NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Jama trstične piščali

Jama trstične piščali (kitajsko: 芦笛岩; pinjin: Lúdí Yán), znana tudi kot Palača naravnih umetnosti, je znamenitost in turistična atrakcija v Guilinu v provinci Guangši na Kitajskem. Jama je dobila ime po vrsti trstike, ki raste zunaj in jo je mogoče predelati v piščali. Opis Jama trstične piščali je polna velikega števila stalaktitov, stalagmitov in drugih skalnih formacij. V notranjosti je več kot 70 napisov pesmi in potopisov, napisanih s črnilom, najstarejši od njih pa sega v leto 792 n. št. v dinastiji Tang. Globoka je približno 240 metrov in dolga 500 metrov. Podzemno jezero poteka mirno vzdolž jame in odseva okolico. V 1940-ih jo je ponovno odkrila skupina beguncev, ki so bežali pred japonskimi četami. 20 let pozneje je bila jama uradno odprta za javnost (1962). Od takrat je postala izjemno priljubljena turistična atrakcija za ljudi z vsega sveta. Danes jamo umetno osvetljuje večbarvna osvetlitev. Jamo so obiskali celo nekdanji kitajski vladni voditelj Deng Šjaoping, nekdanja ameriška predsednika Richard Nixon in Jimmy Carter ter nekdanji generalni sekretar ZN De Quillar. Različni stalaktiti in stalagmiti so poimenovani po svojem videzu in legendah, ki jih obkrožajo: Kristalna palača, Vrh ribjega repa in Zmajeva pagoda. En velikanski stalaktit naj bi bil čarobno kopje Zmajskega kralja, ki ga je uporabljal Opičji kralj Sun Vukong v kitajski budistični klasiki Potovanje na zahod objavljeni v 16. stoletju. Sklici Zunanje povezave Uradno spletno mesto
Печера очеретяної флейти

Печера очеретяної флейти (кит.: 芦笛岩; піньїнь: Lúdí Yán) — печера неподалік центру китайського міста Гуйлінь, біля підніжжя скелі Гуанміншань. Свою назву печера отримала через особливий вид очерету, що росте навколо неї і з якого з давніх часів робили найкращі флейти у всьому Китаї. Вік печери становить як мінімум 180 000 000 років, і вона була популярним місцем для прогулянок місцевого населення і знаті протягом 1200 років. На стінах печери є близько сотні чорнильних написів, що датуються 792 роком нашої ери (час правління династії Тан). Заново печеру відкрили в 1940-х роках, і під час Другої світової війни вона слугувала притулком, а 1962 року її відкрили для відвідування. У довжину печера має близько 240 м. Вона заповнена численними сталактитами, сталагмітами й іншими химерними мінеральними утвореннями, живописно освітленими різнобарвним штучним підсвічуванням. Деякі утворення мають власні поетичні назви, наприклад «Кришталевий палац», «Пагода дракона», «Невинний ліс». Відвідування печери організовано за U-подібним маршрутом, що включає різні доріжки і містки, займає близько години і коштує 90 юанів. Примітки
Sanmenhai

Sanmenhai is a cave in the Leye-Fengshan geopark in Guangxi, China. The cave is unique in that it features seven skylights that mimic the layout of the constellation Ursa Major (the Big Dipper). Etymology Sanmenhai translates into English as three doors accessible to the sea. The cave is also known as Shuiyuandong, meaning cave that produces water. Location and geology Sanmenhai is located in Poxin, a village in Fengshan County, Guangxi. It is an outlet of the Poxin underground river, which formed during the Permian period. Exploration The seven skylights of the cave are designated Skylight I - Skylight VII. Skylights I - IV extend westward from the entrance of the cave. Sanmenhai is delimited by Skylight III, which divides the 2.4 kilometres (1.5 mi) underground river into southeast and northwest sections. The southeast portion is accessible by tourists, and extends 0.7 kilometres (0.43 mi) from the outlet to Skylight III. Only three of the seven skylights are accessible by boat on the underground river: Skylights I, II, and III. Skylights IV and V are accessible by diving through the river a distance of 50 metres (160 ft) and 70 metres (230 ft), respectively. The Poxin underground river undergoes daily tidal fluctuations, rising by 20 centimetres (7.9 in) at night. Sanmenhai is a typical karst landform. In an area of less than 1 square kilometre (250 acres), in encompasses peaks, sinkholes, natural bridges, and karst lakes. skylight in sanmenhai is also called karst window(tiankeng) by Chinese, it is sinkhole-like formation, but differ from sinkhole Skylight I Skylight I is the biggest among the seven skylights. It is roughly circular in shape, with walls that are covered in vegetation. The diameter of the opening is 107 metres (351 ft) in the east–west direction and 98 metres (322 ft) in the north–south direction, with a depth of 72 metres (236 ft). There are four routes to Skylight I: the upper and lower reaches of the Poxin River; Gandong cave in east and south; and a water cave from underground. In 2009, a diving exploration found that there is no cave channel in underground. Skylight II Skylight II is an oval measuring 85 by 60 metres (279 ft × 197 ft). The bottom of the skylight is half-covered by water, at a depth of 19 metres (62 ft) below the rim. Some plants grow horizontally on the wall of Skylight II. Skylight III Skylight III is 690 m from the outlet. It is funnel-shaped, with a top diameter of 75 metres (246 ft), and a diameter at the water level of 43 metres (141 ft). The water depth is as much as 22 metres (72 ft) with an extra 10 metres (33 ft) of sediment. In 2008, explorers found that there was an underwater cave connecting Skylight III with Skylight IV. Skylight IV Skylight IV is also funnel-shaped, with top dimensions of 30 by 20 metres (98 ft × 66 ft) and water as deep as 70 metres (230 ft). The total height of this skylight (including the depth of the water) is 118 metres (387 ft). Gallery References
Tianshengqiao-II Dam

The Tianshengqiao-II Dam (locally abbreviated as TSQ-II) is a dam and hydroelectric power station on the Nanpan River in the Anlong and Longlin districts in China. Construction of the dam and power plant began in 1982 and was complete in 1997. The dam's reservoir is fed by the tailwaters of the Tianshengqiao-I Dam 7 km (4 mi) upstream. The dam diverts water east into three 9.53 km (6 mi) long and 9 m (30 ft) diameter headrace tunnels towards the actual power station 24°56′47″N 105°15′07″E. At the power station, the water powers six 220 megawatts (300,000 hp) Francis turbines for the production of 1,320 MW (1,770,000 hp) of electricity. See also List of conventional hydroelectric power stations List of power stations in China References
Barrage de Tianshengqiao II

Le barrage de Tianshengqiao II est un barrage au Guangxi et au Guizhou, en République populaire de Chine. Il est associé à une centrale hydroélectrique de 1 320 MW. Sa construction s'est terminée en 1997. Voir aussi l'hydroélectricité en Chine Notes et références Portail des énergies renouvelables Portail du bâtiment et des travaux publics Portail de la Chine Portail des barrages Portail des lacs et cours d'eau
Weizhou, Guangxi

Weizhou (simplified Chinese: 涠洲镇; traditional Chinese: 潿洲鎮; pinyin: Wéizhōu Zhèn; Jyutping: Wai4zau1 Zan3) is a town of Haicheng District, Beihai, Guangxi, People's Republic of China. The town comprises two Gulf of Tonkin islands: Weizhou Island and a smaller 1.89 square kilometres (0.73 sq mi) Xieyang Island (斜阳岛), covering an area of 26.63 km2 (10.28 sq mi) and with a population of 15,900. It includes 2 neighborhood committees, 9 village committees. As of 2011, it has 2 residential communities (社区) and 9 villages under its administration. See also List of township-level divisions of Guangxi References
Yantan Dam

The Yantan Dam (Chinese: 岩滩大坝; pinyin: Yántān Dàbà) is a gravity dam on the Hongshui River near Dahua County, Guangxi China. The main purpose of the dam is hydroelectric power production and it has an associated 1,210 MW power station consisting of 4 x 302.5 MW Francis turbine-generators. Construction The dam was placed on the state key project list in 1984 and construction began in March 1985. By November 1987, the river was diverted and in March 1992, the dam began to impound the reservoir. On September 16, 1992, the first generator was operational nine months ahead of schedule. The second generator was operation in August 1993, the third in June 1994 and the fourth in June 1995. By the end of 1995, the entire project was complete. The dam is owned by Guangxi Electric Power Bureau while Guangxi Electricpower Investigation and Design Institute designed it and Guangxi Yantan Hydropower Project Construction Corporation constructed it. 43,176 people were relocated as a result of the project. Design The facility is composed of the dam, its power station and a ship lift. The dam is a 110 m (361 ft) high and 525 m (1,722 ft) long gravity dam. It withholds a reservoir with a normal capacity of 2,612,000,000 m3 (2,117,583 acre⋅ft), maximum capacity of 3,432,000,000 m3 (2,782,368 acre⋅ft) and active or "useful" storage of 1,572,000,000 m3 (1,274,441 acre⋅ft). The dam's spillway contains seven radial steel gates with a maximum discharge capacity of 33,400 m3/s (1,179,510 cu ft/s). The power station at its right toe is 200 m (656 ft) long, 60 m (197 ft) wide and 72 m (236 ft) high. The power station is supported by four intakes, penstocks and tailraces. It contains 4 x 302.5 MW Francis turbines for an installed capacity of 1,210 but operates at a firm capacity of 242 MW. The Yantan Ship Lift is a vertical lift type designed for a maximum 250 ton barge vessel. See also List of power stations in China External links Media related to Yantan Dam at Wikimedia Commons References
ГЕС Яньтань

ГЕС Яньтань (岩滩水电站) — гідроелектростанція на півдні Китаю у провінції Гуансі. Знаходячись між ГЕС Лунтань (вище по течії) та ГЕС Dàhuà, входить до складу каскаду на річці Hongshui, яка разом із Qian, Xun та Сі входить до основної течії річкової системи Сіцзян (закінчується в затоці Південнокитайського моря між Гуанчжоу та Гонконгом). У межах проєкту річку перекрили греблею з ущільненого котком бетону висотою 110 метрів та довжиною 525 метрів. Вона утримує водосховище з об'ємом 2,6 млрд м3 (корисний об'єм 1,56 млрд м3) та припустимим коливанням рівня поверхні в операційному режимі між позначками 212 та 223 метри НРМ (під час повені рівень може зростати до 229,2 метра НРМ, а об'єм — до 3,43 млрд м3). Інтегрований у греблю машинний зал у першій половині 1990-х років обладнали чотирма турбінами типу Френсіс потужністю по 302,5 МВт, які використовували напір від 37 до 66 метрів (номінальний напір 59 метрів) та забезпечували виробництво 5,66 млрд кВт·год електроенергії на рік. Живлення до них подавалось через чотири водоводи діаметром по 10,8 метра. У 2013—2014 роках стала до ладу друга черга у складі двох турбін потужністю по 300 МВт, завдяки чому річний виробіток станції зріс до 7,5 млрд кВт·год. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 500 кВ. У складі комплексу діє суднопідйомник, котрий забезпечує переміщення барж на висоту до 69,5 метра. Примітки
Yulin Normal University

Yulin Normal University (Chinese: 玉林师范学院; pinyin: Yùlín shīfàn xuéyuàn) is a four-year, undergraduate and multidisciplinary university in Yulin, Guangxi, China. History Yulin Normal University began as Guangxi Yulin Normal School in 1945. In August 1958, the Guangxi Zhuang Autonomous Region's Department of Education recognized the school and upgraded it to Yulin Teachers College. In 1962 the school went through restructuring, and was resumed on December 28, 1978, by the State Council. In March 2000, the Ministry of Education approved the merger of Yulin Teachers College with several other local colleges, creating Yulin Normal University. Size The university has two campuses. Enrollment is currently about 17,200, including about 12,000 full-time students and 5,200 higher education students. At present, the university has a staff of about 1000 people. The school has 13 departments that include 48 majors. Facilities The two campuses include a computer center, linguistic center, library, diet center, supermarket, bank, post office as well as multi-media classrooms. Athletics Indoor athletic facilities include two gymnasiums for basketball and volleyball. Outdoor facilities include two 400m tracks, three soccer fields, a swimming pool, multiple basketball courts, as well as tennis and badminton courts. Departments Departments include Chinese Language and Literature, Law and Policy, Foreign Language, Science Education, Physical Education, Arts Department, Mathematics, Computer Science, Physics, Information Technology, Chemistry, Biology, and Polytechnics. International exchange Yulin Normal University has joint undergraduate programs with universities in Vietnam, and Thailand. It has employed foreign teachers from Great Britain, the United States, Australia, Japan, Sweden, South Korea, and Malaysia. References External links Official website (Chinese)
Wuzhou Changzhoudao Airport

Wuzhou Changzhoudao Airport (Chinese: 梧州长洲岛机场) (IATA: WUZ, ICAO: ZGWZ) was an airport serving the city of Wuzhou in Guangxi Zhuang Autonomous Region, China. On 23 January 2019, the new Wuzhou Xijiang Airport was opened on to replace Changzhoudao Airport. See also List of airports in China List of the busiest airports in China References
Changzhoudao Airport

Changzhoudao Airport är en flygplats i Kina. Den ligger i den autonoma regionen Guangxi, i den södra delen av landet, omkring 310 kilometer öster om regionhuvudstaden Nanning. Changzhoudao Airport ligger 27 meter över havet. Runt Changzhoudao Airport är det ganska tätbefolkat, med 149 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Wuzhou, 7,6 km öster om Changzhoudao Airport. Trakten runt Changzhoudao Airport består till största delen av jordbruksmark. Genomsnittlig årsnederbörd är 2 157 millimeter. Den regnigaste månaden är maj, med i genomsnitt 341 mm nederbörd, och den torraste är februari, med 39 mm nederbörd. Kommentarer Källor
Tianshengqiao-Talsperre

Die Tianshengqiao-Talsperre (chinesisch 天生橋水壩 / 天生桥水坝, Pinyin Tiānshēngqiáo shuǐbà, kurz Tianshenqiao oder Tian Shen Qiao 天生桥, Tiānshēngqiáo), amtlich „Tianshengqiao-Wasserkraftwerk – Klasse Eins“ (天生橋一級水電站 / 天生桥一级水电站, Tiānshēngqiáo shuǐdiànzhàn) ist eine Talsperre an der Grenze der chinesischen Provinzen Guizhou und Guangxi, auf dem Gebiet der Kreise Anlong und Longlin. Gestaut wird der Nanpan Jiang, ein Quellfluss des Hongshui He (Westfluss) mit einem 178 m hohen CFR-Staudamm, einem der größten seiner Art. Es gibt auch abweichende Höhenangaben von 174,5 und 180 m. Die Talsperre trägt den Namen der Großgemeinde Tianshengqiao im autonomen Kreis Longlin (Guanxi), der Stausee heißt Wanfeng Hu (萬峰湖 / 万峰湖) und ist Namensgeber für die Großgemeinde Wanfenghu im Kreis Anlong (Guizhou). Die 1999 fertiggestellte Talsperre dient der Stromerzeugung in einem Wasserkraftwerk mit einer Kapazität von 1200 MW, die durch zusätzliche Turbinen auf 2520 Megawatt im Endausbau erhöht wird. Die einzelnen Turbinen haben eine Leistungsfähigkeit von 4-mal 300 MW plus 6-mal 220 MW. Die Betonwand an der Wasserseite, die zur Abdichtung dient, hat eine Fläche von 180.000 Quadratmetern. Die Schaltanlage des Kraftwerks ist Ausgangspunkt einer 500-kV-HGÜ-Leitung nach Guangzhou. Siehe auch Liste von Wasserkraftwerken in China Liste von Talsperren in China Liste der größten Talsperren der Erde Liste der größten Stauseen der Erde Liste der größten Wasserkraftwerke der Erde Literatur Keming C., Dafeng F., Shiyuan Y. (Large Dam Safety Supervision Center, Hangzhou 310014): The design of the Tianshenqiao concrete faced rockfill dam. In: International water power & dam construction. Vol. 44, Nr. 4, 1992, ISSN 0306-400X, S. 38–41. Weblinks The Embankment Dam, British Dam Society Conference Tianshengqiao No. 1, China, mit Foto, technischen Daten und Querschnitt (pdf 154 KB)
Tianshengqiao-I Dam

The Tianshengqiao-I Dam (locally abbreviated as TSQ-I) is a concrete face rock-fill embankment dam and hydroelectric power station on the Nanpan River straddling the border between Guizhou and Guangxi, People's Republic of China, located in the counties of Anlong and Longlin. The dam is 178 m (584 ft) tall, and was completed in 1998. Water from the dam's reservoir powers four generators with Francis turbines, each with a capacity of 300 MW. Water released from the dam also powers Tianshengqiao-II Dam (TSQ-II) downstream. The power is transmitted to Guangzhou via HVDC Tian-Guang and an AC powerline. See also List of conventional hydroelectric power stations List of power stations in China References External links TSQ-I Power station
ГЕС Tianshengqiao I

ГЕС Tianshengqiao I (天生桥一级水电站) — гідроелектростанція на півдні Китаю у провінції Ґуйчжоу. Знаходячись між ГЕС Финхуангу (вище по течії) та ГЕС Tianshengqiao II, входить до складу каскаду на річці Наньпан, правому витоку Hongshui (разом з Qian, Xun та Сі відноситься до основної течії річкової системи Сіцзян, котра завершується в затоці Південно-Китайського моря між Гуанчжоу та Гонконгом). В межах проекту річку перекрили кам'яно-накидною греблею із бетонним облицюванням висотою 178 метрів, довжиною 1104 метра та шириною по гребеню 12 метрів. Вона утримує велике водосховище з об'ємом 10257 млн м3 (корисний об'єм 5796 млн м3) та припустимим коливанням рівня поверхні в операційному режимі між позначками 731 та 780 метрів НРМ (під час повені до 789,9 метра НРМ). Через чотири тунелі довжиною від 0,38 км до 0,5 км з діаметрами по 9,6 метра та відповідну кількість напірних водоводів довжиною від 0,16 км до 0,17 км зі спадаючим діаметром від 8,2 до 7 метрів ресурс надходить до наземного машинного залу. Тут встановили чотири турбіни типу Френсіс потужністю по 300 МВт, які використовують напір від 83 до 143 метрів (номінальний напір 111 метрів) та забезпечують виробництво 5226 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 220 кВ. Примітки
ГЕС Tianshengqiao II

ГЕС Tianshengqiao II (天生桥二级水电站) — гідроелектростанція на півдні Китаю у провінції Ґуйчжоу. Знаходячись між ГЕС Tianshengqiao I (вище по течії) та ГЕС Пінбань, входить до складу каскаду на річці Наньпан, правому витоку Hongshui (разом з Qian, Xun та Сі відноситься до основної течії річкової системи Сіцзян, котра завершується в затоці Південно-Китайського моря між Гуанчжоу та Гонконгом). В межах проекту річку перекрили бетонною гравітаційною греблею висотою 61 метр та довжиною 471 метр. Вона утримує водосховище з об’ємом 14,1 млн м3 (корисний об'єм 8,1 млн м3) та припустимим коливанням рівня поверхні у операційному режимі між позначками 637 та 645 метрів НРМ (під час повені рівень може зростати до 656,2 метра НРМ, а об’єм – до 29,5 млн м3). Зі сховища через правобережний гірський масив прокладено три дериваційні тунелі довжиною по 10 км з діаметрами 10 метрів. Вони подають ресурс для встановлених у наземному машинному залі шести турбін типу Френсіс потужністю по 220 МВт, які використовують напір від 174 до 204 метрів та забезпечують виробництво 6,9 млрд кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованим на роботу під напругою 500 кВ та 220 кВ. Примітки