Hong Kong

Hong Kong (în chineză: 香港; pronunția numelui în cantoneză: [hœ́ːŋ.kɔ̌ːŋ]), cunoscut oficial ca Regiunea Administrativă Specială Hong Kong a Republicii Populare Chineze (în chineză: 中華人民共和國香港特別行政區), este o regiune autonomă de pe coasta de sud a Republicii Populare Chineze, înconjurată geografic pe 3/4 de Delta Fluviului Perlelor și de Marea Chinei de Sud. De-a lungul anilor, poziția geografică și legăturile comerciale au transformat Hong Kong-ul într-o mare metropolă. Orașul a devenit unul dintre cele mai mari porturi din lume, centru comercial și financiar de prim rang în lume, având o populație de 7 milioane de locuitori. În pofida unei clime foarte calde și umede, turistul care se aventurează pe străzile acestui oraș va rămâne impresionat de ritmul de viață alert al acestui oraș, întâlnind la tot pasul clădiri moderne și foarte înalte, aici aflându-se una dintre cele mai înalte clădiri din Asia. În acest oraș se află aeroportul cu cel mai mare trafic din Asia, Aeroportul Internațional din Hong Kong, cu un trafic de 47 de milioane de pasageri și 4,12 milioane de tone de mărfuri în 2007. Ale cărui piste sunt efectiv construite pe mare. Traficul maritim este incredibil de dens, apele golfului nefiind niciodată lipsite de valuri, chiar dacă nu adie nici măcar o boare de vânt. Are multe instituții de învățământ, printre care și Universitatea din Hong Kong (1911). Conform unei analize publicate de Culture Trip în 2016, face parte din primele zece cele mai moderne orașe din lume. În același an, Hong Kong se afla pe locul 2 în lume (după New York) ca număr de miliardari. Astfel, 68 de miliardari dețin o avere cumulată de 261,3 miliarde dolari americani, cel mai bogat om de afaceri din oraș fiind Li Ka-shing (27,1 miliarde dolari). Etimologie Numele teritoriului, romanizat pentru prima dată ca „He-Ong-Kong” în 1780, se referea inițial la o mică intrare în mare situată între insula Aberdeen și coasta de sud a insulei Hong Kong. Aberdeen a fost un punct inițial de contact între marinarii britanici și pescarii locali. Deși originea exactă a numelui romanizat este necunoscută, se consideră în general că este o redare fonetică timpurie a expresiei cantoneze (sau cantoneze Tanka) hēung góng. Numele se traduce prin „port parfumat” sau „port de tămâie”. „Parfumat” poate face referire la gustul dulce al apei dulci care se varsă în port din râul Perlelor sau la mirosul provenit de la fabricile de tămâie de pe coasta de nord a Kowloonului. Tămâia era depozitată lângă portul Aberdeen pentru export, înainte ca portul Victoria să fie dezvoltat. Sir John Davis (al doilea guvernator colonial) a propus o altă origine; Davis a afirmat că numele provine de la „Hoong-keang” („torent roșu”), reflectând culoarea solului peste care curgea o cascadă de pe insulă. Numele simplificat Hong Kong era folosit frecvent până în 1810. Numele era, de asemenea, scris în mod obișnuit ca un singur cuvânt, Hongkong, până în 1926, când guvernul a adoptat oficial varianta cu două cuvinte. Unele corporații înființate în perioada timpurie colonială păstrează și astăzi această formă, inclusiv Hongkong Land, Hongkong Electric Company, Hongkong and Shanghai Hotels și Hongkong and Shanghai Banking Corporation (HSBC). Istorie Vezi și secțiunea: Hong Kong-ul britanic În 1842, Marea Britanie a obținut de la împăratul Chinei controlul unei insule, pe nume Hong Kong, în scopul de a construi un port pentru navele lor de comerț. În 1898, Marea Britanie a încheiat un tratat cu China prin care li s-a acordat concesionarea pe 99 de ani a insulei și a câtorva zone din împrejurul ei. Hong Kong-ul a fost ocupat de Japonia timp de aproape patru ani înainte ca britanicii să reia controlul pe 30 august 1945. În 1997, teritoriul a fost retrocedat guvernului de la Peking. Această regiune beneficiază de autonomie politică, durând 50 de ani, în baza "Legii fundamentale a regiunii administrative speciale Hong Kong" (un fel de Constituție), adoptată în 1997, în urma semnării unui tratat sino-britanic din 1984. Autonomia acestei regiuni a luat sfârșit mult mai devreme, când consiliul legislativ regional, la presiunea Pekingului, a adoptat "Legea siguranței naționale pentru Hong Kong", modificând astfel art. 23 din Constituția locală, ce a intrat în vigoare în iunie 2020. În acest fel, nu numai că China și-a încălcat promisiunea făcută Marii Britanii prin tratatul semnat mai devreme, dar a mai stricat aici, dar și-n Macao sistemul "o țară, două sisteme". Geografie Hong Kong este situat în partea de sud a Chinei, se invecineaza cu Marea Chinei de Sud și China. Suprafața totală a țării este de 1.104 km2. Clima este tropical musonică. Vremea este rece și umedă iarna, cald și ploios din primăvară până în vară, cald și soare, toamna. Altitudinea minimă este Marea Chinei de Sud – 0 m; altitudinea maximă este Tai Mo Shan – 958 m. Terenul arabil reprezintă 5,05%, culturile permanente sunt 1,01%, altele: 93,94% Terenul nedezvoltat este deluros spre muntos, cu teren plat minim și constă în mare parte din pajiști, păduri, arbuști sau terenuri agricole. Aproximativ 40% din suprafața rămasă este reprezentată de parcuri rurale și rezervații naturale. Teritoriul are un ecosistem divers; peste 3.000 de specii de plante vasculare se găsesc în regiune (dintre care 300 sunt originare din Hong Kong) și mii de specii de insecte, păsări și specii marine. Climă Guvern și Politică Conformitate cu Declarația Comună Sino-Britanică și cu principiul de bază al politicii „o țară, două sisteme”, Hong Kong dispune de „un grad înalt de autonomie ca regiune administrativă specială în toate domeniile, cu excepția apărării și a politicii externe”. Declarația stipulează că regiunea își menține sistemul economic capitalist și garantează drepturile și libertățile populației sale pentru cel puțin 50 de ani după predarea din 1997. Garanțiile privind autonomia teritoriului și drepturile individuale și libertățile sunt consacrate în Constituție, respectiv în Legea Fundamentală a Hong Kong-ului, care descrie sistemul de guvernare al Regiunii Administrative Speciale Hong Kong, dar care este supusă interpretării Comitetului Permanent al Congresului Național al Poporului. Pilonii principali ai guvernării sunt Consiliul Executiv și Consiliul Legislativ, serviciul public și sistemul judiciar. Consiliul Executiv este condus de Șeful Executivului, care este ales prin vot indirect de către Comisia Electorală și apoi numit de Guvernul Popular Central. Serviciul public este un organ politic neutru, care implementează politicile și furnizează servicii guvernamentale. Consiliul Legislativ are 90 de membri. Judecătorii sunt numiți de Șeful Executivului la recomandarea unei comisii independente. Delegația autorităților regionale își are Birou la Peking, începând din 1999. Autoritățile R.P. China sunt, la rândul lor, reprezentate de un Birou de legătură, începând din 2000, la Hong Kong. Biroul de legătură e subordonat Ministerului chinez pentru afacerile din Hong Kong și din Macao. Controlul chinezilor asupra regiunii Hong Kong e asigurat de o garnizoană, adusă, din 1997, de așa-zisa Armată de Eliberare a Poporului. Organizare administrativ-teritorială Populație În prezent (2014), Hong Kong are o populație de 7.150.000. Principalele grupuri etnice sunt: chinezi han 95%; filipinezi 1,6%; indonezieni 1,3%; alții 2,1%. Religia principală este budismul (combinat cu alte religii populare) – 90%, a doua religie este creștinismul (10%). Limbile cele mai importante sunt: cantoneza 90,8%, engleza 2,8%, mandarina 0,9%, alte dialecte chineze 4,4%, alte limbi 1,1%. Speranța de viață la naștere este de 79,39 ani la bărbați și 85,05 ani la femei. Rata fertilității este de 1,09 copii/femeie. Rata natalității: 9,38‰ (printre cele mai mici din lume); rata mortalității: 6,93‰. Structura pe vârste: 0-14 ani la 11,6% (431.728 bărbați/ 394.898 femei), 15-64 ani la 74,8% (2.573.929 bărbați/ 2.757.095 femei), 65 ani și peste la 13,5% (452.278 bărbați/ 512.580 femei). Economie Hong Kong este unul dintre cele mai mari centre economice și financiare din lume. Hong Kong are o economie de piață liberă, depinde foarte mult de comerțul internațional și finanțe – valoarea bunurilor și serviciilor comerciale, inclusiv cota semnificativă de exporturi, este de aproximativ patru ori PIB-ului. Resurselor naturale ale Hong Kong-ului sunt limitate, și a produselor alimentare și materii prime trebuie să fie importate. Este un important centru pentru comerțul internațional și finanțe, cu una dintre cele mai mari concentrații din regiunea Asia-Pacific, fiind unul dintre "Cei patru tigri asiatici". Hong Kong continuă să lege moneda sa strâns de dolarul american, menținând un aranjament stabilit în 1983. China a fost, mult timp, cel mai mare partener comercial al Hong Kong-ului, reprezentând aproximativ jumătate din exporturile Hong Kong-ului. Activitatea agricolă a Hong Kong-ului contribuie cu doar 0,1% la PIB. PIB-ul pe cap de locuitor din Hong Kong este de 49.800 dolari. Rata de creștere economică a fost de 5% în 2011. Paritatea puterii de cumpărare a fost de 355 miliarde de dolari americani în 2011. Sectoarele economice sunt: agricultura 0,1%; industria 6,8%; servicii 93,2%. Forța de muncă este de 3.703.000 persoane. Rata șomajului este 3,4%, iar rata inflației este de 5,3%. Exporturile au fost de 427 miliarde dolari în 2011. Principalele produse exportate sunt: mașini și aparate electrice, textile, îmbrăcăminte, încălțăminte, ceasuri, jucării, materiale plastice și pietre prețioase. Principali parteneri la export sunt: China 52,4%, SUA 9,9%, Japonia 4%. Importurile au fost de 482 miliarde dolari în 2011. Principalele mărfuri importate sunt: materii prime și semifabricate, bunuri de consum, bunuri de capital, produse alimentare, combustibil. Principali parteneri la import sunt: China 44,9%, Japonia 8,9%, Taiwan 7,5%, SUA 4,9%. Comunicații și transporturi Hong Kong are printre cele mai dezvoltate comunicații și transporturi din Asia. Numărul de utilizatori de internet este de 4.873.000, iar de telefoane mobile este 1.341.600. Hong Kong are 2 aeroporturi (printre cele mai mari din lume) și 9 heliporturi. Cultură Cultura din Hong Kong este caracterizată ca un hibrid între cultura estică și cea vestică. Valorile tradiționale chinezești, care pun accent pe familie și educație, se îmbină cu idealurile occidentale, inclusiv libertatea economică și supremația legii. Deși marea majoritate a populației este de etnie chineză, Hong Kong a dezvoltat o identitate distinctă. Teritoriul s-a diferențiat de continent prin lunga perioadă de administrație colonială și prin ritmul diferit de dezvoltare economică, socială și culturală. Cultura mainstream provine din imigranții originari din diverse părți ale Chinei; ulterior, aceasta a fost influențată de educația în stil britanic, de un sistem politic separat și de dezvoltarea rapidă a teritoriului în a doua jumătate a secolului XX. Majoritatea migranților din acea epocă au fugit de sărăcie și război, ceea ce se reflectă în atitudinea predominantă față de bogăție; locuitorii din Hong Kong tind să lege imaginea de sine și luarea deciziilor de beneficii materiale. Sentimentul de identitate locală al rezidenților a crescut după predarea teritoriului: un sondaj din decembrie 2022 a arătat că 32% dintre respondenți se identificau ca „Hongkongers”, 34,1% ca „Hongkongers în China”, 45,9% pretindeau o „identitate mixtă”, 20,5% se identificau ca „chinezi” și 11,9% ca „chinezi în Hong Kong”. Cinematografia din Hong Kong Vezi și: Listă de filme cu acțiunea desfășurându-se la Hong Kong Personalități Bruce Lee (1940-1973), actor sino-american Jackie Chan (n. 1954), actor, regizor de filme și maestru de arte marțiale sino-american Wong Kar-wai (n. 1958), regizor; Stephen Chow (n. 1959), episcop catolic chinez; Stephen Chow (n. 1962), actor chinez; Romola Garai (n. 1982), actriță britanică Tony Leung ("Big Tony") [n. 1958], actor Tony Leung ("Little Tony") [n. 1962], actor și cântăreț Aaron Kwok (n. 1965), actor și șofer de raliu Maggie Cheung (n. 1964), actriță Sammul Chan (n. 1978), actor și cântăreț Charmaine Sheh (n. 1975), actriță și fotomodel Donnie Yen (n. 1963), actor, regizor de filme și maestru de arte marțiale Jackson Wang (n. 1994), rapper chinez Galerie Referințe Bibliografie Legături externe Hong Kong la Encyclopædia Britannica HongKong la UCB Libraries GovPubs Hong Kong la The World Factbook Hong Kong pe Curlie Hong Kong la BBC News Atlasul Wikimedia pentru Hong Kong Government GovHK Portal guvernamental Hong Kong Portal oficial de turism pentru Hong Kong Arhivat în 2 august 2012, la Wayback Machine. Hong Kong – 30% China și 70% Londra, 22 mai 2010, Razvan Pascu, Descoperă - Travel Vezi și Hong Kong Phooey (serial TV animat)