NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Palacio de la Nación (Kinsasa)

El Palacio de la Nación (en francés: Palais de la Nation) es un edificio histórico situado en el distrito de La Gombe de la ciudad de Kinsasa, inspirado en el Castillo Real de Laeken y concebido originalmente como residencia del gobernador general del Congo Belga. Fue sede del primer parlamento congoleño, cuando, el 30 de junio de 1960 se celebró la proclamación de la independencia del Congo Belga. En presencia del rey Balduino I de Bélgica, el primer ministro Patrice Lumumba denunció las atrocidades del gobierno colonial belga, después de que el rey de los belgas alabara el desarrollo propiciado por el colonialismo, así como el "genio" de su tío-bisabuelo Leopoldo II de Bélgica. El parlamento se trasladó en época de Mobutu Sese Seko al Palacio del Pueblo, construido a finales de los 70 por la República Popular China, y donde aún reside actualmente. Debido a su pasado colonial, Mobutu residió en el Palacio del monte Ngaliema y Laurent-Désiré Kabila en el Palacio de Mármol, donde fue asesinado. Desde 2001, acoge la sede central de la Presidencia de la República Democrática del Congo y la residencia oficial del Presidente y su familia. En 2002 Joseph Kabila concluyó frente al palacio el Mausoelo de Laurent-Désiré Kabila, que ocupa el lugar de la antigua estatua ecuestre en honor de Leopoldo II, retirada por Mobutu a comienzos de los 70. Enlaces externos Sitio web oficial de la Presidencia de la República Democrática del Congo Archivado el 26 de febrero de 2011 en Wayback Machine. (en francés)
Palais de la Nation (Kinshasa)

Le palais de la Nation de Kinshasa (commune de Gombe) est l'actuelle résidence officielle du président de la république démocratique du Congo depuis 2001. Histoire À l'origine, le Palais de la Nation est la résidence du gouverneur général, le plus haut fonctionnaire colonial et représentant du roi des Belges dans la colonie. Le bâtiment n'est cependant pas achevé à temps et devient plus tard le siège du parlement congolais et, de fait, le symbole du nouvel État indépendant. Le Palais de la Nation a connu une genèse longue et complexe. Le premier projet, dessiné en 1924 par un architecte d'État, illustre clairement les ambitions de l'époque. Il prenait pour modèle l'architecture de style Beaux-Arts du musée royal de l'Afrique centrale à Tervuren et du château de Laeken à Bruxelles en Belgique. Il faut attendre 1956 pour la pose de la première pierre car deux concours ont été organisés, auxquels ont participé quelques architectes de renom. Marcel Lambrichs est désigné lauréat du deuxième concours. Son projet correspond parfaitement au projet de ville mégalomane[non neutre] de Georges Ricquier (1902-1963) pour « Le Grand Léo » des années 1940. En dépit de son passé colonial, le bâtiment s'est avéré à même de devenir un symbole national puissant pour le pays. Le Palais de la Nation représente un lieu à haute valeur symbolique dans l'histoire de la république démocratique du Congo. Implanté le long du fleuve Congo, il s'ouvre sur une place où trônait la statue équestre du roi Léopold II. Celle-ci a été enlevée en 1967[réf. souhaitée], dans le cadre de la campagne pour « un retour à l'authenticité » menée par le président Mobutu Sese Seko. La place accueille désormais un mausolée, érigé entre janvier 2001 et janvier 2002, en l'honneur du président Laurent-Désiré Kabila. Le Palais est devenu un lieu de mémoire congolaise, c'est là en effet que Patrice Lumumba 30 juin 1960, jour de la proclamation de l'indépendance du Congo par le parlement belge, en présence du roi Baudouin, a prononcé son discours de dénonciation du gouvernement colonial. Le nouveau Parlement de la jeune république du Congo (nom officiel du Congo-Léopoldville à l'époque) y prend ses quartiers jusqu'au déménagement au palais du Peuple où il réside actuellement. Joseph Kabila s'y est installé après avoir occupé temporairement la Cité de l'Union africaine. Le maréchal Mobutu Sese Seko résidait au palais du mont Ngaliema et Laurent-Désiré Kabila au palais de Marbre. Les trois prestations de serment de Joseph Kabila y ont eu lieu en 2001 lors de son arrivée au pouvoir, en 2003 après la signature de l’Accord global et inclusif de Pretoria mettant fin à la deuxième guerre du Congo et enfin le 6 décembre 2006 après son élection lors de la première élection présidentielle de la troisième République face à Jean-Pierre Bemba. Notes et références Voir aussi Liens externes Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la politique Portail de Kinshasa
Palais de la Nation (Kinshasa)

Het Palais de la Nation (Paleis der Natie) is sinds 2001 de officiële residentie van de president van Congo-Kinshasa. Het staat aan de oever van de rivier de Kongo in de gemeente Gombe in het noorden van de hoofdstad Kinshasa. Het werd gebouwd in 1956 naar ontwerp van Marcel Lambrichs en was bedoeld als residentie voor de gouverneur toen het land nog een Belgische kolonie was. Het ontwerp is geïnspireerd op het Koninklijk Museum voor Midden-Afrika in Tervuren en het Kasteel van Laken maar wel in de stijl van het functionalisme. Na de Congolese onafhankelijkheid in 1960 werd het paleis een symbool voor de nieuw gevormde staat. Het gebouw werd gebruikt voor de ceremonies waarmee de onafhankelijkheid gepaard ging. Een beroemde toespraak door Patrice Lumumba waarmee hij het kolonialisme bekritiseerde vond hier plaats op 30 juni 1960. Het gebouw werd korte tijd gebruikt als parlementsgebouw. Op het plein voor het paleis staat tegenwoordig het mausoleum van Laurent-Désiré Kabila.
Pałac Narodu (Kinszasa)

Pałac Narodu (fr. Palais de la Nation) − jest aktualnie oficjalną rezydencją prezydenta Demokratycznej Republiki Konga od 2001 w stolicy kraju Kinszasie. Początkowo pałac służył jako rezydencja Głównego Gubernatora, który był najwyższym funkcjonariuszem kolonii belgijskiej i reprezentantem króla Belgii. Pałac jest ważnym elementem kongijskiej tożsamości narodowej, gdyż to tu 30 czerwca 1960 odbyła się proklamacja niepodległości Konga oraz rozwiązanie rządu kolonialnego. Przypisy
Дворец Нации (Киншаса)

Дворец Нации (фр. Palais de la Nation) — дворец в Киншасе. Находится в районе Гомбе. С 2001 года является официальной резиденцией президента Демократической Республики Конго. Расположен на севере Киншасы на берегу реки Конго. История Дворец был построен в 1956 году по проекту бельгийского архитектора Марселя Ламбриса как официальная резиденция генерал-губернатора Бельгийского Конго. После независимости Конго от Бельгии в 1960 году дворец стал символом нового государства. Официальные церемонии, посвящённые независимости, в том числе провозглашение королём Бельгии Бодуэном независимости Конго и выступление премьер-министра Республики Конго (Леопольдвиль) Патриса Лумумбы, осуждающее колониализм, состоялись во дворце 30 июня 1960 года. Некоторое время здание являлось резиденцией парламента, который теперь находится во Дворце народа после обретения независимости страны. После падения режима Мобуту Сесе Секо и восстановления Конго, перед дворцом был построен мавзолей Лорана-Дезире Кабилы. Примечания
Центральный банк Конго

Центральный банк Конго (фр. Banque Centrale du Congo) — центральный банк Демократической Республики Конго. История 8 февраля 1896 года Государственное казначейство Свободного Государства Конго получило право выпуска банкнот, а 27 августа 1906 года — право чеканки монет. 11 января 1909 года создан частный Банк Бельгийского Конго, получивший право эмиссии на 25 лет. Выпуск банкнот банка в конголезских франках начат в октябре 1912 года. 10 октября 1927 года право эмиссии было продлено до 30 июня 1953 года, а также в зону обращения конголезского франка была включена территория Руанды-Урунди. 1 июля 1952 года право эмиссии конголезского франка передано государственному Центральному банку Бельгийского Конго и Руанды-Урунди. Выпуск банкнот банка начат в 1952 году. 3 октября 1960 года создан Совет по денежному обращению Республики Конго, которому переданы все функции ликвидированного тогда же Центрального банка Бельгийского Конго и Руанды-Урунди. 24 февраля 1961 года принято решение о создании Национального банка Конго, но фактически банк начал работу только 22 июня 1964 года. 27 октября 1971 начал операции новый государственный банк — Банк Заира. В 1997 году банк переименован в Центральный банк Конго. Примечания Источники Бутаков Д.Д., Золотаренко Е.Д., Рыбалко Г.П. Валюты стран мира: Справочник / Под ред. С. М. Борисова, Г. П. Рыбалко, О. В. Можайскова. — 5-е изд., перераб. и доп. — М.: Финансы и статистика, 1987. — 383 с. Ссылки bcc.cd (фр.) — официальный сайт Центрального банка Конго
Barrage Inga II

Le barrage Inga II est un barrage hydroélectrique sur le fleuve Congo en république démocratique du Congo. Il est établi sur le site des chutes d'Inga dans la province du Bas-Congo, à une trentaine de kilomètres au nord de la ville de Matadi. Il est avec Inga I l'un des deux barrages hydroélectriques établis sur le site, qui pourrait à terme en accueillir deux autres (Inga III et Grand Inga). Le barrage a été construit en rive droite du fleuve, profitant du Nkokolo, une vallée sèche ancien lit du fleuve, dont les berges atteignaient 150 mètres de haut au niveau des chutes d'Inga, parallèles au site. Un barrage, le barrage de Shongo, a permis de mettre sous eau le Nkokolo. L'eau est captée à 10 kilomètres en amont du site du barrage Inga II, à une altitude de 125 mètres, pour atteindre 115 mètres au niveau du bief alimentant les barrages Inga I et Inga II. Un canal d'une longueur de quelques centaines de mètres, situé à l'ouest du barrage Inga I, alimente le barrage Inga II. À cet endroit, la hauteur de chute est d'environ 50 mètres (115 - 65 mètres) entre le bief et le flot du fleuve Congo coulant en contrebas du site. L'inauguration a eu lieu en 1982. La centrale hydro-électrique comprend 8 turbines produisant chacune 175 mégawatts, soit 1 400 MW en tout. Depuis lors, faute d'entretien et à cause de la mauvaise gérance sous le régime Mobutu et de la situation de guerre depuis 1997, le barrage Inga II et son voisin Inga I sont dans un état de délabrement réduisant leur capacité de production électrique à 20 %, faute de pièces de rechange. Les jacinthes d'eau sont l'une des principales causes d'encombrement du barrage et de dégradation de ses turbines. Les centrales électriques ne parviennent même plus à assurer une alimentation fiable à la seule ville de Kinshasa, alors que les projets initiaux prévoyaient une alimentation de toute l'Afrique australe, justifiant également la construction de la ligne électrique Inga-Shaba. Liens externes Katembo - photographies d'Inga I et II en 2005. Notes et références République démocratique du Congo Portail des énergies renouvelables Portail du bâtiment et des travaux publics Portail des lacs et cours d'eau Portail des barrages
Ingakraftverket

Ingadammarna är ett antal vattenkraftverk vid Ingafallen, världens största vattenfall, vid Kongofloden, i Kongo-Kinshasa. De nuvarande kraftverken, Inga I och Inga II, har vardera en kapacitet på 351 MW respektive 1 424 MW. Samtidigt förbereds ytterligare två kraftverk, Inga III och Grand Inga, med en planerad kapacitet på 4 500 MW respektive 39 000 MW. De första Ingakraftverken, Inga-I och Inga-II byggdes 1972 respektive 1982. Båda blev mycket skadade under inbördeskriget, men det planeras att upprusta dem. De två större kraftverken Inga-III och Grand Inga är båda samtidigt under planering och utveckling. Ingakraftverken ligger i provinsen Kongo-Central i den västra delen av landet, 240 km sydväst om huvudstaden Kinshasa. Kraftverk Inga I Inga-I är den minsta av de fyra kraftverken, med sex turbiner à 59 MW har den en kapacitet på 351 MW. Det planeras att satsa US$550 miljoner för att upprusta den tillsammans med Inga-II, då båda för närvarande bara går på 30 % av sin kapacitet. Inga II Inga-II är den näst minsta av Ingadammarna, med en kapacitet på 1 424 MW genom åtta turbiner à 178 MW. Precis som Inga-I kommer att repareras för 550 miljoner dollar. Inga III Det planeras att bygga ett tredje kraftverk, med åtta parallella 6,7 km långa tunnlar med vardera två turbiner à 270 MW. Inga III får en total effekt på 4 500 MW. Inga-III är en central del av Westcorpartnerskapet, som är en sammankoppling av elektriska nät mellan Kongo-Kinshasa, Namibia, Angola, Botswana och Sydafrika. Världsbanken, Afrikanska utvecklingsbanken, Europeiska investeringsbanken, och de sydafrikanska kraftbolagen har alla uttryckt intresse av att fullfölja projektet. Grand Inga Grand Inga är fortfarande bara ett förslag. Om det byggs blir det störst av Ingakraftverken. Det skulle få 52 turbiner med vardera effekt på 750 MW, vilket skulle ge 39 000 MW. Grand Inga skulle bli nästan dubbelt så stor som De tre ravinernas damm, men även rankas som den största kraftgeneratorn någonsin. Referenser Externa länkar Dams and hydropower for Africa, icold-cigb.net Key issues of Congo, bicusa.org World Rainforest Movement
ГЕС Інга II

ГЕС Інга II — гідроелектростанція на заході Демократичної Республіки Конго, споруджена на одній з найбільших річок світу Конго. На початку 1970-х для роботи ГЕС Інга I вище від порогів Інга організували забір води із Конго, для чого незначна частина стоку спрямовується до прокладеного правобережжям дериваційного каналу довжиною 9 км. В 1977—1982 роках цю споруду використали під час створення ГЕС Інга ІІ, для чого подовжили канал на 1 км, а на завершенні нової ділянки звели бетонну контрфорсну греблю П-подібної форми висотою 37 метрів. Із каналу через водоводи діаметром 8 метрів ресурс подається до спорудженого біля підніжжя греблі машинного залу, який обладнали вісьмома турбінами типу Френсіс потужністю по 178 МВт. Розташування станції нижче по течії дозволило досягти напору у 56 метрів проти 50 метрів для Інга І. Відпрацьована вода повертається в річку у нижній частині порогів Інга. Можливо відзначити, що існують плани щодо спорудження в районі цих же порогів значно потужнішої ГЕС Інга III та найбільшої в світі гідроелектростанції Гранд-Інга. Станом на початок 2010-х років Інга І та ІІ перебували в поганому технічному стані та могли видавати не більше чверті своєї потужності. Причиною було те, що обладнання відпрацювало понад 30 років без належного обслуговування (наприклад, турбіна шостого гідроагрегату при встановленому в 50 тисяч годин міжремонтному терміні відпрацювала 237 тисяч годин). Задля виправлення ситуації розпочали масштабний проект реабілітації вартістю понад 1 млрд доларів США, для робіт за яким залучили цілу групу провідних компаній — General Electric, італійську Franco Tosi Meccanica, австрійські Voith та Andritz, французьку Cegelec. Примітки
Barrage Inga I

Le barrage Inga I est un barrage hydroélectrique sur le fleuve Congo en république démocratique du Congo. Il est établi sur le site des chutes d'Inga dans la province du Bas-Congo, à une trentaine de kilomètres au nord de la ville de Matadi. Il est avec Inga II l'un des deux barrages hydroélectriques établis sur le site, qui pourrait à terme en accueillir deux autres (Inga III et Grand Inga). L'idée initiale de ce barrage revient au Comte Renaud de Briey qui en a fait faire la l'étude de faisabilité à ses propres frais. Le barrage a été construit en rive droite du fleuve, profitant du Nkokolo, une vallée sèche ancien lit du fleuve, dont les berges atteignaient 150 mètres de haut au niveau des chutes d'Inga, parallèles au site. Un barrage, le barrage de Shongo, a permis de mettre sous eau le Nkokolo. L'eau est captée à 10 kilomètres en amont du site du barrage Inga I, à une altitude de 125 mètres, pour atteindre 115 mètres au niveau du bief alimentant le barrage Inga I. À cet endroit, la hauteur de chute est d'environ 45 mètres (115 - 70 mètres) entre le bief et le flot du fleuve Congo coulant en contrebas du site. Les travaux de construction de la centrale et du barrage débutèrent en 1965, et l'inauguration intervint en 1971. La centrale hydro-électrique comprend 6 turbines produisant chacune 60 mégawatt de puissance, soit 360 MW en tout. Depuis lors, faute d'entretien et à la suite de la mauvaise gérance sous le régime Mobutu et la situation de guerre depuis 1997, le barrage Inga I et son voisin Inga II sont dans un état de délabrement réduisant leur capacité de 80 %. La production électrique ne dépasse pas 20 %, faute de pièces de rechange. Les jacinthes d'eau sont l'une des principales causes d'encombrement du barrage et de dégradation de ses turbines. Les centrales électriques ne parviennent même plus à assurer une alimentation électrique fiable à la seule ville de Kinshasa, alors que les projets initiaux prévoyaient une alimentation de toute l'Afrique australe, justifiant également la construction de la ligne électrique Inga-Shaba. Lien externe Katembo - photographies d'Inga I et II en 2005. Notes et références République démocratique du Congo Portail des énergies renouvelables Portail du bâtiment et des travaux publics Portail des lacs et cours d'eau Portail des barrages
Zapora Inga I

Zapora Inga I – zapora na rzece Kongo, w Demokratycznej Republice Konga, w prowincji Kongo Środkowe. Wraz z zaporą Inga II tworzy zespół, który planuje się poszerzyć o kolejną zaporę Inga III. Zapora została wzniesiona w suchym, starym korycie Nkokolo, w miejscu, w którym brzegi wznoszą się na 150 metrów wysokości. Na zaporze jest osiągnięty spadek 45 m. Prace konstrukcyjne przy zaporze i elektrowni rozpoczęto w 1965, a do użytku została oddana już w 1971. Elektrownia posiada 6 turbin, każda o mocy 60 MW, dając łącznie 360 MW. Z powodu zaniedbań w utrzymaniu i nieodpowiedniego zarządzania za czasów reżimu Mobutu, zapora Inga I wraz z sąsiednią Inga II mają obecnie jedynie 20% nominalnej zdolności produkcyjnej. Jednym z głównych problemów elektrowni są hiacynty, które zarastają jeziora oraz powodują degradację turbin. W wyniku tego zespół elektrowni nie jest w stanie zaspokoić zapotrzebowania energetycznego Kinszasy, pomimo że początkowe projekty zakładały produkcję energii dla całego regionu Afryki Południowej. W tym celu wybudowano linię wysokiego napięcia prądu stałego Inga-Shaba. Linki zewnętrzne Zdjęcia zapory w 2005
ГЕС Інга I

ГЕС Інга I — гідроелектростанція на заході Демократичної Республіки Конго, споруджена на одній з найбільших річок світу Конго. Для роботи електростанції лише незначну частину з гігантського обсягу води, що протікає в Конго, перед початком порогів Інга спрямували до прокладеного правобережжям дериваційного каналу довжиною 9 км. На його завершенні спорудили бетонну контрфорсну греблю, яка має висоту 52 метри, довжину 587 метрів та потребувала 245 тисяч м3 матеріалу. Біля підніжжя греблі розташований машинний зал, який обладнали шістьма турбінами типу Френсіс потужністю по 59 МВт, котрі працюють при напорі у 50 метрів. Відпрацьована вода повертається в річку в нижній частині порогів Інга. Поряд з Інга І у 1982 році спорудили ГЕС Інга II, яка використовує ту саму схему роботи. Крім того, існують плани щодо спорудження значно потужнішої ГЕС Інга III та найбільшої в світі гідроелектростанції Гранд-Інга. Станом на початок 2010-х років Інга І та ІІ перебували в поганому технічному стані та могли видавати не більше чверті своєї потужності. З цієї причини розпочали масштабний проект їх реабілітації. Примітки
Kamina Airport

Kamina Airport (IATA: KMN, ICAO: FZSB) (French: Aéroport de Kamina) is an airport serving Kamina, a city in Haut-Lomami Province, Democratic Republic of the Congo. Kamina Airport is separate from the larger military Kamina Air Base VOR (Ident: KMB) which is located 16.4 nautical miles (30.4 km) east-northeast of the airport. Airlines and destinations Accidents and incidents On June 21, 2007, a Let-410 twin turboprop operated by Karibu Airways crashed into a swamp shortly after taking off from Kamina Airport. One passenger, Mbuyu Mibanga, a member of the National Assembly of the Democratic Republic of the Congo was killed. At least 12 more were injured, including two Congolese doctors working for the World Health Organization. See also Transport in the Democratic Republic of the Congo List of airports in the Democratic Republic of the Congo References External links Ville Airport Archived 2018-04-26 at the Wayback Machine at OurAirports Aeronautical chart and airport information for Kamina Ville Airport at SkyVector Kamina Airport at FallingRain Accident history for Kamina-Ville Airport at Aviation Safety Network
Aéroport de Kamina

L'aéroport de Kamina (code IATA : KMN • code OACI : FZSB) est l'aéroport de la province de Haut-Lomami dans la ville de Kamina en République démocratique du Congo. Le VOR de la base de Kamina (Ident: KMB) est situé de 30,4 kilomètres à l'Est-Nord de l'aéroport. Histoire Situation Compagnies et destinations Références Portail de l’aéronautique République démocratique du Congo
Luchthaven Kamina

Luchthaven Kamina (ICAO: FZSB) is een internationale luchthaven, die gelegen is in de stad Kamina in Congo-Kinshasa. Het is gescheiden van de grotere militaire basis daar. Ongeluk 21 juni 2007: Een LET-140 2 motorig vliegtuig, toebehorend aan Karibu Airways, crashte in een moeras vlak na de start vanaf Luchthaven Kamina. Een passagier, Mbuyu Mibanga, een parlementslid werd gedood. Ten minste 12 anderen raakten gewond, inclusief twee doktoren. Externe link Luchthaven-informatie
Aeroportul Kamina

Aeroportul Kamina (IATA: KMN, ICAO: FZSB) este un aeroport din Katanga Province⁠(d), Republica Democratică Congo ce deservește zona Kamina. A fost numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 1.125 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Камина (аэропорт)

Аэропорт Камина (фр. Aéroport de Kamina) (ИАТА: KMN, ИКАО: FZSB) — расположен рядом с городом Камина, провинция Верхнее Ломами, на юго-востоке Демократической Республики Конго. Авиакомпании и направления Ссылки Информация об аэропорте для FZSB Информация об аэропорте для KMN См. также Н’джили (аэропорт) Список аэропортов Демократической Республики Конго Примечания
Kamina flygplats

Kamina flygplats, ibland kallad Kamina-Ville för att skilja den från Kamina flygbas, är en statlig flygplats i staden Kamina i Kongo-Kinshasa. Den ligger i provinsen Haut-Lomami, i den södra delen av landet, 1 200 km öster om huvudstaden Kinshasa. Kamina flygplats ligger 1 080 meter över havet. IATA-koden är KMN och ICAO-koden FZSA. Kamina flygplats hade 140 starter och landningar, samtliga inrikes, med totalt 1 547 passagerare, 1 ton inkommande frakt och ingen utgående frakt 2014, men 2015, det senaste året för vilket statistik är tillgänglig, hade flygplatsen ingen trafik alls. Rullbanan är obelagd. Flygplatsbyggnaderna utgörs av två hangarer. Källor
Centre hospitalier Nganda

Le centre hospitalier Nganda est un établissement médical privé de Kinshasa (république démocratique du Congo), situé dans la commune de Kintambo. Ouvert en 1991 en tant que clinique Nganda pour assister la population environnante, il étend ses activités en 1995. Il a une capacité de 200 lits, et dispose de plusieurs salles d'opérations. Le centre hospitalier Nganda a été le premier centre médical privé à introduire le scanner en RDC et aujourd’hui, il est encore le premier et unique centre à offrir la radiothérapie dans son panel de soins en république démocratique du Congo Liens site internet https://centrehospitaliernganda.com/ Portail de Kinshasa Portail de la médecine Portail de l’architecture et de l’urbanisme