NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Split (nádraží)

Split je hlavní a současně koncová železniční stanice v chorvatském Splitu. Nachází se v městské části Grad, v blízkosti městského přístavu. Charakteristika Stanici provozuje nástupnická společnost Chorvatských státních drah HŽ Infrastruktura. Nejbližší následující stanice je Split Predgrađe, kam vlaky projíždějí tunelem. Kromě dálkových spojů do Záhřebu a Kninu tudy rovněž prochází trasa Splitské příměstské dráhy. Za podpory chorvatské vlády byl 11. června 2018 zahájen provoz příměstské vlakové linky na trase Split Predgrađe (Kopilica) – Split (městský přístav), čímž začala realizace projektu spojení s vysokorychlostní Splitskou příměstskou železnicí. S výjimkou úseku Split – Split Predgrađe, kde je provoz dvoukolejný, je trať do Kaštelu Stariho o délce 18 km jednokolejná. Ve směru od Splitu trať kopíruje přirozenou hladinu podél Kaštelského zálivu a rozděluje průmyslovou zónu na splitském předměstí obytné v Kašteli Sučurac dále přes Solin a Kaštel Sućurac do Kaštel Gomilica. Od podjezdu v Kaštelu Kambelovci začíná trať stoupat do hor až do zastávky Kaštel Stari, kde opouští kaštelanskou konurbaci. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Split na Wikimedia Commons
Station Split

Station Split is het spoorwegstation van de Kroatische stad Split, gelegen ten zuidoosten van het Paleis van Diocletianus. De hoofdingang van het station bevindt zich tegenover de drukke haven van Split. Ook het busstation, dat voor de hoofdingang van het treinstation te vinden is, is vrijwel altijd druk. Het openbaar vervoer in dit deel van Kroatië vindt namelijk voornamelijk plaats met bus en boot. Te midden van deze drukte is het treinstation zeer rustig: er gaan enkel treinen naar Zagreb en naar Perković. Stationsbeeld In het noorden van de stad Split komen de lijnen uit Zagreb, Perković en de havenspoorlijn van Split bijeen. Vanaf daar loopt een (vooralsnog) enkelsporige lijn naar het hoofdstation. Deze lijn is vrijwel geheel overdekt, waardoor de spoorlijn in het straatbeeld vrijwel niet opvalt. Pas bij het eindstation, vlak bij het stadscentrum, komt de lijn in de open lucht. Hier begint het stationsemplacement. Aan de andere kant van het station loopt nog een korte enkelsporige lijn richting zee. Het stationsgebouw is, net als de onoverdekte perrons, weinig indrukwekkend. Het valt vanaf de straat weinig op, omdat het tussen allerlei winkeltjes gelegen is. Vervoer Er gaan overdag twee sneltreinen (kantelbaktreinen) per dag naar Zagreb, waarvoor gereserveerd moet worden. Daarnaast gaat er een nachttrein (in de zomer ook 2 naar Budapest en München). Overdag doen de treinen er ongeveer 5,5 uur over, 's nachts bijna 9 uur. Naar Perković gaan vijf stoptreinen per dag, die er ongeveer een uur over doen. In Perković kan men overstappen voor Šibenik en Knin. Sinds december 2006 is de premetro van Split in gebruik, bestaande uit een enkele lijn met daaraan zeven stations en Station Split als eindstation.
Split (stacja kolejowa)

Split – stacja kolejowa w miejscowości Split, w żupanii splicko-dalmatyńskiej, w Chorwacji. Położona jest w centrum miasta i jest stacją końcową linii Knin – Split. Historia Dworzec kolejowy został otwarty w 2002 roku w związku z budową nowej linii między Perković i Splitem, i znajduje się blisko wybrzeża Morza Adriatyckiego i centrum Splitu. Opis Stacja ma pięć torów pasażerskich i trzy perony. Obok torów kolejowych jest budynek dworca w klasycznym stylu śródziemnomorskim. Stacja jest zarządzana przez państwowego zarządcę HŽ Infrastruktura. Ruch pociągów Główny ruch z i do stacji biegnie ze stolicy kraju, Zagrzebia. Kursy prowadzone są przez pociągi spalinowe typu ICN. Podróż pociągiem na tej trasie w zależności od rodzaju pociągu wynosi od 6 godzin do 6 godzin i 30 min. Linie kolejowe Knin – Split Przypisy
Splits järnvägsstation

Splits järnvägsstation (kroatiska: Željeznički kolodvor Split) är en järnvägsstation i Split i Kroatien. Den är Splits centrala och enda järnvägsstation och utgör ändstation för järnvägen Knin-Split. Historia Järnvägsstationen invigdes 2002 i samband med att den nya snabbtågslinjen mellan Perković och Split öppnade och är belägen i närheten till både stränderna vid Adriatiska havet och centrala Split. Bangården Stationen har fem resandespår och lika många perronger. Bredvid järnvägsspåren finns ett modernt stationshus i klassisk mediterransk stil. Stationen sköts och underhålls av statliga kroatiska HŽ som även har sin bijettförsäljning innanför stationshuset. Trafik Huvudtrafiken till/från stationen utgörs av fjärrtågstrafiken till Zagreb. Trafiken sker med dieselmotorvagnar av typen ICN. Restiden Split-Zagreb med snabbtåg är cirka 6 timmar och med övriga tåg ca 6 timmar och 30 minuter. Banan upp till Knin-Zadar/Perković trafikeras av dieselmotorvagnar av typen Y1 samt Interregiotåg med diesellok av typen General Motors och två regionaltågsvagnar. Restiden med regionaltåg till Perković är cirka 1 timma och till Zadar cirka 1 timma och 30 minuter. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Splits järnvägsstation.
3. Maj

3. Maj (official name: Treći Maj Brodogradilište d.d.; lit. 'Third May Shipyard') is a Croatian shipyard, located in Rijeka. It builds mainly oil tankers, bulk cargo ships, and container ships. It also sometimes builds smaller passenger ferries or yachts. It employs approximately 2,850 workers, and is the largest shipyard in Croatia. The first docks were erected in 1892 as an affiliate to the German Howaldtswerke from Kiel. After their rent expired in 1902, it had low activity until 1905 when three businessmen from Budapest resumed the operation, now under the name Danubius, renamed in 1911 to Ganz & co. Danubius. Activity grew throughout the 1910s. As the largest shipyard in Hungary (Rijeka, known as Fiume at the time, was a corpus separatum directly belonging to the Kingdom of Hungary), many ships and warships were built here under the Hungarian shipbuilder Ganz-Danubius, including the largest ship/warship ever built by Hungary, the SMS Szent István. In 1920, with the establishment of the Free State of Fiume, it passed to Italian possession, and the name was changed once again, to Cantieri Navali Quarnero. During World War II, the shipyard was destroyed, and had to be rebuilt. After the war, it went under the name Kvarnersko Brodogradilište, and in 1948 it was renamed 3. Maj ("3 May"), in memory of 3 May 1945 when Rijeka (then part of Italy and called Fiume) was freed from Axis occupation. In 2013, 3. Maj was merged into Uljanik shipbuilding company. See also List of companies of the Socialist Federal Republic of Yugoslavia References External links 3.Maj official website (in Croatian) 3. Maj Shipyard at TrustedDocks
Ladjedelnica 3. Maj

3. Maj (uradno ime: Treći Maj Brodogradilište d.d.;) je ladjedelnica pri mestu Rijeka, Hrvaška. Večinoma gradi tankerje, ladje za razsuti tovor in kontejnerske ladje, včasih pa tudi trajekte in jahte. Ima približno 2850 zaposlenih. Leta 1892 je nemška Howaldtswerke zgradila prvi dok. Ko se je njihova pogodba iztekla, so ladjedelnico leta 1905 prevzeli trije poslovneži iz Budimpešte Danubius, Schönichen in Hartman. Povečali so ladjedelnico in ji spremenili ime v Danubius, leta 1911 pa v Ganz&Co Danubius. Leta 1920 je padla v italijansko last in ime so spet spremenili v Cantieri Navali del Quarnero. Med drugo svetovno vojno je bila ladjedelnica povsem uničena. Po vojni je nosila ime Kvarnersko Brodogradilište, ki so ga spremenili v 3. Maj, po datumu osvoboditve Rijeke izpod okupatorjev. Postala je ena izmed največjih ladjedelnic v Sredozemlju. Glej tudi Ladjedelnica Uljanik Ladjedelnica Kraljevica Zunanje povezave 3.Maj official website (hrvaško)
Бродоградилиште 3. мај

Бродоградилиште 3. мај (Трећи Мај Бродоградилиште д. д.) је највеће хрватско бродоградилиште, које се налази у Ријеци. Највећим дијелом гради нафтне танкере, теретне бродове и бродове за превоз контејнера, а мањим трајекте и јахте. У бродоградилишту је запослено 3.250 радника. Основно је 1892. године, а послије кратког прекида рада поновно почиње да ради 1906. под именом „Данубиус“. Аустроугарска царска администрација изабрала је управо то бродоградилиште за градњу нових бродова за ратну морнарицу монархије. 1911. мијења име у Ganz&co Danubius. Након краја Првог светског рата и распада Аустроугарске бродоградилиште припада Италији и поново мијења име у Cantieri Navali part Quarnero. На крају Другог светског рата, 1945. године, немачка војска пред повлачење уништава све објекте и машине бродоградилишта. Већ 1948. године бродоградилиште је у стању градити мање бродове. Уз наставак обнове, бродоградилиште се оријентише на градњу трговинских бродова. Године 1956. бродоградилиште закључује свој први извозни уговор за швајцарског наручиоца. До краја 1980их година бродови из бродоградилишта су извезени у укупно 24 државе света. Референце Види још Уљаник Спољашње везе Службена презентација бродоградилишта 3. мај
3. Maj

3. MAJ Brodogradilište d.d. är ett kroatiskt skeppsvarv i hamnstaden Rijeka. Varvet är främst ett nybyggnadsvarv med oljetankers, bulkfartyg och containerfartyg på produktionsprogrammet. Man tar även emot specialbeställningar ex. mindre passagerarfartyg och yachter. Antalet anställda låg före det Kroatiska självständighetskriget i början av 1990-talet på c:a 4500, idag arbetar c:a 3250 inom företaget. Skeppsvarvet anlades 1892 som en filial till det tyska Howaldtswerke i Kiel. Efter att deras arrende gått ut 1902 låg verksamheten nere tills 1905 då tre affärsmän från Budapest återupptog driften, nu under namnet Danubius. 1911 ändrades namnet till Ganz & Co. Danubius. Verksamheten växte sedan under hela 1910-talet. 1920 kom varvet i italiensk ägo, och namnet ändrades ännu en gång, nu till Cantieri Navali Del Quarnero. Efter andra världskriget var skeppsvarvet totalförstört, och i stort sett allt fick byggas upp igen från början. Skeppsvarvet, som under kriget gått under benämningen Kvarnersko Brodogradilište, fick då sitt nuvarande namn, 3. MAJ, till minne av det datum (3 maj 1945) då Rijeka blev befriat från den tyska ockupationen. 3. MAJ växte sedan under hela efterkrigstiden till ett av Medelhavets största skeppsvarv. En ekonomisk nedåtgång blev emellertid kännbar under kriget mellan Kroatien och dåvarande Jugoslavien. Externa länkar 3. Maj
Varaždin Arena

Die Gradska dvorana Varaždin (deutsch Städtische Halle Varaždin) ist eine Mehrzweckhalle in der kroatischen Stadt Varaždin. Sie wird hauptsächlich für Handball- und Basketballspiele genutzt. Die Halle fasst bis zu 5200 Zuschauer. Geschichte Am 6. Dezember 2008 wurde der Komplex offiziell eröffnet. Die Baukosten betrugen 193 Millionen HRK (etwa 26 Mio. Euro). Sie war eine der Austragungsstätten der Handball-Weltmeisterschaft der Männer 2009 und der Handball-Europameisterschaft der Männer 2018. 2025 ist sie eine von fünf Hallen der Handball-Weltmeisterschaft der Männer. Panorama Weblinks Einzelnachweise
Varaždin Arena

The Varaždin Arena is a multi-use indoor arena in Varaždin, Croatia. It is used mostly for team handball, volleyball and basketball games. The stadium has a capacity of 5,000 and was officially opened on 6 December 2008. It was completed to be used as one of the venues during the 2009 World Men's Handball Championship hosted in Croatia. It hosted all the Group C matches which consisted of Germany, Macedonia, Algeria, Poland, and Russia. The arena was also used to host the 2018 European Men's Handball Championship and 2025 World Men's Handball Championship. The arena has played host to various events other than sports, such as dancing championships, various expos, school affiliated events, circuses, auto-shows, and concerts. In its short history the arena hosted numerous artists such as: Đorđe Balašević, Zdravko Čolić, Limp Bizkit, Mišo Kovač, Dino Merlin, Plavi Orkestar, Gibonni, Bambi Molesters, Halid Bešlić, Crvena Jabuka and Parni Valjak. Sports 2009 World Men's Handball Championship (Group C matches) March 2010: 2010 Davis Cup, Croatia vs. Ecuador 2018 European Men's Handball Championship 2025 World Men's Handball Championship March 12-16, 2026: WTT Feeder 2026, international table tennis competition. Concerts (incomplete) Tony Cetinski performed a concert during the Karlovačko Live 2012 - December 26, 2012 Lijepom našom HRT television music show held the filming event - December 5, 2012 Gregorian (band) performed a concert during their Epic Chants World Tour 2013 - April 5, 2013 2Cellos performed a concert - June 1, 2013 Les Misérables (Jadnici) the musical was performed - September 27, 2013 Severina Vučković performed a sold-out concert during her Dobrodošao u Klub Tour - November 8, 2013 Goran Bregović performed a concert promoting his album Champagne for the Gypsies - November 30, 2013 Klape i Tamburaši performed a joined concert - December 6, 2013 Neno Belan & Fiumens held a Big Christmas concert - December 20, 2013 Gallery See also List of indoor arenas in Croatia List of indoor arenas in Europe References External links Arena Varazdin Facebook address
Varaždin Arena

Varaždin Arena ou Gradska dvorana Varaždin est une salle multi-sport de Varaždin en Croatie inaugurée le 6 décembre 2008. Histoire Construite pour le championnat du monde masculin de handball 2009, elle est d'une capacité de 5 400 places. Depuis, la salle accueille notamment les équipes suivantes : GRK Varaždin (handball, depuis 2009), RK Koka (handball, depuis 2009), OK Varaždin (volley-ball, depuis 2009), KK Vindi (basket-ball, depuis 2009). Événements Championnat du monde masculin de handball 2009 Ligue européenne féminine de volley-ball 2019 (Ligue d'or, phase finale) Championnat d'Europe masculin de handball 2018 Championnat du monde masculin de handball 2025 Galerie Notes et références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du handball Portail du volley-ball Portail du basket-ball Portail de la Croatie
Športska dvorana Varaždin

Športska dvorana u Varaždinu je višenamjenska športska dvorana. Izgrađena je za potrebe Svjetskog prvenstva u rukometu 2009., a svečano je otvorena za Dan grada 6. prosinca 2008. Varaždinska športska dvorana prostire se na oko 20 tisuća metara četvornih i ima dvije dvorane, veću s 5.000 te manju s 200 sjedećih mjesta. Objekt sadrži i prateće sadržaje poput fitness centra, kuglane, saune te poslovne prostore. Varaždinska športska dvorana izgrađena je prema modelu javno-privatnog partnerstva. Izvori Vanjske poveznice
Varasd Aréna

A Varasd Aréna (Varaždin Arena) többfunkciós fedett aréna a horvátországi Varasdon. Leginkább kézilabda, röplabda és kosárlabda játékokhoz használják. A stadion 5000 férőhelyes, és hivatalosan 2008. december 6-án nyitották meg. Átadását úgy időzítették, hogy a horvátországi 2009-es férfi kézilabda-világbajnokság egyik helyszíne lehessen. Ez adott otthont a C-csoport összes mérkőzésének, amelyen Németország, Macedónia, Algéria, Lengyelország és Oroszország szerepelt. Az arénában a 2018-as férfi kézilabda-Európa-bajnokság is helyet kapott, és a 2025-ös férfi kézilabda-világbajnokság egyik helyszíne is itt lesz. Az aréna a sportrendezvényeken kívül különféle eseményeknek adott otthont, mint például táncbajnokságok, különféle kiállítások, iskolai rendezvények, cirkuszok, autóbemutatók és koncertek. Az aréna rövid története során számos művészt látott vendégül, mint például: Đorđe Balašević, Zdravko Čolić, Limp Bizkit, Mišo Kovač, Dino Merlin, Plavi Orkestar, Gibonni, Bambi Molesters, Halid Bešlić, Crvena Jabuka és Parni Valjak. Galéria Jegyzetek További információk Arena Varazdin Facebook address Davis Cup: Croatia vs Ecuador, march 2010
Arena Varaždin

La Arena Varaždin è un'arena di Varaždin. È usato principalmente per ospitare partite di pallamano e pallacanestro. Lo stadio ha una capienza di 5.400 persone. È stato utilizzato come uno dei palazzetti durante il Campionato mondiale maschile di pallamano nel 2009. Ha ospitato tutte le partite del Gruppo C che era composto dalle squadre nazionali di Germania, Macedonia, Algeria, Polonia, Russia e Algeria. L'arena è stata ufficialmente inaugurata il 6 dicembre 2008. Nel 2018 ha ospitato gli europei maschili di pallamano. L'arena ha ospitato vari eventi di diversi dagli sport, come i campionati di ballo, varie esposizioni, eventi affiliati alla scuola e concerti. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su arena Varaždin Collegamenti esterni https://arena-varazdin.hr/?lang=en
Varaždin Arena

Varaždin Arena – hala sportowa w mieście Varaždin w Chorwacji. Hala jest używana przede wszystkim do zawodów piłki ręcznej oraz koszykówki. Podczas Mistrzostw Świata w Piłce Ręcznej 2009 rywalizowały tutaj zespoły z grupy C, m.in. Polska. Hala została oficjalnie otwarta 6 grudnia 2008. Zobacz też (en) O Hali na stronie Mistrzostw Świata w piłce ręcznej mężczyzn 2008 Przypisy
Арена Вараждин

Арена Вараждин (хорв. Športska dvorana Varaždin) — многофункциональный дворец спорта в Вараждине, введённый в эксплуатацию как спортивная арена в 2008 году к чемпионату мира по гандболу 2009 года. История Спортивный дворец расположен в хорватском Вараждине и используется в основном для командных игр по гандболу, волейболу и баскетболу. Спортивный зал вмещает 5000 человек и был официально открыт 6 декабря 2008 года. Спортивные мероприятия Являлся одной из площадок для проведения матчей чемпионата мира по гандболу среди мужчин 2009 года, проходившего в Хорватии. Здесь проходили все матчи группы C, в которой выступали сборные Германии, Македонии, Алжира, Польши и России. Арена также использовалась для проведения чемпионата Европы по гандболу среди мужчин 2018 года и принимала чемпионат мира по гандболу среди мужчин 2025 года. Мероприятия Под крышей арены проводились различные мероприятия, не связанные со спортом, такие как чемпионаты по танцам, выставки, школьные мероприятия, цирковые представления, автосалоны и концерты. За свою недолгую историю на площадке арены выступали многие музыкальные исполнители, таких как: Джордже Балашевич, Здравко Чолич, Limp Bizkit, Мийо Ковач, Дино Мерлин, Plavi Orkestar, Gibonni, Bambi Molesters, Халид Бешлич, Crvena Jabuka и Парни Валяк. Примечания Ссылки Официальный сайт Арены
Арена Вараждин

Спортска дворана у Вараждину је вишенаменска спортска дворана. Изграђена је за потребе Светског првенства у рукомету 2009., а свечано отворена за Дан града 6. децембра 2008. Вараждинска спортска дворана простире се на око 20 хиљада квадратних метара и има две дворане, већу са 5.000 те мању с 200 седећих места. Објект садржи и пратеће садржаје попут фитнес центра, куглане, сауне и пословни простор. Референце Спољашње везе
Varaždin Arena

Varaždin Arena (kroatiska: Arena Varaždin) eller Varaždin stadssporthall (Gradska sportska dvorana Varaždin) är en arena i Varaždin i Kroatien. Den uppfördes i samband med världsmästerskapet i handboll för herrar 2009 och invigdes officiellt den 6 december 2008. Byggnaden är drygt 20 000 m2 stor och har 5 200 platser. Arenan stod som värd för Europamästerskapet i handboll för damer 2014 och för herrar 2018. Slutspelsfasen av damdelen av European Golden League 2019 spelades i arenan. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Varaždin Arena. Varaždin Arena - Officiell webbplats (kroatiska) (engelska) Referenser Fotnoter
Státní archiv v Osijeku

Státní archiv v Osijeku (chorvatsky Državni arhiv u Osijeku) se nachází v uvedeném městě. Sídlí v barokní pevnosti Tvrđa, u jedné ze vstupních bran. Jeho adresa je Kamila Firingera 1. Historie Až do konce 17. století bylo vlivem tureckých výbojů zanecháno jen velmi málo písemných dokumentů o historii Slavonie a Srijemu. Většina původních dokumentů byla zničena nebo se nezachovala. Alespoň nějaká práce na systematické archivaci byla zahájena po odchodu Turků. Statut města Osijeka z roku 1698 v článku 15 nařizoval, že písemnosti města musí být schraňovány na bezpečném místě. V roce 1809 získal Osijek titul svobodného a královského města a po vzoru ostatních takových sídel v Habsburské monarchii proto zřídil vlastní archiv a archiváře, jehož úkolem bylo schraňovat spisy, které samospráva postupně vytvářela. Instituce později získala příslušnost i pro dokumenty církevní povahy, šlechtické a další. Archiv byl příslušný pro celou širší obec (chorvatsky veliki kotar), která zasahovala na území třech současných chorvatských žup. Po roce 1945 byl archiv podřízen záhřebskému a umístěn do budovy na Kuhačevě ulici č. 27 v pevnosti Tvrđa. Samostatnou institucí se stal opět rozhodnutím osijeckého Národního výboru ze dne 21. února 1956. S účinností od 1. ledna 1957 toto rozhodnutí potvrdil i chorvatský Sabor. V roce 1957 byl při tomto archivu zřízen i archiv pro Svaz komunistů, roku 1962 byl začleněn pod tehdejší Historický archiv v Osijeku. Vzhledem k tomu, že množství schraňovaných písemností začalo přerůstat možnosti původního objektu, rozhodlo Zastupitelstvo města Osijeku v roce 1971 o přemístění archivu do budovy bývalé kasárny na ulici K. Firingera, kde sídlí instituce do současnosti. Přestěhování do nových prostor bylo dokončeno v roce 1975. Během chorvatské války za nezávislost byl archiv těžce poškozen, ale objekt byl rychle obnoven. V roce 1993 byl rozhodnutím chorvatského ministerstva kultury přejmenován na Historický archiv, stejně jako všechny obdobné instituce na chorvatském území. Současný název má od roku 1998. Po téměř 20 letech od přestěhování nicméně i tak prostory instituce nedostačují a proto vypomáhá Sběrné centrum ve Virovitici. V roce 2009 byly založeny archivy ve Vukovaru a Virovitici. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Državni arhiv u Osijeku na chorvatské Wikipedii.
State Archives in Osijek

The State Archives in Osijek (Croatian: Državni arhiv u Osijeku) is the primary public institution responsible for preservation of archival materials in the Osijek-Baranja County located in Osijek in eastern Croatia. The State Archives in Osijek houses approximately 1,500 collections and archives, totaling over 8,000 linear meters of material and more than 50,000 photographs. History The archive was established after the end of World War II in Yugoslavia in 1947 by the decision of People's Republic of Croatia authorities. In December of 1991, during the Croatian War of Independence, the archive together with other institutions in Croatia was in danger of devastation motivating calls from international scholars for protection. See also List of archives in Croatia References External links Official website