Vjesnikov neboder

Vjesnikov neboder, službeno Poslovna zgrada „Vjesnik”, bio je poslovni neboder u Zagrebu na adresi Slavonska avenija 2, na križanju sa Savskom cestom. Najpoznatiji je kao sjedište bivše novinsko-izdavačke kuće Vjesnik, za čiju je redakciju izgrađen prema projektu Antuna Ulricha mlađeg početkom 1970-ih. Po izgradnji ga se smatralo jednim od „najsuvremenijih poslovnih nebodera u Europi” te simbolom modernističke arhitekture. Po hrvatskom osamostaljenju neboder je, kao i novinska kuća, prešao u državno vlasništvo, a do početka 2010-ih iz njega su iselile sve novinske redakcije. Osim tiskarskih djelatnosti, neboder je tada ostao tek u povremenoj uporabi kao lokacija arhiva nekih ministarstava te sjedište jedne radijske postaje. Godine 2025. u njemu je izbio velik požar koji je značajno oštetio većinu građevine. Nekoliko dana poslije, požar je konačno ugašen. Zbog razmjera štete za neboder je predviđeno rušenje, koje je počelo u travnju i okončalo u lipnju 2026. godine. Tehnički podaci Neboder je bio oblika kvadra stranica 14 i 39 metara i visine 67 m. Iznad zemlje je bilo visoko prizemlje i 16 katova, a na vrhu se nalazio antenski stup. Fasada je izvedena u dvije vrste reflektivnog mat stakla otpornog za toplinsko zračenje – narančastog stoprayja za prozore i smeđeg colorbela za parapete – što je za vrijeme i mjesto gradnje bilo vrlo moderno. Prozori nisu fiksni. Statiku nebodera osigurava 7 armiranobetonskih stupova, dimenzija 40 × 80 cm pri dnu, koje se prema vrhu stanjuju do dimenzija 40 × 40 cm. Bio je dijelom kompleksa s još nekoliko nižih poslovnih građevina. Izgled građevine inspiriran je njujorškim neboderom Lever House. Zbog tamnoga fasadnog stakla dobio je nadimak „čokoladni toranj”. Povijest Ideja za izgradnju jedinstvenog mjesta za redakciju i tisak Vjesnika nastala je pod direktorstvom Đure Kladarina. U sklopu promjena unutar redakcije, 1957. godine raspisan je natječaj za idejno rješenje nove zgrade. NIŠPRO Vjesnik kupio je 1959. zemljište danas omeđeno Slavonskom avenijom, Odranskom ulicom, Savskom cestom i Cvjetnom cestom, a iste je godine položen kamen temeljac za izgradnju. Projekt nebodera izradio je Antun Ulrich mlađi 1960. godine. OUR Tempo iz Zagreba s gradnjom je počeo 1963. godine pod vodstvom Mirka Fijembera, a neboder je dovršen 1972., kada su ondje uselile novinske redakcije. Zbog zakašnjele gradnje širile su se glasine „da je došlo do propusta pri gradnji temelja i da se toranj naginje kao posljedica poplave 1964. godine,” no ustvari se čekalo prikupljanje dovoljno novca za suvremenu opremu nebodera. Raspadom SFR Jugoslavije neboder je prešao u vlasništvo Republike Hrvatske, a do 2025. godine zgrada je imala pet suvlasnika: Republiku Hrvarsku, Konzum, Plavi radio (vlasnik Laganini FM-a), tvrtku za ulaganja Allegheny Financial te tvrtku za nekretnine VLM Cvjetno. Godine 2003. medijska kuća EPH bila je prva koja je iselila iz prostorija nebodera. Nakon nje to su učinili Tisak i Večernji list. Nakon što je 2012. godine obustavljen rad NIŠPRO Vjesnika u neboderu ipak nastavlja djelovati tiskarsko poduzeće Vjesnik d.d. Petnaesti je kat nastavila koristiti radiopostaja Laganini FM, a on je služio i za zapremanje arhiva Ministarstva graditeljstva. Arhivi Porezne uprave (7. – 10. kat), kao i Ministarstva demografije, Ministarstva rada i Ministarstva financija također su useljeni u neboder. Zbog sve više modernih poslovnih prostora, cijena četvornog metra u neboderu s vremenom je padala, a i sama je građevina bila zastarjela. Iz tih je razloga tijekom godina bilo govora o rušenju, što je izazvalo negodovanje građana, arhitekata i urbanista.[nedostaje izvor] Tiskara Vjesnik obustavila je rad 2022. zbog likvidacije. Požar U ponedjeljak 17. studenoga 2025. u neboderu je oko 23 sata planuo požar koji je kroz noć zahvatio 11 od 16 katova. U jednome trenutku gasila su ga 93 vatrogasca s 30 vozila, a gašenje je potrajalo sve do srijede 19. studenoga. Požar je doveo do velikog broja medijskih napisa o zapuštenosti zgrade i njezinu simboličnom značaju kako za grad Zagreb, tako i za hrvatsko novinarstvo. Premijer Andrej Plenković i Ministarstvo graditeljstva izjavili su za medije da će se zalagati za sanaciju i obnovu nebodera. U požaru su stradali arhivi, dokumenti i oprema ministarstava i organizacija, uključujući 14 nacionalnih sportskih saveza i HOO. Tijekom gašenja požara, zbog opasnosti od ozljeda, uspostavljena je prometna regulacija kojom je zabranjen prolaz vozačima i pješacima duž Slavonske avenije i njenog podvožnjaka sa sjeverne strane nebodera. Kako bi se ublažio utjecaj na protočnost, pristupilo se radovima na premosnici i proširenju sjevernog kolnika avenije na dio zelenog otoka između cesta, koji je predviđeno asfaltirati. Radovi su dovršeni, a premosnica puštena u promet ujutro 30. studenog. Uzrok Policija je započela istraživanje odmah po dojavi o požaru. Dana 20. studenog 2025. Policijska uprava Zagrebačka objavila je da istražuje „nekoliko mlađih osoba”, a da je jedna od njih privedena. Kasnije je objavljeno da je policija već u noć početka požara privela dvojicu 18-godišnjih mladića, koje se tereti za „teška kaznena djela protiv opće sigurnosti, a u vezi s kaznenim djelom dovođenja u opasnost života i imovine općeopasnom radnjom ili sredstvom.” Očevid na požarištu počeo je 26. studenog, a radi očuvanja sigurnosti službenika obavljen je dronovima. U javnost su izašle i neslužbene glasine o uzroku požara, prema kojima je požar navodno uzrokovala skupina maloljetnika koja se namjeravala uspeti do vrha nebodera. Jedna osoba iz skupine pritom je, prema glasinama, paljenjem kartona slučajno uzrokovala buktinju. Isti neslužbeni izvori tvrde da se jedan od maloljetnika dragovoljno obratio policiji i ispričao im događaje. Prema optužnici, mladiće se tereti da su se dogovorili ući u neboder, što su učinili 17. studenoga 2025. oko 22 sata i uspeli se do 15. kata. Ondje je oko 22:50 sati prvooptuženi mladić s upaljača uklonio metalnu zaštitu, pojačao plamen i namjerno zapalio kartonsku kutiju s papirima u hodniku. U optužnici stoji i da je drugooptuženi mladić zatim zapalio papire iz kutije i vratio ih u nju, nakon čega se požar proširio, a optuženici su pobjegli bez pozivanja vatrogasaca. Prvooptuženi mladić izjavio je da su ušli u neboder, ali nisu vidjeli niti proizveli plamen, dok se drugooptuženi branio šutnjom. Njihova krivnja utvrđena je prema izjavama svjedoka i telefonske komunikacije s drugim osobama i međusobno. Forenzičkom pretragom mobitela otkriveno je i da se prvooptuženi tijekom gašenja požara pokušao putem ChatGPT-a informirati o stjecanju bosanskohercegovačkog državljanstva. Općinsko kazneno državno odvjetništvo u Zagrebu podignulo je 20. veljače 2026. optužnicu protiv dvojice 18-godišnjaka „za kazneno djelo protiv opće sigurnosti jer su požarom izazvali opasnost za život ljudi i imovinu većeg opsega, pričinivši veliku imovinsku štetu”, odnosno za zajedničko i dogovoreno pokretanje požara, te im je određen kućni pritvor s nanogicama, koji je kasnije i produljen. Četiri maloljetnika, od kojih je troje također ušlo u neboder, dobilo je status svjedoka. Optuženim 18-godišnjacima Općinsko je vijeće Općinskog kaznenog suda u Zagrebu u lipnju potvrdilo optužnicu, a suđenje je previđeno za jesen iste godine. Rušenje Javni natječaj i pripreme Nakon gašenja požara i pregleda konstrukcije, Hrvatski centar za potresno inženjerstvo donio je zaključak da će se neboder morati ukloniti zbog opasnosti od urušavanja, što je javnosti 24. studenog obznanio ministar graditeljstva Branko Bačić. Istog su dana počeli sastanci s predstavnicima Rudarsko-geološko-naftnog fakulteta, a najavljeni su i sastanci s mogućim izvođačima rušenja. Bačić je tada također najavio da će ministarstvo sa suvlasnicima raspraviti način uklanjanja i buduću gradnju na mjestu nebodera. Idućeg dana, 25. studenog, Bačić je za medije kazao da je, prema mišljenjima stručnjaka s fakulteta i iz centra, uklanjanje potrebno iz sigurnosnih razloga izvesti miniranjem, jer bi mehaničko uklanjanje moglo uzrokovati neplanirano urušavanje. Kako bi se pristupilo uklanjanju, to jest rušenju nebodera, započela je izrada projekta. Predviđeno je tada da bi rušenje moglo potrajati do 6 mjeseci. Dana 17. veljače 2026. Ministarstvo graditeljska objavilo je da je na natječaju projekt dobila tvrtka Eurco iz Vinkovaca, s rokom od 3 mjeseca za potpuni završetak radova te obvezom zbrinjavanja otpada. Ponuda tvrtke za vrijednost radova iznosila je 5,28 milijuna eura. Za stručni nadzor rušenja zadužena je zagrebačka tvrtka Gark Konzalting s cijenom od 59 970 bez PDV-a, a za reviziju tvrtka Toding s istim sjedištem. Iako službena odluka o načinu uklanjanja tada još nije objavljena jer je projektna dokumentacija još bila u izradi, EURCO je u svojoj ponudi izrazio namjeru strojnoga uklanjanja. Pripremni radovi započeli su 19. veljače nakon potpisivanja ugovora s EURCO-om. Prije samog rušenja nebodera, početkom ožujka krenulo se s čišćenjem njegove unutrašnjosti, a pritom i strojnim rušenjem zapadnog i istočnog aneksa. U petak 6. ožujka na lokaciju je transportirana dizalica s platformom za uklanjanje fasade, a tijekom vikenda 7. i 8. ožujka s nebodera su uklonjene staklene stijene i narančaste aluminijske ploče. U dogledno vrijeme postavljeni su metalni brodski kontejneri (dugi 60 i visoki 3 metra) sa sjeverne strane zgrade čija je uloga bila zaštititi podvožnjak od padanja građevnog materijala tijekom rušenja. Prilikom čišćenja provodilo se ispitivanje armature i betona u zgradi za azbest (nekoć korišten kao protupožarni materijal), koji je naposlijetku otkriven na 24 stupa na 16. etaži nebodera uoči planiranog skidanja znaka Vjesnika i Večernjeg lista te antene s krova 11. ožujka. Čišćenje nebodera zatim je zabranjeno na 15. i 16. etaži sve do uklanjanja azbestnog materijala. Ponovno otvaranje podvožnjaka na Slavonskoj aveniji odgođeno je na 21. ožujka, a rušenje je odgođeno do otklanjanja azbesta. Demontaža oba natpisa obavljena je 24. ožujka, a preuzeo ih je Muzej grada Zagreba, koji je dozvolu za to uložio već poslije gašenja požara. Ravnateljica Muzeja napomenula je da će natpis Vjesnika biti izložen, no da još nije sigurno hoće li se naći u novom stalnom postavu. U noći s 26. na 27. ožujka Zagreb su pogodili snažni vjetrovi brzine do 120 km/h, kao i slabiji potres jačine 2,6 ML. Zahvaljujući čišćenju interijera i uklanjanju fasade, kao i umetnutim čeličnim podupiračima na prvih 10 etaža, neboder je prema tvrdnjama ministra Bačića olakšan za 65 tona te nije pretrpio dodatnu štetu. Do 8. travnja je u podrumu i na prvih 15 etaža postavljeno ukupno 800 podupirača i oba su aneksa uklonjena, no još je uvijek trajalo uklanjanje azbesta. Strojarska oprema i kotlovnica koja se nalazila u podrumu demontirani su i uklonjeni iz zgrade. Prema izjavama Ministarstva, iz interijera nebodera uklonjeno je preko 700 tona materijala. Prva faza U četvrtak, 9. travnja 2026. godine bez najave je započelo rušenje samog nebodera mehaničkim uklanjanjem konzolnih konstrukcija do 7. etaže na sjevernoj strani zgrade, što je bila prva naznaka metode koja će se koristiti za rušenje. Samo uklanjanje konzola izvršavali su bageri s bušilicama. Ministarstvo je pritom tvrdilo da se ne radi o početku rušenja, već o još jednom od pripremnih radova, da će uklanjanje azbesta početi „tijekom tjedna” te da će podvožnjak biti otvoren do kraja tjedna. Azbest je konačno uklonjen 28. travnja. Uklanjanje najviših etaža (16. i 15.) započelo je 7. svibnja s predviđenim trajanjem od dva tjedna. Za uklanjanje tih dvaju etaža predviđena je metoda rezanja otvorenim plamenom – koja bi se izvodila pomoću dizalice teške 500 tona – a za ostale etaže državni tajnik Tonči Glavinić najavio je da će se koristiti „metoda grickanja bagerom s 52 metra 'dugom rukom'.” Prema Glaviniću, uklanjanje ostalih etaža trebalo bi trajati „dva dana po etaži”, a izvodilo bi se drugačijom dizalicom teškom 200 tona. Broj radnika na gradilištu kretao se između 20 i 30 osoba dnevno, a u nekim ih je trenutcima bilo i 50. Radovi su bili ponešto usporeni zbog vjetra, budući da je dizalica zabranjen rad kada je vjetar jači od 10 m/s. Upitan o budućoj gradnji na lokaciji, ministar Bačić izjavio je 2. lipnja:„Vlada je zainteresirana za otkup cijele ove lokacije, mi smo vlasnici 64 posto. Krenut ćemo u izradu arhitektonskog natječaja – želimo napraviti objekt koji će doprinijeti još ljepšoj vizuri glavnog grada Hrvatske. Naš je cilj da tu smjestimo državna tijela koja su u zakupu. Tako bi ovdje značajan broj ministarstava imao svoje sjedište.” Druga faza Ujutro 4. lipnja počelo je rušenje preostalih etaža nebodera plavim, 52-metarskim bagerom, a Slavonska je avenija ponovno zatvorena do završetka sjevernog dijela zgrade. Zbog kvara na cilindru bagera poslije samo tri dana, 7. lipnja radovi su privremeno obustavljeni. Zamjenski za bager dostavljen je iz Nizozemske 12. lipnja i istog je dana montiran, pa je rušenje nastavljeno nakon probnog rada ujutro 13. lipnja. Prilikom uklanjanja sjevernog dijela zgrade korištena je i „gumena zavjesa” kao zaštita od padajućeg materijala. Posljednja etaža nebodera srušena je 24. lipnja. Galerija Izvori Napomena: neki od tehničkih podataka preneseni su iz knjige "Likovna umjetnost 1", dr. Jadranka Damjanov, Školska knjiga, Zagreb, 1999. Vanjske poveznice Stanić, Andrea. 12. srpnja 2024. Tihi svjedok vremena. Kulturpunkt. Pristupljeno 19. studenoga 2025. Rušenje Vjesnika, video uživo (od 24. studenog 2025.), Livecamcroatia.com