NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Estadio El Cobre

El Estadio El Cobre ou le Stade El Cobre est un stade chilien se trouvant à El Salvador. Construit en 1980, il a une capacité de 20 800 places lors de sa construction, puis de 23 000 places par la suite. Le club résident est le Club de Deportes Cobresal, qui se trouve en Division 1 chilienne. Histoire La construction du stade débute le 27 juillet 1979 dans le cadre de la professionnalisation du Club de Deportes Cobresal. Le stade est inauguré le 1er juin 1980 en présence de plusieurs milliers de spectateurs. Initialement d’une capacité d’environ 8 000 places, il est agrandi dans les années 1980 pour atteindre plus de 20 000 spectateurs lors des compétitions internationales disputées par Cobresal. Par la suite, la capacité est réduite à 11 240 places en raison de l’évolution des normes de sécurité. En 1999, un système d’éclairage est installé afin de permettre la tenue de matchs en soirée et leur retransmission télévisée. Le 26 avril 2015, le stade accueille le match lors duquel Cobresal remporte le championnat du Chili. En mai 2025, un accord avec Codelco entraîne un changement de nom officiel du stade. Notes et références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail du Chili
Stadio El Cobre

Lo stadio El Cobre è uno stadio situato nella città di El Salvador, nella regione di Atacama in Cile. L'impianto ospita le partite casalinghe del Club Deportes Cobresal. Storia Quando fu fondato il Cobresal uno dei requisiti per poter accedere al campionato professionistico cileno era quello di possedere uno stadio conforme alle norme vigenti. In città sorgeva già uno stadio (Estadio N.1) e inizialmente i dirigenti del neonato club erano intenzionati a ristrutturare l'impianto esistente per adeguarlo alle richieste della FFC, tuttavia dopo i sopralluoghi svolti dagli architetti Mario Recordón e Alberto Sartori e dall'ingegnere agronomo Rigoberto Silva si decise di costruire uno stadio ex novo. Il 27 luglio 1979 iniziarono ufficialmente i lavori di costruzione nella zona denominata Sausalito sotto la direzione dell'architetto Mario Recordón il quale si era già occupato della costruzione di diversi stadi cileni tra cui l'Estadio Monumental di Santiago. Lo stadio venne inaugurato il 1º giugno 1980, dopo 10 mesi e 5 giorni di lavori, alla presenza di 7.696 spettatori. La costruzione dell'impianto non fu semplice a causa della sua ubicazione, infatti la città di El Salvador sorge nel deserto di Atacama e la collocazione del manto erboso comportò ingenti spese. In occasione della qualificazione del Cobresal alla Coppa Libertadores 1986 l'impianto è stato ristrutturato e la capienza aumentata per ottemperare alle normative imposte dalla CONMEBOL per la partecipazione alle manifestazioni continentali. La particolarità dell'Estadio El Cobre è quella di avere attualmente una capienza maggiore rispetto alla popolazione del centro abitato in cui sorge, infatti può contenere oltre 20.000 spettatori nonostante gli abitanti della città siano meno di 9.000. Il giorno 8 maggio 1999, in occasione della partita tra il Cobresal e l'Universidad de Chile valevole per la Primera División è stato inaugurato l'impianto di illuminazione dello stadio. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su stadio El Cobre
Estádio El Cobre

Estádio El Cobre é um estádio multiuso na cidade de El Salvador, no Chile. Atualmente é usado na maior parte para partidas de futebol, sendo o local de mando do Cobresal. O estádio tem lugar para 11.240 espectadores e foi construído em 1980. O estádio é conhecido como "O estádio mais grande do mundo", já que tem uma capacidade maior que o número de habitantes da cidade, que tem aproximadamente 7.000 habitantes. Assim, nunca se encherá com o público local. História O estádio começou a ser construído em 1979 com o investimento da CODELCO para receber os jogos do recém-fundado Cobresal. Em 1986 teve sua capacidade ampliada para 20 mil pessoas a fim de receber os jogos do Cobresal na Copa Libertadores de 1986. Entretanto, atualmente a capacidade permitida é para 12 mil torcedores, sendo que dificilmente o clube é liberado para jogar competições internacionais no seu estádio devido à precária estrutura da cidade. Referências
Viña del Mar Airport

Viña del Mar Airport (IATA: KNA, ICAO: SCVM) is an airport serving Greater Valparaíso, Chile. The airport is in the hills 4 kilometres (2.5 mi) east of the coastal commune of Concón. It mainly serves as a military air base for the Chilean Navy aviation, but also has a small civilian passenger terminal; however, this is only rarely used. Names The airport has had several names throughout its history. It was inaugurated in 1987 as Viña del Mar Naval Air Base and Airport (Spanish: Base Aeronaval y Aeropuerto Viña del Mar), when Concón was part of Viña del Mar. After Concón regained its independence, the airport retained its name until 2015, when it was officially changed to Concón Naval Air Base and Airport (Spanish: Base Aeronaval y Aeropuerto Concón). Torquemada Aerodrome (Spanish: Aeródromo Torquemada) has been used as an alternative name sometimes, due to its location on Torquemada Hill. The name was changed to Viña del Mar Airport in 2024, when a project to turn it into a commercial airport started. Accidents and incidents On 9 September 2013, a Corpflite Dornier 228, registration CC-CNW crashed into power lines while attempting to land in fog, resulting in the death of both crew members. See also Chile portal Aviation portal List of airports in Chile Transport in Chile References External links Viña del Mar at OpenStreetMap Viña del Mar at OurAirports Aeronautical chart and airport information for Vina del Mar at SkyVector Accident history for Viña del Mar Airport at Aviation Safety Network "Current weather for Viña del Mar". NOAA/NWS.
Aeroportul Viña del Mar

Aeroportul Viña del Mar (IATA: KNA, ICAO: SCVM) este un aeroport din Concón, Provincia Valparaíso, Regiunea Valparaíso, Chile ce deservește zona Concón. Situat la o altitudine de 137 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Este operat de Dirección General de Aeronáutica Civil de Chile⁠(d). Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Viña del Mar Airport

Viña del Mar Airport är en flygplats i Chile. Den ligger i provinsen Provincia de Valparaíso och regionen Región de Valparaíso, i den södra delen av landet, 100 km nordväst om huvudstaden Santiago de Chile. Viña del mar Airport ligger 137 meter över havet. Terrängen runt Viña del Mar Airport är kuperad åt sydost, men åt nordväst är den platt. Runt Viña del Mar Airport är det tätbefolkat, med 476 invånare per kvadratkilometer.. Närmaste större samhälle är Viña del Mar, 10,8 km sydväst om Viña del Mar Airport. Runt Viña del Mar Airport är det i huvudsak tätbebyggt. Kommentarer Källor
Viña del Mar University

Viña del Mar University (Spanish: Universidad Viña del Mar, or UVM) is an autonomous, private institution of higher education recognized by the Ministry of Education of Chile. It was founded on November 21, 1988. History Founded November 21, 1988, Viña del Mar University (UVM) of Chile is a private institution of higher education accredited since 2005 by National Commission of Accreditation, a branch of the Ministry of Education of Chile, granted the university institutional accreditation. Locations and schools Viña del Mar University consists of the Campus Rodelillo, in the upper part of the city of Viña del Mar, with an area of 20 hectares; the Agua Santa site, located in the central part of the city; and the San Felipe site, situated in San Felipe commune. Academic Areas: Agricultural Sciences, Architecture and Design, Business Administrations, Communications, Education and Pedagogy, Engineering, Health Sciences, Law and Social Sciences, Veterinary Sciences. References External links Universidad Viña del Mar. International Office UVM.
Universidade Viña del Mar

A Universidade Viña del Mar (em castelhano: Universidad Viña del Mar ou UVM) é uma instituição de ensino superior privada do Chile, pertencente ao grupo de universidades Laureate International Universities, reconhecida pelo Ministério da Educação do Chile. Sua sede encontra-se em Viña del Mar, Chile. A UVM foi classificada como a 40.ª melhor universidade chilena em 2011, segundo a classificação da CSIC e na posição 32.º segundo no ranking do jornal El Mercurio. História A universidade foi fundada em 21 de novembro de 1988 pelo engenheiro Barham Madain Ayub e pelos arquitetos José Ignacio Martínez Román Bengoa e Eduardo Nanjarí. Em 12 de Outubro de 2000, o Conselho de Educação Superior de Chile concedeu a Universidad del Mar Viña a autonomia institucional. Em 12 de outubro de 2005 a universidade foi aprovada pela Comissão de Credenciamento Nacional de Graduação (CNAP) por três anos. Em dezembro de 2008 recebeu a aprovação institucional pela nova Comisión Nacional de Acreditación (CNA-Chile). Em 18 de agosto de 2009, a Rede de Educação Laureate tornou-se o novo titular da Universidade Viña del Mar. A universidade oferece graduações em: Ciências Agrárias, Arquitetura, Design, Bacharelado em Administração, Comunicação, Pedagogia, Engenharia, Ciências da Saúde, Ciências Jurídicas e Sociais, Medicina veterinária, entre outros. Sedes e campus Sede Viña del Mar: Casa Central Rodelillo (Agua Santa 7055, Viña del Mar) Campus Escuela de Negocios y Admisión (Diego Portales 90, Viña del Mar) Centro de Extensión Cultural y CPA (Agua Santa 110, Viña del Mar) Campus Miraflores Escuela Ciencias Jurídicas y Sociales (Los Fresnos 52, Viña del Mar) Campus Miraflores Escuela de Arquitectura y Diseño (Los Fresnos 91, Viña del Mar) Vicerrectoría de Internacionalización y Vinculación (Montaña 800, Viña del Mar ) Sede San Felipe Campus San Felipe (Avenida Maipú 376, San Felipe) Referências Este artigo foi inicialmente traduzido, total ou parcialmente, do artigo da Wikipédia em castelhano cujo título é «Universidad Viña del Mar», especificamente desta versão. Ligações externas «Página da Universidad Viña del Mar» (em espanhol)
Víctor M. Blanco Telescope

The Víctor M. Blanco Telescope, also known as the Blanco 4m, is a 4-metre aperture telescope located at the Cerro Tololo Inter-American Observatory, Chile on the summit of Mt. Cerro Tololo. Commissioned in 1974 and completed in 1976, the telescope is identical to the Mayall 4m telescope located on Kitt Peak. In 1995 it was dedicated and named in honour of Puerto Rican astronomer Víctor Manuel Blanco. It was the largest optical telescope in the Southern hemisphere from 1976 until 1998, when the first 8-metre telescope of the ESO Very Large Telescope opened. Currently the main research instrument used at the telescope is the Dark Energy Camera (DECam), the camera used in the Dark Energy Survey. DECam saw its first light in September 2012. The Mosaic II camera was used at this CTIO 4-m telescope in the southern hemisphere since 1999. This was a development of the KNPO Mosaic camera installed in 1998 in the northern hemisphere. These cameras were used for various astronomical surveys, and were noted for their success. See also List of largest optical reflecting telescopes List of astronomical observatories List of largest optical telescopes in the 20th century References
Telescopio Víctor M. Blanco

El telescopio Víctor M. Blanco, también conocido como Blanco 4m, es un telescopio de 4 metros de apertura de tipo Ritchey-Chrétien ubicado en el Observatorio Interamericano del Cerro Tololo, en Chile. Encargado en 1974 y completado en 1976,​ es idéntico al telescopio Mayall de 4m ubicado en Kitt Peak (Arizona).​​​ Inauguración El telescopio se inauguró en 1995, siendo nombrado en honor del astrónomo puertorriqueño Víctor Manuel Blanco.​ Fue el telescopio óptico más grande del hemisferio sur desde 1976 hasta 1998, cuando se abrió el primer telescopio de 8 metros del Very Large Telescope de la ESO. Instrumentos Actualmente, el principal instrumento de investigación utilizado en el telescopio es la Cámara de Energía Oscura (DECam), la cámara utilizada en el Muestreo de Energía Oscura. La DECam vio su primera luz en septiembre de 2012.​​ La cámara Mosaic II se utilizó en este telescopio desde 1999.​ Fue un desarrollo de la cámara KNPO Mosaic, instalada en 1998 en el hemisferio norte. Estas cámaras se usaron para varios estudios astronómicos, logrando éxitos destacados. Telescopios contemporáneos a la puesta en servicio Véase también Lista de los telescopios reflectores ópticos más grandes Lista de observatorios astronómicos Referencias
Télescope Víctor M. Blanco

Le télescope Víctor M. Blanco (en anglais Víctor M. Blanco Telescope, en espagnol Telescopio Víctor M. Blanco) est le grand télescope de l'observatoire interaméricain du Cerro Tololo (Chili). Historique Sa construction, décidée en 1974, est achevée en 1976. En 1995, il est nommé en l'honneur de l'astronome Víctor Manuel Blanco. Type et caractéristiques C'est un télescope Ritchey-Chrétien dont le miroir primaire mesure quatre mètres de diamètre. Il est similaire au télescope Nicholas U. Mayall de l'observatoire de Kitt Peak (Arizona, États-Unis). Instruments La caméra Mosaic II était installée sur ce télescope depuis 1999. C'était un développement de la caméra Mosaic qui avait été installée en 1998 sur le télescope Mayall. Ces caméras ont été utilisées pour plusieurs relevés astronomiques et ont été remarquées pour leur qualité. Un nouvel instrument, le Dark Energy Camera (DECam) a été installé sur le télescope en 2011 et mis en service en 2012. Références Voir aussi Articles connexes Télescope Mayall Liens externes (en) Fiche sur [1] Portail de l’astronomie Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Telescopio Victor M. Blanco

Il telescopio Victor M. Blanco è un telescopio riflettore con specchio del diametro di 4 m, situato all'osservatorio di Cerro Tololo in Cile. Costruito tra il 1974 e il 1976, questo telescopio è basato sul Telescopio Mayall, anch'esso di 4 metri, situato a Kitt Peak. Nel 1995 è stato titolato all'astronomo portoricano Víctor Manuel Blanco. È stato il più grande telescopio dell'emisfero australe fino al 1998, quando è stato superato dal Very Large Telescope dell'ESO. Attualmente lo strumento principale è la Dark Energy Camera (DECam), usata nella Dark Energy Survey e che ha visto la prima luce nel settembre 2012. Note Voci correlate Telescopio di 3,6 metri dell'ESO Telescopi Magellano Very Large Telescope Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su telescopio Victor M. Blanco Collegamenti esterni http://www.ctio.noao.edu/noao/content/Victor-Blanco-4-m-Telescope Archiviato il 13 febbraio 2018 in Internet Archive.
Телескоп имени Виктора Бланко

Телескоп имени Виктора Бланко (англ. Víctor M. Blanco Telescope), также известный как 4-метровый телескоп Бланко (англ. Blanco 4m) — телескоп, расположенный в межамериканской обсерватории Серро-Тололо в Чили. Телескоп введён в эксплуатацию в 1974 году, строительство закончено в 1976 году. Похож на 4-метровый телескоп имени Николаса Мейола, расположенный на Китт-Пик. В 1995 году назван именем пуэрто-риканского астронома Виктора Мануэля Бланко. Вновь установленная на телескопе мощная обзорная камера DECam (Dark Energy Camera) с разрешением в 570 мегапикселей стала главным инструментом исследования в проекте по изучению тёмной энергии «Dark Energy Survey», первые результаты на камере DECam были получены в сентябре 2012 года. Камера DECam состоит из 62 отдельных камер, установленных на поверхности одной большой матрицы. Один снимок DECam охватывает область ночного неба, имеющий диаметр в 2,2 угловых градуса, что примерно равно 20 площадям полной Луны, видимой с поверхности Земли. Хотя основная цель камеры DECam это изучение тёмной энергии, она используется и для поиска транснептуновых объектов. К концу 2013 года этот обзор за 11 ночей наблюдений отснял 235 квадратных градусов неба и обнаружил около полутысячи объектов пояса Койпера. В 2014 году на снимке DECam у астероида главного пояса (62412) 2000 SY178 был обнаружен слабый хвост, длиной около одной угловой минуты, а также в точке L4 Нептуна были обнаружены троянцы 2014 QO441 и 2014 QP441. Кроме того, в рамках обзора было обнаружено ещё 20 объектов, в том числе 2013 RF98, обладающий одним из самых больших периодов обращения. Примечания Ссылки Victor Blanco 4-m Telescope (англ.). Межамериканская обсерватория Серро-Тололо. Национальная обсерватория оптической астрономии. Дата обращения: 17 апреля 2014.
Victor Blanco-teleskopet

Víctor Blanco-teleskopet, även känt som Blanco 4m, är ett 4-meters optiskt teleskop beläget vid Inter-American Observatory Cerro Tololo i Chile. Bygget startade 1974 och teleskopet stod klart 1976. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Víctor M. Blanco Telescope, 7 maj 2017.
Телескоп імені Віктора Бланко

Телескоп імені Віктора Бланко (Víctor M. Blanco Telescope) також відомий як 4-метровий телескоп Бланко (англ. Blanco 4m) — 4-метровий телескоп з апертурою, розташований у Міжамериканській обсерваторії Серро-Тололо, Чилі, на вершині гори Серро-Тололо. Введений в експлуатацію в 1974 році і завершений в 1976 році, телескоп ідентичний 4-метровому телескопу Мейолла, розташованому на піку Кітт. У 1995 році його освятили та назвали на честь пуерториканського астронома Віктора Мануеля Бланко. Це був найбільший оптичний телескоп у південній півкулі з 1976 до 1998 року, коли був відкритий перший 8-метровий телескоп Дуже Великого Телескопа. Наразі основним дослідницьким інструментом, який використовується на телескопі, є камера темної енергії (DECam), камера, яка використовується в огляді темної енергії. DECam побачив своє перше світло у вересні 2012 року. Камера Mosaic II використовувалася на цьому 4-метровому телескопі CTIO в південній півкулі з 1999 року. Це була розробка камери KNPO Mosaic, встановленої в 1998 році в північній півкулі. Ці камери використовувалися для різних астрономічних досліджень і були відомі своїм успіхом. Примітки
Wulff Castle

Wulff Castle is a historic castle overlooking the sea in Viña del Mar, Chile. It was built in 1906 for the Wulff family. It is the headquarters of the city heritage center. History Gustavo Adolfo Wulff Mowle, German saltpeter and coal trader, as well as maritime transporter, migrated to Chile in 1881. In 1904, he bought from Dr. Teodoro Von Schoeders 1,260 square metres (13,600 sq ft) in front of Cerro Castillo (Castle Hill), in Viña del Mar. He built the new house in 1906. By 1917, Wulff hired architect Alberto Cruz Montt to make the house into a castle. Eventually a new tower was added built upon some rocks on the northern side of the castle, and a bridge joined them together. In 1946, Mrs. Esperanza Artaza Matta inherited the property, and asked another architect, José Alcalde, to remodel it. The southern tower was removed. The City bought the castle in 1959. From 1960 until 1988, it housed the Museo Naval de la Armada de Chile (Chilean Navy Forces Museum). Between 1990 and 1999, it lodged the collection of the writer Salvador Reyes Figueroa. In 1995, it was pronounced a National Historical Monument by Chilean Law. References
Castello Wulff

Il Castello Wulff (in spagnolo: Castillo Wulff) è un edificio storico che si affaccia sul mare, situato nella città di Viña del Mar, in Cile. Fu costruito nel 1906 dalla famiglia Wulff ed è stato dichiarato monumento storico nazionale il 20 settembre 1995 dal Ministero dell'Educazione. Storia Gustavo Wulff, commerciante tedesco di carbone, nonché trasportatore marittimo, emigrò in Cile nel 1881. Nel 1904, acquistò dal dott. Teodoro Von Schoeders 1 260 metri quadri (13 600 ft²) di terreno di fronte al Cerro Castillo, a Viña del Mar. Costruì la nuova casa nel 1906 e nel 1917 assunse l'architetto Alberto Cruz Montt per trasformare la casa in un castello. Alla fine fu aggiunta una nuova torre, costruita su alcune rocce del lato nord e un ponte per unire la struttura. Nel 1946, la signora Esperanza Artaza Matta ereditò la proprietà e chiese a un altro architetto, José Alcalde, di ristrutturarla. La torre meridionale fu quindi rimossa. La città acquistò il castello nel 1959. Dal 1960 al 1988 ha ospitato il Museo Naval de la Armada de Chile (Museo delle Forze della Marina Cilena). Tra il 1990 e il 1999 ha ospitato la collezione dello scrittore Salvador Reyes Figueroa. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Castello Wulff Collegamenti esterni Pagina del Castillo Wulff sul portale dei monumenti nazionali del Cile
Gabriela Mistral

Gabriela Mistral, pseudonym for Lucila de María del Perpetuo Socorro Godoy Alcayaga (født 7. april 1889, død 10. januar 1957) var en chilensk poet, diplomat og feminist. Hun var den første sydamerikaner der vandt Nobelprisen i litteratur, som hun modtog i 1945. De centrale emner i hendes poesi er kærlighed, moderkærlighed og smertelige personlige oplevelser. Eksterne henvisninger
Gabriela Mistral

Gabriela Mistral (n. 7 aprilie 1889, Vicuña, Chile - d. 10 ianuarie 1957, New York) este pseudonimul lui Lucila de María del Perpetuo Socorro Godoy Alcayaga, poetă din Chile, premiată cu Premiul Nobel pentru literatură în anul 1945. Creația sa este profund feminină, meditativă, de înaltă emoție lirică și tonalitate post-romantică și uneori simbolistă, în care transfigurează natura aspră a ținutului natal, valorile naționale, copilăria ca vârstă a fragilității, exuberanța tinereții și iubirii, durerea solitară, meditația asupra morții. Motivația Juriului Nobel "... pentru poezia ei, care, inspirată de emoții puternice, i-a transformat numele într-un simbol al celor mai pure aspirații ale întregii lumi latino-americane". Viața în afara literaturii Lucila se naște într-o familie foarte săracă în orășelul Vicuña, petrecându-și copilăria la țară (tatăl ei și-a abandonat familia când ea avea vârsta de 3 ani) și absolvind tot aici școala normală, după care, la vârsta de 15 ani, funcționează ca învățătoare rurală. Până în 1919 lucrează ca profesoară în diferite școli elementare și licee din Chile. În anul 1921 devine directoare a liceului de fete din Santiago de Chile, urmând ca în 1922 să fie invitată de guvernul mexican să sprijine reforma învățământului din Mexic, inițiată de José Vasconcelos. În Mexic scrie un ciclu de poeme pentru copii, care ajung curând celebre în întreaga Americă Latină. În același an călătorește în SUA. După 1926 ocupă diferite funcții care o țin departe de patrie: reprezentantă a țării sale la institutul de cooperare de pe lângă Liga Națiunilor (până în 1934), consul în Brazilia, Italia, Spania, Portugalia, SUA (în Los Angeles). Bolnavă de cancer și celibatară, Gabriela Mistral moare la 67 de ani, în 1957, în Statele Unite ale Americii. Trupul neînsuflețit i-a fost adus în țară, unde i s-au organizat funeralii naționale. În memoria ei a fost creat Premiul "Gabriela Mistral", în anul 1979. Viața literară Gabriela Mistral se afirmă ca poetă în 1914, când câștigă marele premiu la jocurile florale din Santiago de Chile, iar poeziile sale sunt remarcate de personalitățile literaturii sud-americane ale acelui moment: Rubén Darío, Amado Nervo, Leopoldo Lugones. Pseudonimul ei este inspirat de la numele scriitorului francez Frédéric Mistral. Marcată de sinuciderea iubitului ei, Romelio Ureta, își intitulează primul volum de versuri Sonetele morții. Călătorește în Statele Unite ale Americii, unde publică primul volum de poezii, (Dezolare, New York, 1922), care-i deschide drumul spre recunoaștere universală. În 1945 primește Premiul Nobel pentru literatură. Principalele opere Sonetos de la muerte (Sonetele morții, 1914) Desolación (Dezolare, 1922) Ternura (Duioșie, 1924) La lengua de Martí (Limba lui Martí, 1934) Recado sobre Pablo Neruda (Mesaj către Pablo Neruda, 1936) Tala (Așchie, 1938) Lagar (Cramă, 1954) Note Legături externe en Biografie