NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Xin Qiji

Xin Qiji (chinesisch 辛棄疾 / 辛弃疾, Pinyin Xīn Qìjí, W.-G. Hsin Ch’i-chi; geb. 28. Mai 1140; gest. 3. Oktober 1207), auch Jiaxuan 稼軒 / 稼轩, war ein chinesischer Schriftsteller, Kalligraph und General der Zeit der Song-Dynastie. Seine Ci-Gedichte sind wegen der Stärke ihres Stils, der Neuartigkeit ihrer Phantasie und der Tiefe ihrer Ideen ebenso hoch angesehen wie die von Su Shi (alias Su Dongpo). Seine gesammelten Werke sind unter dem Titel Jiaxuan changduanju 稼轩长短句 in der Sammlung Yingkan Song Jin Yuan Ming ben ci sishi zhong 影刊宋金元明本词四十种 enthalten. Literatur Deng Guangming 邓广铭: Jiaxuan ci biannian jianzhu 稼轩词编年笺注. Shanghai guji chubanshe, 1978 Irving Yucheng Lo: Hsin Ch’i-chi. Twayne, New York 1971 (Übersetzung von vierzig ci, mit ausführlichem Kommentar) Qiji Xin: Kiefern im Schnee: Gedichte. Aus dem Chines. übertr. und hrsg. von Monika Gänßbauer. Mit Kalligr. von Wang Weifan. Bochum : Projekt-Verl. 2011, ISBN 9783897332454, Edition Cathay ; Bd. 58 Weblinks Meiqin shilun 美芹十論 Einzelnachweise und Fußnoten
Xin Qiji

Xin Qiji (en chino, 辛棄疾; pinyin, Xīn Qìjí) (28 de mayo de 1140 - 3 de octubre de 1207) escritor chino de la dinastía Song. Sus poemas cantados son tan apreciados como los de Su Shi (alias Su Dongpo), por la fuerza de su estilo, lo novedoso de su imaginación y la profundidad de sus ideas. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Xin Qiji.
Синь Цицзи

Синь Цицзи́ (кит. трад. 辛棄疾, упр. 辛弃疾, пиньинь Xīn Qìjí, 28 мая 1140, Личэн (ныне Цзинань провинции Шаньдун) — 10 марта 1207) — китайский военный деятель и поэт времён империи Южная Сун. Биография Происходил из семьи военных, был воспитан в духе патриотизма и стремлении освободить северный Китай от господства чжурчжэней. О его молодости сохранилось мало сведений. Известно, что в 1160 году он возглавил отряд, который начал борьбу против чжурчжэней, действовавший сначала успешно, но спустя год разгромленный силами империи Цзинь, ввиду чего Синь Цицзи был вынужден с боями отступить на юг. Своими действиями, однако, он заслужил уважение при дворе империи Южная Сун и в том же 1161 году перешёл к ней на государственную службу, хотя его попытки убедить императора начать поход на север страны, чтобы отвоевать его у чжурчжэней, не имели успеха. После этого он решил готовиться к войне самостоятельно, чем вызвал подозрения в заговоре при дворе и в 1180 году был назначен главой Наньчанской управы в провинции Цзянси, но уже в 1181 году ушёл в отставку. В 1192 году его на некоторое время вновь призвали на дворцовую службу, однако вскоре он снова был отправлен в отставку из-за разногласий в отношении с империей Цзинь. В 1203 году началась война с чжурчжэнями, поэтому Синь Цицзи вновь был вызван на службу к императору. Однако самостоятельность и нежелание выслуживаться привели к конфликту с Хан Точжоу, фаворитом императора. В 1204 году он был снова отправлен в отставку. В 1207 году, во время нового противостояния Цзинь и Южной Сун, Синь Цицзи в очередной раз был вызван к императорскому двору, но не доехал до места назначения, скончавшись 10 марта того же года. Творчество Свои произведения писал в жанре цы, сохранилось 620 поэм его авторства, наиболее известные: «Цзясюань Ци», «На беседке города Цзянькан», «Воспоминание о древности на беседке Байга». Тематикой его поэм являются патриотизм, критика правителей-угнетателей, воспевание красот природы; для них характерны выразительность образов и различные стили. Библиография Синь Ци-Цзи. Стихи (перевод Михаила Басманова). М.: Гос. изд-во художественной литературы, 1961 - 132 с. Синь Цицзи. Стихотворения. Пред. М. Басманова. М., — Художественная литература. 1985. Deng, G. Annotated Papers of Xin Qiji (稼轩词编年笺注). Shanghai Antiquarian Press. 1993. ISBN 978-7-5325-1469-4. Примечания
Шин Ћићи

Шин Ћићи (кин: 辛棄疾; пин: Xīn Qìjí; 1140 — 1207) је био кинески песник, војсковођа, и државник Јужног Сунга. Живот Шин Ћићи је рођен у Тинану у Шантунгу. У том периоду, Џурџи су окупирали северну Кину, номадски народ пореклом из данашње северно-источне Кине, тада сматрани као варвари. Само је јужна Кина била под влашћу Хан кинеске Јужне Сунг династије. У његовом детињству деда му је причао о времену када су Хан Кинези владали севером и причао му да буде поштен човек и да тражи освету против варварске нације. Године 1161, као добровољац, Шин Ћићи се придружио Кенг Ћингу које је у Шантунгу подигао устанак против татара који су држали северну Кину. Устанак није успео али се он истакао као војсковођа. Једно време је био у државној служби. Стално је упућивао молбе престолу да крене у поход против Татара и поврати изгубљену централну равницу, али двор није обраћао пажњу на његове захтеве. Дела Постоји око 620 његових песама, све написане када је отишао на југ. Његова туга и озлојеђеност су нашли свој израз у ц-песми. Певао је о патриотским идеалима и подстицао народни отпор против најезде Ђина. Написао је и неколико песама пејзажа и пасторалних песама. Није се држао строгих правила ц-песме па је његов технички израз прилично слободан. Кроз ц-песме успео је да изрази богатији и сложенији садржај. Својим снажним стилом је утицао на касније песнике. Референце Литература Ђурђевић, Мирјана; Зечевић, Ада (1995). Антологија старе Кинеске поезије. Београд: Српска књижевна задруга. ISBN 86-379-057104.
Xin Qiji

Xin Qiji (辛棄疾, Xīn Qìjí), född 1140 i dagens Jinan, Shandong, död 1207 i Sydkina, kinesisk poet känd framförallt för sin cipoesi. Liksom flera andra poeter från Södra Songdynastin (en tid under vilken norra delen av Kina var ockuperad av främmande makt) är Xin känd och prisad som stor patriot. När Xin Qiji föddes var Shandong, hans födelseprovins, tagen av jurchen som del av deras Jindynasti och Xins morfar, Xin Zan, uppfostrade honom till motstånd. Han ledde också som 20-årig tvåtusen man i ett uppror men tvingades senare att flytta till södra Kina där Songdynastin fortfarande härskade. I Sydkina innehade han en rad officiella poster men fick aldrig stöd för sina militära planer utan kom tvärtom ofta att göra sig impopulär hos hovet som sökte förhandlingslösningar och förde en eftergiftspolitik. Som poet nämns han ofta tillsammans med Su Shi som en av de främsta representanterna för en viss stil av ci-poesi. Externa länkar Wikisource har originalverk som rör Xin Qiji.
Mezinárodní letiště Čching-tao Liou-tching

Mezinárodní letiště Čching-tao Liou-tching (čínsky v českém přepisu Čching-tao Liou-tching kuo-ťi ťi-čchang, pchin-jinem Qīngdǎo Liútíng Guójì Jīchǎng, znaky zjednodušené 青岛流亭国际机场, tradiční 青島流亭國際機場, IATA: TAO, ICAO: ZSQD) je mezinárodní letiště u města Čching-tao v provincii Šan-tung v Čínské lidové republice. Leží ve vzdálenosti přibližně třicet kilometrů severně od centra. V rámci pořadí nejrušnějších letiště podle počtu cestujících se v rámci celé republiky dlouhodobě drží v druhé desítce. V prosinci 2013 čínská vláda rozhodla o výstavbě nového mezinárodního letiště Čching-tao Ťiao-tung, které by mělo být dokončeno v roce 2019 a které nahradí Čching-tao Liou-tching. Odkazy Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Flughafen Qingdao-Liuting na německé Wikipedii a Qingdao Liuting International Airport na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu mezinárodní letiště Čching-tao Liou-tching na Wikimedia Commons
Flughafen Qingdao-Liuting

Der Qingdao Liuting International Flughafen (chinesisch 青島流停國際機場 / 青岛流亭国际机场, Pinyin Qīngdǎo Liútíng Guójì Jīchǎng, englisch Qingdao Liuting International Airport, IATA-Code: TAO, ICAO-Code: ZSQD) befand sich in Qingdao, in der Provinz Shandong von Volksrepublik China. Der Flughafen wurde vorrangig für nationale Verbindungen genutzt, international wurden beispielsweise Australien, Deutschland, Großbritannien, Hongkong, Indien, Indonesien, Japan, Kanada, Macao, Malaysia, Mongolei, Russland, Singapur, Südkorea, Taiwan, Thailand, USA und Vietnam angeflogen. Ab 2012 flog die Lufthansa ab Frankfurt Qingdao und Shenyang direkt an. Diese neue Flugverbindung der Lufthansa ab Frankfurt am Main Qingdao anzufliegen, damals noch via Shenyang, fand erstmals am 26. März 2012 statt. Der Flughafen Qingdao-Liuting war Heimatbasis und Drehkreuz für Qingdao Airlines, Shandong Airlines und China Eastern Airlines.(Stand Anfang 2019) Zwischenfälle Am 5. Januar 1947 wurde eine Curtiss C-46 Commando der China National Aviation Corporation (CNAC) (Luftfahrzeugkennzeichen XT-T51/121) im Anflug auf den Flughafen Qingdao-Liuting westlich davon gegen einen Berg geflogen. Bei diesem CFIT (Controlled flight into terrain) wurden alle 43 Insassen getötet, fünf Besatzungsmitglieder und 38 Passagiere. Am 2. Mai 1947 wurde eine Curtiss C-46/R5C-1 Commando des United States Marine Corps (USMC) (43-47033) auf dem Flughafen Qingdao-Liuting irreparabel beschädigt, als es am Boden zu einer Kollision mit einer Vought F4U-4 „Corsair“ kam. Es gab keine Todesfälle. Am 4. Juli 1947 wurde eine Curtiss C-46/R5C-1 Commando des United States Marine Corps (USMC) (Bu 50717) bei einem Landeunfall auf dem Flughafen Qingdao-Liuting irreparabel beschädigt. Es gab keine Todesfälle. Am 5. April 1948 machte eine Curtiss C-46/R5C-1 Commando des United States Marine Corps (USMC) (Bu 39550) nach einem Triebwerksausfall 29 Kilometer westlich des Flughafens Qingdao-Liuting eine Notlandung in einem schlammigen Gebiet. Alle vier Insassen überlebten den Unfall und wurden von chinesischen Kräften gefangen genommen. Weblinks Offizielle Website (chinesisch, englisch) Flughafendaten im Aviation Safety Network (englisch) Einzelnachweise
Qingdao Liuting International Airport

Qingdao Liuting International Airport (IATA: TAO, ICAO: ZSQD) was an airport that served the city of Qingdao in East China's Shandong province. It is located in Liuting Street, Chengyang District. Built in 1944, it is about 23 kilometres (14 mi) away from the center of Qingdao, and was a Class 4E civil international airport, one of the twelve major trunk airports in China. Liuting served as a hub for Shandong Airlines, Beijing Capital Airlines and Qingdao Airlines as well as a focus city for China Eastern Airlines. It was the city's main airport until it was replaced by the newly built Qingdao Jiaodong International Airport on 12 August 2021. History From 2004 to 2006, the airport underwent an expansion of its terminal as well as adding more parking spaces which was part of its initial 2010 goal to expand Liuting Airport to handle 5.2 million passengers annually or 2400 passengers and almost 120,000 tons of cargo hourly. The runway was also extended to its current length. Its IATA code is used for its former romanized name Tsingtao. In 2018, Qingdao Liuting was the 15th busiest airport in China with 24.53 million passengers. Due to its lack of room to expand as it is being surrounded by the city, in December 2013, the Chinese government approved the construction of Qingdao Jiaodong International Airport. All flights were transferred to Jiaodong Airport when it opened on 12 August 2021. Qingdao did not have a non-stop intercontinental air link until 29 March 2016, when Lufthansa's existing service to Frankfurt, Germany via Shenyang was upgraded to a non-stop flight to Frankfurt. Later in the year, Beijing Capital Airlines introduced service to Melbourne, Australia and Vancouver, Canada in early 2017. See also List of airports in China China's busiest airports by passenger traffic References External links Official website
Aeropuerto Internacional de Qingdao-Liuting

El Aeropuerto Internacional de Qingdao-Liuting (IATA: TAO, OACI: ZSQD) (en chino simplificado, 青岛流亭国际机场) fue un aeropuerto que sirvió a la ciudad de Qingdao, en la provincia de Shandong (China). Está ubicado a unos 30 kilómetros del centro de la ciudad. Qingdao es una ciudad focal para China Eastern Airlines y Shandong Airlines. De 2004 a 2006 sufrió una expansión de su terminal, así como la adición de más espacios de estacionamiento, que era parte de la meta inicial de 2010 en expandir el aeropuerto para manejar 5,2 millones de pasajeros al año o 2400 pasajeros y casi 120 000 toneladas de carga por hora. La pista se extendió también a su longitud actual. En 2014, Qingdao-Liuting era el decimocuarto aeropuerto más transitado en China, con 16 411 789 pasajeros.​ En diciembre de 2013, el gobierno chino aprobó la construcción del Aeropuerto Internacional de Qingdao-Jiaodong que sustituirá a Liuting como el principal aeropuerto de Qingdao.​ Aerolíneas y destinos Notas: Carga Estadísticas Ver fuente y consulta Wikidata. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Aeropuerto Internacional de Qingdao-Liuting. Web oficial
Aéroport international de Qingdao Liuting

L’aéroport international de Qingdao Liuting (code IATA : TAO • code OACI : ZSQD) est un aéroport qui dessert la ville de Qingdao, dans la province du Shandong en Chine. Il est situé à 31 km du centre-ville de Qingdao. Une extension de l'aéroport a été réalisée de 2004 à 2006. En 2011, l'aéroport de Qingdao Liuting a vu transiter 11 716 361 passagers, il était ainsi le 16e aéroport de Chine en nombre de passagers. L'aéroport a fermé en 2021, remplacé par l'aéroport de Qingdao-Jiaodong qui récupère ses codes AITA et OACI. Situation Statistiques Voir la requête brute et les sources sur Wikidata. Notes et références Portail de l’aéronautique Portail de la Chine
Csingtao Liuting nemzetközi repülőtér

A Csingtao Liuting nemzetközi repülőtér (IATA: TAO, ICAO: ZSQD) egy bezárt nemzetközi repülőtér Kínában, Csangsa közelében. 2018-as utasforgalma alapján Ázsia 40. legforgalmasabb repülőtere volt. 1944-ben épült, Csingtao központjától körülbelül 23 kilométerre fekszik, és egy 4E osztályú polgári nemzetközi repülőtér volt, Kína tizenkét fő repülőtere közé tartozott. A Liuting a Shandong Airlines, a Beijing Capital Airlines és a Qingdao Airlines központjaként, valamint a China Eastern Airlines fókuszvárosaként működött. 2021. augusztus 12-én az újonnan épült Csingtao Jiaodong nemzetközi repülőtér váltotta fel, addig a város fő repülőtere volt. Futópályák A repülőtér futópályái: 17/35 (3400 m, beton) Forgalom Az utasforgalom az elmúlt években az alábbi módon változott: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal A repülőtér aktuális időjárása a NOAA/NWS-től Baleset- és repülőesemény-történet az Aviation Safety Network adatbázisában
Port lotniczy Qingdao-Liuting

Port lotniczy Qingdao-Liuting (IATA: TAO, ICAO: ZSQD) – międzynarodowy port lotniczy położony 31 km od Qingdao, w prowincji Szantung, w Chińskiej Republice Ludowej. Obsługuje 14 tras międzynarodowych i 78 krajowych. Linie lotnicze i połączenia Ze względu na brak miejsca na rozbudowę w grudniu 2013 r. chiński rząd zatwierdził budowę międzynarodowego lotniska Qingdao Jiaodong. Wszystkie loty zostały przeniesione na lotnisko Jiaodong po jego otwarciu 12 sierpnia 2021 r. Przypisy Linki zewnętrzne Informacje o lotnisku - stan na październik 2006
Aeroporto Internacional de Qingdao Liuting

OAeroporto Internacional de Qingdao Liuting está localizado na cidade de Qingdao, Província de Xantum, República Popular da China, e serve como principal aeroporto da cidade. Está a cerca de 31 km da cidade de Qindao, e tem atualmente 14 rotas internacionais e 78 domésticas em operação. De 2004 a 2006, o aeroporto teve uma expansão no seu terminal, além de aumentar as vagas para estacionamento, como parte de sua meta inicial de expandir o Aeroporto de Liuting para uma capacidade de 5,2 milhões de passageiros anuais ou 2400 passageiros por hora e quase 120.000 de carga por ano. A pista teve sua extensão ampliada. Linhas Aéreas e Destinos Acesso O aeroporto fica 30 km ao norte da cidade, sendo conectado por táxi e ônibus aeroportuário. Ver também Anexo:Lista de aeroportos da República Popular da China Anexo:Lista de aeroportos mais movimentados da China Ligações externas Qingdao Liuting International Airport (available in Chinese)
Aeroportul Internațional Qingdao Liuting

Aeroportul Internațional Qingdao Liuting (IATA: TAO, ICAO: ZSQD) este un aeroport din Chengyang District⁠(d), Qingdao, Shandong, Republica Populară Chineză ce deservește zona Qingdao. Aeroportul a fost tranzitat în 2020 de 14.561.592 de pasageri. A fost numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 10 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Qingdao Liuting International Airport

Qingdao Liuting International Airport är en flygplats i Kina. Den ligger i provinsen Shandong, i den östra delen av landet, omkring 310 kilometer öster om provinshuvudstaden Jinan. Runt Qingdao Liuting International Airport är det mycket tätbefolkat, med 1 692 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Beizhai, 14,1 km öster om Qingdao Liuting International Airport. Runt Qingdao Liuting International Airport är det i huvudsak tätbebyggt. Genomsnittlig årsnederbörd är 771 millimeter. Den regnigaste månaden är juli, med i genomsnitt 247 mm nederbörd, och den torraste är januari, med 12 mm nederbörd. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Qingdao Liuting International Airport.
Pagoda Pizhi

La Pagoda Pizhi (en xinès: 辟支塔, en pinyin: Pìzhī Tǎ) és una pagoda xinesa del segle xi situada al Temple Lingyan, a Changqing, prop de Jinan, província de Shandong, República Popular de la Xina. Encara que es va construir originàriament el 753, durant el regnat de l'Emperador Xuanzong de Tang (r. 712–756), la pagoda actual és una reconstrucció de la Dinastia Song, entre 1056 i 1063, durant els últims anys del regnat de Song Renzong (r. 1022–1063). Aquesta pagoda de maó i pedra té una base octogonal i nou plantes, amb 54 m d'altura. Etimologia La paraula xinesa "pizhi" és una traducció de la paraula sánscrita pratyeka. El pratyeka és un dels tipus de Buda, una personalitat solitària que ha aconseguit la il·luminació després de la mort del Buda Gautama o Sakyamuni. Això s'aconsegueix mitjançant autoestudi i autoconeixement sense l'ajuda de professors o guies budistes. Per tant, la Pagoda Pizhi es va construir durant la Dinastia Song al segle xi dedicada a aquests pratyeka, fet poc comú entre les pagodes de la Xina. Descripció L'estructura principal de la pagoda és de maó, encara que la façana exterior té elements de pedra tallada. A la base de la pagoda hi ha un pedestal de pedra tallada als quatre costats amb escenes de la vida després de la mort budista i escenes de tortura a l'infern. Les plantes primera, segona i tercera tenen balconades sostingudes per típics dougong xinesos. De la planta quarta a la novena no hi ha balconades. L'agulla de ferro que corona la pagoda es compon d'un bol invertit, discs, un sol, una mitja lluna i una perla. S'usen cadenes de ferro per sostenir fermament l'agulla al terrat. En les crestes de cada cantonada es van col·locar petites estàtues de ferro de guàrdies celestials, aquest fet, feia creure que mantindria a les cadenes en el seu lloc. Un gran pilar de maó i una escala de maó porta fins a la cinquena planta, però solament l'escala de caragol fora de la pagoda permet pujar fins al cim, on se situa l'agulla. Aquesta configuració es veu sovint en pagodes de pedra, però rarament en pagodes de maó. Vegeu també Pagoda Budisme Referències
Pizhi Pagoda

The Pizhi Pagoda (Chinese: 辟支塔; pinyin: Pìzhī Tǎ) is an 11th-century Chinese pagoda located at Lingyan Temple, Changqing, near Jinan, Shandong province, China. Although originally built in 753 during the reign of Emperor Xuanzong of Tang (r. 712–756), the present pagoda is a Song dynasty reconstruction from 1056 until 1063, during the last reigning years of Emperor Renzong of Song (r. 1022–1063). This octagonal-based, nine-story-tall, brick-and-stone pagoda stands at a height of 54 m (177 ft). Etymology The Chinese word "pizhi" is a translation of the Sanskrit word pratyeka. The pratyeka is a type of buddha, a loner personality and one who has attained enlightenment after the death of the Sakyamuni Buddha. This is achieved by self-study and self-cultivation without the aid of Buddhist teachers or guides. Thus, the Pizhi Pagoda was built by the Song Chinese of the 11th century in dedication of these pratyeka, which is a rarity among pagodas in China. Features The basic structure of the pagoda is built of brick, although the exterior facade has carved stone elements. At the base of the pagoda is a stone pedestal carved on four sides with scenes of the Buddhist afterlife and torture scenes in Hell. The first, second, and third stories feature balconies supported by typical Chinese dougong brackets. From the fourth story until the ninth, there are only pent roofs and no balconies. The iron steeple crowning the top of the pagoda is composed of an inverted bowl, discs, a sun, a crescent, and a bead. Iron chains are used to keep the steeple firmly into place on the rooftop. Small iron statues of celestial guards were positioned on the corner ridges by each of the chains, which was believed to keep the chains firmly into place. A large brick pillar and brick stairway lead all the way up to the fifth floor, but only the winding staircase outside the pagoda allows one to traverse all the way to the top where the steeple is located. This arrangement is often seen in stone pagodas, but rarely in brick ones. See also Architecture of the Song dynasty Chinese architecture Chinese Buddhism Notes External links Pizhi Pagoda at China.org.cn
Pagoda Pizhi

La Pagoda Pizhi (en chino, 辟支塔; pinyin, Pìzhī Tǎ) es una pagoda china del siglo XI situada en el Templo Lingyan, Changqing, cerca de Jinan, provincia de Shandong, China. Aunque se construyó originalmente en 753, durante el reinado del Emperador Xuanzong de Tang (r. 712–756), la pagoda actual es una reconstrucción de la Dinastía Song, entre 1056 y 1063, durante los últimos años del reinado de Song Renzong (r. 1022–1063). Esta pagoda de ladrillo y piedra tiene una base octogonal y nueve plantas, con 54 m de altura.​ Etimología La palabra china "pizhi" es una traducción de la palabra sánscrita pratyeka. El pratyeka es uno de los tipos de Buda, una personalidad solitaria que ha alcanzado la iluminación tras la muerte del Buda Gautama o Sakyamuni. Esto se alcanza mediante autoestudio y autoconocimiento sin la ayuda de profesores o guías budistas. Por tanto, la Pagoda Pizhi se construyó durante la Dinastía Song en el siglo XI dedicada a estos pratyeka, lo que es poco común entre las pagodas de China.​ Descripción La estructura principal de la pagoda es de ladrillo, aunque la fachada exterior tiene elementos de piedra tallada. En la base de la pagoda hay un pedestal de piedra tallada en cuatro lados con escenas de la vida después de la muerte budista y escenas de tortura en el infierno. Las plantas primera, segunda y tercera tienen balcones sostenidos por típicos dougong chinos. De la planta cuarta a la novena no hay balcones. La aguja de hierro que corona la pagoda se compone de un cuenco invertido, discos, un sol, una media luna y una perla. Se usan cadenas de hierro para sostener firmemente la aguja en la azotea. En las crestas de cada esquina se colocaron pequeñas estatuas de hierro de guardias celestiales, lo que se creía que mantendría a las cadenas en su lugar. Un gran pilar de ladrillo y una escalera de ladrillo lleva hasta la quinta planta, pero solo la escalera de caracol fuera de la pagoda permite subir hasta la cima, donde se sitúa la aguja. Esta configuración se ve a menudo en pagodas de piedra, pero raramente en pagodas de ladrillo.​ Referencias Véase también Pagoda Arquitectura de China Budismo chino Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Pagoda Pizhi. La Pagoda Pizhi en China.org.cn