Цзюцюань (космодром)

Цзюцюа́нь 酒泉 (попередня назва — Чанченцзе, Шуанченцзи) — китайський космодром. Діє з 1958 року. Розташований на краю Бадань-Цзіліньської пустелі в низовині річки Хейхе, названий за містом Цзюцюань, яке є найближчим великим населеним пунктом від космодрому (відстань 280 км). Розташування Це найперший і до 1984 р. єдиний ракетно-космічний полігон Китаю. Він був побудований в 1962 році і називався полігон Шуанчензи. Стартовий комплекс Цзюцюань розташований в пустелі Гобі провінції Ганьсу за 170 км на північ від м. Цзюцюань. Його умовний географічний центр має координати: 41гр. 3 хв. півн.ш. і 100 гр. 0 хв. с.д. Технічна характеристика На території стартового комплексу знаходяться дві пускові установки з вежами наземного живлення і загальною вежею обслуговування. Окремі ступені ракет-носіїв (РН) і корисне навантаження перевозяться на стартовий майданчик і там робиться остаточна збірка РН. 30 км на південь від стартового комплексу розташована технічна позиція. На її території є два монтажно-випробувальні корпуси, де робиться збірка, перевірка і передполітна підготовка РН і КА. У адміністративно-господарській зоні знаходяться центр управління, електростанція і житло для обслуговчого персоналу. Ця зона пов'язана залізницею і шосейною дорогою з аеропортом, розташованим 94 км на південь від стартового комплексу. З полігону Цзюцюань в 1970 — 71 рр. робилися запуски перших китайських супутників РН CZ — 1. У подальші роки, після модернізації полігону, запускалися РН FB — 1 (1972—1981гг.), РН CZ — 2A (1974—1978гг.), РН CZ — 2C (1982—1993гг.) і РН CZ — 2D (1992—1999 рр.). За період з 1970—1996 рр., з космодрому Цзюцюань було виконано 28 космічних запусків, з них 23 — успішно. На низькі орбіти виводилися в основному розвідувальні супутники і КА для дистанційного зондування Землі. Сектор азимутів пусків РН знаходиться в межах 115—137 град., діапазон нахилів орбіт КА 63-70 град. У 90-і роки у Китаю з'явилася можливість надавати комерційні послуги іншим державам з виведення корисних навантажень на навколоземні орбіти. Проте, через своє географічне положення і обмежений сектор азимутів пуску космодром Цзюцюань не здатний забезпечити широкий спектр таких послуг. Тому прийнято рішення зробити цей космічний центр головною базою для запуску керованих космічних кораблів. З цією метою на космодромі Цзюцюань в 1999 році побудували новий стартовий комплекс і будівлю для вертикальної збірки нових потужних РН CZ — 2F. Ця будівля дозволяє робити збірку одночасно трьох-чотирьох РН з подальшим транспортуванням ракет до місця запуску на рухливому стартовому столі у вертикальному положенні, як це робиться в США з системою Space Shuttle. Новий стартовий комплекс використовуватиметься і для запуску нового носія CZ — 2E (A), здатного у рамках пілотованої космічної програми Китаю вивести на орбіту станцію з модулями масою до 14 т. З нового стартового комплексу космодрому Цзюцюань 21 листопада 1999 року був успішно здійснений запуск багаторазового космічного корабля «Шень Чжоу». Це величезне технічне досягнення Китаю. Для здійснення пілотованої програми в Китаї був створений новий комплекс управління, що включає центр управління польотами (ЦУП) в Пекіні, наземні і командно-вимірювальні пункти. За заявою космонавта Валерія Рюміна, Китайський Центр управління польотами кращий, ніж в Росії і США. Такого центру немає ні в одній країні світу. У головному залі ЦУПа в п'ять рядів розташовано понад 100 терміналів відображення інформації фахівцям групи управління, а на торцевій стіні — чотири великі екрани відображення, на які може бути виведене тривимірне синтезоване зображення. Для управління кораблем «Шень Чжоу» використовувалося не менше трьох наземних пунктів на території Китаю і два закордонні пункти: в Карачі (Пакистан) і в Мозамбіку. Крім того, Китай розгорнув чотири морські пункти «Юаньван», підлеглих Департаменту морського моніторингу і контролю за польотом супутників. Для забезпечення першого польоту космічного корабля «Шень Чжоу» були виведені кораблі: в Тихий («Юаньван-1» і «Юаньван-2»), Атлантичний («Юаньван-3») і Індійський («Юаньван-4») океани в райони на південь від Японських островів, на схід від островів Кермаден, на захід від Південної Африки і на південний захід від Австралії. За заявою представників Департаменту, після скерування корабля «Юаньван-3» в Атлантичний океан китайська система моніторингу і контролю за польотами космічних апаратів набула глобального характеру. За повідомленням агентства Сіньхуа, корабель «Юаньван-3» був обладнаний новітніми електронними приладами і комп'ютерами, необхідними для збору усієї інформації, що має відношення до польоту заданого космічного корабля. У перспективі Китай планує створити сімейство нових РН CZ — 5, що працюють на кисні і гасі. Ці РН планується запускати також з нового стартового комплексу космодрому Цзюцюань. Основні хронологічні події Відкритий 20 жовтня 1958 року; Вересень 1960 року — з космодрому було успішно запущено першу ракету близької дії радянського виробництва, що працювала на китайському паливі; 5 листопада 1960 року — успішно пройшов запуск першої ракети китайського виробництва Дунфен-1; Жовтень 1966 року — успішно проведено випробувальний пуск ракети, яка несла ядерну боєголовку; 1970 рік — запуск першого штучного супутника Землі (ШСЗ) «Дунфанхун»; У листопаді 1975 року був успішно запущений перший супутник фоторозвідки багаторазового використання; Травень 1980 року — запущено РН далекого радіуса дії; У вересні 1981 року — за допомогою однієї ракети було успішно виведено на орбіту три ШСЗ; Серпень 1987 року — перший комерційний запуск іноземного супутника; 20 листопада 1999 року — успішно запущено непілотований космічний човен «Шеньчжоу»; 15 жовтня 2003 року — з космодрому Цзюцюань на космічному човнику «Шеньчжоу» вирушив у космічну мандрівку перший китайський космонавт; Жовтень 2021 року; 21 листопада 2023 року — за допомогою супутникових зображень системи відстеження розвитку космічної галузі Китаю, зафіксовано вибухи на випробувальному полігоні космодрому Цзюцюань. Див. також Китайське державне космічне управління Список космічних запусків Примітки Посилання Про китайський космодром Цзюцюань // газета «Женьмінь Жибао» Павленко Л. Я. (ГКБ «Південне») Космодроми Китаю // Space-Inform, Kyiv, 2001