NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Glaciar de Rongbuk

El glaciar de Rongbuk se encuentra en el Himalaya al sur del Tíbet. El glaciar cuenta con otros dos grandes glaciares tributarios afluentes, el glaciar Rongbuk Oriental y el Occidental, que se unen al principal que fluye hacia el norte, se adentra en el Tíbet y forma el valle de Rongbuk. El monasterio de Rongbuk está localizado al final del valle de Rongbuk. El monte Everest es la fuente tanto del glaciar Rongbuk como el afluente oriental, que nacen en su cara Norte. El glaciar Occidental pasa por la base del Pumori (7161 m s. n. m.) en el que se le une el glaciar del mismo nombre. Descubrimiento El inglés George Mallory hizo un reconocimiento del valle de Rongbuk y sus glaciares mientras buscaba rutas posibles para la ascensión al Everest durante el primer reconocimiento de la región del Everest realizado por occidentales en 1921. El glaciar Rongbuk Oriental fue explorado por primera vez por Edward Oliver Wheeler en agosto de 1921 durante la misma expedición. La exploración de Wheeler por debajo del collado Lhakpa La lo llevó a darse cuenta el 3 de agosto de 1921 que el valle Rongbuk Oriental era la llave para una ruta viable a la cima del Everest.​ Varias semanas después, un equipo consistente en George Mallory, Guy Bullock y Oliver Wheeler exploró la cabeza del valle por la vía del Lhakpa La, lo que los convirtió en las primeras personas en alcanzar el collado Norte del Everest y colocar sus pies en las laderas de la montaña.​​ Ubicación Ruta al Everest Las expediciones que intentan escalar el monte Everest por la cara norte utilizan el glaciar para alcanzar el campamento base de avanzada al inicio del glaciar Oriental. De allí, las expediciones ascendentes se dirigen al collado Norte y, después, a la arista Noreste en su camino hacia la cima.​ Entorno Desde el 2007, el montañista y cineasta estadounidense David Breashears ha documentado la rápida desaparición del glaciar Rongbuk debido al calentamiento global. Breashears recorrió los pasos de la expedición de Mallory de 1921, revelando una pérdida significativa en la masa de hielo a través de los glaciares Rongbuk Occidental, Principal y Oriental. En conjunto con la asociación sin fines de lucro Asia Society y con la productora MediaStorm, la compañía de Breashears Breashears' GlacierWorks​ hizo disponibles fotografías en línea. En 80 años, el Rongbuk se ha reducido en más de 91.44 metros (300 pies) verticales a través de todo el glaciar, aproximadamente la altura de la Estatua de la Libertad. El glaciar de Rongbuk es un glaciar en retroceso.​ Galería de imágenes Véase también Retroceso de los glaciares desde 1850 Referencias Bibliografía National Geographic Magazine, mayo de 2003, El Everest 50 años después.
Glacier du Rongbuk

Le glacier du Rongbuk ou glacier de Rongbuk est un glacier qui se trouve sur l'Everest et dans la vallée de Rongbuk, au Tibet, en Chine. Le glacier est situé dans la réserve naturelle du Qomolangma. Au pied du glacier se trouve le camp de base de l'Everest pour une ascension par le versant nord de l'Everest. Le glacier est divisé en trois branches : le Rongbuk ouest qui prend naissance au col de Nup la, Rle ongbuk qui prend naissance au col de Lho la et, au sud du Lixin, le Rongbuk est où se situe le camp de base avancé à 6 340 mètres permettant d'atteindre le sommet de l'Everest via le col Nord. Références Portail du Tibet Portail de la Chine Portail de la montagne Portail des lacs et cours d'eau
Ghiacciaio Rongbuk

Il ghiacciaio Rongbuk o ghiacciaio di Rongbuk è un ghiacciaio situato in Himalaya, a nord del monte Everest, in territorio tibetano, nella Repubblica Popolare Cinese. È composto da tre diverse lingue glaciali, una centrale e due laterali, ad est e ad ovest del corpo principale, che confluiscono in essa. Le prime due lingue hanno il loro punto d'origine sull'Everest. Il ghiacciaio scorre verso nord, formando la testata della valle di Rongbuk e presentando il suo fronte più avanzato a poca distanza dal monastero buddhista che domina la valle. Geografia Il braccio orientale del ghiacciaio ha la sua testata sul Colle Nord (7020 m), dove presenta una parete di quasi 400 m, con un'inclinazione che può variare dai 50° ai 70°. Dopo avere aggirato il Changtse, ricevendone i ghiacci, compie una curva verso ovest per confluire nel corpo principale. Il ghiacciaio centrale e quello occidentale, molto più coesi, insieme arrivano a una lunghezza di 22 km; il primo ha il suo apice al Lho La, il punto più basso della cresta occidentale dell'Everest, mentre le cime del Pumori e del Lingtren separano nella sua parte superiore la lingua occidentale dal corpo principale. Scoperta L'alpinista britannico George Mallory fu il primo ad esplorare la lingua centrale e quella occidentale del ghiacciaio mentre cercava una via di salita alla vetta nel corso della spedizione del 1921. Fu invece il topografo Edward Wheeler, componente della stessa spedizione, che effettuando una serie di rilievi dalla valle di Kharta riuscì a notare la confluenza tra la lingua orientale e il corpo centrale, fornendo la chiave per la salita alla vetta attraverso il Colle Nord. Qualche settimana dopo, Mallory, Bullock e lo stesso Wheeler scavalcarono il passo di Lhakpa La per scendere al ghiacciaio Rongbuk orientale, e di qui riuscirono a raggiungere il Colle Nord, non riuscendo però a proseguire oltre. La via trovata durante la prima spedizione è ancora quella più percorsa dagli alpinisti provenienti dal Tibet; l'itinerario prevede la salita dalla valle di Rongbuk attraverso il ghiacciaio orientale fino al Colle Nord, e di qui alla cima per la cresta nord-est. Ambiente A partire dal 2007, lo scalatore statunitense David Breashears ha testimoniato il drammatico recesso del ghiacciaio Rongbuk a causa dei cambiamenti climatici. Breashers ha rintracciato e analizzato i documenti della spedizione del 1921, scoprendo una significativa perdita di massa in tutte e tre le lingue del ghiacciaio: in 80 anni si sono persi più di 90 m di spessore. Posizione e vista aerea Galleria d'immagini Note Bibliografia (EN) Charles Howard-Bury, Mount Everest, The Reconnossaince, 1921, New York, Longmans, Green and Co., 1922, LCCN 22013019, OCLC 3767054. (EN) William Hutchison Murray, The Story of Everest, New York, J. M. Dent & Sons, 1953, LCCN 53009543, OCLC 1235607. Voci correlate Monastero di Rongbuk Ritiro dei ghiacciai dal 1850 Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su ghiacciaio Rongbuk Collegamenti esterni (EN) West Rongbuk Glacier / East Rongbuk Glacier, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Glaciar de Rongbuk

O Glaciar de Rongbuk está localizado nos Himalaias ao sul do Tibete. Este glaciar é alimentado por dois grandes glaciares afluentes, os glaciares Rongbuk Oriental e Ocidental. O glaciar Rongbuk flui para norte e forma o vale Rongbuk no norte do Monte Everest. O famoso Mosteiro de Rongbuk está localizado na extremidade do vale Rongbuk. Referências
Ронгбук (ледник)

Ронгбук (кит. трад. 絨布冰川, упр. 绒布冰川, пиньинь Róngbù Bīngchuān) — ледник в Гималаях, в Тибетском автономном районе КНР. У него есть два больших ледника-притока: Восточный Ронгбук и Западный Ронгбук, которые берут начало на горе Джомолунгме, а ниже они сливаются в единый ледник Ронгбук. Он движется дальше на север и формирует долину Ронгбук севернее Джомолунгмы. На северном конце этой долины расположен известный одноимённый монастырь Ронгбук. Из ледника берёт начало одноимённая река. Открытие Английский альпинист Джордж Мэллори первым исследовал основную часть Долины Ронгбук и ледника в поисках путей к вершине Джомолунгмы во время первой Британской разведывательной экспедиции на Джомолунгму в 1921 году. Восточный Ронгбук впервые был исследован Эдвардом Оливером Уиллером в августе 1921 года — в рамках той же экспедиции и также в поисках проходимого маршрута к вершине Джомолунгмы через долину, в которой Восточный Ронгбук располагается. Когда 3 августа 1921 г. Уиллер был на перевале Лхакпа-Ла, он понял, что именно через Восточный Ронгбук лежит преодолимый путь к высочайшей вершине. Через несколько недель партия, состоящая из Джорджа Мэллори, Гая Буллока и Э. О. Уиллера, исследовала начало этой долины, перейдя через перевал Лхакпа-Ла. Так они стали первыми людьми, достигшими Северного седла Джомолунгмы и ступившими на склоны этой горы. Маршрут на Джомолунгму Альпинистские экспедиции, пытающиеся взойти нормальным маршрутом на вершину Джомолунгмы со стороны Тибета, идут через ледник Ронгбук до Продвинутого Базового лагеря (англ. Advanced Base Camp), расположенного на верхнем конце Восточного Ронгбука. А уже оттуда лежит путь к вершине через Северное седло и Северо-Восточный Гребень. Охрана окружающей среды С 2007 года американский альпинист и кинематографист Дэвид Брешерс фиксирует быстрое исчезновение ледника Ронгбук, вызванное глобальными изменениями климата. Брешерс, пройдя по пути экспедиции Дж. Мэллори 1921 г., обнаружил значительные потери массы льда на Западном, Главном и Восточном Ронгбуке. В сотрудничестве с «Asia Society» и «MediaStorm» организация Брешерса «GlacierWorks» оцифровала и выложила в Интернет фотографии ледника, сделанные в разное время. За 80 лет нижняя граница ледника Ронгбук поднялась более чем на 90 метров по вертикали. Галерея Примечания Литература Charles Howard-Bury, George Herbert Leigh-Mallory. Mount Everest: The Reconnaissance, 1921 (англ.). Ссылки East Rongbuk Glacier, Mt. Qomolangma (Everest) (англ.). www.ncdc.noaa.gov. Дата обращения: 16 июля 2021. Expedition documents melting Himalayan glaciers (англ.). Архивировано из оригинала 1 мая 2010 года. Asia Society’s «On Thinner Ice» Project Photos from the Rongbuk (англ.). www.asiasociety.org. Дата обращения: 16 июля 2021.
Льодовик Ронгбук

Льодовик Ронгбук (кит. трад. 絨布冰川, спр. 绒布冰川, піньїнь: Róngbù Bīngchuān) знаходиться в Гімалаях (південний Тибет). У нього є два великі льодовики-притоки: Східний Ронгбук і Західний Ронгбук, які беруть свій початок на горі Джомолунгмі, а нижче вони зливаються в єдиний льодовик Ронгбук (Головний Ронгбук). Він рухається далі на північ і формує долину Ронгбук на північ від Джомолунгми. На північному кінці цієї долини розташований відомий однойменний монастир Ронгбук. З льодовика бере початок однойменна річка. Відкриття Англійський альпініст Джордж Меллорі першим досліджував основну частину Долини Ронгбук і льодовика у пошуках шляхів до вершини Джомолунгми під час першої Британської розвідувальної експедиції на Джомолунгму в 1921 році. Східний Ронгбук уперше був досліджений Едвардом Олівером Уїллером в серпні 1921 року — у рамках тієї ж експедиції і також у пошуках прохідного маршруту до вершини Джомолунгми через долину, в якій Східний Ронгбук розташовується. Коли 3 серпня 1921 р. Уїллер був на перевалі Лхакпа-Ла, він зрозумів, що саме через Східний Ронгбук лежить переборний шлях до найвищої вершини. Через декілька тижнів команда, що складалася з Джорджа Меллорі, Гая Буллока і Е. О. Уіллера, досліджувала початок цієї долини, перейшовши через перевал Лхакпа-Ла. Так вони стали першими людьми, що досягли Північного сідла Джомолунгми і що ступили на схили цієї гори. Місце розташування Маршрут на Джомолунгму Альпіністські експедиції, що намагаються зійти нормальним маршрутом на вершину Джомолунгми з боку Тибету, йдуть через льодовик Ронгбук до Просунутого Базового табору (англ. Advanced Base Camp), розташованого на верхньому кінці Східного Ронгбука. А вже звідти лежить шлях до вершини через Північне сідло і Північно-східний Гребінь. Охорона довкілля З 2007 року американський альпініст і кінематографіст Девід Брешерс фіксує швидке зникнення льодовика Ронгбук, викликане глобальними змінами клімату. Брешерс, пройшовши шляхом експедиції Дж. Меллорі 1921 р., виявив значні втрати маси льоду на Західному, Головному і Східному Ронгбуках. У співпраці з "Asia Society" і "MediaStorm" організація Брешерса «GlacierWorks» оцифрувала і виклала в Інтернет фотографії льодовика, зроблені в різний час. За 80 років нижня межа льодовика Ронгбук піднялася більш ніж на 90 м (300 футів) по вертикалі. Вигляд зверху Див. також Відступання льодовиків Монастир Ронгбук Примітки Література Charles Howard-Bury, George Herbert Leigh-Mallory. Mount Everest: The Reconnaissance, 1921. Архів оригіналу за 2 травня 2016. Процитовано 30 квітня 2009. Ресурси Інтернету East Rongbuk Glacier, Mt. Qomolangma (Everest) [Архівовано 3 травня 2014 у Wayback Machine.] Expedition documents melting Himalayan glaciers Asia Society's «On Thinner Ice» Project--Photos from the Rongbuk [Архівовано 12 жовтня 2016 у Wayback Machine.] Примітки
Chung-Riwoche-Brücke

Die Chung-Riwoche-Brücke (auch Chung Riwoche Chagsam, Chung Riwoche Bridge) war eine Kettenbrücke über den Yarlung Tsangpo in Tibet. Sie lag etwa 100 km stromaufwärts von Lhatse. Heute befinden sich zwei moderne Brücken, eine leichte Hängebrücke und eine Straßenbrücke, in einiger Entfernung unterhalb der Reste der Chung Riwoche Chagsam. Die Brücke wurde ebenso wie das weniger als 300 m entfernte Chung Riwoche Kumbum im 15. Jahrhundert von dem tibetischen buddhistischen Philosoph, Lehrer, Arzt, Architekt, Schmied und Brückenbauer Thangtong Gyelpo erbaut. Sie bestand aus zwei mächtigen, am Ufer des Tsangpo aufgetürmten Steinpfeilern, die bei niedrigem Wasserstand im Trockenen standen, sowie aus einem ebenso großen Pfeiler im Strom, der durch einen langen, gemauerten Wellen- und Eisbrecher gegen dessen Fluten geschützt war. Die Spannweiten vom Mittelpfeiler zu den Pfeilern am Ufer betrugen 60 m und 35 m. Bei dieser Brücke hat Thangtong Gyelpo vier statt wie sonst üblich zwei Ketten eingesetzt: zwei etwas stärkere Ketten, die unmittelbar den Fußweg trugen, sowie zwei darüber angeordnete, etwas leichtere Ketten, die als Handlauf dienten und durch Seile mit den unteren Ketten verbunden waren, so dass sie ebenfalls eine tragende Funktion hatten. Die Kettenglieder der unteren Ketten waren ca. 22 bis 26 cm lang, die der oberen 23 bis 38 cm lang und jeweils 7 bis 8 cm breit. Sie waren aus rechteckigen Stäben mit Querschnitten von ca. 2 cm × 3 cm bzw. 2 cm × 2 cm geschmiedet. Auch nach mehr als einem halben Jahrtausend zeigen die Kettenglieder nur geringfügige Abnutzungsspuren und praktisch keine Korrosion. Peter Aufschnaiter und Heinrich Harrer benutzten 1945 die Brücke auf ihrer Flucht aus Indien, als sie schon keinen durchgehenden Bretterboden mehr hatte und sie schrittweise von einem Querseil zum nächsten gehen mussten. 2002 war die Brücke nicht mehr benutzbar. Auf den letzten Metern fehlten die Seile zwischen den Ketten, da die Brücke seit dem Bau der neuen Brücken nicht mehr instand gehalten wurde. Weblinks Manfred Gerner: Chakzampa Thangtong Gyalpo – Architect, Philosopher and Iron Chain Bridge Builder aus dem Deutschen übersetzt von Gregor Verhufen. The Centre for Bhutan Studies, Thimphu, Bhutan, 2007. ISBN 99936-14-39-4. S. 72–74 (mit Foto) Siehe auch Chagsam-Brücke Phuntsoling-Brücke Tholing-Brücke
Große Chagyima-Halle

Die Große Chagyima-Halle (chinesisch 查杰玛大殿, Pinyin Chájiémǎ dàdiàn, englisch Chagyima Hall) in der Großgemeinde Riboche der Stadt Qamdo im Autonomen Gebiet Tibet der Volksrepublik China, stammt aus den Zeiten der Yuan- bis Qing-Dynastie. Das Riboche-Kloster (chin. Leiwuqi si 类乌齐寺) gehörte ursprünglich zur Taklung-Kagyü-Schule. 1326 wurde die Halle unter Vorsteher Wogyain Gongbo (chin. Wujian gongbu 乌坚贡布) erbaut, sie wurde zum Symbol der Taklung-Kagyü-Schule. Die Halle ist ca. 30 Meter hoch und hat drei Stockwerke: das erste ist ca. 13,5 m hoch, das zweite ca. 9 m und das dritte ca. 5 m. In der Halle befindet sich eine goldene Statue des Sakyamuni, die Sangjyiwen (chin. Sangjiwen 桑吉温) aus Lhasa hierher brachte. Die Halle steht seit 2006 auf der Denkmalliste der Volksrepublik China (6-764). Weblinks Leiwuqi dadian (chin.)
Guandi-Tempel von Lhasa

Der Guandi-Tempel bzw. Gesar-Tempel in Lhasa ist der einzige in Tibet erhaltene Tempel, der dem Guan Yu geweiht ist, einem chinesischen General der Zeit der Drei Reiche, der unter dem Namen „Guandi“ als Kriegsgott verehrt wird. Er liegt im Südwesten des Potala-Palastes auf dem Pamari Shan (帕玛日山), der auch Mopan Shan (磨盘山) genannt wird. Geschichte Der Guandi-Tempel wurde 1792 in der Qing-Dynastie (1644–1911) auf dem Mopan Shan („Mühlstein-Berg“) in Lhasa zur Feier des Sieges über die Gurkhas aus Nepal errichtet. In diesem Jahr waren die Gurkhas in Tibet eingefallen und hatten das Tashilhunpo-Kloster eingenommen. Als Kaiser Qianlong davon erfuhr, befahl er General Fu Kang'an (福康安) mit einer Armee von 10.000 Soldaten nach Tibet, die die Gurkhas mit Hilfe der Einwohner endgültig aus Tibet vertrieb. Im Laufe der Zeit wurde der Tempel von den Tibetern auch mit dem legendären kriegerischen König Gesar von Ling assoziiert. 2007 wurde der Tempel vom Büro für Kulturgegenstände des Autonomen Gebiets Tibet für 4,2 Mio. Yuan renoviert. Der Tempel steht auf der Liste der Denkmäler des Autonomen Gebiets Tibet. Siehe auch Liste von Guandi-Tempeln Weblinks Lhasa Guandi miao weixiu jinzhan shunli - Chinesisch Relics unveiled to public after renovation - Englisch Lasa jietou jianwen zhiyi: Guandi miao - Chinesisch (Photos) Guan Yu Temple on the Mopan Mountain in Tibet - Englisch Xizang gaoyuan Guandi miao - Chinesisch Zhu Zhengming : He Looking for the Guangong Culture in the World - Englisch Fußnoten
Gyel Lhakhang (Moschee)

Gyel Lhakhang ist die größte Moschee in der tibetischen Hauptstadt Lhasa. Sie liegt in der Straße Wailing Lam südöstlich vom Barkhor-Platz. Die Moschee wurde im frühen 18. Jahrhundert erbaut und umfasst 2.600 Quadratmeter. Ihre Besucher sind größtenteils Nachfahren von Immigranten aus Ladakh und Kaschmir des 17. Jahrhunderts. Siehe auch Liste von Moscheen in China Weblinks Alexander Berzin: Die Geschichte der Muslime in Tibet (studybuddhism.com) Einzelnachweise und Fußnoten
Lhasa Great Mosque

The Lhasa Great Mosque (simplified Chinese: 拉萨清真大寺; traditional Chinese: 拉薩清真大寺; pinyin: Lāsà Qīngzhēndàsì; Standard Tibetan: རྒྱ་ཁ་ཆའི་ལྷ་ཁང་།་), also known as the Hebalin Mosque (Chinese: 河坝林清真寺; pinyin: Hébàlín Qīngzhēn Sì), is a mosque in Lhasa, in the Tibet Autonomous Region of China. History The mosque was built in 1716 and was expanded in 1793. It was primarily built by traders from Kashmir who settled in Lhasa. Soon after being destroyed by Tibetan mobs during the 1959 Tibetan uprising, the mosque was rebuilt and renovated. During the Cultural Revolution, the mosque was repurposed as a committee office and agricultural co-operative site until 1978, when the mosque was reinstated as a religious space. During the 2008 Tibetan unrest, Tibetan mobs burned the mosque. Architecture The mosque has a three-entrance sahn which covers 2,600 square metres (28,000 sq ft). The built area is 1,300 square metres (14,000 sq ft) which consists of the prayer hall, Pai building, bunker building, ablution hall, bathroom and other facilities. The 285-square-metre (3,070 sq ft) prayer hall is located in the west which consists of inner hall, open hall and main platform. The building was completed in the traditional Zang architectural style and also combines religious and local features. Gallery See also Islam in China Tibetan Muslims List of mosques in Tibet References External links Media related to Lhasa Great Mosque at Wikimedia Commons "Lhasa Great Mosque". islamichinatravel.com. "Chinese-Muslim mosque (Gya-Lhakang) destroyed in the fighting. Chines…". 1 January 2026.: CS1 maint: deprecated archival service (link) I Visit a Mosque in Lhasa. YouTube. Islam in Tibet (1997). Gray, Henry (ed.). The Ornaments of Lhasa (VHS). YouTube. Tibet. 25 minutes in. Courtesy of the filmmaker, Fons Vitae, 49 Mockingbird Valley Dr., Louisville, KY 40207-1366. Tel/Fax: 509-897-3641. Email: grayhl01@aol.com English narration. "亚古：清真寺与佛寺正共享一片蓝天". www.xindb.com. Archived from the original on 6 May 2026. Retrieved 5 May 2026. "西藏自治区 拉萨市 拉萨清真大寺". k.sina.cn (in Chinese). Archived from the original on 6 May 2026. Retrieved 9 September 2025. "百度安全验证". m.chinanews.com. Archived from the original on 5 May 2026. Retrieved 5 May 2026. Interview with current Imam Mosque
Grande Mosquée de Lhassa

La Grande Mosquée de Lhassa (tibétain : བོད་ལྗོངས་ལྷ་ས་ཨི་སི་ལན་ཕྱག་ཁང་ཆེན་མོ།, Wylie : lha sa i si lan phyag khang chen mo, THL : bö jong lhasa i si len chak khangchen mo ; chinois simplifié : 拉萨清真大寺 ; chinois traditionnel : 拉薩清真大寺 ; pinyin : lāsà qīngzhēn dàsì), également appelée en tibétain Gyel Lhakhang (tibétain : རྒྱལ་ལྷ་ཁང།, Wylie : rgyal lha khang, THL : Gyel Lhakhang), ou encore, parfois en anglais, Hebalin Mosque (du chinois 河坝林清真寺, hébàlín qīngzhēnsì) est une mosquée située dans le District de Chengguan, dans le centre urbain de la ville-préfecture de Lhassa, chef-lieu de la Région autonome du Tibet, en République populaire de Chine. Elle a été construite en 1716, et agrandie en 1793. Détruite durant la révolution culturelle, elle a été reconstruite depuis. Cimetière de la Grande Mosquée Il existe également un cimetière musulman hui, au nord de Lhassa, appelé cimetière musulman de la Grande Mosquée de Lhassa (拉萨清真大寺穆斯林墓地, lāsà qīngzhēn dàsì mùsīlín mùdì) et rattaché à cette mosquée. Annexes Notes et références Articles connexes Petite Mosquée de Lhassa Liens externes Portail de l'islam Portail du Tibet Portail du monde chinois • section histoire de la Chine
Grote Moskee van Lhasa

De Grote Moskee van Lhasa (Vereenvoudigd Chinees: 拉萨清真大寺; Traditioneel Chinees: 拉薩清真大寺; pinyin: Lāsà Qīngzhēndàsì) is een moskee in Lhasa, de hoofdstad van de Chinese Autonome Regio Tibet. Het is de grootste moskee in de Tibetaanse hoofdstad en is gelegen aan de Wailing Lam-straat, ten zuidoosten van het Barkhor-plein. De bezoekers zijn meestal afstammelingen van immigranten uit de regio Kasjmir uit de 17e eeuw. De moskee werd gebouwd begin 18e eeuw. De moskee werd verwoest in de opstand in Tibet in 1959, maar weer herbouwd. Tijdens de Culturele Revolutie deed het gebouw dienst als kantoor. Tijdens de opstand in Tibet in 2008 werd de moskee afgebrand.
Лхасская соборная мечеть

Лхасская соборная мечеть (мечеть Хэбалинь, кит. 河坝林) — мечеть в Лхасе, центре Тибета. История Исторически ислам в Тибете появился в IX веке. Данная мечеть была построена в 1716 году и расширена в 1793 году, но сгорела от пожара. Мечеть была заново восстановлена в 1959 после занятия Тибета китайцами (см. НОАК). Для мусульман в этом регионе коммунисты ввели особые привилегии. Сейчас мусульманское население Лхасы составляет около 2000 человек, преимущественно хуэйцзу. Также есть тибетоязычные мусульмане. Всего в городе — 2 мечети и три святых могилы. Большой зал мечети занимает площадь 285 м2. Ссылки Lhasa’s Muslim Communities Mosques in Lhasa
Gyidui-Gräbergruppen der Tubo-Dynastie

Die Gyidui-Gräbergruppen der Tubo-Dynastie (chinesisch 吉堆吐蕃墓群, Pinyin Jíduī Tǔbō mùqún, englisch Gyidui Tubo Tombs), gelegen im Kreis Lhodrag im Regierungsbezirk Lhokha, Autonomes Gebiet Tibet, Volksrepublik China, stammen aus dem 7. bis 9. Jahrhundert. Es handelt sich um Gräber aus der Yarlung-Dynastie (7. – 9. Jahrhundert n. Chr.). Seit 2001 stehen sie auf der Denkmalliste der Volksrepublik China (5-182). Weblinks Tubo-Nationalität Mausoleen und Gräber