazionali Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Stadio Cibalia Collegamenti esterni (EN) Stadion Cibalia, su footballgroundmap.com. (DE) Stadion Cibalia, su europlan-online.de. (HR) HNK Cibalia, su hnk-cibalia.hr. Informazioni generali dello stadio Stadion HNK Cibalia, su it.besoccer.com.
Cibaliastadion

Het Cibaliastadion, voluit HNK Cibaliastadion, is een multifunctioneel stadion in Vinkovci (Kroatië). Het is de thuisbasis van voetbalclub HNK Cibalia Vinkovci. Het stadion biedt plaats aan 10.000 toeschouwers, waarvan 6.000 zitplekken. Om het veld ligt een atletiekbaan. Het stadion werd geopend in 1966 en heette toen nog Mladostistadion. Het stadion werd in 1982 uitgebreid met een extra tribune en kon toen 18.000 toeschouwers herbergen. In 1992 werd de huidige naam aangenomen, naar de plaatselijke voetbalclub. In 2003 werd het stadion opnieuw gerenoveerd, waarbij meer zitplekken werden gecreëerd, daarvoor waren er staanplekken. De capaciteit zakte daarmee tot de huidige 10.000. Interlands Het Kroatisch voetbalelftal speelde één interland in het stadion.
Cibalia (stadion)

Stadion Cibalia – stadion w Chorwacji, znajdujący się w mieście Vinkovci. Na tym stadionie swoje mecze rozgrywa miejscowa drużyna Cibalia Vinkovci. Stadion może pomieścić około 10 000 widzów, z czego 3 700 miejsc to miejsca siedzące i jest usytuowany w południowej części miasta niedaleko rzeki Bosut. Obiekt ten został wybudowany w 1966 roku, a w latach 1982, 2003 i 2008 przechodził renowacje. Do 1992 roku stadion nosił nazwę Stadion Mladosti. W sezonie 2010/11 na stadionie Cibalia swoje mecze rozgrywała także drugoligowy klub NK MV Croatia Slavonski Brod. Przypisy Bibliografia Stadion HNK „Cibalia” Vinkovci. hnk-cibalia.hr. [dostęp 2011-07-22]. [zarchiwizowane z tego adresu (2011-07-16)]. (chorw.).
Стадион ХНК Цибалија

Стадион ХНК Цибалија је фудбалски стадион у Винковцима, Хрватска. Капацитет стадиона је 10.000 места, а на њему своје домаће утакмице игра ХНК Цибалија. Историја Стадион је саграђен 1966. године и готово се није мењао до 1982. године и уласка Цибалије (тада носио име Динамо) у Прву савезну лигу, када је почела прва већа реконструкција. Те године је направљена источна трибина. Са овом реконструкцијом капацитет стадиона је износио 18.000 гледалаца (са стајаћим местима). До 1992. године стадион је носио име Стадион Младост, када је име промењено и до данас стадион носи назив стадион ХНК Цибалија. Током 2003. године постављене су столице на источном и западном делу стадиона и то на истоку 3.000, а на западу 700 столица. Током 2008. постављени су рефлектори, као и модерна тартан стаза око целог терена. Укупни данашњи капацитет износи 10.000 места. Референце Спољашње везе Информације о стадиону на званичном сајту ХНК Цибалије