NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Flaga olimpijska

Flaga olimpijska – symbol igrzysk olimpijskich w formie prostokątnej flagi przedstawiającej na białym tle pięć złączonych pierścieni. Symbol olimpijski zaprojektował inicjator wskrzeszenia idei olimpijskiej, baron Pierre de Coubertin w 1912, a flagę w 1913. Wykonana została w zakładzie krawieckim „Bon Marché” w Paryżu. Jej wymiary to trzy metry długości i dwa metry szerokości. Emblemat pięciu pierścieni olimpijskich umieszczony jest centralnie, na białym polu bez obramowania. Kręgi są splecione ze sobą w dwóch szeregach (od lewej do prawej): niebieski, czarny i czerwony na górze, żółty i zielony na dole. Pierwszy raz została wyeksponowana publicznie w amfiteatrze Uniwersytetu w Paryżu w 1914, podczas uroczystości z okazji 20-lecia podjęcia decyzji o wznowieniu igrzysk olimpijskich. W ramach tych uroczystości odbył się V Kongres Olimpijski, na którym oficjalnie zatwierdzono flagę olimpijską. Inspiracją dla barona były V Letnie Igrzyska Olimpijskie, które odbyły się w 1912 w Sztokholmie i w których po raz pierwszy uczestniczyły reprezentacje państw z pięciu kontynentów. Flaga olimpijska jest jednym z najważniejszych symboli olimpijskich. Wciągana jest na maszt na stadionie olimpijskim podczas ceremonii otwarcia i pozostaje tam przez całe igrzyska olimpijskie, aż do ceremonii zamknięcia. Pierwszy sztandar wciągnięto na maszt podczas VII Letnich Igrzysk Olimpijskich w Antwerpii w 1920 – pierwszy egzemplarz znajduje się obecnie w Muzeum Olimpijskim w Lozannie. Okręgi w rzeczywistości symbolizują pięć kontynentów. Sześć barw (pięć powyższych plus biała) ma oznaczać kolory obecne w roku 1913 na wszystkich flagach państw świata, na przykład Grecji, Szwecji, Hiszpanii, Francji, Wielkiej Brytanii, Stanów Zjednoczonych, Niemiec, Włoch, Belgii i Węgier. Kolory kół na fladze symbolizują różnorodność i jedność ludzi. Poszczególne kolory symbolizują kontynenty: niebieski – Europę, czarny – Afrykę, żółty – Azję, czerwony – Amerykę, zielony – Australię i Oceanię. Pierre de Coubertin nawiązywał również do nowatorskiej flagi Brazylii i Australii oraz starożytnych symboli Japonii i jemu współczesnych Chin. Flaga olimpijska jest chroniona prawnie jako znak towarowy notoryjny (powszechnie znany). Oprócz tego 41 krajów (między innymi Polska) jest sygnatariuszami międzynarodowej konwencji, tak zwanego Traktatu z Nairobi, mówiącej o ochronie idei symbolizowanych przez flagę olimpijską i ściganiu nadużyć związanych z jej wykorzystywaniem. Zobacz też hymn olimpijski ślubowanie olimpijskie znicz olimpijski flaga ONZ Przypisy
Bandeira Olímpica

A Bandeira Olímpica foi criada pelo Barão Pierre de Coubertin em 1914. História Pierre de Coubertin disse: A primeira bandeira foi costurada em Paris, sendo utilizada pela primeira vez nos Jogos Olímpicos de Verão de 1920, na Antuérpia, Bélgica. Bandeiras específicas Há bandeiras olímpicas que são apresentadas pelas cidades que sediarão os próximos Jogos. Tradicionalmente, a bandeira é passada do prefeito da cidade sede dos Jogos que se encerram para o prefeito da cidade sede seguinte durante a Cerimônia de Encerramento. A bandeira é, então, levada para a nova sede e exposta na prefeitura. Bandeira da Antuérpia A primeira bandeira olímpica foi apresentada pelo COI durante os Jogos Olímpicos de Verão de 1920 em Antuérpia, Bélgica. Ao final dos Jogos, a bandeira não foi encontrada e uma nova precisou de ser feita para os Jogos de 1924. Em 1997, durante um banquete promovido pelo Comitê Olímpico dos Estados Unidos da América, um repórter estava entrevistando Hal Haig Prieste, que havia conquistado um bronze nos saltos ornamentais nos Jogos de 1920. O repórter mencionou que o COI não sabia dizer o que havia acontecido com a bandeira original. "Eu posso te ajudar", disse Prieste, "Está em minha mala." Ao fim dos Jogos da Antuérpia, Prieste subiu no mastro onde a bandeira estava hasteada e a roubou. A bandeira voltou para as mãos do COI numa cerimônia especial realizada em 2000 em Sydney. A Bandeira da Antuérpia está hoje exposta no Museu Olímpico de Lausanne, Suíça, com uma placa agradecendo a Prieste pela "doação". Bandeira de Paris Uma nova bandeira olímpica foi criada para os Jogos de 1924, em Paris, e passada para a próxima cidade sede dos Jogos Olímpicos de Verão ou de Inverno até os Jogos de Inverno de 1952, em Oslo, Noruega, quando uma bandeira em separado foi criada para os Jogos de Inverno. A Bandeira de Paris continuou a ser usada nos Jogos de Verão até os Jogos de Seul, em 1988. Bandeira de Oslo A Bandeira de Oslo foi apresentada ao COI pelo prefeito da cidade norueguesa durante os Jogos de Inverno de 1952. Desde então, tem sido passada para a próxima cidade sede dos Jogos de Inverno. Bandeira de Seul A Bandeira Olímpica atual foi apresentada ao COI durante os Jogos de Seul, em 1988. Desde então, ao final de cada edição, é passada ao prefeito da próxima cidade sede. Referências
Den olympiska flaggan

Den olympiska flaggan är symbolen för den olympiska rörelsen Den olympiska flaggan är vit med fem ringar i färgerna rött, blått, grönt, gult och svart. Dessa färger valdes ut då varje lands flagga innehåller minst en av dessa färger. Ringarna står också för de fem världsdelarna enligt traditionell syn. Flaggan skapades 1914 och har hissats vid spelen sedan Antwerpen 1920. Den olympiska rörelsens officiella motto är citius, altius, fortius, snabbare, högre, starkare på latin. Det myntades ursprungligen 1891 av dominikanermunken Henri Didon i samband med en prisutdelning i Paris 1891. I OS-sammanhang användes det första gången av Michel Bréal vid kongressen 1894. De Coubertin myntade också det välkända ordstävet: "Det viktigaste i livet är inte att segra, utan att kämpa väl." Tradition med att föra vidare ett särskilt exemplar av den olympiska flaggan började i Paris 1924. Till en början var det den så kallade Antwerpenflaggan som fördes vidare. Vid de första spelen efter andra världskriget i London 1948 gavs denna flagga vidare av en officer ur det skotska gardet till IOK:s dåvarande president Sigfrid Edström som i sin tur gav den vidare till Londons borgmästare. De föregående spelen hade då gått i Berlin 1936. Sedan 1960 äger denna ceremoni rum i samband med avslutningsceremonin och ingår i det olympiska protokollet. Detta efter ett förslag av Finlands Erik von Frenckell vid spelen i Melbourne. Vid spelen 1984 deltog inte Sovjetunionen och då gavs fanan vidare av IOK-presidenten Juan Antonio Samaranch. Sedan spelen 1988 är Antwerpenfanan ersatt av en modernare variant. Motsvarigheten vid vinterspelen är den så kallade Osloflaggan.. Se även Olympiska ringarna Referenser
Олімпійський прапор

Олімпійський прапор — полотнище із зображенням олімпійської емблеми на білому тлі. Білий колір символізує мир під час Ігор. 17 липня 1914 року в залі Сорбонни у присутності президента Французької Республіки Раймона Пуанкаре на урочистій церемонії, присвяченій 20-й річниці відродження Олімпійських ігор, відбулася презентація олімпійського прапора, створеного П'єром де Кубертеном. Прапор планувалося уперше використати на Іграх 1916 року, але вони не відбулися через війну, тому уперше прапор з'явився на Олімпійських іграх 1920 року в Антверпені (Бельгія). Підіймається на відкритті Олімпійських ігор, опускається під час церемонії закриття. На церемонії закриття мер міста-господаря минулих Ігор передає прапор мерові міста-господаря наступних Ігор. Впродовж чотирьох років прапор залишається у будівлі мерії міста, яке готується до чергових Ігор. Примітки Див. також Олімпійська емблема Олімпійська символіка
Gezhouba Dam

The Gezhouba Dam or Gezhouba Water Control Project (Chinese: 长江葛洲坝水利枢纽工程) on the Yangtze River is located in the western suburbs of Yichang, in central China's Hubei province. One of the largest run-of-the-river dams, it sits several kilometers upstream from downtown Yichang, just downstream of the fall of the Huangbo River into the Yangtze. Construction started on December 30, 1970 and ended on December 11, 1988. The dam has a total installed electricity generation capacity of 2,715 MW. After rushing out of the Xiling Gorge, the last of the Three Gorges, at Nanjin Pass (南津关), the Yangtze River slows down and widens from 300 metres (980 ft) to about 2,200 metres (7,200 ft) at the dam site, about 3 kilometres (1.9 mi) downstream. Two small islands, Gezhouba and Xiba, divided the river into three channels. There, the Gezhouba Project was built. The facility boasts a generating capacity of 2.71 GW along with three ship locks, and two power stations that generate 14,100 GWh of electricity annually. It has 27 gates of spillway, and a non-flowing dam on both banks. The dam is 2,595 metres (8,514 ft) long with a maximum height of 47 metres (154 ft). The reservoir has a total volume of 1.58 cubic kilometres (1,280,000 acre⋅ft). The navigation lock No. 2 on the third channel was, when built, among the 100 largest in the world. The lock chamber is 280 metres (920 ft) long and 34 metres (112 ft) wide, with a minimum draft of 5 metres (16 ft) at the sill. It provides passage for 10,000 ton ships. The construction of the Gezhouba Dam, and others on the Yangtze, is considered by scientists to be one of the main causes of the decline and extinction of the Chinese paddlefish. See also List of power stations in China References External links Pictures of Gezhouba Dam & Gezhouba Shiplock Hubei: Gezhouba Water Control Project China News: Gezhouba Dam
Dique Gezhouba

La presa de Gezhouba o proyecto de control del agua de Gezhouba (chino: 长江葛洲坝水利枢纽工程 pinyin: chángjiāng gězhōubà shuǐlì shūniǔ gōngchéng) en el río Yangtze está situada en los suburbios occidentales de la ciudad de Yichang, en la provincia central china de Hubei. La presa se encuentra a pocos kilómetros aguas arriba del centro de Yichang, justo aguas abajo de la desembocadura del río Huangbo en el Yangtsé. La construcción comenzó el 30 de diciembre de 1970 y terminó el 10 de diciembre de 1988. La presa tiene una capacidad eléctrica total instalada de 2.715 MW.​ Tras precipitarse por el paso de Nanjin (南津关, "Paso del Vado del Sur"), el río Yangtsé se ralentiza y se ensancha de 300 metros a unos 2.200 metros en el lugar de la presa. Dos pequeñas islas, Gezhouba y Xiba, dividen el río en tres canales. Allí se construyó el proyecto Gezhouba. La instalación cuenta con una capacidad de generación de 2,71 GW junto con tres esclusas para barcos, dos centrales eléctricas que generan 14.100 GWh de electricidad al año, las 27 compuertas del aliviadero y la presa sin caudal en ambas orillas. La presa tiene una longitud de 2.595 metros y una altura máxima de 47 metros. El embalse tiene un volumen total de 1,58 kilómetros cúbicos (1.280.000 acre⋅pie). La esclusa n.º 2 del tercer canal estaba, cuando se construyó, entre las 100 más grandes del mundo. La cámara de la esclusa tiene 280 metros de largo y 34 metros de ancho, con un calado mínimo de 5 metros en el umbral. Permite el paso de barcos de 10.000 toneladas. Los científicos consideran que la construcción de la presa de Gezhouba, y de otras en el Yangtsé, es una de las principales causas del declive y probable extinción del pez espátula chino.​​ Véase también Lista de centrales eléctricas en China Referencias Enlaces externos imágenes del Dique Gezhouba y Gezhouba Shiplock Archivado el 27 de octubre de 2019 en Wayback Machine. Hubei: Proyecto Gezhouba Proyecto de Control del agua China News: Dique Gezhouba
Barrage de Gezhouba

Le barrage de Gezhouba (en chinois simplifié : 长江葛洲坝水利枢纽工程 et en pinyin: changjiang Gezhouba shuǐlì shūniǔ Gongcheng) est situé sur le Yangtze, dans la banlieue ouest de Yichang, dans la province de Hubei. Présentation Le barrage mesure 2 595 m de long et 47 m de haut. Sa construction a débuté en 1970 et s'est terminée en 1988. Les deux centrales hydroélectriques adjacentes au barrage ont une capacité de 2 715 MW et génèrent annuellement 14 100 GWh. Le réservoir a un volume total de 1 580 millions de m³. Voir aussi Notes et références Liens externes Ressource relative à l'architecture : Structurae Portail des énergies renouvelables Portail de la Chine Portail des lacs et cours d'eau Portail des barrages
Гэчжоуба

Гэчжоуская плотина на Янцзы по контролю за водой (кит. упр. 长江葛洲坝水利枢纽工程, пиньинь chángjiāng gězhōubà shuǐlì shūniǔ gōngchéng), или Гэчжоуба, находится в западной части городского округа Ичан провинции Хубэй. Плотина находится в нескольких километрах вверх по течению от центра Ичан, ниже по течению от впадения реки Хуанбо в Янцзы. Строительство началось 30 декабря 1970 года и закончилось 10 декабря 1988 года. Плотина имеет общую установленную электрическую мощность 2715 МВт. После прохождения ущелья Наньцзинь река Янцзы замедляется и расширяется от 300 метров до примерно 2200 метров у плотины. Два небольших острова - Гэчжоуба и Сиба - разделяют реку на три канала. Объект имеет генерирующие мощности 2,71 ГВт, а также три корабельных шлюза, две электростанции, которые генерируют 14,1 млрд кВт⋅ч электроэнергии в год, 27 ворот водосброса, и противопротечными укреплениями на обоих берегах плотины. Плотина имеет размер 2595 метров в длину с максимальной высотой 47 метров. Резервуар имеет общий объем 1,58 кубических километров. Судоходный шлюз № 2 на третьем канале вошёл, когда был построен, в число 100 крупнейших в мире. Размер шлюзовой камеры составляет 280 метров в длину и 34 метров в ширину, с осадкой не менее 5 метров в глубину. Он обеспечивает проход для судов водоизмещением 10 000 тонн. Экономическое значение ГЭС «Гэчжоуба» является первым крупным гидротехническим проектом КНР на реке Янцзы, обеспечив покрытие годового роста потребления электроэнергии в 80-х годах 20-го века. После завершения ГЭС «Санься» («Три ущелья») выше по течению реки, ГЭС стала контррегулирующим гидроузлом для этой более мощной ГЭС, что позволяет снизить ограничения в работе ГЭС Три ущелья по регулированию электросети. Таким образом, эти две электростанции являются одним из основных центров объединённой энергосистемы Китая. См. также «Три ущелья» Примечания Ссылки
Gezhou Ba

Gezhou Ba är en dammbyggnad i Kina. Den ligger i provinsen Hubei, i den centrala delen av landet, omkring 290 kilometer väster om provinshuvudstaden Wuhan. Runt Gezhou Ba är det ganska tätbefolkat, med 222 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Yichang, 3,0 km söder om Gezhou Ba. Runt Gezhou Ba är det i huvudsak tätbebyggt. Genomsnittlig årsnederbörd är 1 331 millimeter. Den regnigaste månaden är maj, med i genomsnitt 206 mm nederbörd, och den torraste är december, med 14 mm nederbörd. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gezhou Ba.
Гечжоуба

Гечжоуська гребля на Янцзи з контролю за водою (кит. спр. 长江 葛洲坝 水利 枢纽 工程, піньїнь: chángjiāng gězhōubà shuǐlì shūniǔ gōngchéng), або Гечжоуба — гребля в Китаї, що розташована в західній частині міського округу Їчан провінції Хубей. Гребля лежить за кілька кілометрів угору за течією від центру Їчана, нижче за течією від впадіння річки Хуанбо в Янцзи. Будівництво розпочалося 30 грудня 1970 року і завершилося 10 грудня 1988 року. Гребля має загальну встановлену електричну потужність 2715 МВт. Після проходження по ущелині Наньцзінь річка Янцзи сповільнюється і розширюється від 300 метрів до приблизно 2200 метрів біля греблі. Два невеликих острови — Гечжоуба і Сіба — розділяють річку на три канали. Об'єкт має генерувальні потужності 2,71 ГВт, а також три корабельні шлюзи, дві електростанції, які генерують 14,1 млрд кВт⋅год електроенергії на рік, 27 воріт водоскиду та укріплення проти протікань на обох берегах греблі. Довжина греблі становить 2595 метрів, а максимальна висота — 47 метрів. Резервуар має загальний об'єм 1,58 кубічного кілометра. Судноплавний шлюз № 2 на третьому каналі увійшов, коли був побудований, до числа 100 найбільших у світі. Довжина шлюзової камери становить 280 метрів, а ширина — 34 метри, з осадкою не менш як 5 метрів завглибшки. Він забезпечує прохід для суден водотоннажністю 10 000 тонн. Економічне значення ГЕС «Гечжоуба» є першим великим гідротехнічним проектом КНР на річці Янцзи, що забезпечив покриття річного зростання споживання електроенергії у 1980-х роках. Після завершення ГЕС «Санься» (Три ущелини) вище за течією річки, ГЕС стала контррегулювальним гідровузлом для цієї більш потужної ГЕС, що дозволяє знизити обмеження в роботі ГЕС Три ущелини з регулювання електромережі. Таким чином, ці дві електростанції є одним з основних центрів об'єднаної енергосистеми Китаю. Примітки
Hubei University of Arts and Science

The Hubei University of Arts and Science (湖北文理学院; lit. 'Hubei Letters and Science College') is a provincial public undergraduate college in Xiangyang, Hubei, China. It is affiliated with the Province of Hubei and sponsored by the Hubei Provincial People's Government. Despite the English name, the college has not been granted university status by the Ministry of Education of China. The school's predecessor, Xiangfan College (襄樊学院), was established in 1998 by the merger of the Xiangyang Normal Senior Vocational School (襄阳师范高等专科学校), the Xiangfan Vocational University (襄樊职业大学), and the Xiangfan Education College (襄樊教育学院). In 2000, the Hubei Provincial Arts and Crafts School (湖北省工艺美术学校) was integrated into the school. In 2012, the school was renamed Hubei Letters and Science College. References External links Official website
Fengjiangkou Shuiku

Fengjiangkou Shuiku är en reservoar i Kina. Den ligger i provinsen Hubei, i den centrala delen av landet, omkring 180 kilometer nordväst om provinshuvudstaden Wuhan. Omgivningarna runt Fengjiangkou Shuiku är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet. Genomsnittlig årsnederbörd är 1 128 millimeter. Den regnigaste månaden är september, med i genomsnitt 179 mm nederbörd, och den torraste är december, med 10 mm nederbörd. Källor
Jiangpinghe-Talsperre

Die Jiangpinghe-Talsperre (chinesisch 江坪河水电站, Pinyin Jiāngpínghé Shuǐdiànzhàn – „Jiangpinghe-Wasserkraftwerk“) ist eine 2010 in Betrieb genommene Talsperre zur Wasserkraftnutzung am Loushui, einem Zufluss des Li Shui im Quellgebiet des Jangtse, in der chinesischen Provinz Hubei bei den Städten Yanghe und Zouma im Kreis Hefeng. Die insgesamt installierte Kapazität des Wasserkraftwerks beträgt 500 MW und wird durch zwei Turbinen bereitgestellt. Die Wasserkraftanlage verstärkt das zentralchinesische Stromnetz von Hubei mit durchschnittlich 1005 GWh pro Jahr. Der Staudamm wurde als CFR-Damm ausgeführt. Der normale Wasserspiegel des Stausees wird bei 475 m über dem Meer liegen, und in der Hochwasserzeit abgesenkt auf 465,37 m. Der Betriebsraum ist 787 Millionen m³ groß. Siehe auch Liste von Wasserkraftwerken in China Liste von Talsperren in China Liste der größten Talsperren der Erde Liste der größten Stauseen der Erde Liste der größten Wasserkraftwerke der Erde Weblinks Hydrochina 24. März 2010 Quellen
Jiangpinghe Dam

The Jiangpinghe Dam (Chinese: 江坪河水电站大坝; pinyin: Jiāngpínghé shuǐdiànzhàn dàbà; lit. 'Jiangpinghe Hydroelectric Station Dam') is a concrete face rock-fill embankment dam on the Loushui River near Jiangpinghe village, Zouma Town, in Hefeng County in Hubei Province, China. The purpose of the dam is hydroelectric power generation, flood control and irrigation. The dam houses a hydroelectric power station with 2 x 250 MW generators for a total installed capacity of 500 MW. Its expected generation of 1005 GWh will be transferred to the Central China Power Grid. Construction on the dam began in 2005 and the first generator went online in July 2012. The dam is 221 metres (725 ft) tall, withholding a 1,366,000,000 cubic metres (1,107,434 acre⋅ft) reservoir of which 787,000,000 cubic metres (638,031 acre⋅ft) is active or "useful" storage. See also List of power stations in China References
Barrage de Jiangpinghe

Le barrage de Jiangpinghe est un barrage en Chine, en province de Hubei, sur le Loushui, dans le bassin du Yangzi Jiang. Il est associé à une centrale hydroélectrique de 500 MW. Voir aussi Hydroélectricité en Chine le Yangzi Jiang Notes et références Portail des énergies renouvelables Portail de la Chine Portail des barrages Portail des lacs et cours d'eau
ГЕС Jiāngpínghé

ГЕС Jiāngpínghé (江坪河水电站) — гідроелектростанція, що споруджується у центральній частині Китаю в провінції Хубей. Входить до складу каскаду на річці Loushui, лівій притоці Лішуй (впадає до розташованого на правобережжі Янцзи великого озера Дунтін). В межах проекту річку перекрили кам'яно-накидною греблею із бетонним облицюванням висотою 219 метрів, довжиною 414 метрів та шириною по гребеню 10 метрів. Вона утримуватиме водосховище з об'ємом 1256 млн м3 (корисний об'єм 678 млн м3) та припустимим коливанням рівня поверхні у операційному режимі між позначками 427 та 470 метрів НРМ (під час повені об'єм зростатиме до 1366 млн м3). Через два тунелі з діаметром по 6,4 метра вода зі сховища подаватиметься до спорудженого на лівобережжі наземного машинного залу. Тут встановлять дві турбіни типу Френсіс потужністю по 225 МВт, які забезпечуватимуть виробництво 964 млн кВт-год електроенергії на рік. Примітки
Zhangduhu (sockenhuvudort i Kina, Hubei Sheng, lat 30,67, long 114,79)

Zhangduhu är en sockenhuvudort i Kina. Den ligger i provinsen Hubei, i den centrala delen av landet, omkring 50 kilometer öster om provinshuvudstaden Wuhan. Antalet invånare är 7 664. Befolkningen består av 3 801 kvinnor och 3 863 män. Barn under 15 år utgör 13,0 %, vuxna 15-64 år 77 %, och äldre över 65 år 9,0 %. Runt Zhangduhu är det tätbefolkat, med 881 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Linshanhe, 11,8 km nordost om Zhangduhu. Trakten runt Zhangduhu består till största delen av jordbruksmark. Genomsnittlig årsnederbörd är 1 738 millimeter. Den regnigaste månaden är juli, med i genomsnitt 284 mm nederbörd, och den torraste är december, med 27 mm nederbörd. Källor
Weishui Shuiku (reservoar i Kina, lat 31,86, long 112,06)

Weishui Shuiku är en reservoar i Kina. Den ligger i provinsen Hubei, i den centrala delen av landet, omkring 250 kilometer nordväst om provinshuvudstaden Wuhan. Weishui Shuiku ligger 72 meter över havet. Arean är 1,6 kvadratkilometer. Trakten runt Weishui Shuiku består till största delen av jordbruksmark. Den sträcker sig 1,8 kilometer i nord-sydlig riktning, och 2,8 kilometer i öst-västlig riktning. Genomsnittlig årsnederbörd är 1 060 millimeter. Den regnigaste månaden är augusti, med i genomsnitt 176 mm nederbörd, och den torraste är december, med 19 mm nederbörd. Kommentarer Källor
Wangjia Dahu

Wangjia Dahu är en sjö i Kina. Den ligger i provinsen Hubei, i den centrala delen av landet, omkring 240 kilometer väster om provinshuvudstaden Wuhan. Wangjia Dahu ligger 30 meter över havet. Arean är 6,0 kvadratkilometer. Trakten runt Wangjia Dahu består till största delen av jordbruksmark. Den sträcker sig 2,9 kilometer i nord-sydlig riktning, och 3,8 kilometer i öst-västlig riktning. Genomsnittlig årsnederbörd är 1 565 millimeter. Den regnigaste månaden är maj, med i genomsnitt 222 mm nederbörd, och den torraste är december, med 22 mm nederbörd. Kommentarer Källor
Baitan Hu

Baitan Hu är en sjö i Kina. Den ligger i provinsen Hubei, i den centrala delen av landet, omkring 65 kilometer öster om provinshuvudstaden Wuhan. Baitan Hu ligger 16 meter över havet. Arean är 3,4 kvadratkilometer. Trakten runt Baitan Hu består till största delen av jordbruksmark. Den sträcker sig 4,0 kilometer i nord-sydlig riktning, och 2,2 kilometer i öst-västlig riktning. Genomsnittlig årsnederbörd är 1 805 millimeter. Den regnigaste månaden är maj, med i genomsnitt 269 mm nederbörd, och den torraste är december, med 35 mm nederbörd. Kommentarer Källor
Duangang Shuiku

Duangang Shuiku är en reservoar i Kina. Den ligger i provinsen Hubei, i den centrala delen av landet, omkring 93 kilometer nordväst om provinshuvudstaden Wuhan. Duangang Shuiku ligger 49 meter över havet. Arean är 5,0 kvadratkilometer. Trakten runt Duangang Shuiku består till största delen av jordbruksmark. Den sträcker sig 3,9 kilometer i nord-sydlig riktning, och 4,3 kilometer i öst-västlig riktning. Genomsnittlig årsnederbörd är 1 301 millimeter. Den regnigaste månaden är juli, med i genomsnitt 192 mm nederbörd, och den torraste är december, med 15 mm nederbörd. Kommentarer Källor