Shenyang J-6

Shenyang J-6 (čínsky: 歼-6; označení pro export F-6; v kódu NATO: Farmer) vznikl jako čínská licenční výroba sovětského jednomístného stíhacího letounu 2. generace MiG-19. Letoun vyráběla společnost Shenyang Aircraft Corporation (SAC) v letech 1958 až do roku 1986. Nedostatečná kontrola kvality při výrobě draků a motoru vedla k odmítnutí první série čínským letectvem. Ke snížené kvalitě výroby také mohlo přispět stažení sovětských odborníků. Do služby začal být zařazován až roku 1963. Čína později vyvinula dvoumístnou cvičnou variantu letounu, která nesla označení JJ-6. Na základě letounu J-6 vyvinula Čína bitevní letoun Nanchang Q-5 v kódu NATO Fantan pro útoky na pozemní cíle a přímou leteckou podporu. J-6 jako bezpilotní letoun Roku 2013 se objevily zprávy, které naznačovaly, že PLAAF nechalo upravit staré stíhací letouny J-6 na bezpilotní letouny. Z hlediska letecké techniky se nejedná o nic nového. Zkušenosti s přestavbou na bezpilotní letouny má například americké letectvo, které takto upravené letouny používalo a používá jako létající terče. Spekuluje se, že letouny mají posloužit jako návnada, která by posloužila k detekci a následnému potlačení protivzdušné obrany. Případně mají posloužit k jejímu zahlcení. K veřejnému předvedení dronů konvertovaných z J-6 došlo v září 2025 na letecké přehlídce v Čchang-čchunu. Varianty J-6 (Type 59, Dongfeng-102, Product 47, F-6) – byl ekvivalentem MiG-19S J-6A – varianta pro operace za každého počasí J-6B (Type 59B) – ekvivalent MiG-19PM Farmer-D, výškový záchytný stíhač, letoun pro vybojování vzdušné převahy, denní stíhací letoun. J-6C (F-6C) – denní stíhací letoun s trojicí 30mm kanónů Type 30-1 J-6I – prototyp jednomístné verze s pevným kuželem ve vstupu J-6II – prototyp jednomístné verze s pohyblivým kuželem ve vstupu vzduchu J-6III – pokročilá verze s čínským radarem v dělicí přepážce vstupu vzduchu Shenyang/Tianjin JJ-6 (Product 48 a FT-6) – Dvoumístný cvičný letoun čínské konstrukce, prodloužený o 84 cm (33,1 palce) pro umístění druhého sedadla, vyzbrojený jedním 30mm kanónem. Do roku 1986 bylo vyrobeno 634 ks této dvoumístné verze. JZ-6 (FR-6) – průzkumný stíhací letoun, určen pro taktický průzkum Shenyang/Tianjin Testbed JJ-6 – letová zkušebna pro zkoušky katapultovacího sedadla Xian BW-1 – letová zkušebna Guizhou J-6A – letoun se schopností nést střely vzduch-vzduch PL-2, modernizace J-6A J-6W – bezpilotní varianta Specifikace (J-6) Technické údaje Posádka: 1 pilot Rozpětí: 9,2 m (30,18 ft) Délka: 14,9 m (48,88 ft) verze s pitotovou trubicí12,54 m (41,14 ft)verze bez pitotovy trubice Výška: 3,885 m (12,75 ft) Nosná plocha: 25,16 m² Prázdná hmotnost: 5 700 kg Max. vzletová hmotnost : 10 000 kg Pohonná jednotka: 2 × proudový motor Wopen WP-6A o tahu 36,78 kN Výkony Maximální rychlost: 1 540 km/h (Mach 1,3) Cestovní rychlost: 950 km/h Dolet: 1 380 km Dostup: 15 800 m17 900 m s přídavným spalováním Stoupavost: 180 m/s Výzbroj 3 × 30 mm letecký kanón NR-30 (70 nábojů pro každou zbraň v křídle, 55 nábojů pro kanón v trupu) Až 250 kg neřízených bomb nebo raketových modulů, případně rakety PL-2/PL-5 (čínské verze sovětských střel vzduch-vzduch K-13 (NATO AA-2 ‚Atoll‘) na 4 závěsnících pod křídlem Uživatelé – Albánské vzdušné síly – Mezi lety 1965 až 1971 bylo dodáno více než 70 ks letounů F-6. V roce 2002 byly zachované letouny nabídnuty v aukci. – Bangladéšské letectvo získalo část renovovaných letounů od Pákistánu. Všechny již byly vyřazeny. – Letectvo Čínské lidové osvobozenecké armády (PLAAF) a Námořní letectvo Čínské lidové osvobozenecké armády (PLANAF) roku 2010 byl letoun J-6 oficiálně vyřazen z výzbroje. Od roku 2013 je známo, že probíhá jejich konverze na bezpilotní letouny. V roce 2019 bylo ve výzbroji 14 letounů JJ-6. – Egyptské vojenské letectvo 40× F-6C, 50 FT-6 část byla modernizována pro nesení raket vzduch-vzduch AIM-9 Sidewinder s IR naváděním. – Íránské vojenské letectvo 18 letounů v roce 2009 – Irácké letectvo – Kambodžské královské letectvo – Myanmarské letectvo mělo v roce 2019 ve výzbroji 1 letoun F-6 – Pákistánské letectvo bylo největším zahraničním uživatelem letounu F-6. Jednomístné letouny byly vyřazeny v roce 2002. Část dvoumístných FT-6zůstala i poté ve službě. Roku 2019 mělo pákistánské letectvo k dispozici 9 letounů FT-6. – Letectvo Korejské lidové armády mělo v roce 2019 ve výzbroji 97 letounů F-6. – Somálské letectvo – Súdánské letectvo 8 letounů v roce 2019 – Tanzanské letectvo roku 2019 mělo ve výzbroji 3 letouny F-6 – Letectvo Vietnamské lidové osvobozenecké armády – Letectvo Zambie mělo v roce 2019 ve výzbroji 8 letounů F-6 – Zimbabwské letectvo přišlo roku 2001 o 3 z 5 letounů, které letěly do Konga na pohřeb prezidenta Laurenta Kabily. Odkazy Reference Literatura SKAARUP, Harold A. Canadian MiG flights. Bloomington, IN: iUniverse, 2008. 168 s. ISBN 9780595520718. (anglicky) COOPER, Tom; PETER WEINERT, Petr; LEPKO, Mark; HINZ, Fabian. African MiGs : MiGs and Sukhois in service in Sub-Saharan Africa. Houston, Texas: Harpia Publishing L.L.C, 2011. 256 s. ISBN 978-0-9825539-8-5. Související články Dassault Super Mystère North American F-100 Super Sabre Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Šen-jang J-6 na Wikimedia Commons Shenyang J-6 na serveru Valka.cz Not A Pound For Air To Ground: The Shenyang J-6 Was China's Most Successful Combat Aircraft To Date na YouTube (anglicky)