Kula Norinska

Kula Norinska falu és község Horvátországban, Dubrovnik-Neretva megyében. Fekvése Makarskától légvonalban 55, közúton 69 km-re, Pločétól légvonalban 14, közúton 18 km-re keletre, a Neretva jobb partján fekszik. A község települései A községhez Kula Norinskán kívül Borovci, Desne, Krvavac, Krvavac II, Matijevići, Momići, Nova Sela és Podrujnica települések tartoznak. Története E terület 1440-ig a horvát-magyar királyok uralma alatt állt, de ekkor Stjepan Vukčić Kosača Hercegovina akkori ura szerezte meg magának, ő azonban csak 12 évig tudta megtartani. 1452-ben a velencei seregek foglalták el és a török hódításig velencei uralom alatt volt. A török a 15. század második felében hódította meg ezt a vidéket. 1463-ban török uralom alá került Bosznia, 1482-ben pedig Hercegovina is. Közvetlenül ezután elesett a Neretva bal partján Opuzen mellett álló Brstanik vára is, majd az egész Neretva völgyét a Hercegovinai szandzsákhoz csatolták. 1499-ben már az egész akkori neretvai krajina a Cetina folyóig török uralom alatt állt. Nehéz idők következtek az itt élő keresztény lakosságra, mert a törökök egyáltalán nem kímélték őket. Közülük sokat megöltek, mások a tengermellékre és a szigetekre menekültek. Felismerve, hogy a Neretva völgye kapu Bosznia és Hercegovina felé 1500 körül a Norin-patak torkolatának közelében a Neretva bal partján felépítették Kula Norinska toronyvárát. A tornyot a híres török utazó Evlija Cselebi is leírja 1665-ben itt tett második utazása során, melyben az isztambuli Galata hétemeletes tornyaihoz hasonlítja egyetlen kis bejárattal a déli oldalon, mely éjjelente mindig zárva van. A hengeres toronynak mind a hét szintjén ágyúk sorakoztak és egy dzsámi is volt benne. Cselebi szerint építtetője Hodzsa Musztapasa boszniai török parancsnok volt. A leírás nem felel meg a mai állapotnak. Ezt a népi hagyomány úgy magyarázza, hogy két emelet a mocsaras talajba süllyedt. Egy másik változat szerint a torony felső két szintjét súlyos károsodása miatt lebontották. A török 1683-as bécsi veresége után a keresztény seregek egymás után szabadították fel a megszállt területeket. Dalmácia népe is felkelt az idegen uralom ellen és a velencei parancsnokok vezetésével 1685-ben a Neretva völgyét is felszabadították, így Kula Norinskára is velencei zászló került. A vár visszafoglalásáról egy legenda is fennmaradt. Eszerint negyven primorjei harcos megbeszélte a velencei parancsnokkal Pietro Valierivel, hogy a toronyvártól fél mérföldre elrejtőzik, míg közülük az egyik, akit a török aga ismert közel megy a toronyhoz azzal, hogy ajándékot hozott az agának. Amíg az aga a harcossal beszélt az a kapun át bejutott a várba. A törököknek ugyan sikerült kitenni őt a kapun kívül, de amíg bezárták volna a kaput ő a kezét a kapu és a fal közé tette. Ezalatt a többieknek sikerült betörni a toronyba és mindenkit darabokra vágtak akit a kapun belül találtak. Ekkor érkeztek meg a velencei katonák Valieri vezetésével és elfoglalták a várat. A vár bevételét a neves horvát költő Andrija Kačić Miošić atya is megénekelte. Ez volt a toronyvár első visszavétele a töröktől, mivel már a következő évben 1686-ban a hercegovinai pasa visszafoglalta. A hagyomány szerint a várnak csak kis létszámú őrsége volt, de mégis sokáig ellenállt kifárasztva és legyengítve az ellenséget. Néhány nap után az őrség rést robbantott a falon és elmenekült. Két évvel ezután 1688-ban a velenceiek ismét elhatározták a vár elfoglalását. A velencei hajók a Neretván úsztak fel és ágyútüzet zúdítottak a falakra. Látva, hogy a falakat így nem tarthatja a török őrség gyorsan elmenekült. A velenceiek azonban utolérték őket, a parancsnokot foglyul ejtették, a többieket pedig megölték. Így ért véget a török uralom az Neretva alsó folyása mentén. A török uralom után a terület a Velencei Köztársaság része lett. A velencei uralomnak 1797-ben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába. 1806-ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került, de Napóleon lipcsei veresége után 1813-ban újra az osztrákoké lett. Miután 1878-ban Bosznia-Hercegovina is osztrák uralom alá került a vár katonai jelentősége megszűnt. Niko Nonković vásárolta meg, aki szélmalommá alakíttatta át. Maga Kula Norinska falu 1869-ig Desne, majd 1910-ig Krvavac, 1921-ben pedig Podrujnica része volt. 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később Jugoszlávia része lett. 1931-ben a falunak 201 lakosa volt. 1934-ben a Neretvamente lakossága megváltásunk 1900. évfordulójára a toronyvárra keresztet és emléktáblát állított. A II. világháború idején a Független Horvát Állam része volt. A településnek 2011-ben 250, a községnek összesen 1748 lakosa volt. Népesség (1981-ben Momići egy részének lakosságával együtt. 1857-ben és 1869-ben lakosságát Desnéhez, 1880 és 1910 között Krvavachoz, 1921-ben Podrujicához számították.) Nevezetességei Kula Norinska toronyvára a településsel átellenben a Neretva bal partján áll. A várat 1500 körül építtette Hodzsa Musztapasa boszniai török katonai parancsnok. Az öt emelet magasságú épület ma is szinte teljes magasságában áll, bár a korabeli források szerint eredetileg hét emeletes volt. 1688-ban foglalták el végleg a velencei seregek, ezután majdnem kétszáz évig határerődítmény volt. 1878-ban Bosznia-Hercegovina osztrák okkupációja után a vár katonai jelentősége megszűnt. Niko Nonković vásárolta meg, aki szélmalommá alakíttatta át. Ezután állapota folyamatosan romlott. 1934-ben a Neretvamente lakossága megváltásunk 1900. évfordulójára a toronyvárra keresztet és emléktáblát állított. Jelentőségét jól mutatja, hogy Opuzen régi címerében is ez a vár szerepel, majd a település mai címerébe is felvették. Ma védett kulturális emlék. Szent Miklós tiszteletére szentelt kápolnája egy a plébánia által megvásárolt ház földszintjén nyílt meg 1973-ban. Hosszúsága 10, szélessége 8 méter. Kulán soha nem állt szakrális építmény és Vuković plébános ezzel a kápolnával szerette volna fellendíteni a hitéletet a településen, mely községközpontként a bagalovići plébánia központja is lesz. A kápolnának egy oltára van Szent Miklós nagyméretű szobrával, mely a spliti Andre Kukoč szobrászművész alkotása. A kápolnát 1974. július 14-én szentelte fel Ivo Gugić segédpüspök. Gazdaság A helyi gazdaság alapját a mezőgazdaság adja. A turizmus fejlesztése leginkább a Neretva völgyében szervezett fotosafari kirándulások formájában vált lehetővé, mely évente mintegy harmincezer turistát vonz. További lehetősek nyílnak a falusi turizmus fejlesztésében. Kultúra A község kulturális egyesületei: KUD „Župa Bagalović”, kulturális és művészeti egyesület Krvavac KUD „Udruga Škrapa” kulturális és művészeti egyesület Momići Krvavaci hagyományőrző egyesület Farsangi egyesület Krvavac Kultúrházak állnak Nova Sela, Desne, Krvavac és Podrujnica településeken Oktatás A község alapiskolája Kula Norinskán működik, mely 1967-ben nyitotta meg kapuit. Négyosztályos alsó tagozatos területi iskolái működnek Krvavac és Momići településeken. Sport A község sportegyesületei: NK „Maestral”, labdarúgóklub Krvavac MNK „Norin” kispályás labdarúgóklub, Kula Norinska MNK „Desne” kispályás labdarúgóklub, Desne MNK „Župa Bagalović“ kispályás labdarúgóklub, Krvavac MNK „Škrapa“ kispályás labdarúgóklub, Momići „Krvavac” bocsaklub, Krvavac „Sveti Roko”, evezős egyesület Podrujnica „Krvavac II” evezős egyesület Krvavac „Krvavac” evezős egyesület Krvavac „Škrapa” evezős egyesület Momići „Matijevići” evezős egyesület Krvavac „Graničar” sportegyesület, Nova Sela Jegyzetek Források Kula Norinska község hivatalos oldala (horvátul) A split-makarskai érsekség honlapja – Bagalović (horvátul) További információk Blog Matijevići településről (horvátul) Az alapiskola honlapja (horvátul) Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Kula Norinska (utvrda) című horvát Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.