Обсерваторія Циндао

Обсерваторія Циндао — обсерваторія в Китаї, розташована на вершині гори Гуаньсян у районі Шинань міста Циндао. Комплекс заклали 1905 року. Обсерваторія Циндао колись була важливим науково-дослідним інститутом у Циндао й відіграла значну роль у розвитку метеорології та морської науки в Китаї. Обсерваторія Циндао, Сюйцзяхвейська обсерваторія в Шанхаї та Гонконгська обсерваторія колись були відомі як «три великі обсерваторії Далекого Сходу». Обсерваторія Циндао внесена до списку «Десяти найкращих мальовничих місць у Циндао». Її комплекс будівель зараз належить Північному флоту Народно-визвольної армії Китаю та Обсерваторії Пурпурної гори Китайської академії наук. Вона є частиною комплексу німецьких будівель Циндао, охоронної історико-культурної пам'ятки. Історія Заснування обсерваторії та початковий етап 23 липня 1896 року канонерський човен Військово-морських сил Німецької імперії зазнав аварії та затонув поблизу острова Моє в акваторії міста Жунчен провінція Шаньдун. Німецьке морське командування вирішило, що однією з причин цієї кораблетрощі була відсутність точного метеорологічного прогнозу. У 1898 році німецький географ Фердинанд фон Ріхтгофен у своїй праці «Шаньдун і його брама — затока Цзяочжоу» (нім. Schantung und seine Eingangspforte Kiautschou) запропонував перетворити Циндао в межах німецької концесії Цзяочжоу на науковий центр і збудувати там обсерваторію для задач морської метеорології. 1 березня 1898 року портовий гідрографічний відділ німецького флоту заснував у Циндао тимчасову установу для астрономічних і метеорологічних спостережень та топографічних вимірювань, яку 14 червня того ж року офіційно назвали Метеорологічно-астрономічною станцією (нім. Meteorologisch-astronomische Station). Вона розташовувалася в районі сучасної будівлі Поліцейського управління Циндао. Первісно вона здійснювала лише спостереження за температурою повітря, вологістю, опадами та вітром. Спостереження проводилися тричі на день, щоденно публікувалися метеорологічні карти й прогнози погоди, зокрема штормові попередження. У 1904 році було додано астрономічні спостереження та службу часу. 10 травня 1905 року станцію перенесли на гору Гуаньсян. У 1909 році посаду директора обійняв доктор астрономії Бруно Меєрман. Того ж року розпочали спостереження геомагнітного поля, землетрусів, припливів, сонячних плям і виконання топографічних зйомок. На той станція вже мала у своєму розпорядженні сейсмограф, магнітометри, меридіанний інструмент, часокулю та інше обладнання. У 1908 році розпочалося розширення станції до повноцінної обсерваторії. Німецьке об'єднання флотських товариств за кордоном (нім. Verband der Deutschen Flottenvereine im Auslande) надало на це 175000 золотих марок. 11 червня 1910 року на горі Гуаньсян розпочали будівництво головної будівлі обсерваторії за проєктом архітектора Гайнріха Шубарта. 1 січня 1911 року станцію офіційно перейменовано на Королівську обсерваторію в Циндао (нім. Kaiserliches Observatorium in Tsingtau), а Маєрман залишився на посаді директора. 9 січня 1912 року будівництво завершилося. Газети «Циндаоська нова газета» та шанхайська «Німецька нова газета» повідомили про урочисте відкриття обсерваторії. До початку Першої світової війни у 1914 році сфера діяльності обсерваторії охоплювала астрономію, метеорологію, сейсмологію, геомагнетизм, спостереження припливів, а також службу часу, топографічні та гідрографічні зйомки. Уздовж залізниці Цзяоцзі в Цзінані, у Вейсяні та в інших місцях діяло понад десять спостережних пунктів. Японський період окупації та «справа японського персоналу» Після захоплення Циндао японськими військами в листопаді 1914 року Обсерваторія Циндао була тимчасово передана під управління Японського флоту й перейменована на Метеорологічну станцію Ціндао. Через рік її підпорядкували Японській армії, передавши до відділу зв’язку Циндаоського гарнізону. Після реорганізації гарнізонних структур у 1917 році станцію безпосередньо підпорядковували цивільному відомству. У період японської окупації метеорологічна станція заснувала філії в передмістях Циндао — Ліцуні, Цанкоу, Фушаньсо й інших місцях, а також відкрила метеорологічні пости вздовж залізниці Цзяоцзі. У цей період установа зосереджувалася насамперед на розвитку метеорології: кількість щоденних спостережень збільшили до шести, додали спостереження за тривалістю сонячного сяйва, випаровуванням, напрямом і швидкістю руху хмар. Також проводили дослідження прибережного рибальства та морської хімічної промисловості Циндао, а також масштабні кліматичні обстеження всієї провінції Шаньдун. Водночас астрономічні спостереження, що здійснювалися в німецький період, відновлені не були. У грудні 1922 року уряд Китаю відновив контроль над Циндао. Згідно з додатком до «Детальної угоди щодо Шаньдунського питання», підписаної китайською та японською сторонами 1 грудня, після прийняття метеорологічної станції китайська сторона дозволяла японському персоналу тимчасово залишатися на посадах. Китайська сторона направила для прийняття установи метеорологів Цзян Бінжаня, Чжу Кецженя та астронома Гао Пінцзи. Однак японська сторона відмовилася передати станцію, мотивуючи це відсутністю в Китаї відповідних фахівців, і наполягала на повній передачі станції лише після їх підготовки. У результаті Цзян Бінжань та інші обмежилися проведенням церемонії прийняття, а фактичний контроль над установою залишився за японцями. У зв’язку з питанням прийняття метеорологічної станції Міністерство закордонних справ Китаю та управління торговельного порту Цзяоао неодноразово вели переговори з японським посланником у Китаї та генеральним консулом Японії в Циндао. У квітні 1923 року Ван Чженцін, уповноважений у справах врегулювання Шаньдунського питання, і японський посланник у Китаї Обата Юкіті узгодили документ «Порядок діяльності Метеорологічної станції Циндао» з восьми пунктів. Згідно з ним китайські фахівці допускалися до роботи на станції, однак технічні питання надалі залишалися під контролем японського персоналу. Наприкінці січня 1924 року Цзян Бінжань разом із кількома фахівцями прибув до Циндао для підготовки прийняття установи. 10 лютого Управління нагляду торговельного порту Цзяоао призначило Цзян Бінжаня директором Обсерваторії торговельного порту Цзяоао, а 15 лютого було офіційно прийнято Циндаоську метеорологічну станцію та створено Обсерваторію торговельного порту Цзяоао. Процес прийняття завершився 27 лютого. Після офіційного переходу обсерваторії під китайське управління японський персонал відмовився залишити установу, створивши на тій самій території окрему метеорологічну станцію. Вони й надалі використовували обладнання обсерваторії для спостережень і передавали дані до Японії. У травні 1924 року директор Метеорологічного управління Японії. Окада Такемацу відвідав обсерваторію з інспекцією та висловив «повне схвалення» стану її обладнання під управлінням Цзян Бінжаня та його колег. У жовтні того ж року колишній директор Метеорологічної станції Циндао Ірумада Такесі у своєму поданні зазначив, що «в Китаї вже є фахівці з метеорології, здатні самостійно відповідати за роботу, і бажано, щоб уряд Китаю якнайшвидше врегулював нерозв’язану справу, аби японський персонал міг повернутися на батьківщину». Проте японський уряд неодноразово затягував вирішення питання, унаслідок чого «справа японського персоналу» так і не була остаточно врегульована. Лише наприкінці 1937 року, під час евакуації японських громадян з Циндао, японські працівники остаточно залишили обсерваторію. Галерея Примітки Посилання Офіційний Сайт Обсерваторіі Циндао Архівовано квітень 11, 2021 на сайті Wayback Machine.