NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Wuhai Airport

Wuhai Airport (IATA: WUA, ICAO: ZBUH) is an airport in Wuhai, Inner Mongolia, China. It was opened in 2003. History Wuhai Airport was built under the 10th five-year plan. On March 25, 2002, the ground-breaking ceremony for Wuhai Airport was held. The airport was designed to handle 70,000 passengers per day by 2010, with a peak hourly capacity of 100 passengers per day. It was built to a 3C-level flight zone, with a runway 2,300 meters long and 45 meters wide, and a total investment of 145 million yuan. The airport was managed under a locally owned system and operated as a shareholding company. It officially commenced operations on December 12, 2003. The inaugural flight was operated by Hainan Airlines flight HU857 on the Beijing-Hohhot-Wuhai route, using a 32-seat twin-turboprop regional aircraft developed by Dornier Flugzeugwerke of Germany. In 2006, Wuhai Airport underwent its second phase of expansion, with a total investment of 26.5 million yuan. The runway was extended to 2,600 meters, and the apron area increased to 23,350 square meters, enabling full-load takeoffs and landings for aircraft up to the Boeing 737-800 model. In April 2008, the expansion project passed the flight procedure and minimum landing standard verification by the Civil Aviation Flight Inspection Center. On July 25, 2008, a Boeing 737-800 took off and landed twice from Wuhai Airport, testing the runway's smoothness and the functionality of the navigation lights. Following the successful test flights, the airport passed industry completion acceptance on July 26, 2008, and officially commenced operation. On December 17, 2019, the passenger throughput of Wuhai Airport reached 500,000, marking the first time the airport's passenger throughput had exceeded 500,000, far below the initial design target of 700,000 passengers by 2010. On December 5, 2009, the renovation and expansion project of the terminal area of Wuhai Airport commenced, and on August 15, 2010, the new terminal building was officially put into use. On September 23, 2023, SF Airlines launched its maiden voyage for grape cargo from Wuhai Airport, using a Boeing B737-800F aircraft. The dedicated flight carried 12 tons of grapes and other goods to various parts of the country. Infrastructure The airport is equipped with a runway with dimensions 2,300 by 45 metres (7,546 ft × 148 ft). Airlines and destinations See also List of airports in the People's Republic of China References
Aeroporto di Wuhai

L'Aeroporto di Wuhai (乌海机场S) (IATA: WUA, ICAO: ZBUH) è un aeroporto cinese situato a circa 12 km a nord del centro di Wuhai, nel distretto di Haibowan, nella regione autonoma della Mongolia Interna. La struttura, posta all'altitudine di 1 102 m (3 615 ft) s.l.m., è costituita da un terminal passeggeri, una torre di controllo e da una pista con superficie in cemento, lunga 2 300 m e larga 45 m (7 546 × 148 ft) con orientamento 01/19. L'aeroporto, gestito dall'amministrazione dell'aviazione civile della Cina (Civil Aviation Administration of China - CAAC), è aperto al traffico commerciale. Storia L'Aeroporto di WuhaiL'aeroporto venne realizzato nell'ambito del decimo piano quinquennale. La sua costruzione ebbe un costo di 145 milioni di renminbi (yuan). Secondo il quotidiano in lingua inglese China Daily lo scalo venne aperto nel dicembre 2003, con la compagnia aerea Hainan Airlines che effettuava voli di collegamento da e per Pechino. Nel dicembre 2019 lo scalo ha superato per la prima volta i 500 000 passeggeri. Statistiche PasseggeriAnno0100.000200.000300.000400.000500.000600.0002004200720102013201620192022PasseggeriTraffico annuale.mw-chart-1dbe5370636daa64533989d2907c2a7b5c06d5a3aa61fe5c8379375fb10fa35f1ebb06ddf3695a6e6779cc1b32c27ded2ae16f7cfd6f916a1593050561e5e3da__zr6130286-cls-32158612:hover{pointer-events:none}.mw-chart-1dbe5370636daa64533989d2907c2a7b5c06d5a3aa61fe5c8379375fb10fa35f1ebb06ddf3695a6e6779cc1b32c27ded2ae16f7cfd6f916a1593050561e5e3da__zr6130286-cls-32158613:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-1dbe5370636daa64533989d2907c2a7b5c06d5a3aa61fe5c8379375fb10fa35f1ebb06ddf3695a6e6779cc1b32c27ded2ae16f7cfd6f916a1593050561e5e3da__zr6130286-cls-32158614:hover{cursor:pointer}.mw-chart-1dbe5370636daa64533989d2907c2a7b5c06d5a3aa61fe5c8379375fb10fa35f1ebb06ddf3695a6e6779cc1b32c27ded2ae16f7cfd6f916a1593050561e5e3da__zr6130286-cls-32158615:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-1dbe5370636daa64533989d2907c2a7b5c06d5a3aa61fe5c8379375fb10fa35f1ebb06ddf3695a6e6779cc1b32c27ded2ae16f7cfd6f916a1593050561e5e3da__zr6130286-cls-32158616:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Note
Aeroportul Wuhai

Aeroportul Wuhai (IATA: WUA, ICAO: ZBUH) este un aeroport din Wuhai⁠(d), Mongolia Interioară, Republica Populară Chineză ce deservește zona 乌海市⁠(d)[[乌海市 (prefecture-level city in Inner Mongolia, China)|​]]. Aeroportul a fost tranzitat în 2022 de 287.981 de pasageri. Aeroportul dispune de o singură pistă. Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Wuhai Airport

Wuhai Airport är en flygplats i Kina. Den ligger i den autonoma regionen Inre Mongoliet, i den norra delen av landet, omkring 430 kilometer väster om regionhuvudstaden Hohhot. Runt Wuhai Airport är det tätbefolkat, med 411 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Wuhai, 12,0 km söder om Wuhai Airport. Trakten runt Wuhai Airport är ofruktbar med lite eller ingen växtlighet. Genomsnittlig årsnederbörd är 460 millimeter. Den regnigaste månaden är september, med i genomsnitt 82 mm nederbörd, och den torraste är januari, med 1 mm nederbörd. Källor
Ulanqab Stadium

The Ulanqab (Wulanchabu) Stadium (Chinese: 乌兰察布体育场) is a multi-purpose stadium in Ulanqab, Inner Mongolia, China. It has a seating capacity of 30,000. Construction began on 7 June 2005 and the stadium was opened in 2009, costing 230 million yuan to build. The stadium has been designated as the main venue for the 14th Inner Mongolia Games which will be held in Ulanqab in 2018. In preparation for the games, it was closed in June 2017 for comprehensive renovation and upgrading of facilities. References
Bayannur Tianjitai Airport

Bayannaoer Tianjitai Airport (IATA: RLK, ICAO: ZBYZ) is an airport serving the city of Bayannur in Inner Mongolia Autonomous Region, China. It is located in the town of Tianjitai in Wuyuan County, 33 kilometers from the city center. Construction began on 26 January 2010 with a total investment of 360 million yuan, and the airport was opened on 30 December 2011. History In October 2009, the National Development and Reform Commission approved the feasibility study report for the Bayannur Civil Airport in Inner Mongolia. Construction of Bayannur Tianjitai Airport began on January 26, 2010. The airport was positioned as a domestic feeder airport. It was designed to handle 230,000 passengers and 810 tons of cargo by 2020. The airport was designed as a 4C-level airport, capable of accommodating Boeing 737-800 and Airbus A320. In September 2011, the airport completed its flight calibration and was ready for trial flights. On November 1, 2011, a Boeing 737-800 aircraft landed on the runway, marking the successful test flight of Bayannur Tianjitai Airport. From November 1st to 3rd, 2011, the Civil Aviation Administration of North China organized an industry acceptance inspection at Bayannur Tianjitai Airport. The industry acceptance inspection for the new airport project was completed on November 3rd, 2011. The airport officially opened for operation on December 30, 2011. On March 26, 2019, the expansion plan for the apron and connecting taxiway at Bayannur Tianjitai Airport was approved by the Civil Aviation Administration of Inner Mongolia. On April 2, 2019, the project officially started. On November 27, 2019, the expansion project passed the final acceptance inspection. In November 2021, soil compaction tests revealed that the airport runway did not meet industry standards. Despite numerous compaction operations and other measures, the problem persists. The airport was closed for emergency repairs starting September 20, 2022. On October 27, 2022, the repair was completed and passed inspection. On October 30, the airport reopened for use. Facilities The airport has a runway that is 2,600 meters long and 45 meters wide (class 4C), a 7,076-square-meter terminal building with 2 aerobridges, and three aircraft parking bays. It is designed to handle 230,000 passengers and 810 tons of cargo annually by 2020. Airlines and destinations The airport is served by the following airlines: Statistics See also List of airports in China List of the busiest airports in China References
Aeroportul Bayannur Tianjitai

Aeroportul Bayannur Tianjitai (IATA: RLK, ICAO: ZBYZ) este un aeroport din Bayannur⁠(d), Mongolia Interioară, Republica Populară Chineză ce deservește zona 巴彦淖尔市⁠(d)[[巴彦淖尔市 (prefecture-level city in Inner Mongolia, China)|​]]. Aeroportul a fost tranzitat în 2022 de 83.130 de pasageri. A fost numit după zona deservită. Aeroportul dispune de o singură pistă. Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Bayannur Airport

Bayannur Airport (kinesiska: 巴彦淖尔机场) är en flygplats i Kina. Den ligger i den autonoma regionen Inre Mongoliet, i den norra delen av landet, omkring 330 kilometer väster om regionhuvudstaden Hohhot. Runt Bayannur Airport är det mycket glesbefolkat, med 6 invånare per kvadratkilometer. Trakten runt Bayannur Airport består i huvudsak av gräsmarker. Genomsnittlig årsnederbörd är 251 millimeter. Den regnigaste månaden är juni, med i genomsnitt 65 mm nederbörd, och den torraste är januari, med 1 mm nederbörd. Källor
Llac Juyan

El llac Juyan (en xinès: 居延海; Wade-Giles: Chüyen Hai; mongol: Gaxun Nuur, Goshun Nur per al llac occidental, Sogo Nur per al llac oriental) és un antic llac al desert de Gobi de la Mongòlia Interior a lliga d'Alxa prop de Xinjiang oriental. Tenia una àrea de 267 km² el 1958, de 213 km² el 1960, i es va assecar el 1961. La conca del llac Juyan cobreix una àrea d'aproximadament 10.000 km². El llac Juyan és un dels tres antics llacs terminals situats al riu Hei (Riu Negre) que formaven un gran delta interior entre les muntanyes Qilian i el massís de l'Altai. La conca va tenir un paper important en temps antics i històricament va formar part del corredor de l'Hexi entre el segle ii aC i el segle viii. Khara-Khoto fou una de les ciutats medievals que es despoblaren després de la dessecació del llac. Referències
Lago Juyan

Il lago Juyan (cinese:居延海, Chüyen Hai; mongolo: Gaxun Nuur, Goshun Nur per il lago occidentale, Sogo Nur per quello orientale) è un ex lago situato nel deserto del Gobi, in Mongolia Interna occidentale, nella Lega dell'Alxa vicino al confine dello Xinjiang orientale. Goshun Nur aveva una superficie di 267 km2 nel 1958, di 213 nel 1960, e si è completamente prosciugato nel 1961. Il bacino del lago Juyan è un territorio raramente umido che copre un'area di circa 10 000 km2. Il lago Juyan è uno dei tre vecchi laghi situati sui lati del fiume Hei (Fiume nero), che formavano un grande delta tra Qilian ed i Monti Altai. I confini del bacino sono formati dai monti Mazong Shan ad ovest, dagli Heli Shan e Longshou Shan a sud, dagli Helan Shan e Lang Shan ad est e dai Monti Altai mongoli a nord. Storia Il bacino ha giocato un importante ruolo in tempi antichi, e faceva parte del corridoio di Gansu tra il II secolo a.C. e l'VIII secolo d.C. Il bacino del lago Juyan si trova lungo la via della seta settentrionale, che misurava 2600 km ed univa la capitale cinese di Xian all'Occidente, passando dai monti Pamir per sbucare a Kashgar prima di giungere in Partia. Secondo C.Michael Hogan questa tratta diventò fiorente dopo che la dinastia Han cacciò le tribù settentrionali nell'ultima parte del I millennio a.C. Bibliografia B., Wünnemann, K. Hartmann, Morphodynamics and Paleohydrography of the Gaxun Nur Basin, Inner Mongolia, China, 2002, in: Zeitschrift für Geomorphologie, vol. 126, pp. 147–168. C.Michael Hogan, Silk Road, North China, Megalithic Portal, ed. A. Burnham Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su lago Juyan
Zabaikalsk

Zabaikalsk (rus: Забайка́льск) és un assentament de tipus urbà o Possiólok (Поселок) del Krai de Zabaikàlie, a Rússia, centre administratiu del raion homònim. Localitzat a la frontera russoxinesa, oposat a Manzhouli. L'autopista russoxinesa AH6 passa a través de la localitat. L'illa d'Abagaitu, antigament en disputa, es troba uns 100 km a l'est, en el riu Argun. Història La ciutat va ser fundada en 1904 com una estació (Razyezd 86) al Transmanxurià. Des del 1924 es va estacionar aquí un destacament de guàrdia fronterera. Després del conflicte sinosoviètic de 1929, l'estació va ser rebatejada com otpor ("repulsa"). Fins a mitjans de la dècada de 1930, Razyead 86/Otpor tenia poca importància com a estació, ja que totes les formalitats frontereres es duien a terme a l'estació de Matsievskaia (més endins de Rússia) i a Manzhouli, al costat xinès de la frontera. L'estació va ser engrandida a mitjans d'aquesta dècada, després de la venda del ferrocarril del costat xinès per l'URSS a Manchukuo i ser convertit des de l'amplada de via rus a l'amplada de via xinès. Per aquesta raó, Otpor va esdevenir l'última estació amb amplada de via rus, és a dir era l'estació canviador d'amplada. Seria molt important el 1945, com a una de les bases de la invasió russa de Manxúria, després de la qual es va reconvertir el ferrocarril a l'amplada de via rus. La importància de l'estació no es va veure alterada, ja que era la via de comunicació ferroviària principal entre Rússia i la Xina Comunista. A petició del govern xinès, el 1958, la localitat va ser rebatejada com a Zabaikalsk («La ciutat més enllà del Baikal»). Demografia Transport Zabaikalsk/Manzhouli és una de les tres connexions directes entre els ferrocarrils rus i xinès (els altres dos estan al krai de Primórie, més a l'est, encara que gran part del trànsit entre la Xina i Rússia es dóna a través de Mongòlia. La via que arriba aquí part del Karimskaia, a l'est de Txità. Originalment (fins a 1916) aquesta línia formava part de la principal ruta ferroviària entre Moscou i Vladivostok, que tallava per Manxúria sobre l'antic Transmanxurià. ramal meridional a través de la Xina, es va limitar a ser una via d'enllaç a la Xina. També passa per la localitat la carretera A166 que ve de Txità. Personalitats Lídia Bobrova, directora de cinema. Referències Enllaços externs Wikivoyages (anglès)
Zabajkalsk

Zabajkalsk (rusky Забайкальск) je sídlo městského typu v Zabajkalském kraji v Ruské federaci. Při sčítání lidu v roce 2010 měl přes jedenáct tisíc obyvatel. Poloha a doprava Zabajkalsk leží v suché stepi na jihu Daurije přímo na čínsko-ruské státní hranici naproti čínskému městu Mandžuli patřícímu do Vnitřního Mongolska. Od Čity, správního střediska Zabajkalského kraje, je vzdálen přibližně 400 kilometrů jihovýchodně. Je zde železniční dopravní přechod a končí zde dálnice A350 z Čity přes Aginskoje. Historie Dějiny Zabajkalsku začínají stavbou Čínské východní dráhy v roce 1897, kdy zde vznikla poslední stanice, než trať opustila území ruského impéria. V době čínsko-sovětského konfliktu v roce 1929 se zdejší osídlení začalo nazývat Otpor. V roce 1954 bylo povýšeno na sídlo městského typu a v roce 1960 přejmenováno na Zabajkalsk. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Sabaikalsk na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zabajkalsk na Wikimedia Commons
Sabaikalsk

Sabaikalsk (russisch Забайкальск) ist eine Siedlung städtischen Typs in der Region Transbaikalien (Russland) mit 11.769 Einwohnern (Stand 14. Oktober 2010). Geographie Die Siedlung liegt in der trockenen Steppenlandschaft des südlichen Dauriens, gut 400 Kilometer südöstlich der Regionshauptstadt Tschita, unmittelbar an der Grenze zur Volksrepublik China. Jenseits der Grenze liegt etwa zehn Kilometer südöstlich die Großstadt Manjur. Die Siedlung Sabaikalsk ist seit 1967 Verwaltungszentrum des gleichnamigen Rajons Sabaikalsk. Geschichte Die Geschichte des Ortes begann mit dem Bau der Chinesischen Osteisenbahn, Teil der ursprünglichen Strecke der Transsibirischen Eisenbahn ab 1897, als hier die Ausweichstelle Nr. 86 (Rasjesd No. 86) als letzte Station auf dem Territorium des Russischen Reiches errichtet wurde, um die eine kleine Siedlung entstand. Der Betrieb auf diesem Abschnitt wurde am 25. Oktober 1901 aufgenommen; als Gründungsjahr des Ortes gilt 1904 (nach anderen Angaben bereits 1900). Während des sowjetisch-chinesischen Grenzkriegs erhielten der Ort und die Station 1929 den Namen Otpor, russisch für Abwehr, Widerstand. 1954 wurde der Status einer Siedlung städtischen Typs verliehen. Den heutigen Namen erhielt sie 1960, abgeleitet von russischen Sabaikalje für Transbaikalien. Bevölkerungsentwicklung Anmerkung: Volkszählungsdaten Wirtschaft und Infrastruktur Sabaikalsk ist Grenzbahnhof an der ehemaligen Chinesischen Osteisenbahn, der heutigen Strecke Karymskaja–Sabaikalsk der Transbaikal-Eisenbahn (Regionalverwaltung der Russischen Eisenbahnen). Sie liegt bei Streckenkilometer 6658 ab Moskau, unmittelbar vor der Grenze zu China und etwa zehn Kilometer von der ersten chinesischen Station Manjur entfernt (frühere Form Manzhouli; russisch, und von Streckeneröffnung bis in die 1930er Jahre offiziell Маньчжурия/Mantschschurija, für Mandschurei). Auch die Fernstraße A350 von Tschita, Teil der asiatischen Fernstraße AH6, überquert hier die Grenze. Der Straßengrenzübergang wurde 1998 stark erweitert neu errichtet und ist heute einer der größten Russlands. Grenzverkehr und damit verbundener Handel sind die Hauptwirtschaftsfaktoren. Etwa 60 Prozent der auf dem Landwege zwischen Russland und der Volksrepublik China transportierten Güter überqueren bei Sabaikalsk die Grenze. Daneben gibt es Betriebe der Lebensmittelindustrie. Weblinks Einzelnachweise
Zabaikalsk

Zabaikalsk (en ruso: Забайка́льск) es un asentamiento de tipo urbano o posiólok (Посёлок) del krai de Zabaikalie, en Rusia, centro administrativo del raión homónimo. Localizado en la frontera ruso-china, opuesto a Manzhouli. La autopista ruso-china AH6 pasa a través de la localidad. La isla de Abagaitu, antiguamente en disputa, se encuentra unos 100 km al este, en el río Argún. Historia La ciudad fue fundada en 1904 como una estación (Razyezd 86) en el Transmanchuriano. Desde 1924 se estacionó aquí un destacamento de guardia fronteriza. Tras el conflicto sino-soviético de 1929, la estación fue rebautizada como otpor ("repulsa").​ Hasta mediados de la década de 1930, Razyead 86/Otpor tenía poca importancia como estación, ya que todas las formalidades fronterizas se llevaban a cabo en la estación de Matsiyevskaya (más dentro de Rusia) y en Manzhouli, en el lado chino de la frontera. La estación fue agrandada a mediados de esa década, tras la venta del ferrocarril del lado chino por la URSS a Manchukuo y ser convertido desde el ancho de vía ruso al ancho de vía chino. Por esta razón, Otpor se convirtió en la última estación con ancho de vía ruso, es decir era la estación cambiador de ancho. Sería muy importante en 1945, como una de las bases de la invasión rusa de Manchuria, tras la que se reconvirtió el ferrocarril al ancho de vía ruso. La importancia de la estación no se vio alterada, ya que era la principal vía de comunicación ferroviaria entre Rusia y China Comunista. A petición del gobierno chino, en 1958, la localidad fue rebautizada como Zabaikalsk («La ciudad más allá del Baikal»).​ Demografía Transporte Zabaykalsk/Manzhouli es una de las tres conexiones directas entre los ferrocarriles ruso y chino (los otros dos están en el krai de Primorie, más al este, aunque gran parte del tráfico entre China y Rusia se da a través de Mongolia. La vía que llega aquí parte del ferrocarril Transiberiano a la altura del enlace de Karymskaya, al este de Chitá. Originalmente (hasta 1916) esta línea formaba parte de la principal ruta ferroviaria entre Moscú y Vladivostok, que cortaba por Manchuria sobre el antiguo Transmanchuriano. Tras la apertura de la ruta moderna del Transiberiano, situada enteramente en territorio ruso, este ramal meridional a través de China, se limitó a ser una vía de enlace a China. También pasa por la localidad la carretera A166 que viene de Chitá. Personalidades Lidia Bobrova, directora de cine. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Zabaikalsk. Guía turístico - Wikiviajes. (en inglés) World Cargo News Steelguru
Zabaïkalsk

Zabaïkalsk (en russe : Забайкальск) est une commune urbaine du kraï de Transbaïkalie, en Russie. Sa population s'élevait à 11 255 habitants en 2010. Géographie Histoire La ville a été fondée en 1904 en tant que gare no 86 (Razyezd 86, boucle passante no 86) sur le Chemin de fer de l’Est chinois. Depuis 1924, un détachement des gardes-frontières a été posté là. Au lendemain du conflit sino-soviétique de 1929 la station a été rebaptisée отпор («Repousser/refoulement»). Jusqu'au milieu des années 1930, Razyezd 86/Otpor a peu d'importance en tant que gare, puisque la gestion douanière du trafic est gérée plus à l'intérieur du pays, à Matsiyevskaya et à Manzhouli, pour la Chine. La gare fut agrandie dans les années 1930, après la modification de l'écartement des rails. Elle joua un rôle très important en 1945, puisqu'elle était la tête de pont de l'invasion soviétique de la Mandchourie. L'importance de cette gare s'est maintenue puisqu'elle était sur la principale ligne reliant la république populaire de Chine et l'Union soviétique. À la demande de la Chine, en 1958, les Soviétiques abandonnèrent le nom d'Otpor (en russe : отпор) au profit de Zabaïkalsk. Population Recensements (*) ou estimations de la population : Transports La liaison Zabaïkalsk-Manzhouli est l'une des trois liaisons directes entre la Russie et les chemins de fer chinois. Les deux autres se trouvent dans le kraï de Primorsk bien plus à l'est. Elle est desservie par la branche sud du Transbaïkal (Южный ход Забайкальской железной дороги). Depuis 2005, un certain nombre de projets ont été réalisés pour augmenter la capacité de la Branche Sud et ses prolongements chinois. Le but était de permettre aux rails d'accueillir 30 trains dans chaque direction en 2010, chacun comportant jusqu'à 71 voitures. En 2005, le poids maximal des trains empruntant la ligne avait déjà été augmenté, passant de 4 000 à 6 300 tonnes. Notes et références Liens externes (ru) Cartes topographiques Portail de la Russie Portail de la Sibérie
Zabajkalszk

Zabajkalszk (oroszul: Забайкальск) városi jellegű település Oroszország ázsiai részén, a Bajkálontúli határterületen, a Zabajkalszki járás székhelye. Elhelyezkedése Vasútállomás és fontos határátkelőhely az orosz-kínai határon, Csitától vasúton 459 km-re délkeletre, szemben a kínai Mǎnzhōulǐ-val (oroszul: Маньчжурия). A Csitából induló A-350 jelű autóút végpontja. Környéke vízhiányos, száraz sztyepp. Története Vasúti kitérőként létesítették 1900 körül. 1954-től városi jellegű település, 1960-tól neve Zabajkalszk (jelentése: 'Bajkálontúli'). Korábbi neve (1929-től) Otpor. 1967-ben lett járási székhely. A határátkelőt 1998-ra korszerűsítették és bővítették. Népessége 1989-ben kb. 7500 fő 2002-ben 10 210 fő 2010-ben 11 769 fő volt. Jegyzetek Források "Zabajkalszk" (orosz nyelven). Enciklopegyija Zabajkalja.
Zabajkal'sk

Zabajkal'sk (in russo Забайкальск?) è un insediamento di tipo urbano della Russia, centro amministrativo del distretto Zabajkal'skij nel Territorio della Transbajkalia. Il villaggio si trova presso la stazione Zabaikal'sk della Ferrovia Transbaijkal (presso il confine russo-cinese). Dista 46 km dal confine di stato con la Mongolia e si trova 486 km a sud-est di Čita. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Zabajkal'sk Collegamenti esterni Sito ufficiale, su zabaykalsk.ru. (RU) Забайкальск, su ez.chita.ru. URL consultato il 27 aprile 2024.