NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Musée national de Colombie

Le Musée national de Colombie (espagnol : Museo Nacional de Colombia) est le musée national de la Colombie abritant des collections de son histoire, de son art (en) et de sa culture. Situé à Bogota, il est le plus grand et le plus ancien musée de Colombie. Le musée national de Colombie dépend du Ministère de la Culture. Bâtiment Ouvert en 1823, le musée national est le plus ancien du pays et l'un des plus anciens du continent. Le bâtiment actuel fut construit en 1874. Il était appelé Panóptico (nom issu des prisons panoptiques) et servit de prison jusqu'en 1946. Son architecture est faite de pierre et de brique. Son plan inclut arches, dômes et colonnes formant une sorte de croix grecque autour de laquelle sont réparties 104 cellules avec de solides murs de façade. En 1948, le bâtiment fut adapté en musée national et restauré en 1975. Collections Le musée abrite une collection de plus de 20 000 pièces incluant des objets d'art et d'histoire représentant différentes périodes de l'histoire nationale. Les expositions permanentes présentent des exemples archéologiques et ethnographiques d'artéfacts colombiens datant de 10 000 ans, et des exemples contemporains de l'art et de la culture afro-colombiens ou indigènes. La salle des Fondateurs et la salle du Nouveau Royaume de Grenade présentent l'iconographie des libérateurs et espagnole tandis que la salle ronde présente des séries de peintures à l'huile de l'histoire picturale colombienne. Des peintures de Débora Arango, Fernando Botero, Enrique Grau, Ignacio Gomez Jaramillo (en), Santiago Martinez Delgado (en), Alejandro Obregón, Omar Rayo, Andrés de Santa María et Guillermo Wiedemann (es) font partie de la collection permanente. Expositions 2006 : Armée enterrée de l'empereur Qin avec sept statues complètes et de nombreux autres objets. Notes et références Liens externes Musée National de Colombie - Site officiel Portail des musées Portail de Bogota Portail de la protection du patrimoine
Museo nazionale della Colombia

Il museo nazionale della Colombia è il museo più antico del paese. La sua collezione si divide in arte, storia, archeologia e etnografia. Comprende oggetti di arte colombiana, latinoamericana ed europea ed espone prodotti, disegni, registrazioni, sculture, installazioni e arti decorative dal periodo coloniale fino ad oggi. L'edificio in cui ha sede, progettato come carcere dall'architetto danese Thomas Reed, fu inizialmente chiamato "Panóptico", dal nome del modello di edificio carcerario (Panopticon) a cui era ispirato. Di fronte al museo si trova la stazione sotterranea di TransMilenio, che porta lo stesso nome: "Museo Nacional". Storia Fondato da Congresso della Repubblica il 28 luglio 1823, il Museo Nazionale della Colombia è uno dei musei più antichi del continente americano. Per quasi due secoli ha contribuito alla conservazione e divulgazione di testimonianze rappresentative dei valori culturali della nazione. Il penitenziario disegnato da Thomas Reed negli anni cinquanta dell'Ottocento e costruito a partire dal 1 ottobre 1874 fu la prigione più importante del paese per quasi 72 anni. Nel 1946 venne realizzato il nuovo carcere La Picota e il governo destinò l'edificio a sede del Museo Nazionale. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Museo nazionale della Colombia Collegamenti esterni Sito ufficiale, su museonacional.gov.co.
Национальный музей Колумбии

Национальный музей Колумбии (исп. Museo Nacional de Colombia) — музей в Боготе (Колумбия). Крупнейший и старейший музей в Колумбии. Находится в ведении Министерства культуры Колумбии. Коллекция Коллекция музея разделена на четыре раздела: искусство, история, археология и этнография. В коллекции представлено как колумбийское искусство, так и латиноамериканское и европейское, в том числе картины, рисунки, гравюры, скульптуры, инсталляции и предметы декоративно-прикладного искусства от колониального периода до наших дней. Здание музея долгое время было тюрьмой, построенной датским архитектором Томасом Ридом. В коллекции представлены картины и скульптуры Фернандо Ботеро, Грегорио Васкеса, Андреса де Санта Мария, Фидоло Гонсалеса Камарго, Роберто Парамо, Ромуло Розо, Марко Тобона Мехия, Франсиско Антонио Кано, Густаво Арсилы Урибе, Хосе Доминго Родригеса, Алехандро Обрегона, Энрике Грау, Эдгара Негрета, Эдуардо Рамиреса Вильямисара, Сантьяго Мартинеса Дельгадо, Рикардо Гомеса Кампусано, Роберто Писано, Гильермо Видемана, Рамона Торреса Мендеса и Альваро Барриоса. Здесь также хранится самая крупная в Латинской Америке коллекции икон Симона Боливара и многочисленными картины, рисунки и гравюры, в том числе и работы Хосе Мария Эспиносы и Педро Хосе Фигероа. Ссылки Официальный сайт музея Guía Turística Bogotá - Museo Nacional
Національний музей Колумбії

Національний музей Колумбії (ісп. Museo Nacional de Colombia) — музей у місті Богота (Колумбія). Найбільший і найстаріший музей Колумбії. Керується Міністерством культури Колумбії. Колекція Колекція музею розділена на чотири розділи: мистецтво, історія, археологія та етнографія. У колекції представлено як колумбійське мистецтво, так і латиноамериканське та європейське, зокрема картини, малюнки, гравюри, скульптури, інсталяції та предмети декоративно-ужиткового мистецтва від колоніального періоду до наших днів. Будівля музею довгий час була в'язницею, побудованою данським архітектором Томасом Рідом. У колекції представлені картини та скульптури Фернандо Ботеро, Грегоріо Васкеса, Андреса де Санта Марія, Фідоло Гонсалеса Камарго, Роберто Парамо, Ромуло Розо, Марко Тобона Мехія, Франсиско Антоніо Кано, Густаво Арсіли Урібе, Хосе Домінго Родрігеса, Алехандро Обрегона, Енріке Грау, Едгара Негрета, Едуардо Раміреса Вільямісара, Сантьяго Мартінеса Дельгадо, Рікардо Гомеса Кампусано, Роберто Писано, Гільєрмо Видемана, Рамона Торреса Мендеса і Альваро Барріоса. Тут також зберігається найбільша в Латинській Америці колекції ікон Симона Болівара і численні картини, малюнки та гравюри, в тому числі і роботи Хосе Марія Еспіноси і Педро Хосе Фігероа. Галерея Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Національний музей Колумбії Офіційний сайт Національного музею Колумбії Guía Turística Bogotá - Museo Nacional
Centro Comercial Paseo Villa del Río - Madelena (TransMilenio)

The simple station Centro Comercial Paseo Villa del Río - Madelena is part of the TransMilenio mass-transit system of Bogotá, Colombia, opened in 2000. Location The station is located in southern Bogotá, specifically on Autopista Sur with Carrera 64B. It serves the Olarte and Villa del Río neighborhoods, as well as the Makro store on Autopista Sur. History The station was opened on April 15, 2006, as part of the section between the General Santander and Portal del Sur stations of the NQS line. It is named Centro Comercial Paseo Villa del Río - Madelena due to its proximity to the area of the same name. Station Services Old trunk services Main line service Complementary services The following complementary route also runs: 22.5 to the Centro Comercial Paseo Villa del Río - Madelena neighborhood. (temporarily suspended) Inter-city service There is no inter-city service. See also List of TransMilenio stations External links TransMilenio
Madelena (estación)

La estación sencilla Madelena, conocida por motivos de patrocinio como estación Madelena - Centro Comercial Paseo Villa del Río, hace parte del sistema de transporte masivo de Bogotá llamado TransMilenio inaugurado en el año 2000. Ubicación La estación está ubicada en el sector suroccidente de la ciudad, específicamente sobre la Autopista Sur ente carreras 64B y 66A. Se accede a ella por medio de un puente peatonal ubicado sobre la Carrera 64A. Atiende la demanda de los barrios Madelena, Guadalupe, Villa del Río y sus alrededores. En las cercanías están el Centro Comercial Paseo Villa del Río, una estación de servicio Texaco y la zona industrial de la Autopista Sur. Origen del nombre La estación recibe su nombre del barrio ubicado en el costado sur. Únicamente se llamó «Madelena», sin embargo, en el marco del plan que tiene la empresa TransMilenio para buscar aliados comerciales, en febrero de 2022 al nombre de la estación se le añadió el texto «Centro Comercial Paseo Villa del Río».​​​ Historia La inauguración de la estación se realizó el 15 de abril de 2006, siendo parte del tramo comprendido entre las estaciones Alquería y Portal Sur de la troncal NQS. Durante el Paro nacional de 2021, la estación sufrió diversos ataques que afectaron de forma considerable las puertas de vidrio y demás infraestructura de la estación, razón por la cual se encontró inoperativa.​ Servicios de la estación Servicios troncales Esquema Servicios urbanos Así mismo funcionan las siguientes rutas urbanas del SITP en los costados externos a la estación, circulando por los carriles de tráfico mixto sobre la Avenida NQS, con posibilidad de trasbordo usando la tarjeta TuLlave:​ Ubicación geográfica Referencias Enlaces externos TransMilenio
Mandalay (TransMilenio)

The simple station Mandalay is part of the TransMilenio mass-transit system of Bogotá, Colombia, which opened in the year 2000. Location The station is located in southwestern Bogotá, specifically on Avenida de Las Américas with Carrera 73. History In 2003, the Las Américas line was extended from Distrito Grafiti to Transversal 86, including this station. The station is named Mandalay due to the neighborhood located to the south of the station. Station services Old trunk services Main line service Feeder routes This station does not have connections to feeder routes. Inter-city service This station does not have inter-city service. External links TransMilenio See also Bogotá TransMilenio List of TransMilenio Stations
Mandalay (estación)

La estación sencilla Mandalay hace parte del sistema de transporte masivo de Bogotá llamado TransMilenio inaugurado en el año 2000. Ubicación La estación está ubicada en el sector suroccidental de la ciudad, más específicamente sobre la Avenida de Las Américas entre carreras 73 y 73A. Se accede a ella a través de un puente peatonal ubicado sobre la Carrera 73. Atiende la demanda de los barrios Mandalay, Las Dos Avenidas y sus alrededores. En las cercanías están la Parroquia San Felipe de Jesús y el Colegio y Parroquia San Pío X. Origen del nombre La estación recibe su nombre del barrio ubicado en el costado sur. A su vez, este recibe el nombre de Mandalay, una de las regiones centrales de Birmania (Myanmar), en el sudeste asiático. Historia Entre los años 2003 y 2004 fue inaugurada la Troncal de las Américas desde la estación Distrito Grafiti, hasta la estación Transversal 86. Durante el Paro nacional de 2021, la estación sufrió diversos ataques que afectaron de forma considerable las puertas de vidrio y demás infraestructura de la estación, razón por la cual se encontró inoperativa. Por ello se implementó un servicio circular como contingencia.​ Servicios de la estación Servicios troncales Esquema Servicios urbanos Así mismo funcionan las siguientes rutas urbanas del SITP en los costados externos a la estación, circulando por los carriles de tráfico mixto sobre la Avenida de Las Américas, con posibilidad de trasbordo usando la tarjeta TuLlave:​ Ubicación geográfica Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Mandalay. TransMilenio
Zonage résidentiel

Le zonage résidentiel est une indication du document d'urbanisme définissant le type d'occupation résidentielle d'une zone. Caractéristiques Cette zone est réservé principalement à l'habitat. Le zonage résidentiel est défini : d'une part dans le document graphique du document d'urbanisme, qui délimite les diverses zones du document (zone centrale, zone résidentielle, zone d'activité, zone agricole, zone naturelle…). d'autre part dans le document écrit appelé règlement (En France, règlement de lotissement, règlement de Plan local d'urbanisme…), qui détermine ce qu'il est possible de construire dans la zone. Ce règlement énumère les activités autorisés ou interdites dans la zone et définit les règles de prospect à respecter, soit, habituellement : la hauteur maximale, les reculs par rapport aux voies et par rapport aux limites mitoyennes, les couleurs et matériaux à utiliser dans la construction, la surface des bâtiments autorisée, habituellement déterminée par le coefficient d'occupation des sols (COS), ainsi que le coefficient maximal d'emprise au sol, parfois appelé « C.E.S », les types de plantation d'alignement à utiliser. Voir aussi Articles connexes Droit de l'urbanisme • Droit de l'urbanisme en France Zonage Plan local d'urbanisme• Plan d'occupation des sols Glossaire de l'immobilier Liens externes Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Ansamblu rezidențial

Ansamblurile rezidențiale sunt grupuri de locuințe realizate de dezvoltatori imobiliari, companii sau persoane fizice, al căror obiect de activitate este achiziționarea de teren, parcelarea și construirea unor obiective pe acesta. Ansamblurile rezidențiale pot fi formate din locuințe individuale (vile) sau/și blocuri cu apartamente. În cazul ansamblurilor de vile, casele pot fi înșiruite, pot avea un perete comun (în acest caz numindu-se duplexuri sau vile cuplate) sau pot fi individuale (adică nu au pereți comuni). Ansamblurile rezidențiale oferă o soluție de locuire modernă în primul rând datorită facilităților oferite: magazin/ centru comercial, cafenea/ restaurant, locuri de parcare, locuri de joacă pentru copii, terenuri de sport, sală fitness, piscină etc. Locuințele sunt realizate după un standard și prezintă caracteristici comune. Avantajele unei locuințe într-un ansamblu rezidențial sunt: securitate asigurată, confort prin facilitățile oferite și apartenența la o comunitate formată din oameni cu profile similare. Ansamblurile rezidențiale au început să se dezvolte după anul 2000 în România. După câțiva ani în care s-au construit multe ansambluri de vile, din 2006 dezvoltatorii imobiliari s-au axat mai ales pe construirea de proiecte rezidențiale de blocuri de apartamente noi. Note Legături externe
Селитебные земли

Сели́тебная террито́рия — земли, предназначенные для строительства жилых и общественных зданий, дорог, улиц и площадей в пределах городов и посёлков городского типа. Селитебная территория — часть территории населённого пункта, предназначенная для размещения жилой, общественной (общественно-деловой) и рекреационной зон, а также отдельных частей инженерной и транспортной инфраструктур, других объектов, размещение и деятельность которых не оказывает воздействия, требующего специальных санитарно-защитных зон. Селитебная территория занимает в среднем 50−60 % территории города. В селитебной зоне могут размещаться отдельные коммунальные и промышленные объекты, не требующие устройства санитарно-защитных зон. Организация территории должна быть направлена на создание максимально благоприятных условий для удовлетворения социально-культурных и бытовых потребностей населения и минимизацию затрат времени на пространственную доступность объектов обслуживания, мест отдыха, культурно-бытовых учреждений. В РФ площадь селитебной территории на 1000 человек согласно СНиП рассчитывается как 20 га для застройки с земельными участками, а для застройки без участков: 10 га при средней этажности жилых домов до 3 этажей, 9 га — от 4 до 8 этажей, 7 га — 9 этажей и выше. См. также Застройка Ссылки СНиП 2.07.01-89 Термины МЧС России - ЗОНА СЕЛИТЕБНАЯ
Bostadsområde

Bostadsområde kallas ett område speciellt avsett för boende, oftast i tätort eller annat större samhälle. Det kan vara bebyggt med flerfamiljshus, radhus och villor, eller en blandning dessa. Bebyggelsen är reglerad i detaljplan. Etablering av störande industrier brukar hållas åtskilda från bostadsområdena och hänvisas till särskilda industriområden. Se även Sveriges distrikt Kvarter NYKO-område Stadsdel Stadsdelsområde
Житловий район

Житловий район, Селітебна територія, також сельбищна територія — земельні ділянки, зайняті містами і населеними пунктами міського типу, а також призначені для містобудування. Тут розміщуються житлові квартали, ділянки культурно-побутових і суспільних будівель, зелені насадження суспільного призначення, вулиці, площі. Селітебні території займають приблизно 50-60 % території міста. Селітебні території, на відміну від промислових і комерційних, можуть повністю виключати бізнес і промисловість. Однак на цій території можуть розміщуватися окремі житлово-комунальні чи промислові підприємства, які не потребують облаштування навколо них санітарно-захисних зон. Житлові райони класифікують за моделлю концентричної зони й іншими схемами міської географії. Житлове зонування зазвичай передбачає менший FAR (коефіцієнт площі), ніж ділове, комерційне або промислове/виробниче зонування. Житло селітебної території може значно різнитися між собою. Це може бути житло на одну сім'ю, житло на кілька сімей, мобільні будинки тощо. Мешканці житлових районів більшою чи меншою мірою (залежно від наявності послуг, місць працевлаштування тощо) повинні користуватися автотранспортом або іншим транспортом, тому селітебне планування передбачає розвиток земель відповідно до наявної чи планової транспортної інфраструктури, наприклад, залізниці й автошляхів. Див. також Місто-сад Зноски Посилання Селітебна територія (зона) // Словник-довідник з екології : навч.-метод. посіб. / уклад. О. Г. Лановенко, О. О. Остапішина. — Херсон : ПП Вишемирський В. С., 2013. — С. 159.
Wasserkraftwerk Carlos Lleras Restrepo

Das Wasserkraftwerk Carlos Lleras Restrepo (span. Central hidroeléctrica Carlos Lleras Restrepo) befindet sich am Río Medellín im zentralen Norden Kolumbiens im Departamento de Antioquia. Es liegt 13 km nordöstlich von Barbosa sowie 47 km nordöstlich der Großstadt Medellín. Betreiber der Anlage ist Hidralpor (Hidroeléctrica Del Alto Porce S.A.S. E.S.P.). Das Kraftwerk trägt den Namen des Politikers Carlos Lleras Restrepo. Das 2012–2015 errichtete Wasserkraftwerk befindet sich in der kolumbianischen Zentralkordillere am rechten Flussufer des Río Medellín. Flussabwärts befindet sich die Talsperre Porce II, flussaufwärts das Wasserkraftwerk La Tasajera. 6,2 km flussaufwärts befindet sich ein Wehr (). am Río Medellín. Dort wird ein Teil des Flusswassers abgeleitet. Über einen 5,9 km langen Tunnel wird das Wasser entlang dem rechten Flussufer zu einem Ausgleichsbehälter geleitet, von welchem es anschließend zum Kraftwerk strömt. Das Kraftwerk besitzt zwei Francis-Turbinen mit jeweils 39,7 MW Leistung. Der Durchmesser der Läufer beträgt 2 m, die Umdrehungszahl 360/min. Die Fallhöhe beträgt 130 m. Die durchschnittliche Jahresenergieproduktion liegt bei 585 GWh. Unterhalb des Kraftwerks gelangt das Wasser wieder in den Fluss. Einzelnachweise
ГЕС Carlos Lleras Restrepo

ГЕС Carlos Lleras Restrepo — гідроелектростанція у центральній частині Колумбії. Знаходячись між ГЕС La Tasajera та ГЕС Порсе 2, входить до складу гідровузла, який використовує ресурс зі сточища річки Порсе (права притока Нечі, правої притоки Кауки, яка, своєю чергою, є лівою притокою Магдалени, котра впадає до Карибського моря в місті Барранкілья). У межах проєкту Порсе (на цій ділянці також відома під назвою Медельїн) перекрили невеликою водозабірною греблею, яка відводить ресурс у прокладений по правобережжю дериваційний тунель довжиною 5,9 км. У системі також працює запобіжний балансувальний резервуар, котрий включає з'єднувальну шахту глибиною 112 метрів з діаметром 2,4 метра та наземну камеру більшого діаметра. Розташований на березі річки наземний машинний зал обладнали двома турбінами типу Френсіс потужністю по 39,7 МВт, які при напорі у 130 метрів забезпечують виробництво 585 млн кВт·год електроенергії на рік. Примітки
Marly (TransMilenio)

The simple-station Marly is part of the TransMilenio mass-transit system of Bogotá, Colombia, opened in the year 2000, serves the neighborhood of Marly, Bogotá Location The station is located in northern Bogotá, specifically on Avenida Caracas, between Calles 49 and 51. History In 2000, phase one of the TransMilenio system was opened between Portal de la 80 and Tercer Milenio, including this station. The station is named Marly due to its proximity to the Clinica de Marly, located in Chapinero. It serves the neighborhoods of the Quesada and Marly neighborhoods. On March 9, 2012, protests lodged by mostly young children in groups of up to 200, blocked in several times and up to 3 hours in the trunk stations Caracas. The protests left destroyed and sacked this season of the system. Station Services Old trunk services Main Line Service Feeder routes This station does not have connections to feeder routes. Inter-city service This station does not have inter-city service. See also Bogotá TransMilenio List of TransMilenio Stations External links TransMilenio suRumbo.com
Marsella (TransMilenio)

The simple station Marsella is part of the TransMilenio mass-transit system of Bogotá, Colombia, which opened in the year 2000. Location The station is located in the industrial sector of the city, specifically on Avenida de Las Américas with Carrera 69. It serves the Marsella, Nueva Marsella, Ferrol, and Lusitania nei History In 2003, service on the Avenida de Las Américas line was extended from Distrito Grafiti to Transversal 86, including this station. The station is named Marsella after the neighborhood that surrounds it. Station services Old trunk services Main line service Feeder routes This station does not have connections to feeder routes. Inter-city service This station does not have inter-city service. External links TransMilenio See also Bogotá TransMilenio List of TransMilenio Stations
Marsella (estación)

La estación sencilla Marsella hace parte del sistema de transporte masivo de Bogotá llamado TransMilenio inaugurado en el año 2000. Ubicación La estación está ubicada en el sector de la zona industrial de la ciudad, más específicamente sobre la Avenida de Las Américas entre carreras 69 y 70A. Se accede a ella a través de un puente peatonal ubicado sobre la Carrera 69. Atiende la demanda de los barrios Marsella, Nueva Marsella, Hipotecho y sus alrededores. En las cercanías están el Instituto Educativo Distrital Marsella, el Parque La Igualdad y el monumento a la Diosa de las Aguas (podría ser una de las Oceánidas). Origen del nombre La estación recibe su nombre de los barrios ubicados alrededor, de las primeras zonas urbanizadas en la zona. Historia Entre los años 2003 y 2004 fue inaugurada la Troncal de las Américas desde la estación de Distrito Grafiti, hasta la estación Transversal 86. Durante el Paro nacional de 2019, la estación sufrió diversos ataques que afectaron de forma considerable las puertas de vidrio y demás infraestructura de la estación, razón por la cual no estuvo operativa por algunos días luego de lo ocurrido.<!R0> Durante el Paro nacional de 2021, la estación sufrió diversos ataques que afectaron de forma considerable las puertas de vidrio y demás infraestructura de la estación, razón por la cual se encontró inoperativa. Por ello se implementó un servicio circular como contingencia. Servicios de la estación Servicios troncales Esquema Servicios urbanos Así mismo funcionan las siguientes rutas urbanas del SITP en los costados externos a la estación, circulando por los carriles de tráfico mixto sobre la Avenida de Las Américas, con posibilidad de trasbordo usando la tarjeta TuLlave:<!R2> Ubicación geográfica Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Marsella. TransMilenio