NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Xiamen Air

Xiamen Airlines (廈門航空 / 厦门航空, Xiàmén Hángkōng) ist die viertgrößte chinesische Fluggesellschaft mit Sitz in Xiamen und Basis auf dem Flughafen Xiamen. Sie ist eine Tochtergesellschaft der China Southern Airlines und Mitglied der Luftfahrtallianz SkyTeam. Geschichte Xiamen Airlines wurde im Jahr 1984 als Gemeinschaftsunternehmen des Ministeriums für Zivilluftfahrt (CAAC) und der Provinzregierung von Fujian gegründet. Der Flugbetrieb begann im Januar 1985 mit drei von CAAC zur Verfügung gestellten Boeing 737-200. Anschließend bestellte die Gesellschaft zwei Boeing 737-300 und drei 757-200 über die staatliche Einkaufsgesellschaft. Im Jahr 1991 übernahm China Southern Airlines die Anteile in Höhe von 60 Prozent von CAAC und nutzt Xiamen Airlines seitdem auch als Zubringer für ihr Streckennetz. Dafür wurden in den folgenden Jahren die Flotte erweitert sowie neben Xiamen auch Basen in Fuzhou, Hangzhou, Wuyishan, Guangzhou und Nanchang eingerichtet. Im November 2011 wurde bekannt gegeben, dass Xiamen Airlines Ende 2012 der Luftfahrtallianz SkyTeam beitreten wird. Dabei wurde Xiamen Airlines durch ihre Muttergesellschaft China Southern unterstützt. Flugziele Das Streckennetz der Xiamen Airlines deckt hauptsächlich den Südosten Chinas ab, es werden jedoch auch Ziele in ganz China sowie zudem weitere wichtige asiatische Ziele angeflogen. Flotte Aktuelle Flotte Mit Stand Februar 2026 besteht die Flotte der Xiamen Airlines aus 174 Flugzeugen mit einem Durchschnittsalter von 9,9 Jahren: Aktuelle Sonderbemalungen Ehemalige Flugzeugtypen Zuvor betrieb Xiamen Air unter anderem auch folgende Flugzeugtypen: Boeing 737-200/300/500 Boeing 757-200 Zwischenfälle Xiamen Airlines verzeichnete von ihrer Gründung 1984 bis Dezember 2018 drei Totalverluste, davon einen mit 82 Todesopfern (sowie acht Entführungen). Beispiele: Am 2. Oktober 1990 kollidierte auf dem Flughafen Guangzhou-Baiyun (alt) eine entführte Boeing 737-247 der Xiamen Airlines (B-2510) mit zwei anderen Flugzeugen. Als die Piloten wegen Treibstoffmangels notlanden wollten, kam es in der Landephase zu einem Handgemenge mit dem Entführer, worauf die Maschine hart aufsetzte und von der Landebahn abkam. Sie kollidierte mit einer geparkten Boeing 707 der China Southwest Airlines (B-2402) und einer Boeing 757-21B der China Southern Airlines (B-2812), deren Piloten auf die Startfreigabe warteten. In der außer Kontrolle geratenen Boeing 737 wurden 82 der 102 Menschen an Bord getötet, in der Boeing 757 kamen 46 von 122 Insassen ums Leben. In der Boeing 707 überlebte das einzige an Bord befindliche Besatzungsmitglied (siehe auch Xiamen-Airlines-Flug 8301). Am 16. August 2018 verunglückte eine Boeing 737-85C der Xiamen Airlines (B-5498) bei der Landung auf dem Flughafen Manila/Ninoy Aquino (Philippinen). Nachdem der erste Landeanflug abgebrochen worden war, rutschte die Maschine beim zweiten Landeversuch von der Landebahn. Alle 165 Insassen blieben unversehrt. Das Flugzeug wurde irreparabel beschädigt. Siehe auch Liste von Fluggesellschaften Weblinks Daten über die Fluggesellschaft Xiamen Air im Aviation Safety Network (englisch) Webpräsenz der Xiamen Airlines (chinesisch, englisch) Einzelnachweise
Xiamen Air

Xiamen Airlines (en chino: 厦门航空; en pinyin: Xiàmén Hángkōng; POJ E-mng Hang-khong) es la primera aerolínea en China creada por inversores privados, el 25 de julio de 1984, y con base en el Aeropuerto Internacional de Xiamen Gaoqi. Las acciones están en posesión de China Southern Airlines (60%) y Xiamen Construction and Development Group (40%). Su principal base está en Xiamen, pero tiene una presencia importante también en Fuzhou y Wuyishan en la provincia de Fujian y en Hangzhou en la provincia de Zhejiang. Además de operaciones nacionales, también vuela a Seúl, Osaka, Tokio, Hong Kong, Macau, Singapur, Kuala Lumpur, Penang, Paris y Bangkok. Destinos Flota Flota Actual La flota de Xiamen Airlines incluye las siguientes aeronaves (en agosto de 2024):​​​ La media de edad de Xiamen Airlines es de 9,3 años en agosto de 2024.​ Flota Histórica Desarrollo futuro China Southern Airlines firmó un acuerdo de adquisición de trece Boeing 787, tres de las cuales serán para su afiliada, Xiamen Airlines. Las entregas se esperan entre 2008 y 2010.​ En diciembre de 2005, Xiamen Airlines efectuó un pedido de diez Boeing 737-800 con winglets, y que fueron entregados desde mediados de 2006 a 2008. Este pedido forma parte del acuerdo de adquisición general de setenta aviones firmado por China Aviation Supplies Import & Export Group Corporation y Boeing cuando el presidente Bush visitó China en noviembre de 2005. En junio de 2006 se anunció que Xiamen airlines había cancelado su pedido por tres 787 en favor de seis 737-800.​ Había pedido anteriormente 21 Boeing 737-700 y -800, once de los cuales han sido entregados hasta la fecha. Incidentes y accidentes El 2 de octubre de 1990, el Vuelo 8301 de Xiamen Airlines de Xiamen a Cantón, un Boeing 737-200, fue secuestrado poco después de despegar de Xiamen, y se estrelló en el Aeropuerto Internacional de Baiyun, causando un total de 128 muertes; otros dos aviones en plataforma quedaron destruidos.​ Referencias Enlaces externos Xiamen Airlines
Xiamen Air

Xiamen Air, anciennement connue sous le nom de Xiamen Airlines, est une compagnie aérienne chinoise, basée à Xiamen dans la province du Fujian, en face de Taïwan. Code AITA MF. Son nom en chinois s'écrit 厦门航空. C'est une filiale à 51 % de China Southern Airlines. Histoire Depuis le 21 novembre 2012, elle fait désormais partie de l'alliance SkyTeam. Depuis l'été 2015, elle propose un vol à destination d'Amsterdam. Flotte En décembre 2025, la flotte de Xiamen Air, d'un âge moyen de 6 ans, comportait les appareils suivants : Références Liens externes Site officiel Portail des entreprises Portail de l’aéronautique Portail de la Chine
Xiamen Air

Xiamen Air (chiń. 厦门航空; pinyin Xiàmén Hángkōng) – chińskie linie lotnicze z siedzibą w Xiamen, w prowincji Fujian. Obsługują połączenia krajowe, na terenie Azji oraz do Afryki, Ameryki Północnej, Australii i Europy. Zostały założone 25 lipca 1984. Agencja ratingowa Skytrax przyznała liniom 3 gwiazdki. Flota Według stanu na grudzień 2025 flota Xiamen Air składała się ze 175 samolotów o średnim wieku 9,7 lat: Przypisy
XiamenAir

Xiamen Air (anteriormente chamada de "Xiamen Airlines") (chinês simplificado: 厦门航空, pinyin: Xiàmén Hángkōng) é a primeira companhia aérea privada da República Popular da China. Fundada em 25 de julho de 1984 e com sede em Xiamen, província de Fujian, opera voos regulares de passageiros, saindo dos aeroportos de Hangzhou Xiaoxan, Fuzhou Changle e Xiamen Gaoqi. Sua composição societária é composta de 51% da China Southern Airlines, 34% Xiamen Construção e Development Group e 15% da Jizhong Energy Group. Frota A frota da XiamenAir consiste nas seguintes aeronaves em junho de 2016: Referências Ligação externa Official Xiamen Airlines website (chinês) Official Xiamen Airlines website (em inglês)
XiamenAir

XiamenAir, ранее известная как Xiamen Airlines (кит. упр. 厦门航空, пиньинь Xiàmén Hángkōng, буквально: «Сямыньские авиалинии»), — первая авиакомпания Китая, созданная частными инвесторами, начавшая работу 25 июля 1984 года и базирующаяся в международном аэропорту Сямынь Гаоци. Авиакомпания принадлежит China Southern Airlines 51 % , Xiamen Construction and Development Group 34 % и Hebei Aviation Investment Group Co., Ltd. 15 %. Главная база авиакомпании находится в Сямэне, однако имеет хабы в Фучжоу и Уишане в провинции Фуцзянь и Ханчжоу в провинции Чжэцзян. Кроме местных рейсов авиакомпания совершает рейсы в Сеул, Осаку, Гонконг, Макао, Сингапур, Куала-Лумпур, Пенанг и Бангкок (Таиланд). Назначения Флот В июле 2021 года флот Xiamen Airlines составляли следующие самолёты: Планы развития China Southern Airlines подписала предварительное соглашение о покупке 13 Boeing 787, 3 из которых будут переданы принадлежащей на 60 % ей компании Xiamen Airlines. Поставка авиатехники планируется с 2008 по 2010. В декабре 2005 Xiamen Airlines подписали заказ на 10 Boeing 737—800, которые будут оборудованы винглетами, они должны поставляться с середины 2006 по 2008. Эта закупка — часть общего генерального заказа в 70 самолётов между China Aviation Supplies Import & Export Group Corporation и The Boeing Company, подписанного во время посещения Китая президентом США Дж. Бушем в 2005. В июне 2006 сообщалось, что Xiamen airlines отказалась от закупок 3 787 в пользу 6 737—800. Перед этим авиакомпания заказала 21 Boeing 737—700 и −800, 11 из которых были доставлены к этому времени. Инциденты и авиакатастрофы 2 октября 1990 Boeing 737—200 выполнял рейс 8301 из Сямэня в Гуанчжоу, когда был захвачен после взлёта и разбился в аэропорту Байюнь, погибло 128 человек, ещё 2 самолёта на перроне были разрушены. Примечания Ссылки Xiamen Airlines — официальный сайт
Xiamen Air

Сямень Ейрлайнс (англ. Xiamen Airlines, кит. спр. 厦门航空, піньїнь: Xiàmén Hángkōng, акад. Хямень Ханкун) — перша авіакомпанія Китаю, створена приватними інвесторами, що почала роботу 25 липня 1984 року і базується в міжнародному аеропорту Сяминь Гаоці. Авіакомпанія належить China Southern Airlines 51 %, Xiamen Construction and Development Group 34 % і Hebei Aviation Investment Group Co., Ltd. 15 %. Головна база авіакомпанії знаходиться в Сямені, однак має хаби в Фучжоу і Уїшані в провінції Фуцзянь і Ханчжоу в провінції Чжецзян. Крім місцевих рейсів авіакомпанія здійснює рейси в Сеул, Осаку, Гонконг, Макао, Сінгапур, Куала-Лумпур, Пенанг і Бангкок. Плани розвитку China Southern Airlines підписала попередню угоду про покупку 13 Boeing 787, 3 з яких будуть передані належній на 60 % їй компанії Xiamen Airlines. Поставка авіатехніки планується з 2008 по 2010. У грудні 2005 Xiamen Airlines підписали замовлення на 10 Boeing 737-800, які будуть обладнані вінглетами, вони повинні поставлятися з середини 2006 по 2008. Ця закупівля — частина загального генерального замовлення в 70 літаків між China Aviation Supplies Import & Export Group Corporation та The Boeing Company, підписаного під час відвідин Китаю президентом США Дж. Бушем у 2005. У червні 2006 повідомлялося, що Xiamen airlines відмовилася від закупівель 3 787 на користь 6 737-800. Перед цим авіакомпанія замовила 21 Boeing 737-700 і -800, 11 з яких були доставлені до цього часу. Інциденти та авіакатастрофи 2 жовтня 1990 Boeing 737-200 виконував рейс 8301 з Сяменя у Гуанчжоу, коли був захоплений після зльоту розбився в аеропорту Байюнь, загинуло 128 осіб, ще 2 літаки на пероні були зруйновані. Флот У березні 2017 року флот Xiamen Airlines становили такі літаки: Середній вік флоту Xiamen Airlines склав 5.7 років станом на лютий 2015. Примітки Посилання Xiamen Airlines — офіційний сайт [Архівовано 26 лютого 2009 у Wayback Machine.]
Qinshan Nuclear Power Plant

The Qinshan Nuclear Power Plant (秦山核电站) is a multi-unit nuclear power plant in Qinshan Town, Haiyan County, in Jiaxing, Zhejiang province, China. It is the first nuclear power plant in mainland China, with a total capacity of 6.546 million kWh. Development The construction of the units involved three separate phases. Phase I Phase I has an annual power generation capacity of 1.7 billion kWh. It involved construction of the small-scale (≈300 MW) Unit-1 only, but was the first domestically designed and constructed nuclear power plant in the nation (95 percent of components came from domestic manufactures). Its preliminary design was completed in October 1983. The first concrete was poured on May 20, 1985, marking the start of full-scale construction. The unit connected to the grid at 00:15 on December 15, 1991. After two years of testing, it reached its designed capacity in December 1993. It entered commercial operation in April 1994 and passed completion acceptance in July 1995. Phase II The next set of reactors were mid-scale plants (≈600 MW) but still of Chinese design (CNP-600). The steam generators were made by Babcock & Wilcox of Cambridge, Ontario, Canada. Units 1 and 2 of this phase started construction on June 2, 1996 and March 23, 1997, respectively. They were put into commercial operation on April 15, 2002 and May 3, 2004, respectively. Units 3 and 4 started construction on April 28, 2006 and entered operation in 2010 and 2011 respectively. Phase III Involved construction of two 728 MW (gross) CANDU-6 series of the CANDU reactor design supplied by Atomic Energy of Canada Limited. This was reported to be the largest business venture between Canada and China to that time. In 2001, it was visited by the Canadian Prime Minister Jean Chrétien; both units were online by 2003. Although Fangjiashan Nuclear Power Plant is technically a separate entity from Qinshan, the World Nuclear Association considers it to essentially be an extension of the Qinshan plant due to their proximity and the fact that the original two reactors built at Fangjiashan were initially intended to be built at Qinshan phase IV (which is no longer planned). Reactor data In 2019 Qinshan 1 was upgraded and uprated to 350 MWe (net) from its original output power of 300 MWe. In March 2025, Qinshan II-2 was upgraded to 708MWe (gross) from 650MWe after 20 year's maintanace. See also Fangjiashan Nuclear Power Plant List of power stations in China Nuclear power in China References
Centrale nucléaire de Qinshan

La centrale nucléaire de Qinshan est installée à Haiyan dans la province du Zhejiang à environ 125 km au sud de Shanghai, dans l'Est de la Chine, à 500 mètres de la centrale nucléaire de Fangjashan. En 2003, Énergie atomique du Canada limitée (EACL) a terminé la construction de deux réacteurs CANDU de 728 MW sur le site de Qinshan. Description La centrale a été construite en trois phases successives : Qinshan 1 : Réacteur à eau pressurisée CNP-300, d'une puissance nette de 300 MW, raccordé en 1991 ; Qinshan 2-1 : Réacteur à eau pressurisée CNP-600, d'une puissance nette de 610 MW, raccordé en 2002 ; Qinshan 2-2 : Réacteur à eau pressurisée CNP-600, d'une puissance nette de 610 MW, raccordé en 2004 ; Qinshan 2-3 : Réacteur à eau pressurisée CNP-600, d'une puissance nette de 610 MW, raccordé en 2010 ; Qinshan 2-4 : Réacteur à eau pressurisée CNP-600, d'une puissance nette de 610 MW, raccordé en 2012 ; Qinshan 3-1 : réacteur à eau lourde pressurisée CANDU, d'une puissance nette de 677 MW, raccordé en 2003 ; Qinshan 3-2 : réacteur à eau lourde pressurisée CANDU, d'une puissance nette de 677 MW, raccordé en 2003. La troisième phase (Qinshan 3) comprenant deux réacteurs, est la première centrale nucléaire conçue et construite par les Chinois eux-mêmes sur la base de deux réacteurs CANDU. Aujourd'hui, avec ses sept réacteurs, la centrale de Qinshan approvisionne principalement le réseau électrique de la Chine de l'Est. La surveillance effectuée par le service de protection de l'environnement atteste que le fonctionnement de la centrale de Qinshan n'a jamais dépassé les limites de rejets tolérées par la réglementation. Références Voir aussi Articles connexes Liste des centrales nucléaires en Chine Portail de l'industrie Portail de l’énergie Portail du nucléaire Portail de la Chine
Centrale nucleare di Qinshan

La centrale nucleare di Qinshan è una centrale nucleare cinese situata presso la città di Qinshan, nella provincia del Zhejiang. La centrale possiede 7 reattori in funzione. I reattori di questa centrale sono di molteplici tecnologie, infatti sono presenti 1 PWR francese, 4 CNP600 e 2 CANDU. L'impianto è vicino ad un'altra centrale, quella di Fangjiashan, che si può considerare una sua estensione. Il reattore 2-3, dopo prove durante la costruzione, è stato portato alla potenza di 650 MW dai 610 inizialmente prospettati, anche se la IAEA non ha aggiornato il dato. Riutilizzo scorie nei reattori CANDU Sono in corso degli studi e delle prove di fattibilità per il riutilizzo delle scorie degli altri reattori cinesi, nei due reattori CANDU dell'impianto (gli unici in cina). Sono stati utilizzati, per il ricaricamento dell'impianto 1, alcuni elementi di combustibile ricavati da scorie di altri impianti, e trasformati in uranio naturale equivalente (NUE). Questi studi permetteranno in un prossimo futuro una diminuzione della richiesta di uranio dall'estero ed una diminuzione delle scorie prodotte, con quindi minori problemi di stoccaggio. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su centrale nucleare di Qinshan Collegamenti esterni (EN) IAEA - Nuclear Power Reactors in the World, 2018 (PDF), su www-pub.iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - Qinshan 1, su pris.iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - Qinshan 2-1, su pris.iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - Qinshan 2-2, su pris.iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - Qinshan 2-3, su pris.iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - Qinshan 2-4, su pris.iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - Qinshan 3-1, su pris.iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - Qinshan 3-2, su pris.iaea.org.
Usina Nuclear de Qinshan

A Usina Nuclear de Qinshan (秦山核电站) é uma usina nuclear com várias unidades re reatores nucleares de diferentes modelos e que ainda se encontra em expansão. Localiza-se na cidade de Qinshan, condado de Haiyan, província de Zhejiang, na República popular da China. Desenvolvimento A construção das unidades é dividida em três fases separadas. Fase I Envolveou a construção da unidade-1 apenas de pequena escala (≈300 MW), mas foi o primeiro rator nuclear do país projetado e construído na China (95% dos componentes são de fabricação nacional). A unidade tem até então operado por mais de 10 anos sem um evento a classificação 2 na Escala Internacional de Eventos Nucleares. Fase II O próximo conjunto de reatores foram reatores nucleares de tamanho médio (≈600 MW), mas ainda de design Chinês (CNP-600). Os geradores de vapor foram feitas por Babcock & Wilcox de Cambridge, Ontário, Canadá. Fase III Envolveu a construção de dois reatores CANDU, mais especificamente da série CANDU-6 com potência de 728 MW (bruto) projeto fornecido pela Atomic Energy of Canada Limited. Declarou-se que esse foi o maior empreendimento comercial entre o Canadá e a China. Em 2001 a usina foi visitada pelo Primeiro Ministro do Canadá, Jean Chrétien; ambas as unidades foram conectadas a rede elétrica nacional chinesa em 2003. Visão geral Embora a Usina Nuclear de Fangjiashan seja, tecnicamente, uma entidade separada de Qinshan, a Associação Nuclear Mundial considera que ela é essencialmente uma extensão da Central de Qinshan devido à sua extrema proximidade e o fato de que os dois reatores originais construídos em Fangjiashan foram inicialmente destinados para serem construída na fase IV de Qinshan (o que não se planeja mais). Ver também Usina Nuclear de Fangjiashan Lista de estações de energia na China Energia Nuclear na China Energia Nuclear no Canadá Referências
АЭС Циньшань

АЭС Циньшань (кит. 秦山核电站) — действующая атомная электростанция на востоке Китая. Станция расположена на побережье Восточно-Китайского моря в уезде Хайянь городского округа Цзясин провинции Чжэцзян. Рядом с 1-й очередью АЭС Циньшань находится АЭС Фанцзяшань. Энергоблок Циньшань-1, размещённый на площадке 1-й очереди АЭС, стал не только первой действующей атомной электростанцией построенной в Китае, но и первым ядерным проектом полностью построенным по китайским технологиям. Корпусной водо-водяной двухпетлевой реактор CNP-300 мощностью 300 МВт был разработан Шанхайским научно-исследовательским и проектно-конструкторским институтом атомной энергии (SNERDI), турбинную часть АЭС проектировал другой китайский институт ECEPDI. Строительство энергоблока началось в марте 1985 года, а уже 15 декабря 1991 года состоялся энергетический пуск блока. Впоследствии схожие реакторы CNP-300 были поставлены китайцами в Пакистан на АЭС Чашма. В 1996 году на площадке 2-й очереди АЭС началось возведение первого из четырёх энергоблоков с более мощным реактором CNP-600, также разработанного специалистами Китайской национальной ядерной корпорации (CNNC). Все четыре энергоблока 2-й очереди АЭС Циньшань с однотипными реакторами были введены в строй в ноябре 2011 года. Практически параллельно со 2-й очередью в январе 1998 года на 3-й очереди началось возведение двух тяжеловодных реакторов CANDU 6 мощностью 750 МВт, разработанных канадской компанией AECL. Энергоблоки были успешно введены в эксплуатацию в 2002 и в 2003 годах. Таким образом, после пуска энергоблока Циньшань-2-4 в ноябре 2011 года мощность АЭС Циньшань составила 4386 МВт. А в январе 2015 года с вводом в эксплуатацию второго энергоблока на АЭС Фанцзяшань, находящегося в непосредственной близости от 1-й очереди АЭС Циньшань, общая мощность атомного энергетического кластера Циньшань — Фанцзяшань составила 6546 МВт, что делает его одним из крупнейших в мире. Информация об энергоблоках Примечания Ссылки Циньшань АЭС на сайте Российского атомного сообщества Циньшань АЭС на сайте seogan.ru
АЕС Ціньшань

Атомна електростанція Ціньшань (кит.: 秦山核电站) це багатоблокова атомна електростанція в місті Ціньшань, округ Хайянь, Цзясін, провінція Чжецзян, Китай. Історія Будівництво блоків включало три окремі етапи. Черга I Передбачала будівництво лише маломасштабного (≈300 МВт) енергоблока-1, але це була перша в країні спроєктована та побудована атомна електростанція (95 відсотків компонентів виготовлено вітчизняними виробниками). Черга II Наступною серією реакторів були установки середньої потужності (≈600 МВт), але все ще китайської конструкції (CNP-600). Парогенератори були виготовлені Babcock & Wilcox з Кембриджа, Онтаріо, Канада. Черга III Будівництво двох реакторів серії CANDU-6 потужністю 728 МВт (валової) конструкції CANDU, наданих компанією Atomic Energy of Canada Limited. Повідомлялося, що це було найбільше ділове підприємство між Канадою та Китаєм на той час. У 2001 році його відвідав прем'єр-міністр Канади Жан Кретьєн; обидва блоки ввели до експлуатації до 2003 року. Хоча атомна електростанція Фанцзяшань технічно є окремою організацією від Ціньшань, Всесвітня ядерна асоціація вважає її по суті продовженням станції Ціньшань через їх близькість і той факт, що початкові два реактори, побудовані в Фанцзяшані, спочатку планувалося побудувати в Черзі IV Ціньшань (яка більше не планується). У 2019 році Ціньшань 1 модернізовано та підвищено до 350 МВт (нетто) з початкової вихідної потужності 300 МВт. Інформація про реактори Див. також Реактор III покоління Примітки
Nationales chinesisches Teemuseum

Das Nationale chinesische Teemuseum (chinesisch 中国茶叶博物馆, Pinyin Zhongguo chaye bowuguan, englisch China National Tea Museum) befindet sich in Shuangfeng, Longjing Road, Hangzhou, Provinz Zhejiang, Volksrepublik China. Es wurde im April 1991 eröffnet und widmet sich allen Aspekten des Tees und seiner Kultur. Es besitzt eine der umfangreichsten Sammlungen moderner und alter Teeutensilien. Präsentationsmöglichkeiten Das Museum besteht aus fünf Teilen: Die Hauptausstellungshalle, das chinesische Tee-Kunst-Klassenzimmer, das japanische Teehaus, das koreanische Teehaus, die Kalligraphie und die chinesische Malhalle. Weblinks Offizielle Website (chinesisch, englisch) National Tea Museum In: Travelchinaguide.com (englisch)
China National Tea Museum

The China National Tea Museum (Chinese: 中国茶叶博物馆; pinyin: Zhōngguó Cháyè Bówùguǎn) is located in Hangzhou, Zhejiang province, China. The exhibitions display tea production, and different kinds of tea. Exhibitions are in Chinese and English languages. See also List of museums in China History of tea in China Tenfu Tea Museum List of food and beverage museums References External links Official website
Musée national du Thé

Le musée national du Thé de Chine (chinois : 中国茶叶博物馆 ; pinyin : zhōngguó cháyè bówùguǎn ; litt. « Musée des feuilles de thé de Chine ») se trouve dans la ville de Hangzhou. Créé en 1991, il est consacré au thé, à son histoire, à sa culture, notamment à l'art du thé, dont il présente une douzaine de variantes. Collections Les collections présentent des services à thé antérieurs à la dynastie Tang jusqu'à la dynastie Qing Lien externe (zh + en) Site officiel Portail des musées Portail du thé Portail de la Chine