NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bianco (isola)

Bianco (in croato Bili Školj) è uno scoglio disabitato della Croazia, situato lungo la costa occidentale dell'Istria, a nord del canale di Leme. Amministrativamente appartiene al comune di Fontane, nella regione istriana. Geografia Bianco si trova poco a nordovest di punta Calva o punta Col Nudo (rt Goli vrh), a ovest dell'insenatura di valle Sabbioni (rt Pod Sabljun) e a sud di punta Grossa (Debeli rt). Nel punto più ravvicinato, dista 390 m dalla terraferma (sudest di punta Grossa). Bianco è un piccolo scoglio ovale, orientato in direzione nordovest-sudest, che misura 70 m di lunghezza e 50 m di larghezza massima e ha una superficie di 1784 m². Isole adiacenti Pietra di Mezzo, piccolo scoglio situato 135 m a sudovest di Bianco. (45°11′31.3″N 13°34′38.6″E45°11′31.3″N, 13°34′38.6″E) Scoglio dei Diamanti, piccolo scoglio situato nei pressi di punta Grossa, collegato alla terraferma da un pontile, che dista da Bianco 300 m. (45°11′45″N 13°34′48.7″E45°11′45″N, 13°34′48.7″E) Scoglio Santa Brigida (Fržital), isolotto situato 235 m a sudovest di Bianco. Orada o Orata (hrid Orada), scoglio situato 540 m circa a nordovest di Bianco. Altese (Altijež), scoglio situato 910 m a nordovest di Bianco. Note Bibliografia Dario Alberi, Istria: storia, arte, cultura, 1997, Trebaseleghe (PD), LINT Editoriale, ISBN 978-88-81900152. (HR) Državni program [Programma Nazionale] (a cura di), Pregled, položaj i raspored malih, povremeno nastanjenih i nenastanjenih otoka i otočića [Analisi, posizione e schema di isolotti e piccole isole, periodicamente abitati e disabitati] (PDF), su razvoj.gov.hr, 2012, p. 1. URL consultato il 16 febbraio 2017. Cartografia (HR) Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. Voci correlate Croazia Dalmazia Toponimi italiani dell'Istria Isole della Croazia
Bili Školj

Bili Školj je majhen nenaseljen otok v Jadranskem morju. Pripada Hrvaški. Nahaja se med Funtano in Porečem. V državnem programu za zaščito in uporabo majhnih, občasno naseljenih in nenaseljenih otokov ter okoliškega morja Ministrstva za regionalni razvoj in sklade Evropske unije je uvrščen med otoke z manjšo nadmorsko višino (skale različnih oblik in velikosti)". Površina otoka je 1.784 m2. Pripada občini Funtana. Glej tudi Seznam hrvaških otokov Sklici
Cavata

Cavata (Zavata) je nenaseljeni otočić uz zapadnu obalu Istre, dio Vrsarskog otočja. Nalazi se sjeverno od Vrsara. Površina otoka je 8031 m2, duljina obalne crte 410 m, a visina 3 metra. Prema Zakonu o otocima, a glede demografskog stanja i gospodarske razvijenosti, Cavata je svrstana u "male, povremeno nastanjene i nenastanjene otoke i otočiće" za koje se donosi programe održivog razvitka otoka. U Državnom programu zaštite i korištenja malih, povremeno nastanjenih i nenastanjenih otoka i okolnog mora Ministarstva regionalnoga razvoja i fondova Europske unije, svrstana je pod hridi. Površine je 8031 m2, a obalna je opsega 410 m. Pripada općini Vrsar. Izvori Vanjske poveznice
Ciabatta (isola)

Ciabatta (in croato Cavata) è un isolotto disabitato della Croazia, situato lungo la costa occidentale dell'Istria, a nord del canale di Leme. Amministrativamente appartiene al comune di Orsera, nella regione istriana. Geografia Ciabatta si trova a nord del porto di Orsera (luka Vrsar) e di Val Piova (uvala Funtana), a nordest di punta Masseni e di fronte a val Cagola o Cagole (uvala Kagula). Nel punto più ravvicinato, dista 205 m dalla terraferma. Ciabatta è uno scoglio a forma di otto irregolare, orientato in direzione ovest-est e con la parte occidentale più piccola e schiacciata di quella orientale. Misura 160 m di lunghezza e 80 m di larghezza massima. Ha una superficie di 8031 m² e uno sviluppo costiero di 0,410 km. Isole adiacenti Isole Salomone (otoci Salamon), coppia di isolotti situati circa 230 m a nord di Ciabatta. Verluzza (Mrlučica), piccolo scoglio allungato posto 590 m a ovest di Ciabatta. Note Bibliografia Dario Alberi, Istria: storia, arte, cultura, 1997, Trebaseleghe (PD), LINT Editoriale, ISBN 978-88-81900152. (HR) Državni program [Programma Nazionale] (a cura di), Pregled, položaj i raspored malih, povremeno nastanjenih i nenastanjenih otoka i otočića [Analisi, posizione e schema di isolotti e piccole isole, periodicamente abitati e disabitati] (PDF), su razvoj.gov.hr, 2012, p. 1. URL consultato il 10 febbraio 2017. Cartografia (HR) Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. Voci correlate Croazia Dalmazia Toponimi italiani dell'Istria Isole della Croazia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Ciabatta
Cavata (otok)

Cavata je nenaseljen otoček v Jadranskem morju. Pripada Hrvaški. V skladu z zakonom o otokih in glede na demografske razmere in gospodarski razvoj je Cavata uvrščen v kategorijo majhnih, občasno naseljenih in nenaseljenih otokov in otočkov, za katere se sprejemajo programi trajnostnega razvoja otokov. V državnem programu za zaščito in uporabo majhnih, občasno naseljenih in nenaseljenih otokov ter okoliškega morja Ministrstva za regionalni razvoj in sklade Evropske unije je otok Cavata uvrščen med kamnite otoke. Ima površino 8.031 m2 in obalno dolžino 410 m. Otok pripada občini Vrsar. Glej tudi Seznam hrvaških otokov Sklici
Crkva Čudotvorne Gospe Sinjske

Bazilika Uznesenja Blažene Djevice Marije, poznata i kao Crkva Čudotovorne Gospe Sinjske je katolička župna i samostanska crkva s naslovom manje bazilike u marijanskom svetištu u Sinju. Građena je od 1699. do 1712. godine i do danas je zadržala svoj izvorni izgled. U crkvi se nalazi slika Gospe Sinjske, naslikana u 15. ili 16. stoljeću, koju je puk donio pred turskom najezdom iz Rame, a Sinjani okrunili u znak zahvalnosti za pobjedu nad Osmanlijama 1715. godine i ukrasili zavjetnim darovima od zlata. Franjevačka crkva i samostan Gospe Sinjske zaštićeno su kulturno dobro. Povijest i opis kulturnog dobra Franjevci 1699. godine počinju gradnju crkve i samostana. Crkva je zapaljena 1715. godine i u današnjem obliku obnovljena u 18. stoljeću. Jednobrodna barokna građevina s ožbukanim zidovima i jednostavnim stropom od drvenih greda najznačajnija je zavjetna crkva u Dalmaciji, s oltarom Gospe Sinjske iz druge polovice 18. stoljeća. Iza glavnog oltara prikaz je krunidbe Blažene Djevice Marije te Krista na križu, mozaik i vitraj akademskog slikara Josipa Botterija Dinija. Brončana vrata crkve s motivima bitke pod Starim gradom i procesijom s Gospinom slikom djelo su akademskog kipara Stipe Sikirice. Zvonik crkve visine 43 m izgrađen je od mjesnog vapnenca (kamena žestice) 1927. godine na mjestu gdje se nalazio niži zvonik iz 1775. Zapadno i sjeverno krilo samostana su iz početka 18. stoljeća, a južno krilo, koje je bilo staro sjemenište dograđeno je krajem 20. stoljeća. U samostanu se nalaze paleontološka, arheološka, numizmatička, etnografska i zbirka umjetnina, stara samostanska knjižnica te arhiv iz doba Turaka značajan za povijest Sinjske krajine. Dikasterij za bogoštovlje i stegu sakramenata, snagom ovlasti koje mu je dodijelio papa Franjo, proglasio ju je manjom bazilikom (basilica minor) dana 17. travnja 2024. godine, a na prijedlog splitsko-makarskoga nadbiskupa Zdenka Križića. Zaštita Pod oznakom Z-5027 zavedena je kao nepokretno kulturno dobro - pojedinačno, pravna statusa zaštićena kulturnog dobra, klasificirano kao "sakralna graditeljska baština". Izvori Vanjske poveznice Crkva Čudotvorne Gospe Sinjske — Turistička zajednica Sinj Arhivirana inačica izvorne stranice od 12. veljače 2021. (Wayback Machine)
Figarolica (Vrsar)

Figarolica je nenaseljeni otočić uz zapadnu obalu Istre, dio Vrsarskog otočja. Površina otoka je 3760 m2, duljina obalne crte 226m, a visina 3 metra. Prema Zakonu o otocima, a glede demografskog stanja i gospodarske razvijenosti, Figarolica je svrstana u "male, povremeno nastanjene i nenastanjene otoke i otočiće" za koje se donosi programe održivog razvitka otoka. U Državnom programu zaštite i korištenja malih, povremeno nastanjenih i nenastanjenih otoka i okolnog mora Ministarstva regionalnoga razvoja i fondova Europske unije, svrstana je pod hridi. Pripada općini Vrsar. Izvori Vanjske poveznice
Fighera

Fighera (in croato Figarolica) è un isolotto disabitato della Croazia, situato lungo la costa occidentale dell'Istria, a nord del canale di Leme. Amministrativamente appartiene al comune di Orsera, nella regione istriana. Geografia Fighera si trova di fronte al capo Sakov rt, a nordovest di val Soline o Saline (uvala Soline) e a sudovest dell'insenatura di Valcanella (uvala Vankanela). Nel punto più ravvicinato, dista 170 m dalla terraferma (Sakov rt). Fighera è uno scoglio rotondo che misura 65 m di diametro, ha una superficie di 3760 m² e uno sviluppo costiero di 0,226 km. Isole adiacenti Isole Salomone (otoci Salamun), coppia di isolotti 390 m a sudest di Fighera. Tufo (Tuf), scoglio situato 330 m a nordovest di Fighera. Tondo Grande (Gusti Školj), scoglio tondo posto 900 m a ovest di Fighera. La Calle (Lakal), scoglio ovale 435 m a sudovest di Fighera. Note Bibliografia Dario Alberi, Istria: storia, arte, cultura, 1997, Trebaseleghe (PD), LINT Editoriale, ISBN 978-88-81900152. (HR) Državni program [Programma Nazionale] (a cura di), Pregled, položaj i raspored malih, povremeno nastanjenih i nenastanjenih otoka i otočića [Analisi, posizione e schema di isolotti e piccole isole, periodicamente abitati e disabitati] (PDF), su razvoj.gov.hr, 2012, p. 1. URL consultato il 13 febbraio 2017. Cartografia (HR) Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. Voci correlate Croazia Dalmazia Toponimi italiani dell'Istria Isole della Croazia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Fighera
Figarolica (Vrsar)

Figarolica je nenaseljen otoček v Jadranskem morju. Pripada Hrvaški. V skladu z zakonom o otokih ter glede na demografske razmere in gospodarski razvoj je Figarolica uvrščen v kategorijo majhnih, občasno naseljenih in nenaseljenih otokov in otočkov, za katere se sprejemajo programi trajnostnega razvoja otokov. V državnem programu za zaščito in uporabo majhnih, občasno naseljenih in nenaseljenih otokov ter okoliškega morja Ministrstva za regionalni razvoj in sklade Evropske unije je otok Figarolica uvrščen med kamnite otoke. Ima površino 3.760 m2 in obalo v dolžini 226 m. IOO je 1309 in pripada občini Vrsar. Glej tudi Seznam hrvaških otokov Sklici
Galiner

Galiner je nenaseljeni otočić uz zapadnu obalu Istre, dio Vrsarskog otočja. Površina otoka je 5371 m2, duljina obalne crte 264 m, a visina 15 metara. Prema Zakonu o otocima, a glede demografskog stanja i gospodarske razvijenosti, Galiner je svrstan u "male, povremeno nastanjene i nenastanjene otoke i otočiće" (MPNNOo) za koje se donosi programe održivog razvitka otoka. U Državnom programu zaštite i korištenja malih, povremeno nastanjenih i nenastanjenih otoka i okolnog mora Ministarstva regionalnoga razvoja i fondova Europske unije, svrstan je pod hridi. Pripada općini Vrsar. Izvori Vanjske poveznice
Galliner

Galliner o scoglio Galinera (in croato Galiner) è uno scoglio disabitato della Croazia, situato lungo la costa occidentale dell'Istria, a nord del canale di Leme. Amministrativamente appartiene al comune di Orsera, nella regione istriana. Geografia Galliner si trova poco a ovest di punta Masseni, a nordovest del porto di Orsera (luka Vrsar), a sudovest di Val Piova o Pova (uvala Funtane) e a est della secca Marmi (plitvac Mramori). Nel punto più ravvicinato dista 210 m dalla terraferma (punta Masseni). Galliner è uno scoglio di forma rotonda che misura 90 m di diametro, ha una superficie di 5371 m² e uno sviluppo costiero di 264 m. Isole adiacenti Orlandin (hrid Orlandin), scoglio situato 585 m a nordovest di Galliner. Lungo meno di 40 m, possiede un'area di 1481 m² e un'altezza massima di 6,6 m s.l.m. (45°09′24.7″N 13°35′13″E45°09′24.7″N, 13°35′13″E) San Giorgio, isolotto posto di fronte alla cittadina di Orsera. Note Bibliografia Dario Alberi, Istria: storia, arte, cultura, 1997, Trebaseleghe (PD), LINT Editoriale, ISBN 978-88-81900152. (HR) Državni program [Programma Nazionale] (a cura di), Pregled, položaj i raspored malih, povremeno nastanjenih i nenastanjenih otoka i otočića [Analisi, posizione e schema di isolotti e piccole isole, periodicamente abitati e disabitati] (PDF), su razvoj.gov.hr, 2012, p. 1. URL consultato il 9 febbraio 2017. Giacomo Marieni, Portolano del mare Adriatico, a cura di i.r. Istituto geografico militare, seconda edizione, Vienna, Tipografia dei PP. Mechitaristi, 1845. Cartografia (HR) Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. Voci correlate Croazia Dalmazia Toponimi italiani dell'Istria Isole della Croazia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Galliner
Galiner

Galiner je majhen nenaseljen otoček v Jadranskem morju in je del otočja Vrsar. Pripada Hrvaški. V skladu z zakonom o otokih in glede na demografske razmere in gospodarski razvoj je Galiner razvrščen v kategorijo majhnih, občasno naseljenih in nenaseljenih otokov in otočkov (MPNNOO), za katere se sprejemajo programi trajnostnega razvoja otokov. V državnem programu za zaščito in uporabo majhnih, občasno naseljenih in nenaseljenih otokov ter okoliškega morja Ministrstva za regionalni razvoj in sklade Evropske unije je otok Galiner uvrščen med kamnite otoke. Ima površino 5.371 m2 in obalo, dolgo 264 m. IOO je 1302 in pripada občini Vrsar. Glej tudi Seznam hrvaških otokov Sklici
Galopun

Galopun je nenaseljeni otočić uz zapadnu obalu Istre, dio Vrsarskog otočja. Površina otoka je 2930 m2, a visina 3 metra. Prema Zakonu o otocima, a glede demografskog stanja i gospodarske razvijenosti, Galopun je svrstan u "male, povremeno nastanjene i nenastanjene otoke i otočiće" za koje se donosi programe održivog razvitka otoka. U Državnom programu zaštite i korištenja malih, povremeno nastanjenih i nenastanjenih otoka i okolnog mora Ministarstva regionalnoga razvoja i fondova Europske unije, svrstan je pod "manje nadmorske tvorbe (hridi različitog oblika i veličine). Pripada općini Vrsar. Izvori Vanjske poveznice
Galopon

Galopon (in croato Galopun) è uno scoglio disabitato della Croazia, situato lungo la costa occidentale dell'Istria, a nord del canale di Leme. Amministrativamente appartiene al comune di Orsera, nella regione istriana. Geografia Galopon si trova a nordovest di punta Petalon (rt Petalun), di fronte a valle dei Monti (uvala Brižine), a sudovest di punta Fornace e poco a sudest della secca Marmi (plitvac Mramori). Nel punto più ravvicinato dista 615 m dalla terraferma (punta Fornace). Galopon è uno scoglio di forma rotonda che misura 70 m di diametro e ha una superficie di 2930 m². Isole adiacenti San Giorgio, isolotto posto di fronte alla cittadina di Orsera. La Longa (Lunga), isolotto allungato posto 350 m a sudovest di La Longa. Greben Lunga, una roccia semisommersa situata a circa 200 m metri a ovest di La Longa. 45°08′35.8″N 13°34′42.1″E45°08′35.8″N, 13°34′42.1″E Note Bibliografia Dario Alberi, Istria: storia, arte, cultura, 1997, Trebaseleghe (PD), LINT Editoriale, ISBN 978-88-81900152. (HR) Državni program [Programma Nazionale] (a cura di), Pregled, položaj i raspored malih, povremeno nastanjenih i nenastanjenih otoka i otočića [Analisi, posizione e schema di isolotti e piccole isole, periodicamente abitati e disabitati] (PDF), su razvoj.gov.hr, 2012, p. 1. URL consultato l'8 febbraio 2017. Giacomo Marieni, Portolano del mare Adriatico, a cura di i.r. Istituto geografico militare, seconda edizione, Vienna, Tipografia dei PP. Mechitaristi, 1845. Cartografia (HR) Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. Voci correlate Croazia Dalmazia Toponimi italiani dell'Istria Isole della Croazia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Galopon
Galopun

Galopun je nenaseljen otok v Jadranskem morju. Pripada Hrvaški. V skladu z zakonom o otokih je Galopun glede na demografske razmere in gospodarski razvoj uvrščen v kategorijo majhnih, občasno naseljenih in nenaseljenih otokov in otočkov, za katerega se sprejemajo programi trajnostnega razvoja otokov. V državnem programu za zaščito in uporabo majhnih, občasno naseljenih in nenaseljenih otokov ter okoliškega morja Ministrstva za regionalni razvoj in sklade Evropske unije je Galopun uvrščen med "otoke z manjšo nadmorsko višino (skale različnih oblik in velikosti). Površina otoka je 2.930 m2 in pripada občini Vrsar. Glej tudi Seznam hrvaških otokov Sklici
Naturpark Lastovo

i3i6 Der Naturpark Lastovo ist ein seit 2006 geschütztes Gebiet in der südlichen Adria in Südkroatien (Gespanschaft Dubrovnik-Neretva). Der Naturpark umfasst die Insel Lastovo und den umliegenden Archipel. Insgesamt werden durch den Naturpark 44 Inseln, Eilande und Felsen umfasst. Zu den größten Inseln zählen Lastovo und Sušac. Die Fläche des Naturparks beträgt 195,83 km². Von dieser Fläche entfallen 52,71 km² auf Inselgebiet und 143,12 km² auf Meeresgebiet. Charakteristika Das Gebiet des Naturparks Lastovo gehört zu den besterhaltenen Gebieten am Adriatischen Meer. Es stellt ein ausgedehntes Naturgebiet auf den Inseln und dem umliegenden Meeresgebiet dar, das teilweise kultiviert wurde. Es zeichnet sich durch seinen außerordentlichen ökologischen Wert aus, der von nationaler und internationaler Bedeutung ist. Das Naturschutzgebiet zeichnet sich ebenfalls durch seinen landschaftlichen, edukativen, kulturhistorischen und touristisch-rekreativen Wert aus. Das Schutzgebiet wurde errichtet, um das geographische und kulturelle Erbe, sowie die biologische und landschaftliche Vielfalt zu schützen, was auch das mit eingeschlossene (unterseeische) Meeresgebiet betrifft. Tierwelt Zu den Besonderheiten des Lastovo-Archipels zählt die Tatsache, dass auf den Inseln keine giftigen oder für den Menschen gefährlichen Tierarten vorkommen. Giftige Spinnen, wie etwa die Schwarze Witwe die vereinzelt an felsigen Küstenabschnitten anzutreffen ist, sind auf den Inseln nicht anzufinden. Im Naturpark gibt es außerdem keine Giftschlangen. Lediglich für den Menschen ungefährliche Ringelnattern sind im Naturparkgebiet anzutreffen. Weblinks Offizieller Webauftritt des Naturparks Lastovo Kroatischer Naturschutz-Verband. Der Lastovo-Archipel. Kroatisches Amtsblatt. Gesetz über die Ausrufung des Naturparks Lastovo (kroatisch) Kroatisches Amtsblatt. Erlass über die Gründung der öffentlichen Verwaltungsinstitution des Naturparks Lastovo Einzelnachweise
Park prirode Lastovsko otočje

Lastovsko otočje je hrvatski park prirode, proglašen 2006. godine. Lastovsku otočnu skupinu čine 46 otoka, otočića i hridi vrlo razvedene obale, ukupne površine 53 km2 i 143 km2 morske površine, omeđenih kamenim svjetlima Sušca, Tajana, Glavata i Struge. Posebnu vrijednost cijelom području daje more i podmorje s bogatim i raznolikim živim svijetom. Područje Lastovskog otočja vrijedno je i s kulturno-povijesnog stajališta zbog tradicijske arhitekture i arheoloških lokaliteta na kopnu i u podmorju. Izvori Povezani članci Park prirode Hrvatski nacionalni parkovi i parkovi prirode Vanjske poveznice Službena stranica Javne ustanove "Park prirode Lastovsko otočje"
Krajinski park Lastovci

Krajinski park Lastovsko otočje je najmlajši hrvaški naravni park, razglašen leta 2006. Lastovsko otočje sestavlja 46 otokov, otočkov in čeri z zelo razčlenjeno obalo s skupno kopensko površino 53 km2 in 143 km2 morske površine, obrobljeno s kamnitimi otočki Sušca, Tajana, Glavata in Struga. Posebno vrednost celotnemu območju dajeta morje in podvodni svet z bogato in raznoliko floro in favno. Območje Lastovcev je dragoceno tudi s kulturnega in zgodovinskega vidika zaradi svoje tradicionalne arhitekture in arheoloških najdišč na kopnem in v morju. Sklici
Lastovsko Otocje Nature Park

Lastovsko Otocje Nature Park är en park i Kroatien. Den ligger i den södra delen av landet, 300 km söder om huvudstaden Zagreb. Lastovsko Otocje Nature Park ligger 182 meter över havet. Den ligger på ön Otok Lastovo. Terrängen runt Lastovsko Otocje Nature Park är kuperad åt nordost, men åt nordväst är den platt. Havet är nära Lastovsko Otocje Nature Park åt sydväst. Närmaste större samhälle är Ubli, 0,54 km väster om Lastovsko Otocje Nature Park. Kommentarer Källor
Naturpark Medvednica

i3i6 Der Naturpark Medvednica umfasst einen Teil des kleinen Gebirgszuges Medvednica nördlich der kroatischen Hauptstadt Zagreb. Den höchsten Punkt bildet das Sljeme. Die Medvednica ist ein sehr beliebtes Naherholungsziel der Bevölkerung von Zagreb, da es vom Zentrum aus innerhalb kürzester Zeit zu erreichen ist. Eine direkte Übersetzung des Namens wäre in etwa der Bärenberg. (Bär entspricht dem kroatischen medvjed). Im Januar 2005 fand auf dem Zagreber Hausberg das erste Ski alpin Slalom-Rennen der Damen statt – die Snow Queen Trophy. Weblinks Offizielle Seite, englisch Informationen über die Medvednica Seilbahn, kroatisch Medvednica.info
Park prirode Medvednica

Šume Medvednice spuštaju se gotovo do samog središta Zagreba. Osim mira i zelenila, ova planina obiluje bogatim i raznolikim životinjskim svijetom te posebnostima kao što su Šumska staza 'Bliznec' za osobe s invaliditetom, špilja Veternica, srednjovjekovni rudnici Zrinski i Francuski rudnici, Sljemenska kapelica, 500 Horvatovih stuba... Najviši vrh Medvednice je Sljeme, visoko 1033 m. Na njemu se nalazi radiotelevizijski toranj visok 169 m. Do 2007. godine do vrha je vodila žičara. Na Sljemenu se nalazi i skijaška staza na kojoj se održava utrka Snježna kraljica. Utvrde i dvorci na Medvednici Najočuvanija utvrda Medvednice je Medvedgrad, sagrađen u 13. stoljeću i koji je služio za obranu Kaptola i biskupskih posjeda. Druga utvrda je Susedgrad, također sagrađena u 13. stoljeću. Poznat je po bitki koja se dogodila podno njegovih zidina tijekom Seljačke bune. Također, pokraj Gornje Stubice postoji Dvorac Oršić koji je izgrađen 1756. godine na temeljima utvrde sagrađene u 13. stoljeću. Kasnije je dvorac preuređen i (1973. g.) pretvoren u Muzej seljačkih buna. Poveznice Park prirode Hrvatski nacionalni parkovi i parkovi prirode Medvednica Medvedgrad Rudnik Zrinski Vanjske poveznice Park prirode Medvednica Medvednica.info Arhivirana inačica izvorne stranice od 1. siječnja 2012. (Wayback Machine)
Obszar chronionego krajobrazu Medvednica

Obszar chronionego krajobrazu Medvednica – obszar chronionego krajobrazu o całkowitej powierzchni 17 938 ha, położony w żupaniach zagrzebskiej i krapińsko-zagorskiej oraz na terenie Zagrzebia, utworzony 16 czerwca 1981 roku. Lasy Medvednicy zajmują tereny do samego Zagrzebia. Medvednica, oprócz spokoju i zieleni, obfituje w bogaty i różnorodny świat zwierząt oraz w niezwykłe miejsca do zwiedzania: leśna ścieżka Bliznec dostępna dla osób niepełnosprawnych, jaskinia Vaternica, średniowieczne kopalnie Zrinski i Francuska, kaplica na wzgórzu Sljeme, 500 Horvatovskich schodów. Najwyższy szczyt Medvednicy to Sljeme (1033 m n.p.m.). Znajduje się tam wieża radio-telewizyjna o wysokości 169 m. Do 2007 roku na szczyt prowadziła kolejka linowa. Na Sljemenu znajduje się stok narciarski, na którym odbywa się wyścig narciarski Królowa Śniegu. Fortyfikacje i zamki na Medvednicy Najlepiej zachowaną fortyfikacją Medvednicy jest Medvedgrad, wybudowany w XIII wieku. Posłużył on do obrony Zagrzebia i posiadłości biskupich. Druga fortyfikacja to Susedgrad, również powstała w XIII wieku. Znana jest dzięki bitwie, która się tam wydarzyła podczas powstania chłopskiego. Na obszarze chronionego krajobrazu w gminie Gornja Stubica znajduje się Zamek Oršić, wybudowany w 1756 roku na fundamentach twierdzy z XIII wieku. W 1973 roku zamek został odrestaurowany i otworzono w nim Muzeum Powstania Chłopskiego w Chorwacji. Eksploatacja lasu na obszarze chronionego krajobrazu Pomimo faktu, że sytuacja dotyczy obszaru chronionego krajobrazu, na tym terenie regularnie „ze względów naukowych” dewastuje się lasy, poprzez niekontrolowaną i niepotrzebną wycinkę. Przypisy