NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Fort Monvidal

Fort Movidal je kopnena utvrda koja se nalazi na pulskome brežuljku Monvidal. Izgradilo ju je Austrijsko Carstvo tijekom druge polovice 19. stoljeća radi zaštite glavne luke svoje ratne mornarice. Utvrda se nalazila u sektoru I Obalne regije Pula (njem. Küstenabschnitt Pola). Utvrda Monvidal spada u skupinu polukružnih, odnosno potkovastih samostalnih fortifikacijskih objekata građenih na periferiji grada, oko pulske luke, u vrijeme podizanja Arsenala (između 1852. godine i 1856. godine), zbog njegove zaštite i kao nadopuna postojećeg obrambenog sustava izgrađenog između 1816. godine i 1818. godine. Služila je za obranu kopna i mora i bila je okrenuta od sjeveroistoka do jugozapada, a domet njenih topova bio je od 800 do 1.000 metara. Ovaj teoretski neprobojan pojas nije bio nikada upotrijebljen jer nije bilo napada. Usprkos tome, utvrde su ispunile svoju ulogu, jer je samo njihovo postojanje omogućilo da Pula u tom razdoblju ne bude napadnuta, što je posebno došlo do izražaja nakon bitke kod Visa. Utvrde su bile jednim dijelom ukopane u brdo i vrlo jednostavno oblikovane, a arhitektura se prilagođavala čistoj geometriji. Karakteristično je da su potpuno izgrađene od kamena, tradicijskim materijalima i tehnikama gradnje koje su se u Puli počele razvijati već u doba Rimskog Carstva u čemu leži njihova velika vrijednost. U gradnji utvrde Monvidal sudjelovala je kamenoklesarska radionica obitelji Valle, u ovom slučaju Jozefa, koja je radila i na brojnim drugim pulskim građevinama, a popravila je i urušeni luk Arene. Fort Monvidal se koristio kao skladište oružja, osim razdoblja od 1914. godine do 1947. godine kada e koristio kao spremište i vojarna. Nakon što ju je JNA jednim dijelom napustila 1950. godine utvrda se koristila kao skladište voća i povrća Pulskog poduzeća Puljanka, od 1960. godine restoran, a od 1970. godine je bila noćni bar, potom je kratko 1979. godine služila kao skladište knjižare, a onda se do 2003. godine koristila kao plastičarska radionica. A od tada se u utvrdi nalazi antena, i planira se otvoriti kafić i otvoriti za javnost. Utvrda je i drugim dijelom napuštena 1969. godine. Utvrda je poznata i zbog požara koji je buknuo u njoj 2006. godine. Čuvar, vlasnik utvrde i okolnog terena utvrde je MORH. Utvrda je imala svoju bateriju u blizini koja je uništena 1945. godine u Drugom svjetskom ratu u njemačkom bombardiranju. Više informacija Pulske fortifikacije Nacionalna udruga za fortifikacije Pula Povijest Pule Pula Izvori
Fort San Michele

Fort San Michele kopnena je i polikružna utvrda na pulskom brežuljku San Michele koju je izgradilo [[Austrija|Austrijsko Carstvo]] krajem 19. stoljeća radi zaštite glavne luke svoje ratne mornarice. Utvrda se nalazila u sektoru I Obalne regije Pula (njem. Küstenabschnitt Pola). Danas se Fort San Michele nalazi u kompleksu Opće bolnice u Puli koja koristi utvrdu kao skladište. Od svoje izgradnje se nije koristila, ali se počinje koristiti tek 1914. godine kao spremište i vojarna, te tako do 1920. godine kada se počinje koristiti kao skladište Pulske opće bolnice, 1945. godine utvrda se kratkotrajno koristi kao dom za puljane koji su domove izgubili u drugom svjetskom ratu. Utvrda je imala bateriju u svojoj blizini koja se zvala Gregovica, i nalazila na obližnjoj Gregovici, ali je gotovo potpuno uništena 1945. godine u Drugom svjetskom ratu bombardiranjem Nijemaca; sačuvan je samo jedan vrlo maleni zidić od nje. Više informacija Pulske fortifikacije Nacionalna udruga za fortifikacije Pula Povijest Pule Pula Izvori
Fort Turtian

Fort Turcian obalna je utvrda u selu Šikićima blizu Pule koju je izgradila [[Austrija|Austro-Ugarska Monarhija]] krajem 19. stoljeća radi zaštite glavne luke svoje ratne mornarice. Utvrda se nalazila u sektoru V Obalne regije Pula (njem. Küstenabschnitt Pola), a klasificirana je kao utvrda (njem. Werk (Küstenfort) ohne Panzer). Fort Monte Turtian / Fort Monte Turcian usječen je u istoimeno brdo koje se nalazi južno od prometnice koja spaja Pulu i Ližnjan. Utvrda je zbog svoje veličine lako uočljiva s pulske strane. Utvrda predstavlja jednu od najvažnijih točaka u srednjem fortifikacijskom prstenu oko Pule. Izgradnja utvrde traje od 1881. do 1888. godine, a naoružana je 1903. godine. Godine 1914. utvrda se oprema s deset topova promjera 15 cm, osam topova od 9 cm, i strojnicama raznih kalibara. Služila je kao skladište oružja do 1943. godine kada se nakon kapitulacije Kraljevine Italije kratkotrajno tajno koristi kao skladište oružja jednim dijelom od Angloameričke, a drugim dijelom od narodne oslobodilačke vojske Jugoslavije. Nakon toga utvrda stoji napuštena, sve do 1977. godine kada joj se ugrađuju nove instalacije, tada postaje kupaonica i kuhinja za vojne zapovjednike. Od 1991. godine stoji prazna sve do 2006. godine kada se uređuje, i počinje je čuvati udruga Turtian koja u njoj održava razne manifestacije. U neposrednoj blizini utvrde nalazi se njezina bitnica pod nazivom Sichic. Više informacija Pulske fortifikacije Nacionalna udruga za fortifikacije Pula Udruga Turtian Izvori
Titov park

Titov park (tal. Parco di Tito), gradski je park u centru Pule smješten uz samu Rivu. Sa sjeveroistoka parka nalazi se Nimfej, na jugozapadnom kraju smještena je zgrada bivše tiskare u kojoj se danas nalazi Gradska knjižnica i čitaonica, dok se na jugoistočnom kraju nalazi park Petra Krešimira IV. Gradnja parka započela je krajem 1940-ih, a potpuno je završen 1953. godine. U prednjem dijelu uz obalu postavljen je 1957. godine spomenik palim borcima autora Vanje Radauša koji je izvorno bio namijenjen obilježavanju hrvatskog ustanka u francuskom gradiću Villefranche-de-Rouergueu. Na suprotnoj strani parka postavljena je vjerna replika - maketa užeg središta Pule koja je česta polazna točka turističkog razgledavanja grada. Ovaj, inače rado posjećivan park omogućava i starijim posjetiteljima odmor na klupama u sjeni impozantnih platana i borova tijekom cijele godine. Osim alepskih borova, dominiraju vrste cvatućih grmova suručice, judića, tamarike, oleandra te japanske trešnje koje prekrasnim bojama svoje proljetno-ljetne cvatnje razigravaju prostor. Park je preuređen i 22. lipnja 2013. godine, na Dan antifašističke borbe te povodom 70- godišnjice pripajanja Istre Hrvatskoj, odlukom ZAVNOH-a, svečano je otvoren s novim sadržajem - poprsjima pojedinih narodnih heroja Jugoslavije s područja Istre (Jurica Kalc, Olga Ban), poprsjem Vladimira Gortana i istaknutih boraca Narodnooslobodilačkog pokreta (Tonka Lorencin, Giulio Revelante, Ruža Petrović, Ivan Jadreško, Neven Kirac, Slavko Grubiša) na čijem se čelu nalazi poprsje Josipa Broza Tita. Izvori
Čiče

Čiče (dříve též Čiće) je umělé jezero a přehradní nádrž v Chorvatsku v Záhřebské župě. Rozkládá se východně od města Velika Gorica a asi 9 km jihozápadně od Záhřebu. Podle jezera byly pojmenovány vesnice Novo Čiče, Staro Čiče, Lazina Čička a Poljanica Čička. Jezero Čiče vzniklo při rozsáhlé těžbě štěrku v jeho okolí. Rozloha jezera je 0,9 km² a jeho hloubka je asi 50 m. Se vznikem jezera poklesla hladina podzemní vody, což vedlo k vysychání mokřadů. Patří k povodí Odry. Správa města Velika Gorica plánuje vybudovat na jezeře sportovní a rekreační středisko. Podle plánu se u jižní části bude vyskytovat aquapark s bazény a wellness centrem. Bude zde také prostor pro plachtění a lukostřelbu, sportovní hřiště a parky pro odpočinek a piknik. Západní část by byla vyhrazena pro adrenalinové sporty s motokárovou dráhou a veslařským centrem, zatímco severní část jezera by byla určena pro uvolněnější aktivity s rybolovem a potápěním. Ubytovací zařízení s hotelem a kempy by se nacházely ve východní části jezera a turistickou nabídku by doplnily také tři pláže a stravovací zařízení. Jižní pobřeží jezera bylo dlouhou dobu využíváno turisty pro koupání, dokud nebylo inspekcí uzavřeno. V současnosti se u jezera nachází jedna přístupná pláž v blízkosti vesnic Novo Čiče a Lazina Čička. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Čiče na chorvatské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Čiče na Wikimedia Commons
Čiče

Čiče je jezero smješteno u Novom Čiču, 1 km istočno od grada Velike Gorice. Opis Iskorištavanjem šljunka nastalo je više umjetnih jezera od kojih je najveće i najdublje jezero Novo Čiče. Površina jezera je 0,9 kilometara četvornih, a dubina jezera je oko 38 metara. Nastankom jezera pala je razina podzemnih voda što je dovelo do isušivanja močvara. Koncesija za eksploataciju šljunka na jezeru Čiče ističe 2015. godine, a tada bi koncesionar trebao sanirati obale koje su sada vrlo strme. Gradska uprava Velike Gorice planira izgraditi sportsko rekreativni centar na jezeru. Predočen je nacrt kako bi trebalo izgledati jezero Čiče kada se na njemu napravi sportsko rekreativni centar, višedesetljetni san Velikogoričana o jezeru Čiče kao uređenom gradskom kupalištu i sportsko-rekreacijskom centru na vodi. Planom se u južnom dijelu jezera predviđa vodeni park s bazenima i wellness centrom. Tu je i prostor za jedriličarski i streličarski centar, sportska igrališta te parkovi za odmor i piknik. Zapadni dio rezerviran je za adrenalinske sportove s karting stazom te veslačkim centrom dok je sjeverni dio jezera namijenjen za opuštenije aktivnosti uz ribolov i ronjenje. Smještajni kapaciteti s hotelom i kampovima smjestili bi se u istočnom dijelu jezera, a ovdje su predviđena i tri kupališta te ugostiteljski sadržaji koji će zaokružiti turističku ponudu. Jezero ima potencijal da postane regionalni centar s obzirom na blizinu velikih gradova - Zagreba, Velike Gorice i Siska, kao i zračne luke. Atraktivna lokacija s prometnog aspekta, ali i s obzirom na veliku vodenu površinu. Radi se o velikom vodenom licu kojega nema u bližoj okolici, površini obuhvata od 160 hektara, a sama vodena površina zauzima 60 posto površine. Jezero Čiče se nalazi neposredno istočno od Velike Gorice, a nastalo je dugogodišnjom eksploatacijom šljunka. Njegove južne obale godinama su bile glavno kupalište velikogoričana i zagrebčana, sve dok ga nadležne inspekcije nisu zatvorile. Vrela Vidi još Ježevo e
Jezero Čiče

Jezero Čiče är en sjö i Kroatien. Den ligger i den centrala delen av landet, 15 km sydost om huvudstaden Zagreb. Jezero Čiče ligger 97 meter över havet. Arean är 0,80 kvadratkilometer. Trakten runt Jezero Čiče består till största delen av jordbruksmark. Den sträcker sig 1,1 kilometer i nord-sydlig riktning, och 1,6 kilometer i öst-västlig riktning. Kommentarer Källor
Franjevački samostan i crkva sv. Dujma u Kraju

Franjevački samostan sv. Dujma s crkvom sagrađen u gotičkom stilu 1392. godine nalazi se u mjestu Kraj na otoku Pašmanu. Dimenzije samostana su: duljina 38,3 m i širina 35,4 m. Samostan i crkvu sagradila je patricijska obitelj na mjestu koje su franjevcima poklonili benediktinci s Ćokovca. Crkva sv. Dujma se spominje 8. travnja 1370. u oporuci kojom Mavro pok. Frana Grisogono određuje gradnju sadašnje. Njegova majka Pelegrina 22. lipnja 1384. ugovara gradnju crkve s Dubrovčaninom Jurjem Miljanovićem, a 19. kolovoza 1389. poklanja posjede franjevcima prognanima iz Bosne (koje spominje popis samostana provincije Sklavonije 1382.) i 22. svibnja 1392. određuje da im se podigne samostan. Gradnja samostana je, vjerojatno, započela 1394., a u funkciji je u drugoj polovici 15. stoljeća. Samostan je kasnijim pregradnjama obnovljen u baroknom stilu tijekom 17. stoljeća, otkad potječu i dvorišna vrata samostana (1669.). Prvotna je crkvica povećana 1401. Renesansni oblik je od prije 1554. (na zabatu portala je renesansni Alešijev kipić sv. Jeronima i 1554. godina). Izvorno je crkva imala tri oltara: veliki, posvećen sv. Mariji i sv. Jeronimu sa slikom, s lijeve strane oltar sv. Franje sa slikom i velikim raspelom, a s desne Bezgrješnoga začeća sa starom slikom. Zadarski trgovac Petar pok. Cvitka određuje 6. studenog 1418. da se napravi slika u vrijednosti od 32 dukata (vjerojatno je riječ o slici Bogorodice s malim Kristom i sv. Ivanom). Fra Ljudevit Benčić je 1848. dodao dva oltara i svima promijenio titulare. Tri su mramorna: glavni (pala sv. Duje i Gospe od škapulara), "duša" (slika bl. Gospe i sv. Bonaventure) i Bezgrješnoga začeća (slika Bl. Gospe i dispute o Bezgrješnom začeću) te dva drvena: sv. Antuna Padovanskog i sv. Sebastijana. Drveni oltari su maknuti, a oltarne slike smještene u samostan. Grobovi stanovnika mještana su u crkvi od 1569. Nadgrobne ploče nose oznake nacionalne pripadnosti (starohrvatski i dalmatinski grbovi, polumjesec i zvijezda) i zanimanja (mač, kubura). Prezbiterij i sakristija su prekriveni pločicama 1912. Sadašnji je drveni strop iz 1959. godine. Posebno su vrijedni samostanski klaustar, slike Bogorodice s malim Isusom iz 15. st. i Posljednje večere u samostanskoj blagovaonici U klaustru je najstariji grob iz 1569. pa je klaustar vjerojatno građen nakon povećanja crkve (prva polovica 16. st.). Jednostavan je i malen, s lukovima, a stupovi su od bijelog kamena. U samostanu je i muzej s eksponatima koji govore o povijesti otoka Pašmana s postavljenom izložbom knjiga i rukopisa, umjetnina, crkvenog posuđa i ruha, predmeta ručnog rada i arheoloških relikta. Samostan pruža katoličkim organizacijama i karitativnim ustanovama prostor za odmor.
Kastell Frankopan

Das Kastell Frankopan befindet sich im Zentrum der Stadt Ogulin in der Gespanschaft Karlovac, direkt an der Schwinde, am Fluss Dobra. Es gehört zu den bedeutendsten Denkmälern der Renaissance in Kroatien. Die noch heute erhaltene Wasserburg wurde 1500 erstmals urkundlich erwähnt und befand sich im Besitz der Frankopanen. Von der lokalen Bevölkerung wird sie einfach auch Stari grad (deutsch: Altstadt) genannt. Geschichte Während den Türkenkriegen wurde im Jahr 1493 die nahegelegene mittelalterliche Stadt Modruš zerstört und die Bevölkerung vertrieben. Im Zuge dessen entstand das Kastell Frankopan, welches von Bernardin Frankopan gegen Ende des 15. Jahrhunderts errichtet wurde. Durch die weitere Bedrohung der Türken entstand damals diese Burganlage und wurde eine der wichtigsten militärische Objekte zur Verteidigung gegen das Osmanische Reich. Während des Baus wurde auch die Burgkapelle des Heiligen Peter errichtet. Nach Fertigstellung des Kastells, wurden Siedlungen von Vertriebenen durch die Osmanen aus umliegenden Dörfern, hier gegründet. Somit entstand zur Hälfte des 16. Jahrhunderts die Marktgemeinde Ogulin. Im Jahr 1553 wurde das Kastell von den Habsburgern, zur Zeit des Kaisers des Heiligen römischen Reiches unter Ferdinand I., durch seine Truppen besetzt. Seit dem Jahr 1570 war es der Sitz des 13. Grenzkommandos, das als eines der wichtigsten militärischen Stützpunkte unter der Verwaltung der Militärgrenze galt. Von 1746 bis zur Auflösung der Militärgrenze im Jahr 1873 war Ogulin mit dem Kastell das Zentrum des Grenzinfanterieregimentes Nr. 3, und die Festung, die dadurch die Funktion als Verteidigungsanlage verloren hatte, wurde 1865 in ein Gefängnis umgewandelt. Während dieser Zeit, im Jahr 1830 wurde der spätere Ban von Kroatien und Feldherr Josip Jelačić zum Unterhauptmann des Grenzregiments ernannt. Gleich am Anfang seiner Funktion in diesem Bereich erhielt er das Kommando über eine Kordun-Kompanie, die sich in Drežnik nahe der damaligen türkischen Grenze, dem heutigen Bosnien, befand. Der spätere Staatspräsident von Jugoslawien und Parteichef der jugoslawischen Kommunisten Josip Broz Tito wurde wegen der Verbreitung und Propagierung kommunistischer Ideen in Kraljevica, zusammen mit einer Gruppe von anderen Gleichgesinnten, zu sieben Monaten Haft in Ogulin verurteilt. Nach einem Berufungsurteil verbüßte er im Gefängnis des Kastells ab 1933 seine viermonatige Haftstrafe. Weblinks Website der Stadt Ogulin Museum der Stadt Ogulin im Kastell Einzelnachweise
Frankopanski kaštel u Ogulinu

Frankopanski kaštel je renesansna utvrda u gradu Ogulinu u Karlovačkoj županiji. Tlocrt građevine je u obliku nepravilnog četverokuta, a po svom sadržaju pripada tipu renesansnog kaštela. Ogulin je nastao oko kaštela, kojeg je izgradila plemićka obitelj Frankopan krajem 15. stoljeća. Točno vrijeme nastanka ogulinske utvrde nije utvrđeno, no poznata je isprava Bernardina Frankopana koju je izdao u svom gradu Modrušu oko 1500. godine, kada je novosagrađenom gradu Ogulinu označio granice između Modruša i Vitunja. Kaštel je sagrađen u blizini Đulina ponora, koji je ponor rijeke Dobre u središtu Ogulina. Bernardin Frankopan dao je sagraditi ovaj kaštel. U to vrijeme bio je jedan od najmoćnijih ljudi u Hrvatskoj, velikaš, vojskovođa, diplomat i mecena, pripadnik roda knezova Frankopana. Kao moćan i ugledan aristokrat, bio je nositelj borbe za opstanak hrvatskog naroda na prostorima ugroženima turskom najezdom. Kaštel je odigrao veliku ulogu u razvoju sadašnjeg Ogulina. Danas je u kaštelu Zavičajni muzej otvoren 1967. godine. Ima nekoliko zbirki: arheološku, etnografsku, starog oružja, spomen-sobu Ivane Brlić-Mažuranić, planinarsko-alpinističku, te izložbu akademskog slikara Stjepana Galetića podrijetlom iz Ogulina. Izvori
Tor (Jelsa)

Kula Tor predstavlja ostatke ilirske kule građene u tehnici suhozida. Smještaj Tor se nalazi brijegu jugoistočno od Jelse (n.v. oko 180 m) koji se nadovezuje na središnji gorski lanac otoka. Prilazni put se nalazi na sjevernoj strani. Prilaz kuli je moguć i s istoka stazom koja se odvaja od starog puta što vodi iz Jelse prema istočnoj strani otoka. Opis Na istaknutom grebenu jugoistočno od Jelse nalazi se prapovijesna gradina Tor s helenističkom četverokutnom kulom sagrađenom od velikih kamenih blokova. Vrh brijega i kulu okružuje gradinski bedem koji je u vrijeme gradnje kule bilo presječen po dužini te je potom obzidan velikim neobrađenim kamenim blokovima. Inače prapovijesni bedem je štitio vrh gradine, na mjestu njegova spoja uz južni otočni lanac s kojega je pristup bio nemoguć. Gradinsko naselje nalazilo se na sjevernim obroncima gradine, a brojni površinski nalazi ukazuju na kontinutet života kroz duži vremenski period. Lokalitet je datiran u period od kasnog brončanog doba (5. st. pr. Kr.) do 3. st. pr. Kr. Uz Tor se može vezati ime Richarda Francisa Burtona koji je sudjelovao u istraživanju Nila i otkrio jezero Tanganjika. Burton je Hvar posjetio 1874. kada se uspeo i na Tor, opisao ga a njegove zidove nacrtao je Načelnik Jelse kap. Niko vit. Duboković jer je Burtona omela kiša.(vidi skicu) Kula je sagrađena na ravnom vrhu brijega vjerojatno u vrijeme uspona Ilirskog kraljevstva u 3. st. pr. Kr. Podignuta je na mjestu prapovijesne gradine koja je nadgledala jelšansku luku i ravnicu. Građena je od velikih “ciklopskih“ kamenih blokova. Gotovo je pravilnog kvadratnog oblika dimenzija 7,2 x 60,2 m. Ispod kule, na sjevernoj strani brijega, stajale su prapovijesne nastambe. Uz kulu se nalazi kameni nasip (bedem) stariji od same kule, a štiti najugroženiju stranu gradine. Pretpostavlja se da su kula i gradina napušteni nakon pobjede Rimljana nad Ilirima u Drugom ilirskom ratu 219. pr. Kr. i njihovog osvajanja otoka. Zaštita Pod oznakom Z-7416 zavedena je pod vrstom "arheologija", pravna statusa zaštićena kulturnog dobra, klasificirano kao "kopnena arheološka zona/nalazište". Izvori http://www.nikodubokovic.com/richard_francis_burton.html Arhivirana inačica izvorne stranice od 26. travnja 2012. (Wayback Machine) Vanjske poveznice
Tor (Jelsa)

Tor egy ókori toronyvár maradványa Horvátországban, a Hvar szigetén fekvő Jelsa település határában. Fekvése Tor a Jelsától mintegy 230 méterre délkeletre fekvő dombon található, amely a sziget központi hegységéhez csatlakozik. A bekötőút az északi oldalon található. A tornyot keletről meg lehet közelíteni egy olyan ösvényen, amely a Jelsától a sziget keleti oldaláig vezető régi útról kanyarodik el. Története A Tor egy görög-illír erőd maradványa. Építési idejét az i. e. 4. századra teszik. A rómaiak a második római–illír háborúban, i. e. 219-ben foglalták el a szigetet. Valószínűleg ők rombolták le a várat. Később Illyricum római tartomány része volt. A horvátok ősei a 8. században települtek itt le, a 10. században már a neretvánok területének része volt. A 11. században a neretvánok területeivel együtt a középkori Horvát Királyság részét képezte. Ezután felváltva hol a horvát-magyar királyok, hol a bizánci császárok, hol a velenceiek uralma alatt volt. A vár mai állapota A négyszög alaprajzú vár hatalmas méretű kövekből szárazon rakott falakkal épült, négyzet alakú toronnyal. A domb tetejét és a tornyot sánc veszi körül, amelyet a torony építésének idején hosszában átvágtak, majd nagy megmunkálatlan kőtömbökkel befalazták. Egyébként az őskori sáncok megvédték a domb tetejét, a déli szigetlánccal való találkozásánál, ahonnan a hozzáférés lehetetlen volt. A vár alatt a magaslat északi oldalán történelem előtti lakóépületek alapfalai láthatók. Számos felszíni lelet jelzi az itteni élet hosszú ideig tartó folytonosságát. A várból szemmel lehetett tartani a település kikötőjét és a környező síkságot. Jegyzetek Források Jelsa község hivatalos oldala (horvátul) Jelsa turisztikai irodájának honlapja (horvátul) (angolul) (németül)
Tower Centar Rijeka

Tower Center Rijeka je poslovno-stambeni neboder i višenamjenski trgovački centar u Rijeci. Nalazi se u četvrti Pećine, svega kilometar udaljenom od gradskog središta. Jedan je od najposjećenijih trgovačkih centara u Hrvatskoj. Povijest Gradnja je ponovno započela 2002. i završena je 2006. godine. Nedugo prije otvorenja Tower Centra, građevinska tvrtka GP Krk d.d. je, zbog rješavanja prometnih gužvi na istočnom dijelu grada, izgradila kružni tok koji je, do izgradnje većeg kružnog toka u Škurinjama, bio prvi takav u Rijeci. Tower Center Rijeka je otvoren 21. studenog 2006. Tehnički podatci Ukupna duljina građevine je 370 m, dok je najveća širina 80 m. Neboder ima 15, a ostali dijelovi građevine prosječno 8 katova. Konstrukcija je podijeljena u jedanaest dilatacija. Osnovna konstrukcija su ravne ploče debljine 30 cm bez greda koje su položene na stupovima tlocrtnih dimenzija 70 cm × 70 cm na rasteru od 8 m × 8 m. Ostali rasteri koji se pojavljuju u konstrukciji su od 16 m × 8 m, 24 m × 8 m, 30 m * 24 m, a ostvareni su gredama s naknadnim naprezanjem. Drvena kupola nad središnjim prostorom je raspona 22 m. Obilazna cesta je dijelom mostna konstrukcija koja se oslanja s jedne strane na tlo, a s druge na konstrukciju Centra. Projektanti i izvođači radova Investitori su Grad Rijeka i tvrtka "Policentro". Glavni izvoditelj radova je tvrtka "Rizzani De Eccher" s glavnim kooperantom "Montmontažom d.d.". Projekt arhitekture izradio je "Studio Remik d.o.o." iz Rijeke, dok je projekt konstrukcije izradio "I.T.T. d.o.o." također iz Rijeke. Projektant konstrukcije je dipl. ing. građevinarstva Esad Hadžiomerspahić sa suradnicima, također dipl. ing. građevinarstva: Danielom Repacem, Sašom Mitrovićem i Jelenom Tatalović. Sadržaj Na površini trgovačkog centra od oko 131.184 m2 nalazi se više od 150 trgovina i 8 veletrgovina. Trgovačka galerija prostire se na pet katova elegantnog i funkcionalnog prostora u kojem se nalaze trgovine koje nude raznovrsnu robu (odjeća, obuća i modni dodatci poznatih svjetskih marki, športska oprema, bijela tehnika, namještaj, gift shopovi, ...) i u kojemu se nalaze ljekarna, banka i mjenjačnica. Osim toga, unutar centra nalaze se brojni ugostiteljski sadržaji, dječja igraonica, CineStar multipleks kino, i drugi prostori za zabavu i slobodno vrijeme. Trgovački centar raspolaže s oko 2000 besplatnih natkrivenih parkirnih mjesta. Preko izlaza Rijeka-Istok, Tower Center Rijeka izvrsno je povezan autocestom A6 s okolicom i širom regijom. Zanimljivosti Tijekom 2010. godine, centar je posjetilo oko 6 milijuna posjetitelja. Berth Milton Jr., švedski pornografski mogul planira otvoriti lanac porno hotela, a jedan takav bi se, prema nekim navodima, otvorio u neboderu Tower Centra. Izvori Vanjske poveznice Službena stranica Arhivirana inačica izvorne stranice od 1. rujna 2011. (Wayback Machine)