NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Aeropuerto Internacional El Dorado

Aeropuerto Internacional El Dorado is het belangrijkste vliegveld in Colombia en bevindt zich 15 kilometer ten westen van het centrum van Bogota. Het is het eerste vliegveld in Latijns-Amerika in vracht en derde in passagiers na Aeroporto Internacional de São Paulo-Guarulhos in São Paulo en Internationale Luchthaven Benito Juárez in Mexico (stad). Het opereert nationale en internationale vluchten. Etymologie Het vliegveld is genoemd naar het mythische goudland El Dorado dat verondersteld werd in Colombia te liggen. Terminals De luchthaven telt 3 terminals: de internationale en nationale terminal El Dorado en Puente Aéreo. De terminal Puente Aéreo is een privéterminal van Avianca voor nationale vluchten en heeft 14 gates. Geschiedenis De passagiersterminal El Dorado is ontworpen in de tijd van generaal Gustavo Rojas Pinilla om het vliegveld El Techo te vervangen. De constructie begon in 1955 en het vliegveld werd voor het eerst gebruikt in 1959. In 1981 wilde Avianca met de president-directeur Julio César Turbay Ayala een privévliegveld voor vluchten naar Medellín, Cali, Miami en New York. In 1990 kwam de Departamento Administrativo de Aeronáutica Civil zich vestigen in El Dorado. In dat jaar kwam daar ook de Centro de Estudios Aeronáuticos. Renovatieplan en realisatie De grote passagiersaantallen leidden tot een plan om een veel moderner vliegveld te ontwerpen met een grotere capaciteit, zowel voor passagiers als voor vracht. Eerst wilde men de oude terminal moderniseren maar het plan werd opgevat om een geheel nieuwe internationale en nationale terminal te bouwen. Het project werd op 7 februari 2007 gegund aan Opain S.A. Op 18 oktober 2012 werd de moderne internationale terminal in gebruik genomen. Op 25 oktober 2013 volgde de opening van de nationale terminal. Met de nieuwe capaciteit van het moderne vliegveld kan El Dorado 16 miljoen passagiers en anderhalf miljoen ton per jaar te vervoeren. Ook is er een plan voor een viaduct over de calle 26 te bouwen. De calle 26 is een snelle verbindingsweg tussen het centrum en de luchthaven.
Aeroportul Internațional El Dorado

Aeroportul Internațional El Dorado (IATA: BOG, ICAO: SKBO) este un aeroport din Bogotá, Cundinamarca Department⁠(d), Columbia ce deservește zona Bogotá. Aeroportul a fost tranzitat în 2022 de 35.362.529 de pasageri. A fost deschis în 1959. Aeroportul dispune de 2 piste. Infrastructură Piste Aeroportul dispune de 2 piste. Pista 13R/31L are suprafața de asfalt și dimensiunile 3.800 m × 45 m. Pista 13L/31R are suprafața de asfalt și dimensiunile 3.800 m × 45 m. Terminale Note Vezi și
El Dorados internationella flygplats

El Dorados internationella flygplats (IATA: BOG, ICAO: SKBO) (spanska: Aeropuerto Internacional El Dorado) är en internationell flygplats belägen nära Bogotá, Colombia. Flygplatsen är bland de 50 mest trafikerade flygplatserna i världen. Den är den största flygplatsen i Colombia och flygbolaget Avianca har sin huvudsakliga hubb på flygplatsen. Flygplatsen är uppkallad efter den mytiska platsen Eldorado. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, El Dorado International Airport, 29 april 2017. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör El Dorados internationella flygplats.
La Vega (Cundinamarca)

La Vega és un municipi colombià al departament de Cundinamarca, situat a la província del Gualivá, a 54 km de Bogotà, i a 45 minuts de la mateixa per l'autopista que condueix a Medellín. Sota la seva jurisdicció hi ha el centre poblat de El Vino. L'any 2025 hi consten censats uns 9.670 habitants El terme municipal té una extensió de 153,2 km2. Vega prové del vocable preromà vaica, fa referència a "la part de terra baixa i fèrtil regada per un riu". També se'n diu vega a un prat proper a un riu, una llacuna o qualsevol cos d'aigua procliu a inundacions. Vaica possiblement està emparentat amb el vocable indoeuropeu wed que expressa els significats de "aigua, mullat". El nom del municipi es relaciona amb el fet d'estar situat en una vall denominada Vega de San Juan, per on s'agrupen diverses fonts hídriques, entre elles els rius Tabacal i Dulce. En època precolombina el territori de l'actual municipi de La Vega fou habitat pels indis doymas i els bulucaymas, clans que pertanyien a la nació panche. El poble fou fundat el 12 de juny de 1605 per l'oïdor Alonso Vásquez de Cisneros. Inicialment es deia Chambata i després La Vega, per les seves característiques geogràfiques. Poc més tard prengué el nom de San Juan de La Vega ja que la població fou consagrada a l'apòstol Sant Joan. En 1777 La Vega s'erigí com a parròquia de blancs i va dir la primera missa el pare Matías Cabal de Melodías y Pinzón. Referències
La Vega (Cundinamarca)

La Vega è un comune della Colombia facente parte del dipartimento di Cundinamarca. Il centro abitato venne fondato da Alonso Vásquez de Cisneros nel 1605. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su La Vega Collegamenti esterni (ES) Scheda sul sito del dipartimento di Cundinamarca, su cundinamarca.gov.co. URL consultato il 10-11-2009 (archiviato dall'url originale il 27 maggio 2011).
La Vega, Cundinamarca

La Vega är en kommun i Colombia. Den ligger i departementet Cundinamarca, i den centrala delen av landet, 50 km nordväst om huvudstaden Bogotá. Antalet invånare är 13 265. Arean är 153 kvadratkilometer. Terrängen i La Vega är kuperad åt nordväst, men åt sydost är den bergig. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör La Vega.
Päpstliche Universität Bolivariana

Die Päpstliche Universität Bolivariana (span.: Universidad Pontificia Bolivariana, kurz: UPB) ist eine kolumbianische Universität päpstlichen Rechts. Die Universität wurde am 15. September 1936 durch den Erzbischof von Medellín, Tiberio Salazar Herrera, als Katholische Universität Bolivariana gegründet. 1945 erfolgte durch Papst Pius XII. die Erhebung zu einer Universität päpstlichen Rechts. Der Geist der Universität stellt auf den Espíritu Bolivariano ab, einer Philosophie von José Manuel Sierra begründet auf Simón Bolívar. Neben dem Hauptsitz in Medellín befinden sich Ableger in Bogotá, Bucaramanga, Montería und Palmira. Über 21.000 Studenten sind in 77 Bachelorprogrammen, 24 Masterprogrammen und 7 Doktoratsstudienprogrammen eingeschrieben (2006). Fakultäten Architektur und Design Gesundheitswissenschaften Wirtschaftswissenschaften Sozialwissenschaften Rechts- und Politikwissenschaften Erziehungswissenschaften Ingenieurwissenschaften Theologie, Philosophie und Geisteswissenschaften Weblinks Offizielle Website (spanisch) Einzelnachweise
Université pontificale bolivarienne

L'université pontificale bolivarienne (en espagnol : Universidad Pontificia Bolivariana ou UPB) est une université catholique colombienne. Historique Fondée en 1936 par l'archidiocèse de Medellín, elle est érigée en université pontificale par le Pape Pie XII en 1945. Elle se trouve dans quatre villes : Medellín, Bucaramanga, Montería et Palmira. Personnalités liées à l'université Professeurs Étudiants Rebeca Uribe Bone (1917-2017), première femme diplômée ingénieure en Colombie. Liens externes (es) Site officiel Portail de la Colombie Portail des universités
Cravo Norte Airport

Cravo Norte Airport (IATA: RAV, ICAO: SKCN) is an airport serving the Casanare River town of Cravo Norte in the Arauca Department of Colombia. The airport is 1 kilometre (0.62 mi) north of the town. The runway has an additional 122 metres (400 ft) of overrun on the northeast end. See also Colombia portal Aviation portal Transport in Colombia List of airports in Colombia References External links OpenStreetMap - Cravo Norte OurAirports - Cravo Norte SkyVector - Cravo Norte FallingRain - Cravo Norte Airport Accident history for RAV at Aviation Safety Network
Aeropuerto de Cravo Norte

El aeropuerto de Cravo Norte (IATA: RAV, OACI: SKCN) es un aeropuerto que sirve al pueblo de Cravo Norte en el departamento de Arauca en Colombia.​​ El aeropuerto está ubicado a un kilómetro al norte de la ciudad. El aeropuerto tiene una pista de aterrizaje de asfalto que mide 1.000 metros con 122 metros de pista de desuso en su lado noreste. Véase también Transporte en Colombia Anexo:Aeropuertos de Colombia Referencias Enlaces externos OpenStreetMap - Aeropuerto de Cravo Norte OurAirports - Aeropuerto de Cravo Norte Archivado el 16 de enero de 2017 en Wayback Machine. SkyVector - Aeropuerto de Cravo Norte FallingRain - Aeropuerto de Cravo Norte Historial de accidentes del Aeropuerto de Cravo Norte en Aviation Safety Network (en inglés)
Aeroportul Cravo Norte

Aeroportul Cravo Norte (IATA: RAV, ICAO: SKCN) este un aeroport din Departamentul Arauca, Columbia ce deservește zona Cravo Norte⁠(d)[[Cravo Norte (Colombian municipality of the department of Arauca)|​]]. Aeroportul a fost tranzitat în 2019 de 210 pasageri. Situat la o altitudine de 102 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Necoclí Airport

Necoclí Airport (IATA: NCI, ICAO: SKNC) is a general aviation airport serving the town of Necoclí in the Antioquia Department of Colombia. There are no scheduled flights. The airport is 3 kilometres (1.9 mi) north of the town and 2 kilometres (1.2 mi) inland from the Gulf of Urabá shore. See also Colombia portal Aviation portal Transport in Colombia List of airports in Colombia References External links OpenStreetMap - Necoclí Necoclí Airport
Necocli Airport

Necocli Airport är en flygplats i Colombia. Den ligger i departementet Antioquía, i den nordvästra delen av landet, 500 km nordväst om huvudstaden Bogotá. Necocli Airport ligger 42 meter över havet. Terrängen runt Necocli Airport är platt. Havet är nära Necocli Airport åt sydväst. Runt Necocli Airport är det ganska glesbefolkat, med 29 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Necoclí, 3,0 km söder om Necocli Airport. Kommentarer Källor
Morela Airport

Morela Airport (IATA: PBE, ICAO: SKPR) is an airport serving the Magdalena River town of Puerto Berrío in the Antioquia Department of Colombia. The runway is 3 kilometres (1.9 mi) south of the town, along the west bank of the river. See also Colombia portal Aviation portal Transport in Colombia List of airports in Colombia References External links OpenStreetMap - Morela OurAirports - Puerto Berrío SkyVector - Puerto Berrío Puerto Berrío Airport HERE Maps - Puerto Berrio
Aeroportul Puerto Berrio

Aeroportul Puerto Berrio (IATA: PBE, ICAO: SKPR) este un aeroport din Antioquia, Columbia ce deservește zona Puerto Berrío. Aeroportul a fost tranzitat în 2021 de 2.373 de pasageri. Situat la o altitudine de 109 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Puerto Berrio Airport

Puerto Berrio Airport är en flygplats i Colombia. Den ligger i departementet Antioquía, i den centrala delen av landet, 210 km norr om huvudstaden Bogotá. Puerto Berrio Airport ligger 109 meter över havet. Terrängen runt Puerto Berrio Airport är platt, och sluttar österut. Runt Puerto Berrio Airport är det glesbefolkat, med 9 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Puerto Berrío, 3,6 km norr om Puerto Berrio Airport. Omgivningarna runt Puerto Berrio Airport är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet. Kommentarer Källor
Velasquez Airport

Velasquez Airport (IATA: PYA, ICAO: SKVL) is an airport serving the Magdalena River town of Puerto Boyacá in the Boyacá Department of Colombia. The runway is in the country 13 kilometres (8.1 mi) east of Puerto Boyacá. See also Colombia portal Aviation portal Transport in Colombia List of airports in Colombia References External links OpenStreetMap - Puerto Boyacá OurAirports - Puerto Boyacá Archived 2017-01-19 at the Wayback Machine SkyVector - Puerto Boyacá FallingRain - Puerto Boyacá Airport Accident history for PYA at Aviation Safety Network
Aeroportul Velasquez

Aeroportul Velasquez (IATA: PYA, ICAO: SKVL) este un aeroport din Departamentul Boyacá, Columbia ce deservește zona Puerto Boyacá⁠(d)[[Puerto Boyacá (Colombian municipality of the department of Boyacá)|​]]. Aeroportul a fost tranzitat în 2021 de 19 pasageri. Situat la o altitudine de 173 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Бензиностанция

Бензиноста̀нция (от бензин (фр. benzine) + станция) се нарича комплекс от сграда и съоръжения, в които се извършва зареждане на моторни превозни средства с гориво, и прилежащата му площ с вход и изход към пътна артерия. Плащането за тази услуга се извършва в приемна сграда или на самата колонка с кредитна или дебитна карта. Най-често на бензиностанция се предлагат няколко вида горива – основно бензин, дизел и пропан-бутан. Модерните бензиностанции често имат собствени магазин и паркинг. Някои бензиностанции също разполагат и с автомивки. Първите места, в които се е продавало гориво, са били аптеките (като странична дейност). За първа бензиностанция се приема градската аптека във Вислох, Германия, в която Берта Бенц, съпруга на Карл Бенц, е напълнила резервоара на автомобила си, правейки демонстрационно пътуване от Манхайм до Пфорцхайм и обратно през 1888 г. Това събитие се отбелязва чрез създаването през 2008 г. на туристическата атракция Мемориален маршрут „Берта Бенц“ (Bertha Benz Memorial Route) с дължина 194 km. Бележки
Benzinera

Una benzinera o gasolinera és una estació a la qual hom pot comprar al detall carburant (benzina, fueloil, etc.) i introduir-lo al dipòsit de combustible d'un vehicle. De vegades s'hi pot comprar altres coses o poden tenir altres serveis, com poder comprovar la pressió dels pneumàtics o lavabos per a les persones. Per motius de seguretat està prohibit encendre-hi cigarretes. Aquest tipus de comerç és un exemple de competència monopolista, ja que solen tenir sempre els mateixos clients. També, malgrat que en teoria es poden establir lliurement, a la pràctica solen associar-se amb les poques grans empreses distribuïdores que hi ha, amb contractes d'exclusivitat. Hi ha dos tipus de benzineres, les abanderades i les independents, que encara que en principi poden comprar a qualsevol petroliera ho solen fer bé a les dues grans empreses multinacionals Tamoil i Saras. Les benzineres abanderades poden ser directament gestionades per les petrolieres o per tercers, en aquest darrer cas pot tractar-se d'un gestor, de manera que la petroliera roman la propietària de la benzinera, encara que en subcontracti la gestió, o altrament pot tractar-se d'un abanderat o propietari de la benzinera, que firma un contracte al qual es compromet a comprar combustible únicament a una sola empresa petroliera mentre duri el contracte, que pot durar fins a cinc anys. De 1977 fins a 1980 diferents vagues de benzineres van paralitzar Mallorca. Vegeu també Bomba de benzina Recuperació de vapors Referències
Čerpací stanice pohonných hmot

Čerpací stanice neboli benzinová pumpa, hovorově benzinka, čerpačka nebo pumpa, je místo sloužící k doplňování paliv do motorových vozidel. Nejčastěji prodávanými palivy jsou různé druhy benzínu či nafty. Vlastní čerpací stanice jsou samostatně stojící objekty v těsném sousedství pozemních komunikací se samostatným vjezdem z komunikace. Některé čerpací stanice se nacházejí v hospodářských objektech (průmyslových, zemědělských) či na letištích. Letištní čerpací stanice jsou uzpůsobeny k tankování leteckého petroleje, nebo benzínu. Svébytným typem jsou čerpací stanice umístěné v přístavech (např. jachetních přístavech – marinách) určené k doplňování paliva do motorových lodí. V přímořských oblastech se i veřejné čerpací stanice pro automobily nacházejí právě v přístavech. Některé stanice mívají i možnost doplňování ropného plynu resp. LPG, nebo zemního plynu CNG pro pohon vozidel. Mimo rafinérských společností, jako je OMV, Shell nebo Unipetrol, provozují čerpací stanice někdy i jiné subjekty, jako např. řetězec Tesco. Čerpací stanice se poměrně často stávají terčem loupežných přepadení. Neveřejné čerpací stanice Své vlastní prostory pro čerpání pohonných hmot mívají i velké objekty garáží např. pro autobusovou dopravu. Doplňování pohonných hmot do motorových lokomotiv se provádí také v lokomotivních depech. Možné doplňkové služby parkoviště vysavače nečistot dohušťování pneumatik s možností kontroly tlaku vzduchu v pneumatikách doplňkový prodej potřeb pro motoristy mytí vozidel (mycí linka) sociální zařízení (záchod, umývárna, sprcha) prodej jídel, nápojů a apod. (bufet) prodej drobného nepotravinářského zboží (noviny, časopisy, upomínkové předměty apod.) prodej zkapalněného plynu v lahvích pro topné účely (propan-butan) Galerie historických pump Související články motel parkoviště pozemní komunikace Benzín Pohonné látky Hřibové stropy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu čerpací stanice pohonných hmot na Wikimedia Commons Benzin se kdysi tankoval z demižonů, pumpy se pak stavěly na náměstích, iDNES.cz, 25. prosince 2016
Üzemanyagtöltő állomás

Az üzemanyagtöltő állomás (vagy töltőállomás, köznapi nevén: benzinkút) a kiskereskedelmi üzemanyagellátás és szolgáltatás tipikus építménye. Létesítésének és üzemeltetésének tűzvédelmi szabályai rendkívül szigorúak. Fajtái Közforgalmú (közforgalmú üzemanyagtöltő állomás: üzemanyagellátás-szolgáltatási célból létesített, gépjárművek és munkagépek üzemanyag tartályaiba, illetve szállítóedényekbe történő üzemanyag töltésére, kenőanyag tárolására és kiszolgálására üzemeltetett kiskereskedelmi létesítmény, amely magában foglalja az üzemanyag tárolására, töltésére szolgáló létesítményt, valamint az utak kivételével a kapcsolódó műtárgyakat is. Jellemzően főútvonalak, illetve forgalmas közúti csomópontok közelében helyezkednek el. Üzemi (üzemi üzemanyagtöltő állomás: nem közforgalmú, az adott gazdálkodó szervezet által működtetett, gépjárművek és munkagépek üzemanyag tartályaiba, illetve szállítóedényekbe történő üzemanyag töltésére, kenőanyag tárolására és kiszolgálására fenntartott létesítmény, tároló és töltésre szolgáló eszközökkel.) Képgaléria Jegyzetek Források 1/2016. (I. 5.) NGM rendelet a veszélyes folyadékok vagy olvadékok tárolótartályainak, tároló-létesítményeinek műszaki biztonsági követelményeiről, hatósági felügyeletéről Kapcsolódó szócikkek Üzemanyagtöltő állomás kezelője
Stație de alimentare

O stație de alimentare reprezintă cel mai frecvent o instalație care distribuie combustibili și lubrifianți sau energie electrică, de obicei pentru autovehicule. Cele mai frecvente tipuri de combustibili comercializați în prezent în asemenea stații sunt benzina, motorina și gazul petrolier lichefiat. În cazul distribuirii de energie electrică denumirea este de stație de încărcare. O stație de încărcare vinde numai energie electrică, iar o stație tipică (clasică) de alimentare poate fi denumită și stație de alimentare cu carburanți, benzinărie ș.a. În asemenea stații, distribuitoarele de combustibil sunt folosite pentru a transfera combustibilul în vehicule și pentru a calcula costul financiar al cantității transferate acestuia. Aceste distribuitoare sunt de asemenea cunoscute sub diverse nume, cum ar fi pompe de benzină sau pompe de gaz. Istoricul stațiilor de alimentare Combustibili Combustibili clasici Combustibili noi Tipuri de stații de alimentare Stații de alimentare de marcă Stații de alimentare libere Stații de alimentare de autostradă Stații de alimentare mobile România Piața potențială Importanți deținători de stații de alimentare Stațiile de alimentare din România socialistă Noi construcții Piața internațională Situația vehiculelor militare Alimentarea locomotivelor Arhitectura stațiilor de alimentare Cele mai multe stații de alimentare sunt construite într-o manieră similară, cu cea mai mare parte a instalației de alimentare localizată subteran, cu pompele de combustibil în perimetrul interior și cu un punct de service în interiorul unei clădiri supraterane. Rezervoarele de combustibil – fie ele unice sau multiple – sunt de obicei localizate în subteran. Reglementările locale și preocupările pe plan local dintr-un areal, legate de mediu, pot impune la unele stații păstrarea combustibilului în tancuri sau rezervoare de suprafață. Combustibilul este de obicei descărcat dintr-un camion-cisternă în rezervoare printr-un valvă separată, situată în perimetrul stației și ajunge din rezervoare la pompele de distribuție prin conducte subterane. Pentru fiecare dintre rezervoare este necesar să fie prevăzut accesul direct în orice moment. Cele mai multe dintre rezervoare pot fi accesate printr-un canal de serviciu direct din perimetrul stației. Publicații de specialitate Legături externe
Бензинска станица

Бензинска станица, бензинска пумпа или само пумпа, је објекат који служи за сипање горива за моторна возила. Најчешћа горива која се продају су моторни бензин и дизел. Постоје посебне станице које служе за пуњење акумулатора и генерално продају електричне енергије које се зову акумулаторске станице. На већини бензинских станица могуће су и многе друге активности уско повезане са сипањем горива: куповина опреме за аутомобиле (нпр. уље за мотор) пумпање гума прање ветробрана куповина хране, пића, новина и осталих артикала који се могу наћи у обичним маркетима Референце Додатна литература John A. Jakle, Keith A. Sculle (1994). The Gas Station in America (Creating the North American Landscape). Baltimore, Maryland: The Johns Hopkins University Press. ISBN 978-0-8018-4723-3. . Daniel I. Vieyra (1979). "Fill 'Er Up": An Architectural History of America's Gas Stations. New York: Macmillan Publishing Co. ISBN 978-0-02-622000-2. . David Freund (2017). Gas stop. The Gas Station in American Life and Landscape, 1978–1981. Steidl. ISBN 978-3958291737.
Автозаправна станція

Автозаправна станція (АЗС) — різновид об'єкта напівстаціонарної роздрібної торгівлі з продажу пального для автотранспортних засобів з використанням спеціального обладнання, а також супутніх товарів. Опис На АЗС автомобілі, мотоцикли та інші самохідні машини заправляють пальним, маслом. На деяких автозаправних станціях проводять технічне обслуговування автомобілів. До складу автозаправних станцій входять: службове приміщення; заправні ділянки (острівці) з масло- і пальнороздавальними колонками, водо- і повітрозаправними пристроями; автомийка, детейлінг, ділянки з підземними резервуарами для зберігання масла і палива; компресорне та протипожежне устаткування тощо. Автозаправні станції розміщують переважно в містах та на автомобільних шляхах з інтенсивним рухом транспорту. Сьогодні проекти АЗС реалізуються в трьох основних форматах — станції повного циклу обслуговування (fullservice), експрес-обслуговування (minimumservice) або самообслуговування (self-service). Див. також Бензороздавальна колонка Примітки Література Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1974–1985. Посилання Автозаправна станція [Архівовано 24 вересня 2020 у Wayback Machine.] // ВУЕ