NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
ГЕС Qiàfǔqíhǎi

ГЕС Qiàfǔqíhǎi (恰甫其海水电站) — гідроелектростанція на північному заході Китаю в провінції Сіньцзян. Знаходячись перед ГЕС Шанькоу, входить до складу каскаду на річці Текес, лівій твірній Ілі (тече до розташованого на території Казахстану безсточного озера Балхаш). В межах проекту річку перекрили насипною греблею, яка утримує водосховище з площею поверхні 58 км2 та об’ємом 1694 млн м3. Пригреблевий машинний зал обладнали чотирма турбінами типу Френсіс потужністю по 80 МВт, котрі використовують від 51 до 84 метрів (номінальний напір 68 метрів). Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 220 кВ. Примітки
ГЕС Шанькоу

ГЕС Шанькоу (山口水电站) — гідроелектростанція на північному заході Китаю в провінції Сіньцзян. Знаходячись після ГЕС Qiàfǔqíhǎi, входить до складу каскаду на річці Текес, лівій твірній Ілі (тече до розташованого на території Казахстану безстічного озера Балхаш). У межах проєкту долину річки перекрили комбінованою греблею висотою 51 метр, довжиною 963 метри та шириною по гребеню 8 метрів, яка складається з розташованої у річищі ділянки з ущільненого котком бетону та прилягаючої до неї праворуч насипної секції. Ця споруда утримує водосховище з об'ємом 121 млн м3. Пригреблевий машинний зал обладнали генераторним обладнанням загальною потужністю 141 МВт, яке забезпечує виробництво 572 млн кВт·год електроенергії на рік. Примітки
Prefectura autònoma d'Ili Kazakh

La prefectura autònoma d'Ili Kazakh (xinès: 伊犁哈萨克自治州, pinyin: Yīlí Hāsàkè zìzhìzhōu, kazakh: ىله قازاق اۆتونومىيالى وبلىسى / Іле Қазақ автономиялы облысы, uigur: ئىلى قازاق ئاپتونوم ۋىلايىتى / Ili Ķazaķ aptonom wilayiti), és una regió autònoma dins la Regió Autònoma Uigur de Xinjiang, l'única regió autònoma dels kazakhs a la Xina. La seva capital és Ghulja (Yining). Té frontera amb Rússia, Mongòlia i el Kazakhstan. El 2004 tenia una població aproximada de 4.110.000. Referències
Ili (autonomní kraj)

Kazašský autonomní kraj Ili (čínsky v českém přepisu I-li Cha-sa-kche c’-č’-čou, pchin-jinem Yīlí Hāsàkè Zìzhìzhōu, znaky 伊犁哈萨克自治州) je autonomní kraj v Čínské lidové republice. Leží na severu autonomní oblasti Sin-ťiang, na hranici s Kazachstánem a Mongolskem. Má rozlohu zhruba 266 tisíc čtverečních kilometrů a žije v něm více než 4,5 milionu obyvatel, přičemž Kazachů je zhruba 27 %, Ujgurů 18 %, a etnickou většinou jsou s přibližně 40 % Chanové. Správním střediskem je Kuldža (čínsky I-ning), pouze v letech 1975–1979 správa kraje sídlila v Kchuej-tchunu. Historie Kazašský autonomní kraj Ili vznikl roku 1954 jako administrativní celek zahrnující prefektury Ili, Tcha-čcheng a Altaj. Následujícího roku byla prefektura Ili zrušena a její okresy přímo podřízeny správě kraje. Prefektura Ili byla obnovena v letech 1975–1979 a 1985–2001. Administrativní členění Autonomní kraj Ili se člení na dvě prefektury a jedenáct celků okresní úrovně, a sice tři městské okresy, sedm okresů a jeden autonomní okres. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ili na Wikimedia Commons
Ili

For alternative betydninger, se Ili (flertydig). (Se også artikler, som begynder med Ili) Ili (kinesisk: 伊犁; pinyin: Yīlí; uighurisk: ئىلى; uighur-latin: Ili) er et autonomt præfektur for kasakher og ligger i Xinjiang i Folkerepublikken Kina. Det er opkaldt etter floden Ili. Hovedstaden er Gulja (Yining). Ili, der ligger vest for Mongoliet, syd for Rusland og øst for Kazakhstan har en grænse til udlandet på 2.000 km. Præfekturet har et areal på ca. 269.502 km², og en befolkning på 4.340.000 med en tæthed på 16 indb./km². Administrative enheder Det autonome præfektur Illi har jurisdiktion over tre områder som ud over dets kerneområde også omfatter præfekturene Tacheng og Altay. Kerneområdet består af 2 byamter (市 shì), 7 amter (县 xiàn) og et autonomt amt (自治县 zìzhìxiàn). Byamtet Kuitun udgør en eksklave adskilt fra kerneområdet af Tacheng. Etnisk sammensætning
Prefectura autónoma kazaja de Ilí

Ilí (en uigur: ئىلى, romanizado: ili, lit. 'gancho';​ en chino, 伊犁; pinyin, yīlí; en mongol: Или, romanizado: ili) es una prefectura autónoma en la región autónoma de Sinkiang, al noroeste de la República Popular China. Situada en las riberas del río Ili, a los pies al norte de la montaña Tianshan. Su área es de 269 101 km² y su población total para 2020 superó los 2,8 millones de habitantes. Administración La prefectura Ilí está conformada de 11 localidades que se administran en 3 ciudades suburbanas y 8 condados rurales. ciudad Yining (伊宁市); ciudad Horgos (霍尔果市); ciudad Kuitun (奎屯市); condado Yining (伊宁县); condado Huocheng (霍城县); condado Gongliu (巩留县); condado Xinyuan (新源县); condado Zhaosu (昭苏县); condado Tekes (特克斯县); condado Nilka (尼勒克县); condado autónomo Qapqal (察布查尔锡伯自治县); Toponimia El nombre de la ciudad viene del río ilí, dado en la dinastía Qing. Como las otras regiones autónomas, se caracteriza por estar asociada a un grupo étnico minoritario, en este caso, la kazaja. Referencias
Autonome Kazachse Prefectuur Ili

De Autonome Kazachse Prefectuur Ili is een autonome prefectuur in het noorden van de noordwestelijke provincie Xinjiang, Volksrepubliek China. Ili is de meest noordelijke autonome prefectuur van de provincie. De hoofdstad van de prefectuur is Yining, gelegen aan de rivier Ili. Binnen de prefectuur ligt het Autonome Xibe Arrondissement Qapqal. Administratief vallen ook de prefecturen Tacheng en Altay onder de Autonome Prefectuur.
Ili (prefektura autonomiczna)

Ili (chiń. 伊犁哈萨克自治州; pinyin: Yīlí Hāsàkè Zìzhìzhōu; kaz. Іле Қазақ аутономиялық облысы; ujg. ئىلى قازاق ئاپتونوم ۋىلايىتى, Ili Qazaq Aptonom Oblasti) – kazachska prefektura autonomiczna w Chinach, w regionie autonomicznym Sinciang. Siedzibą prefektury jest Yining. W 2000 roku liczyła 3 821 940 mieszkańców. Prefektura autonomiczna Ili jest zarządzana bezpośrednio przez władze Sinciangu. Prefekturze podlegają prefektury Altay i Tacheng. Podział administracyjny Prefektura autonomiczna Ili podzielona jest na: 3 miasta: Yining, Kuitun, Korgas 7 powiatów: Yining, Huocheng, Gongliu, Xinyuan, Zhaosu, Tekes, Nilka, powiat autonomiczny: Qapqal.
Prefeitura autônoma cazaque de Ili

A Prefeitura autônoma cazaque de Ili é uma prefeitura autônoma localizada no norte de Sinquião, na China. Situado às margens do rio Ili, ao norte das montanhas Tião Chão. Cobrindo uma área de 273 200 quilômetros quadrados e sua população total é de 4 930 600 habitantes (2010). Referências
Ili

Ili är en autonom prefektur i provinsen Xinjiang i Kina. Det är den enda prefekturen i Kina som är vigd åt den kazakiska minoriteten. Ili gränsar till Mongoliet, Ryssland och Kazakstan. Historia Fram till 600-talet behärskades nuvarande Ili av det nomadiska, turkiska Wusunfolket. Så småningom kom det att bli en del av Dzungariet. Mellan 1100-talet och 1300-talet hörde området till Kara-Khitan-khanatet, till dess Djingis khan erövrade regionen. Ili kom därefter att bli hemort för de mongoliska khanerna. Någon gång på 1500- eller 1600-talet hamnade Ili åter under dzungarernas kontroll som en del av Dzungariet. 1755 erövrades ili av den kinesiska Qingdynastin. Ili blev huvudsäte för den kinesiska administrationen och militären i Xinjiang. Ett uiguriskt uppror 1864 ledde till att ett tillfälligt sultanat, Taranchi-sultanatet, upprättades. Sultanatet annekterades av Ryssland 1871 och återlämnades till Kina 1881. Efter Qingdynastins fall lydde Ili i likhet med övriga Xinjiang under olika krigsherrar som ofta hade täta band med Sovjetunionen. Under 1940-talet ingick Ili i Östturkestan tillsammans med Tarbagatay och Altay. 1949 införlivades Ili med Folkrepubliken Kina. På grund av försörjningsproblemen som följde i det Stora språngets spår flydde 60.000 kazakher till Sovjetunionen 1962 i det om kallats "kazakhernas exodus". Administrativ indelning Den administrativa indelningen av Ili är en smula komplex, då den norra delen av den autonoma prefekturen Ili i sin tur innehåller två mindre prefekturer, Tarbagatay och Altay. I söder består Ili av ett antal mindre administrativa enheter på häradsnivå: residensstaden Yining (Gulja), Kuytun, Yining, Huocheng, Tokkuztara, Künes, Zhaosu, Tekes, Nilka och Sibe-folkets autonoma härad Qapqal. Källor Artikeln är delvis baserad på motsvarande artikel på engelska Wikipedia. Hsü, Immanuel C. Y. (1965) (på engelska). The Ili crisis: a study of Sino-Russian diplomacy, 1871 - 1881. Oxford. Libris 411174
Ілі-Казахська автономна область

Ілі-Казахська автономна область (також автономна префектура; каз. ىله قازاق اۆتونومىيالى وبلىسى / Ile Qazaq avtonomııalyq oblysy; кит. трад. 伊犁哈薩克自治州, піньїнь: Yīlí Hāsàkè zìzhìzhōu), — автономна область, розташована на півночі Сіньцзян-Уйгурського автономного району КНР. Історія Після повного розгрому в 1757 році Джунгарського ханства китайським імператором династії Цін Айсін Ґьоро на цих землях в 1761 році була утворена провінція Сіньцзян (Нові землі). Але в заплаві річки Ілі споконвіку кочували казахи Середнього жуза, котрі, щоб позбавитися від гніту джунгар, прийняли підданство Росії ще в 1740 році. Лише через 100 років територіальні стосунки між Китаєм і Росією врегулював Чугучацький протокол 1864 року, що дозволяв казахським племенам, як і раніше кочувати на цих землях. Але за Лівадійським договором 1879 року Ілійський район, відрізаний хребтами Тянь-Шаня від решти Сіньцзяна, все ж офіційно відійшов до Китаю. Казахам, що не бажають залишатися в Китаї, було запропоновано відкочовувати на російську сторону. Але багато родів залишилися на своїх звичних пасовищах. У 1916 році сотні тисяч казахів утекли з імперської Росії сюди, рятуючись від примусових окопних робіт і репресій. У роки громадянської війни сюди вирушали з білогвардійцями і багаті казахські аули. У тридцяті роки ще сотні тисяч казахів утекли сюди вже з Радянського Союзу, рятуючись від голоду і політики утисків комуністичного режиму відносно корінного населення, яку проводив Філіп Голощокін, перший секретар Казкрайкома ВКП(б). У 1954 році урядом КНР, враховуючи склад населення, у регіоні була створена Ілі-Казахська автономна область (ІКАО) з центром в Кульджа (Інін). У 1962 році історія повторилася, але у зворотну сторону. Десятки тисяч казахів повернулися з Китаю, протестуючи проти політики загальної китаїзації населення. В наш час[коли?] ІКАО СУАР КНР і незалежний Казахстан підтримують дружні взаємини. Територія і населення Головне місто: Кульджа Адміністративний поділ Власне префектура поділяється на 3 міста і 8 повітів (один з них є автономним), але їй також підпорядковані префектури Алтай і Тачен: Національний склад населення Казахи: 25,4 % Китайці (ханьці): 45,2 % Уйгури: 15,9 % Дунгани: 8,3 % Монголи: 1,69 % Сибо: 0,83 % Примітки Посилання citypopulation.de (англ.)
ГЕС Kěkětuōhǎi

ГЕС Kěkětuōhǎi (可可托海水电站) — гідроелектростанція на північному заході Китаю в провінції Сіньцзян. Знаходячись перед ГЕС Hādébùtè, становить верхній ступінь каскаду на річці Іртиш (розташована на ділянці її верхньої течії, відомої у нас як Чорний Іртиш). Для створення гідроенергетичної схеми річку перекрили бетонною греблею, яка утримує водосховище з максимальним рівнем поверхні на позначці 1170 метрів НРМ. Введена в експлуатацію у 1967—1975 роках перша черга станції мала чотири турбіни одиничною потужністю 4,5 МВт та 5 МВт (загальна потужність 19 МВт) та забезпечувала виробництво 90 млн кВт·год електроенергії на рік. Вона отримувала ресурс зі сховища через прокладений у лівобережному гірському масиві дериваційний тунель довжиною 2,3 км, при цьому з метою підвищення стійкості об'єкту на випадок бойових дій машинний зал також спорудили у підземному виконанні на глибині 136 метрів. Станом на початок 2000-х фактична потужність цієї черги становила лише 14 МВт. У 2010-х роках спорудили другу чергу — на цей раз із наземним машинним залом, розташованим неподалік від місця виходу відпрацьованої води першої черги. Тут установили три турбіни типу Френсіс загальною потужністю 54 МВт, які використовують напір у 80 метрів та повинні забезпечувати виробництво 126 млн кВт·год електроенергії на рік. Примітки
ГЕС Нілеке I

ГЕС Нілеке I (尼勒克一级水电站) — гідроелектростанція на північному заході Китаю в провінції Сіньцзян. Знаходячись між ГЕС Jílíntái II (вище по течії) та ГЕС Wēnquán, входить до складу каскаду на річці Каш, правій притоці Ілі (басейн безсточного озера Балхаш). В межах проекту річку перекрили бетонною греблею, яка утримує водосховище з об’ємом 817 тис м3 та нормальним рівнем поверхні на позначці 1233,9 метра НРМ (під час повені рівень може зростати до 1236,4 метра НРМ, а об’єм – до 1368 тис м3). Зі сховища по правобережжю прокладено дериваційну трасу довжиною біля 32 км, основну частину якої складає відкритий канал. В одному місці для переходу під річкою Нілеке (доплив Каша) спорудили сифон довжиною 1,3 км, а безпосередньо до машинного залу ресурс потрапляє по напірному водоводу довжиною біля 0,7 км. Рівень води на завершенні траси (перед початком напірного водоводу) становить 1226 метрів НРМ. Основне обладнання станції становлять чотири турбіни типу Френсіс потужністю по 60 МВт, які використовують напір у 189 метрів та забезпечують виробництво 1227 млн кВт-год електроенергії на рік. Примітки
Шъхъдзъ

Шъхъдзъ е град в Синдзян-уйгурски автономен регион, Северозападен Китай. Населението му е 380 130 жители (2010 г.), в голямото си мнозинство хански китайци, а 5,4% са от малцинствата. Площта му е 460 кв. км. Намира се в часова зона UTC+8. Телефонният му код е 0993, а пощенския 832000. Средната годишна температура е около 7,5 °C. Получава статут на град през 1974 г. Източници
Š’-che-c’

Š’-che-c’ (čínsky v českém přepisu Š’-che-c’, pchin-jinem Shíhézǐ, znaky 石河子, ujgursky شىخەنزە‎) je městská podprefektura v provincii Sin-ťiang v Čínské lidové republice. Má plochu přibližně 7529 čtverečních kilometrů a k roku 2005 v ní žilo přes půl miliónu obyvatel. Poloha Š’-che-c’ leží na Manasu, který jím protéká k severu, na jižním okraji Džungarské pánve a severním okraji hřebene Borochoro. Dějiny Místo k výstavbě Š’-che-c’ vybral v roce 1951 generál Wang Čen jako vhodné pro založení nové základny pro Čínskou lidovou osvobozeneckou armádu. Stalo se jedním z měst, které vybudoval a nadále spravuje Sinťiangský výrobní a stavební sbor. Demografie K roku 2010 výrazně převažovali Chanové (přibližně 350 tisíc, tj. 92 %) následovaní Chueji (15 tisíc, 4 %), Ujgury (8 tisíc, 2 %) a Kazachy (3 tisíce, necelé procento). Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Shihezi na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Š’-che-c’ na Wikimedia Commons
Shihezi

Shihezi (kinesisk: 石河子; pinyin: Shíhézǐ; Wade-Giles: Shíh-hó-tzǔ; uighurisk: شىخەنزە; uighur-latin: Shixenze) er et kinesisk byamt i den autonome region Xinjiang (Sinkiang) i det vestlige Kina. Shihezi er den næststørste by i Xinjiang, efter Urumqi. Den har et areal på 460 km2 og en befolkning på 640.000 mennesker med en befolkningstæthed på 1.391,3 indb./km2 (2007). Amtet er direkte underlagt Xinjiangs centralregering. Trafik Kinas rigsvej 312 løber gennem området. Den fører fra Shanghai og ender på grænsen til Kasakhstan. Undervejs passerer den blandt andet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Urumqi.
Shihezi

Shihezi (chinesisch 石河子市, Pinyin Shíhézǐ Shì, uigurisch شىخەنزە شەھىرى, lat. Xihənzə Xəⱨiri) ist eine direkt der Gebietsregierung unterstehende kreisfreie Stadt im Norden des Uigurischen autonomen Gebiets Xinjiang der Volksrepublik China. Beschreibung Die Stadt liegt am Südrand des Dsungarischen Beckens und der Gurbantünggüt-Wüste an der Nordflanke des Borochoro-Gebirgszugs. Die Topographie ist flach und die mittlere Höhe über dem Meeresspiegel liegt bei 450,8 Metern. Der Fluss Manasi He durchfließt das Stadtgebiet in nördlicher Richtung. Verkehrsmäßig ist Shihezi an die Xinjiang-Nordbahn und an die Nationalstraße 312 angeschlossen. Das Stadtgebiet hat eine Fläche von 456,84 km². Die maximale Ost-West-Ausdehnung beträgt 19 Kilometer und die maximale Nord-Süd-Ausdehnung 36,7 Kilometer. Die Stadt liegt 150 Kilometer von Ürümqi im Osten und 549 Kilometer von der Grenzstadt Gulja im Westen entfernt. Shihezi weist ein typisches Kontinentalklima mit langen und kalten Wintern und kurzen und heißen Sommern auf. Wasserressourcen sind aufgrund mehrerer Flüsse, die in den Bergen entspringen, relativ reichlich vorhanden. Administrativ ist Shihezi in fünf Straßenviertel und zwei Großgemeinden eingeteilt. Die Einwohnerzahl lag bei der Volkszählung 2010 bei 380.130. Die große Mehrheit der Bevölkerung waren Han-Chinesen und nur etwa 5,3 % gehörten nationalen Minderheiten an. Öl-, Textil- und Nahrungsmittelindustrie sind die wichtigsten Industriebranchen in Shihezi. In der Umgebung werden Zuckerrüben und Baumwolle angebaut. Die Shihezi-Universität ist die zweitgrößte Universität in Xinjiang. Administrative Gliederung Auf Gemeindeebene setzt sich Shihezi aus fünf Straßenvierteln und zwei Großgemeinden zusammen. Diese sind: Straßenviertel Dongcheng (东城街道); Straßenviertel Hongshan (红山街道); Straßenviertel Laojie (老街街道); Straßenviertel Xiangyang (向阳街道); Straßenviertel Xincheng (新城街道); Großgemeinde Beiquan (北泉镇); Großgemeinde Shihezi (石河子镇). Weblinks Xinjiang: Ürümqi und Shihezi Einzelnachweise
Shihezi

Shihezi (léase Shijé-Tzi, en chino, 石河子市; pinyin, Shíhézi shì; literalmente, ‘riberas pedregosas’, en uigur: شىخەنزە شەھىرى, romanizado: Shixenze si) es un municipio provincial de la región autónoma de Sinkiang, República Popular China. Su área es de 62 km² y su población total para 2020 superó los 700 mil habitantes. Administración La subprefectura de Shihezi se divide en 7 pueblos que se administran en 5 subdistritos y 2 poblados.​ Historia Las granjas alrededor de Shihezi promovieron el desarrollo de la ciudad. Estas granjas estructuradas casi de manera militar producen materiales para las fábricas que mueven la economía de la ciudad. En 1974 el gobierno nacional elevó a Shihezi al rango de ciudad. Población Shihezi es la segunda ciudad más grande de Xinjiang, después de la capital provincial, Urumchi. Su población es de 630000 personas (2010). La mayoría de los pobladores son de la etnia han y minorías que hacen un 5,4% de la población.​ Clima Situada a unos 136 km de Urumchi, Shihezi tiene un clima semiárido continental, con grandes diferencias de temperatura entre el verano y el invierno. Las temperaturas promedio varían entre -15.3 °C en enero a 25,3 °C en junio, la temperatura media anual es de 7,39 °C. La precipitación es muy baja durante todo el año, con un total anual de tan sólo 206 milímetros, en comparación con la tasa de evaporación anual, que es por lo general más de 1000 milímetros.​ Economía Actualmente las industrias más importantes de Shihezi son las de textiles y comida. Hay conexiones de trenes hacia Wusu y Urumchi y autopistas hacia el resto del país. La ciudad es un centro para las granjas de la región. Se cultiva una gran cantidad de caña de azúcar cerca de Shihezi. También hay un importante cultivo de algodón.​ Educación La Universidad de Shihezi tiene su sepde principal en esta ciudad, es la segunda universidad en importancia de Sinkiang, con unos 40 mil estudiantes. Transporte Por la ciudad pasa la autopista cacional China 312 Referencias
Shihezi

Shihezi (石河子 ; pinyin : Shíhézǐ ; ouïghour : شىخەنزە / Şihenze) est une ville vice-préfecture de la région autonome du Xinjiang en Chine. Elle est administrée directement par le Corps de production et de construction du Xinjiang (Bingtuan). Elle abrite une prison où fut incarcéré le criminel Bai Baoshan de 1983 à 1996. Démographie La population du territoire était de 587 932 habitants en 1999, et était estimée à 591 270 habitants en 2007. Cette ville, lovée dans ce qui fut autrefois un désert, a été développée dans les années 1950 par les bingtuan, paysans-soldats, envoyés pour développer des zones pionnières. Elle est située sur la route vers le Kazakhstan, important partenaire commercial de la Chine. Notes et références Articles connexes Makan Map Liens externes (zh) Site gouvernemental (en) Shihezi a 'Shining Pearl in the Gobi Desert' (zh) Plan de la ville de Shihezi Portail de la Chine
Shihezi

Shihezi (石河子市S, ShíhézǐP) è una città-contea della Cina, situata nella regione autonoma di Xinjiang. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Shihezi Collegamenti esterni Sito ufficiale, su shz.gov.cn. (EN) Shihezi, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Shihezi

Shihezi (chiń. 石河子; pinyin Shíhézǐ; ujg. شىخەنزە, Shixenze) – miasto o statusie podprefektury w północno-zachodnich Chinach, w regionie autonomicznym Sinciang, u podnóża Tienszanu. W 2010 roku liczba mieszkańców miasta wynosiła 606 906. W mieście rozwinął się przemysł maszynowy, włókienniczy oraz spożywczy. Przypisy
Shihezi

Shihezi (chinês: 石河子, pinyin: Shíhézǐ, lit. ‘margens pedregosas’) é uma sub-prefeitura com nível de cidade na província de Sinquião, na China. Localiza-se a 134 km da capital da província (Urumqi), possuindo uma população de 650 mil habitantes, dentre os quais 620 mil são compostos por chineses da etnia han.
Shihezi

Shihezi är en stad på subprefekturnivå i Xinjiang i nordvästra Kina och är den andra största staden i Xinjiang efter Ürümqi. Shihezi anlades 1950 av general Wang Zhen från Folkets befrielsearmé och lyder under Produktions- och konstruktionskåren i Xinjiang. Staden ligger på Tian Shans norra sluttning och är nästan helt omgiven av den autonoma prefekturen Changji. Staden främsta näringar är textil- och livsmedelsindustrin och ett stort antal jordbruk omger staden. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Shihezi, 14 mars 2013. Wikimedia Commons har media som rör Shihezi.
Шихецзи

Шихецзи (кит. спр. 石河子市, піньїнь: Shíhézǐ Shì) — місто-повіт в китайській автономії Сіньцзян; де-факто знаходиться під управлінням Сіньцзянського корпусу виробництва і будівництва. Географія Шихецзи розташовується на півночі провінції на Джунгарській рівнині. Клімат Місто знаходиться у зоні, котра характеризується кліматом тропічних пустель. Найтепліший місяць — липень із середньою температурою 23.3 °C (74 °F). Найхолодніший місяць — січень, із середньою температурою -16.7 °С (2 °F). Примітки
7th Division of Xinjiang Production and Construction Corps

The 7th Division (新疆生产建设兵团第七师; abbreviation for 兵团七师) is a division of the Xinjiang Production and Construction Corps (XPCC) based in Ili Kazakh Autonomous Prefecture and Karamay City, Xinjiang Uygur Autonomous Region, China. It is an economic and paramilitary unit formed in 1953 from the former 25th Infantry Division of the 9th Army of the 22nd Corps of the PLA. The 7th Agricultural Construction Division of the XPCC (新疆生产建设兵团农业建设第七师; abbreviation for 兵团农七师) was approved and renamed to the present 7th Division of the XPCC in 2012. The division is composed of 10 regiments and a direct managed farm (Kuidong Farm), and headquartered in Kuytun City. History The National Army (民族军) occupied Wusu County in September 1945 and incorporated into the 25th Infantry Division of the 9th Army of the 22rd Corps of the PLA newly formed in 1949. The 25th Infantry Division stationed in the reclamation area in 1950 and headquartered in Paotai (炮台, present Paotai Town of Wusu County), and was renamed as the 7th Agricultural Construction Division (兵团农七师) in 1953. In March 1957, the 7th Division moved its headquarters to Kuytun from Paotai. In July 1958, Kuytun was incorporated to Karamay from Wushi County. On March 25, 1975, the XPCC was withdrawn, the 7th Division with its farms and enterprises were devolved to the local administration. On August 29, 1975, the county-level city of Kuytun was approved to establish from Karamay. Kuytun Bureau of Farms and Land Reclamation (伊犁州奎屯农垦局) was incorporated in July 1978. Based on Kuytun Bureau of Farms and Land Reclamation, the 7th Agricultural Construction Division (兵团农七师) was officially restored to form in April 1982. the 7th Agricultural Construction Division of the XPCC (新疆生产建设兵团农业建设第七师; abbreviation for 兵团农七师) was approved to rename as the present 7th Division of the XPCC by the State Commission Office for Public Sector Reform on October 25, 2012. References