NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Derge Parkhang

The Dêrgê Barkang (pronunciation "Dehr-gheh", alternative names Derge Parkhang, Dege Parkhang, Derge Sutra Printing Temple, Dege Yinjing Yuan, Derge Barkhang, Dege Barkhang, Barkhang, Parkhang, Bakong Scripture Printing Press and Monastery; Tibetan: སྡེ་དགེ་པར་ཁང་, Wylie: sde dge par khang) is the barkang (printing house) associated to the Goinqên Monastery. Location and purpose Derge is a county seat in a high valley in Kham, an eastern district of traditional Tibet which is now part of China's Sichuan Province. The Derge Parkhang is a living institution devoted to the printing and preservation of Tibetan literature, a printing temple that holds the greatest number of Tibetan woodblocks in the world. Cultural significance The Derge Sutra Printing Temple (Parkhang in Tibetan) is one of the most important cultural, social, religious and historical institutions in Tibet; China has named it a National Protected Heritage Site. Founded in 1729 by Denba Tsering, the fortieth King of Derge (1678–1739) with the spiritual and literature assistance of the 8th Tai Situ Panchen Chokyi Jungne, the Derge Parkhang is an active center for publication of Tibetan Buddhist sutra, commentaries, and thangka as well as works of history, technology, biography, medicine and literature. Technique Books are still being made in the same way as they have been for almost three hundred years: handprinted from hand-carved wooden blocks. Cinnabar is used to colour the text red, in which workers can print eight to fifteen pages manually a minute, 2500 in a day, from wooden blocks that have already been engraved with text. Thirty printers are in working condition where printers work in pairs, one puts ink on wooden press, later cleaned in a trough, while the other rolls a piece of paper using a roller which is imprinted red with sayings of Buddha. References Dowdey, Patrick, Clifton Meador, Padma 'tsho, Pearl of the Snowlands: Buddhist Prints from the Derge Parkhang, Middletown, CT: Mansfield Freeman Center for East Asian Studies, 2008. External links http://www.degeparkhang.org/index-en.htm Archived 2015-02-16 at the Wayback Machine The official site of the Derge Parkhang (English)
Imprimerie de Dergué

L'imprimerie de Dergué ou Dergé Parkhang (tibétain : སྡེ་དགེ་པར་ཁང, Wylie : sde dge par khang, THL : Dergé Parkhang, chinois : 德格印经院 ; pinyin : dégé yìnjīngyuàn, aussi Dêgê ou Dergé) est une des trois plus importantes imprimeries tibétaines, située dans le bourg de Dergué, xian de Dêgê de la préfecture autonome tibétaine de Garzê, province du Sichuan, en République populaire de Chine, dans la région historique tibétaine du Kham. Elle a été fondée en 1729 par le 5e roi et 12e tusi de Dergué, Tenpa Tsering (tibétain : བསྟན་པ་ཚེ་རིང, Wylie : bstan pa tshe ring ; chinois : 登巴澤仁 ; pinyin : dēngbā zérén, 1678 ~ 1739). Depuis 1741, on y imprime notamment, par impression xylographique, le Kangyour, collection des textes attribués directement au Bouddha Siddhārtha Gautama, et le Tanjur, collection des commentaires sur les paroles du Bouddha Statut patrimonial Elle est protégée au niveau provincial sur la liste des monuments du Sichuan (n° de catalogue 112), depuis le 7 juillet 1980 et au niveau national sur la 4e liste des sites historiques et culturels majeurs protégés au niveau national pour le Sichuan avec le numéro de catalogue 183 depuis le 20 novembre 1996. Histoire L'imprimerie de Dergué fut fondée en 1729 par Tenpa Tsering, le 5e roi de Dergué, initiative à laquelle participa le 8e Taï Sitou Rinpoché Situ Panchen. Notes et références Annexes Bibliographie (ja) 川田進 (Kawata Susumu), « デルゲ印経院とデルゲ土司に見る 中国共産党のチベット政策 », Memoirs of the Osaka Institute of Technology, Series B, vol. 53, no 1,‎ 2008, p. 19-50 (lire en ligne [PDF]). Articles connexes Monastère de Derge Gonchen Portail des entreprises Portail de l’édition Portail de la gravure et de l'estampe Portail du Tibet Portail de la Chine Portail du bouddhisme
Lizhou Dam

The Lizhou Dam is a run-of-the-river hydroelectric arch dam on the Muli River in Muli Tibetan Autonomous County, Sichuan Province, China. The primary purpose of the dam is hydroelectric power generation, with its 355 MW power station located 14.5 km to the southeast of the dam. The difference in elevation between the reservoir and power station affords a hydraulic head (water drop) of 177 m (581 ft). Preliminary construction on the project began in 2009 and the superstructures were approved in 2011. Pouring of roller-compacted concrete for the dam began in 2012. The dam began to impound its reservoir in December 2015. Lizhou Dam started producing its power in 2016, when the whole facility was commissioned. See also List of dams and reservoirs in China List of tallest dams in China References
Lingbao-Pagode

Die Lingbao-Pagode (靈寶塔 / 灵宝塔, Língbǎo Tǎ) in Leshan in der Provinz Sichuan am östlichen Ufer des Flusses Min Jiang ist eine Miyan-Stil-Ziegelpagode mit dreizehn Dachvorsprüngen aus der Zeit der Tang-Dynastie. Tatsächlich hat sie nur fünf Stockwerke im Inneren. Ihre Form ähnelt der Kleinen Wildganspagode in Xi’an (Shaanxi). Sie ist nach dem Lingbao-Gipfel benannt, auf dem sie sich befindet. Es ist eine Pagode mit quadratischen Grundriss. Sie ist ca. vierzig Meter hoch. Die Pagode ist begehbar und liefert oben einen Blick auf Jiazhou. Die Pagode steht seit 2006 zusammen mit dem Großen Buddha von Leshan (Lèshān Dàfó 樂山大佛 / 乐山大佛) auf der Liste der Denkmäler der Volksrepublik China. Sie steht auch auf der Liste der Denkmäler der Provinz Sichuan. Literatur Zhongguo wenhua yichan cidian, Wenwu chubanshe 2009, ISBN 9787501024216 Weblinks china.org.cn: Lingbao Pagoda in Leshan of Sichuan Province - Englisch
Lingbao pagoda

A Lingbao pagoda (靈寶塔), ismeretes még Lingjün pagoda néven is, a lösani óriás Buddha közelében, egy hegytetőn, a Lingbao-csúcson áll. A pagodát a Szung-dinasztia idején (960–1279) építették. Tizenhárom emeletes, 29,9 méter magas. Belső része csak öt emeletre oszlik, a legfelső szintre kőlépcsők vezetnek. Téglából, habarcsból építették, helyenként vasrudakkal és fagerendákkal erősítették meg. 2006 óta szerepel a Kínai Népköztársaság, illetve Szecsuan tartomány műemléki listáján. Jegyzetek Források ↑ Tájékoztató tábla: Lingbao Pagoda. Helyszíni tájékoztató tábla. : |access-date= requires |url= (súgó)
Chengdu Greenland Tower

Der Chengdu Greenland Tower ist ein im Bau befindlicher superhoher Wolkenkratzer in Chengdu (Sichuan) in der Volksrepublik China. Es wird eine Höhe von 468 Metern mit 101 Stockwerken haben. Die Bauarbeiten begannen 2014 und werden voraussichtlich 2023 enden. Nach der Fertigstellung wird es das höchste Gebäude in Chengdu und im Südwesten Chinas sein. Beschreibung Die Form des Gebäudes ist von einem Eisberg inspiriert. Der Turm wird einen zentralen Bestandteil eines größeren Komplexes bilden, des Chengdu Greenland Centre, das aus einer Shopping Mall mit einem Konferenzzentrum, einer Brücke zum Hauptturm, einer Ausstellungshalle bestehen, zwei kleineren Wohnungstürmen von 173 und 166 Metern; und dem Hauptturm mit einer Reihe von Büroeinrichtungen und einem Luxushotel bestehen wird. Büroflächen mit einer Gesamtfläche von 120.000 Quadratmetern befinden sich im unteren Teil des Turms, wo die Etagen am größten sind, in der Mitte befindet sich ein Luxushotel mit 51.000 Quadratmetern. Siehe auch Liste der höchsten Gebäude in der Volksrepublik China Liste der höchsten Hochhäuser der Welt Einzelnachweise
Chengdu Greenland Tower

Chengdu Greenland Tower is an under construction supertall skyscraper in Chengdu, Sichuan, China. It will have a height of 468 metres (1,535 ft) with 101 floors. Construction began in 2014 and was halted in early 2019. Work resumed in mid-2020 but was halted again in 2023 when it was close to topping out at its full height. In April 2025 the Greenland Group announced construction would restart. It is projected that when it is completed, it will be the tallest building in Chengdu and southwestern China. Architecture and design Conforming with the cascade of skyscraper projects advancing in the city – particularly in the booming Dongcun blends a keen sense of functionalism with a gutsy, emboldened design that is set to rise above the rest. The tower forms a central component of a larger complex, Chengdu Greenland Center, which will consist of: a retail podium, complete with conference center, a bridge connecting to the main tower, and an exhibition hall; two smaller apartment towers of 173 and 166 meters; and the main tower, containing an array of office accommodations and a luxury hotel. The overall design of the complex interprets and integrates Chengdu's urban structure and local culture, representing the modern embodiment of Chinese traditional feng shui theory. The form of the tower was inspired by the unique ice mountain topography around the city, with an angled, mountainous façade that emulates the cool bluish hue of the rocky formations in deep winter. Like the mountain ridges reflecting the light of the sky and the valleys reflecting light from the earth, the tower will perform as a light sculpture to diffuse light from 360 degrees, creating a connection between the ground plane and the sky. A series of inset LED lights along the exterior will enhance this effect at night, causing the tower itself to be an enduring visual centerpiece for the larger development. Chengdu Greenland Tower's architecture and structure are married perfectly. The design fully considers the structural requirements of a supertall building in a high seismic zone, using a geometrical plan, a tapered form, and a high-performance damper bracing system to ensure the structure's stability and efficiency. The building also features an allotment of high-efficiency sustainability systems, including high-performance glass paneling on the exterior. Office space totaling 120,000 square meters will be situated in the lower part of the tower where the floors are largest, with a 51,000-square-meter luxury hotel in the middle. At the top, where space is at a premium, there will be 42,000 square meters of executive hosting space. See also List of tallest buildings in China List of buildings with 100 floors or more References
Chengdu Greenland Tower

El Chengdu Greenland Tower es un rascacielos superalto que está en construcción en la ciudad China de Chengdu. Su construcción comenzó en 2014 y se espera que termine en 2026, con una altura final de 468 metros y con 101 plantas, se convertirá en el rascacielos más alto de la ciudad de Chengdu, y en el 10º rascacielos más alto de China.​ Véase también Wuhan Greenland Center Dalian Greenland Center Anexo:Edificios más altos de China Referencias
Chengdu Greenland Tower

La Chengdu Greenland Tower est un gratte-ciel en construction à Chengdu dans la province du Sichuan en Chine. Les travaux ont débuté en 2014 et devraient prendre fin en 2022. Le bâtiment devrait atteindre 468 mètres de hauteur pour 100 étages. Le 8 mai 2017, la tour atteint une hauteur de 100 mètres. Voir aussi Liste des plus hauts gratte-ciel de Chengdu Liens externes Ressource relative à l'architecture : The Skyscraper Center Portail des gratte-ciel Portail de la Chine
Chengdu Greenland Tower

Il Chengdu Greenland Tower è un grattacielo in costruzione situato a Chengdu, nel Sichuan, in Cina. Avrà un'altezza prevista di 468 metri con 101 piani. La costruzione è iniziata nel 2014 e doveva concludersi nel 2018, ma l'ultimazione è stata rinviata al 2023. Progettato da Adrian Smith e Gordon Hill, al completamento diventerà l'edificio più alto di Chengdu e della Cina sudoccidentale. Architettura Il grattacielo costituisce una componente centrale di un complesso più grande, il Chengdu Greenland Centre, che sarà costituito da altri due grattacieli più piccoli da 173 e 166 metri. Gli spazi per uffici per un totale di 120 000 metri quadrati saranno situati nella parte inferiore della struttura, i piani centrali ospiteranno un hotel di lusso di 51 000 metri quadrati, mentre nella parte superiore, ci saranno 42 000 metri quadrati utilizzato per appartamenti. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Chengdu Greenland Tower Collegamenti esterni (EN) Chengdu Greenland Tower, su Skyscraper Center.
ГЕС Лудін

ГЕС Лудінг (泸定水电站) — гідроелектростанція у центральній частині Китаю в провінції Сичуань. Знаходячись між ГЕС Huángjīnpíng (вище по течії) та ГЕС Dàgǎngshān, входить до складу каскаду на річці Дадухе, правій притоці Міньцзян (великий лівий доплив Янцзи). В межах проекту річку перекрили кам'яно-накидною греблею із глиняним ядром висотою 80 метрів, довжиною 527 метрів та шириною по гребеню 12 метрів. Вона утримує водосховище з об'ємом 219,5 млн м3 (під час повені до 240 млн м3) та припустимим коливанням рівня поверхні в операційному режимі між позначками 1375 та 1378 метрів НРМ. Розташований на правобережжі за 1,1 км від греблі машинний зал обладнали чотирма турбінами типу Френсіс потужністю по 255,6 МВт (номінальна потужність станції рахується як 920 МВт), котрі використовують напір від 53 до 76 метрів (номінальний напір 64 метри). Вони забезпечують виробництво 3782 млн кВт·год електроенергії на рік, а після завершення розташованих вище станцій каскаду цей показник має становити 3989 млн кВт·год. Примітки
ГЕС Шавань

ГЕС Шавань (沙湾水电站) — гідроелектростанція у центральній частині Китаю в провінції Сичуань. Знаходячись між ГЕС Tóngjiēzi (вище по течії) та ГЕС Ангу, входить до складу каскаду на річці Дадухе, правій притоці Міньцзян (великий лівий доплив Янцзи). У межах проєкту річку перекрили комбінованою греблею висотою до 43 метрів та довжиною 700 метрів, яка включає бетонну гравітаційну ділянку та прилягаючу до неї ліворуч насипну секцію із бетонним облицюванням. Вона утримує водосховище з об'ємом 45,5 млн м3 та нормальним рівнем поверхні на позначці 432 метри НРМ (під час повені рівень може зростати до 432,6 метра НРМ, а об'єм — до 48,7 млн м3). Інтегрований у греблю машинний зал обладнали чотирма турбінами типу Каплан потужністю по 120 МВт, які використовують напір у 25 метрів та забезпечують виробництво 2407 млн кВт·год електроенергії на рік. Відпрацьована вода прямує по прокладеному паралельно річищу річки відвідному каналу довжиною 9 км, котрий дозволив збільшити доступний станції напір. Примітки
ГЕС Шеньсігоу

ГЕС Shēnxīgōu (深溪沟水电站) — гідроелектростанція у центральній частині Китаю в провінції Сичуань. Знаходячись між ГЕС Пубугоу (вище по течії) та ГЕС Zhěntoubà, входить до складу каскаду на річці Дадухе, правій притоці Міньцзян (великий лівий доплив Янцзи). В межах проекту річку перекрили бетонною гравітаційною греблею висотою 55 метрів, яка утримує водосховище з об'ємом 32,3 млн м3 (корисний об'єм 7,9 млн м3) та припустимим коливанням рівня поверхні у операційному режимі між позначками 655 та 660 метрів НРМ. Пригреблевий машинний зал обладнали чотирма турбінами типу Каплан потужністю по 165 МВт, які використовують напір у 40 метрів та забезпечують виробництво 3,2 млрд кВт-год електроенергії на рік. Примітки
Xingkang Bridge

The Xingkang Bridge or Luding Yaye Expressway Bridge as is a suspension bridge in Luding County, Sichuan, China that opened in 2018. The 285 m (935 ft) high deck is one of the highest in world. The bridge forms part of the G4218 Ya'an–Kargilik Expressway carrying traffic over the Dadu River. The bridge began construction in 2014 and opened in 2018. The main span of the bridge is 1,100 m (3,600 ft) making it one of the longest ever built. The bridge is located just 2 kilometres upstream from the Luding Dam and crosses the reservoir formed by the dam. Although the bridge is 285 metres above the original river the bridge sits 235 metres above the reservoir. The bridge was constructed as part of the new expressway from Ya'an to Kangding massively reducing travel times in the area. See also Luding Bridge Sichuan-Tibet Railway Dadu River Bridge List of bridges in China List of longest suspension bridge spans List of highest bridges References http://www.chinadaily.com.cn/china/2017-04/06/content_28815397.htm
Zhang-Fei-Tempel (Langzhong)

Der Zhang-Fei-Tempel (chinesisch 张飞庙, Pinyin Zhāng Fēi Miào, englisch Zhang Fei Temple) oder Ahnentempel des Markgrafen Zhang von Huan (张桓侯祠, Zhang Huanhou ci) in Langzhong (阆中市) am Jialing Jiang in der südwestchinesischen Provinz Sichuan wurde zu Ehren des Shu-Han-Generals Zhang Fei, einem chinesischen Militärführer der Zeit der Drei Reiche (220–280), errichtet, einem der Fünf Tigergeneräle von Shu Han und Waffenbruder von Liu Bei und Guan Yu. Zhang Fei liegt hier begraben. Der Tempel blickt auf eine Geschichte von über 1.700 Jahren zurück. Die heutigen Gebäude stammen aus der Zeit der Ming- und Qing-Dynastie. Der Tempel steht seit 1996 auf der Liste der Denkmäler der Volksrepublik China (4-158). Einzelnachweise
Zhaojue-Tempel

Der Zhaojue-Tempel (chinesisch 昭觉寺, Pinyin Zhaojue si, englisch Zhaojue Temple) in der Gemeinde Qinglong 青龙乡 des Stadtbezirks Chenghua von Chengdu in der südwestchinesischen Provinz Sichuan stammt aus der Zeit der Tang-Dynastie. Im Lauf der Geschichte hatte er mehrere Namen. Die heutigen Gebäude stammen größtenteils aus der Zeit der Qing-Dynastie. Er ist ein Nationaler Schwerpunkttempel des Buddhismus in han-chinesischen Gebieten. Weblinks Mingsi Zhaojue si (Memento vom 13. Oktober 2008 im Internet Archive) - Chinesisch Zhaojue temple (Memento vom 6. März 2012 im Internet Archive) - Englisch Chengdu Zhaojue si - Chinesisch
Zhaojue si

Zhaojue si (chiń. upr. 昭觉寺; chiń. trad. 昭覺寺) – chiński klasztor buddyjski szkoły chan, położony na północ od Chengdu. Największy klasztor w Chengdu. Historia klasztoru Klasztor ten został założony w okresie zhengguan (貞觀) w czasie panowania dynastii Tang, czyli pomiędzy 627 a 649 rokiem. Znajduje się u podnóża góry Weifeng (威風山) na północ od miasta Chengdu (成都) w prowincji Syczuan. Jest także znany jako "najlepszy klasztor chan w zachodnim Syczuanie" (川西第一禪林). Klasztor ten cieszył się opieką wielu cesarzy, którzy wyposażali go w królewskie stele. Jego oryginalna nazwa to Jianyuan (建元). W okresie xuanzong (唐宣宗) w czasie panowania dynastii Tang zmieniono nazwę na Zhaojue. Nazwa ta odnosi się do zasady Dharmy Buddy, iż "ten, który osiąga oświecenie, oświeca innych". W okresie shenzong (宋神宗) dynastii Song (1078–1085) klasztor otrzymał tytuł "Lasu Chan Dziesięciu kierunków (十方叢林)". W okresie chongning (1102–1106) dynastii Song, opatem klasztoru został mistrz chan i nauczyciel cesarski Yuanwu Keqin (圓悟克勤) (1063–1135) i klasztor otrzymał cesarski tytuł "Las Chan" (禪林). Teksty Keqina (Biyan lu) (Księga Błękitnej Skały) oraz Foguo Keqin chanshi xinyao (Mistrza chan Foguo Keqina podstawy umysłu) – wyniosły kulturę chińskiego chanu na najwyższy poziom i stały się klasycznymi tekstami dla późniejszych pokoleń mnichów i adeptów zen na całym świecie. Pod koniec swojego życia do tego klasztoru powrócił mistrz chan Huqiu Shaolong. Od okresu Tang w klasztorze tym przebywało wielu wybitnych mnichów i mistrzów chan, takich jak mistrz Xiumeng (休夢) (dynastia Tang), mistrzowie: Yanmei (延美), Chunbai (純白) i Yuanwu Keqin (dynastia Song), mistrz Pengshan Zhirun (彭山智潤) (dynastia Ming), mistrzowie: Zhangxue Tongzui (丈雪通醉) i Daokui (道魁) (dynastia Qing) oraz współcześnie mistrz Qingding (清定). Klasztor Zhaojue liczy się nie tylko w historii chińskiego buddyzmu, ale w wielkim stopniu przyczynił się do rozwoju buddyzmu zen w innych krajach. W okresie Kamakury (鎌倉時代) w Japonii były dwadzieścia cztery odłamy zen. Dwadzieścia z nich pochodziło właśnie z linii przekazu z klasztoru Zhaojue i to od Yuanwu Keqina. Dlatego nawet dziś wiele klasztorów japońskich uważa Zhaojue si za miejsce ich narodzin i klasztor przodków. Klasztor ten był kilkakrotnie niszczony. W okresie panowania dynastii Qing został odbudowany przez mnicha Poshana. Obecnie jest jednym ze 142 głównych klasztorów Chin. Adres klasztoru No.333 Zhaoqing Road, Chenghua District, Chengdu 610057, China Galeria Przypisy Bibliografia Strona internetowa. woodenfish.org. [zarchiwizowane z tego adresu (2014-02-27)]. (ang.) Linki zewnętrzne Filmik
Съчуан

Съчуан (на мандарински:四川省; пинин: Sìchuān) e провинция в централната част на Китай. Името й значи Четирите реки - Дзялиндзян, Миндзян, Ялундзян и Яндзъ, на която те са притоци. Страната е планинска, но с мек, субтропичен климат. Провинция Съчуан е най-многолюдната в Китай и е сред най-големите по площ. Административен център и най-голям град в провинцията е град Чънду. Съчуан е един от лидерите в производството на хранителни продукти в Китай - на първо място по добив на зърно и рапица (приложима и в производството на биодизел) и производител на около 20% от свинското месо в Китай, на второ – в консервната промишленост. Местната кухня се отличава с афинитет към лютивите ястия. Други отрасли, в които икономиката на тази провинция е силна са производството на коприна, добивът на природен газ (земен газ), финансовият сектор, производството на химически торове. Бележки Вижте също Земетресение в Съчуан (2008)
Sichuan

Il Sichuan (; 四川S, SìchuānP, lett. "Quattro fiumi") è una provincia della Repubblica Popolare Cinese. La capitale è Chengdu, altre città importanti sono Zigong (nota anche come Tzu-kung), Kangding e Litang. Geografia fisica La provincia ha un'estensione di 485 000 chilometri quadrati e una popolazione di 90 milioni di abitanti, il che ne fa la terza provincia più popolata della Cina. La popolazione è composta di 53 etnie diverse, tra cui le minoranze tibetana e Yi. Confina a nord con la provincia di Gansu, a nord-est con la provincia di Shaanxi, ad est con Chongqing, a sud-est con la provincia di Guizhou, a sud con la provincia di Yunnan, a ovest con la regione autonoma del Tibet e a nord-ovest con la provincia di Qinghai. Si trova nella parte sud-occidentale della Cina; è attraversata da diversi fiumi, tra cui il più importante è il Fiume Azzurro. Ad est è situata la depressione chiamata conca rossa, molto fertile e con un clima caldo ed inverni miti, ad ovest altopiani freddi e montagne che segnano l'inizio del Tibet. La provincia è anche uno degli habitat naturali del panda gigante. Storia Il Sichuan fu unito all'impero durante la dinastia Qin. Fece parte della Cina unificata del primo imperatore, da cui ottenne l'indipendenza nell'anno 24 d.C., ma dal X secolo è di nuovo parte della Cina. I confini della provincia furono modificati nel 1997, quando la città di Chongqing ottenne il rango di municipalità. Qui nacque il riformatore Deng Xiaoping. Economia L'economia è basata sulla produzione di cereali, bachi da seta e olio. Dispone anche di industrie metallurgiche, elettroniche e farmaceutiche. Nel Sichuan sono situate miniere di ferro ed altri minerali. Amministrazione Mappa della suddivisione amministrativa della provincia del Sichuan Educazione Università del Sichuan Voci correlate Cucina del Sichuan Terremoto del Sichuan del 2008 Dialetto sichuanese Pepe del Sichuan Altri progetti Wikinotizie contiene notizie di attualità sul Sichuan Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sul Sichuan Wikivoyage contiene informazioni turistiche sul Sichuan Collegamenti esterni Sito ufficiale, su sc.gov.cn. (EN) Charles Y. Hu, Yueh-Gin Gung Hu e Robert Lee Suettinger, Sichuan, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.