NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Phare Evangelistas

Le phare Evangelistas (en espagnol : faro Evangelistas ou faro Islotes Evangelistas) est un phare du Chili situé à l'embouchure occidentale du détroit de Magellan sur l'archipel Evangelistas. Il est rattaché administrativement à la région de Magallanes et de l'Antarctique chilien. La ville la plus proche est Punta Arenas. Il est destiné à la navigation du Pacifique et du détroit de Magellan. Il est également appelé phare Pacheco. Histoire Construit en 1895 et mis en service en 1896 par George Slight, c'est l'un des plus anciens phares du détroit de Magellan. Il a nécessité deux années de travail et 80 personnes. Il est équipé d'un transpondeur radar Racon (N). L'archipel Evangelistas est très isolé et exposé au Pacifique. Au printemps 1913, le navire Yelcho venu approvisionner le phare avec 40 jours de retard à cause des conditions météorologiques, doit ramener le corps du gardien Alfredo Sillard, mort d'une maladie amplifiée par la disette. Le navire revient dans l’anse où il a dû demeurer jours et y enterre le gardien. A fil des années, le cimetière improvisé devient un lieu de pèlerinage, les marins déposant sur la tombe de Sillard des bougies pour que son esprit intercède en leur faveur lors des tempêtes. Cette histoire a inspiré le poète Rolando Cárdenas pour son poème Le Fantôme du phare Evangelitas. Caractéristique du feu maritime Fréquence u feu maritime : 10 secondes (W) Lumière : 0,3 seconde Obscurité : 9,7 secondes Notes et références Voir aussi Bibliographie Luis Sepúlveda (trad. de l'espagnol), Le Monde du bout du monde : roman [« El Mundo del fin del mundo »], Paris, Ed. du Seuil, 1995 (1re éd. 1989), 122 p. (ISBN 2-02-021783-X). (es) Patagonia Sur, Tierra del Fuego, Costa a Costa, Mapa 1 : 1 800 000, JLM Mapas Punta Arenas, Chile (es) Carte Marine de Instituto Hidrográfico de la Armada de Chile, Boca Oriental del Estrecho de Magallanes A Islas Diego Ramirez, 1:50000, 1986-2009 (en) Patagonian & Fuegian Channels, Chilean Fjords, Cruise Chart, Zaguier & Urruty Publications, 2007 (ISBN 978-1-879568-96-9 et 1-879568-96-9) : document utilisé comme source pour la rédaction de cet article. Articles connexes Liste des phares du Chili Liens externes (es) Les phares chiliens - Faros del mar University of North Carolina at Chapel Hill's The Lighthouse Directory: (en) Lighthouses of Southern Chile CHILI - ARLHS World List of Lights Islotes Evangelistas Lighthouse - Lighthouses.net Portail des phares Portail de l’océan Pacifique Portail du Chili
Picarquín, Chile

Picarquín, Chile was the site of the 19th World Scout Jamboree, held in December 1998 and January 1999, which brought together 31,000 Scouts and Guides from all over the world. It is located in the commune of Mostazal, in the northern portion of the Libertador General Bernardo O'Higgins Region. Since December 2011 Picarquín is the site where Mystery Land Chile takes place.
Picarquín

Picarquín est un centre scout international du Chili, qui a accueilli le Jamboree mondial de 1998 de l'Organisation mondiale du mouvement scout. Il est situé dans la commune de Mostazal, Province de Cachapoal, dans la partie nord de la Région du Libertador General Bernardo O'Higgins. Liens externes site officiel scoutopédia plan du centre sur la toile scoute Portail du scoutisme Portail du Chili
Picarquín

Picarquín is een Chileense plaats in de gemeente Mostazal gelegen op ongeveer 30 kilometer van de stad Rancagua. Het maakt deel uit van de regio Libertador General Bernardo O'Higgins. Picarquin heeft ruim 1000 inwoners. Wereldjamboree Picarquín is bekend van de 19de Wereldjamboree, die er in december 1998 en januari 1999 werd gehouden. De jamboree werd bijgewoond door 31.000 scouts, waarvan 500 deelnemende Nederlandse scouts, en nog eens ongeveer 100 Nederlandse vrijwilligers. Op de open dorre vlakten stonden de tenten opgesteld met zicht op het Andesgebergte. Het thema was "Building peace together". Mysteryland Sinds december 2011 wordt in Picarquín een versie van het Nederlandse festival Mysteryland gehouden. In 2012 gebeurde dit op 15 en 16 december. De derde editie vond plaats van 20 tot 23 december 2013, men verwachtte in 2014 bij de vierde editie (19 tot 21 december) tienduizenden dancefans.
Nationalpark Kap Hoorn

i3i6 Der 1945 gegründete Nationalpark Kap Hoorn (span. Parque Nacional Cabo de Hornos) ist ein 631 km² großes chilenisches Naturschutzgebiet an der äußersten Südspitze Südamerikas. Es wird von der chilenischen Forstbehörde Corporación Nacional Forestal (CONAF) verwaltet. Das Gebiet des Nationalparks beinhaltet die gesamte südlichste, unbewohnte Inselgruppe des Feuerland-Archipels, die die beiden eng benachbarten Inselgruppen Wollaston-Inseln und Hermite-Inseln umfasst. Auf der Isla Hornos liegt das Kap Hoorn. Die Landschaft des Parks ist geprägt durch ihre felsigen Inseln, das hier fast immer aufgewühlte Meer und das sehr raue, schon von der Antarktis beeinflusste Klima. Nach der bekannten Klimaklassifikation von Köppen & Geiger liegt das Gebiet im Tundrenklima (ET). Die Jahreszeitenklimate nach Troll & Paffen weisen subpolares, hochozeanisches Klima (I.4) aus. Die Vegetation ist vom Typ der baumlosen „Magellantundra“ mit subpolarem Grasland. Zur Pflanzenwelt gehören Baumbestände mit Magellan-Südbuche, der Canelo-Baum (Drimys winteri), Maytenus magellanica und Antarktischer Scheinbuche. An der Küste können Seeleopard, Mähnenrobbe, und Südlicher See-Elefant beobachtet werden. In der zugehörigen geschützten Meereszone kommen mehrere Delfinarten wie z. B. Weißbauchdelfin und Peale-Delfin vor. Der Nationalpark ist seit 2005 gemeinsam mit dem Nationalpark Alberto de Agostini auch ein Biosphärenreservat der UNESCO. Weblinks Offizielle Parkseite bei der Corporación Nacional Forestal (spanisch) Beschreibung des Biosphärenreservats bei der UNESCO (engl.) Einzelnachweise
Parco nazionale Capo Horn

Il parco nazionale Capo Horn (in spagnolo Parque nacional Cabo de Hornos) è un parco nazionale situato nella parte cilena della Terra del Fuoco; ricopre una superficie di 631 km² e si estende tra gli arcipelaghi delle isole Wollaston e delle isole Hermite. Amministrativamente appartiene alla provincia Antartica Cilena, nella regione di Magellano e dell'Antartide Cilena. Con il vicino, ma non contiguo, parco nazionale Alberto de Agostini è stato designato riserva della biosfera nel 2005 dall'UNESCO, con il nome di riserva della biosfera Capo Horn. Geografia Istituito con decreto il 26 aprile 1946, il parco nazionale comprende gli arcipelaghi delle isole Wollaston e delle isole Hermite, nell'estremo sud del continente americano. All'interno del parco la massima elevazione è costituita dal monte Hyde (670 m). Flora e fauna Uno degli aspetti predominanti del parco è la scarsissima presenza di specie vegetali non endemiche, dovuta alla scarsa presenza antropica e alle condizioni estremamente sfavorevoli allo sviluppo di specie esotiche. Il paesaggio principale è costituito dalla tundra, nella quale prevalgono due specie di sfagno (Sphagnum magellanicum e Sphagnum fimbriatum); in tale tipo di ambiente si trova anche la specie di mirtacee più piccola del pianeta (Myrteola numularia). Nella tundra sono presenti anche piante dei generi Astelia, Azorella, Laretia e Bolax. Nel parco si possono trovare anche i boschi più australi del pianeta, composti in particolare nelle isole Wollaston dal guindo (Nothofagus betuloides); nell'isola di Capo Horn, la più a sud dell'arcipelago, si trovano anche boschi di canelo (Drimys winteri). La fauna è composta da diversi uccelli marini, tra i quali la berta grigia (Ardenna grisea) e il petrello tuffatore di Magellano (Pelecanoides magellani); la fauna avicola comprende anche il caracara striato, oggi in pericolo di estinzione. Tra i mammiferi marini sono presenti il lissodelfino australe e il leone marino sudamericano; sporadicamente viene avvistata nelle acque attorno all'arcipelago l'orca. Note Voci correlate Aree naturali protette del Cile Isole Wollaston Isole Hermite Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su parco nazionale Capo Horn Wikivoyage contiene informazioni turistiche su parco nazionale Capo Horn Collegamenti esterni CONAF, su conaf.cl.
Nationaal park Cabo de Hornos

Het Nationaal park Cabo de Hornos is een nationaal park en sinds 2005 (samen met Nationaal park Alberto de Agostini) een Unesco-biosfeerreservaat in Chili. Het park rond Kaap Hoorn werd opgericht in 1945 en is 630,93 vierkante kilometer groot. Het park omvat bergen, eilanden en kusten. Externe link Officiële website
Park Narodowy Przylądka Horn

Park Narodowy Przylądka Horn (hiszp. Parque Nacional Cabo de Hornos) – park narodowy w Chile, założony w 1945. Zajmuje obszar o powierzchni 631 km². Od 2005 roku wraz z Parkiem Narodowym Alberto de Agostini i Parkiem Narodowym Yendegaia stanowi rezerwat biosfery UNESCO o nazwie „Cabo de Hornos”. Flora Lasy zdominowane są przez bukana Nothofagus betuloides, licznie występuje również Drimys winteri. Prócz tego rosną przedstawiciele Maytenus magellanica i Nothofagus antarctica. Spotyka się formacje typu matorral lub podobne do tundry oraz torfowiska. Fauna W wodach parku występują m.in. wydra patagońska (Lontra felina) i wydra południowa (L. provocax), lampart morski (Hydrurga leptonyx), delfiny: delfin południowy (Lagenorhynchus australis) i delfin chilijski (Cephalorhynchus eutropia), wieloryby i lwy morskie. Z ptaków zaś występuje m.in. mewa południowa (Larus dominicanus), petrelec olbrzymi (Macronectes giganteus), pingwin magellański (Spheniscus magellanicus) i pingwin skalny (Eudyptes chrysocome). Obszar parku objęty jest ostoją ptaków IBA z uwagi na obecność karakara falklandzkiego z rodzaju Phalcoboenus oraz trzęsiogona czarniawego z rodzaju Cinclodes. Przypisy
Parque Nacional Cabo de Hornos

O Parque Nacional Cabo de Hornos é um parque nacional do Chile, fundado em 1945. Situa-se na Terra do Fogo, no Arquipélago Wollaston e grupo de ilhas Hermite (coordenadas 55°39' a 56°00' S e 67°00' a 67°52' W). Administrativamente situa-se na província da Antártica Chilena, na Região de Magalhães e Antártica. A área do parque é de 631 km². Na maior parte do parque crescem bosques com faias-do-sul. Entre os animais que se destacam no território do parque estão os ratões-do-banhado. Junto da costa os pinguins formam as suas colónias. Entre os pássaros que dominam estas terras estão os albatrozes e os fulmares. Só se lhe acede por via marítima. Ligações externas CONAF
Sociedad Nacional de Agricultura

Die Sociedad Nacional de Agricultura (SNA) ist eine wichtige Organisation der chilenischen Landwirtschaft. Sie wurde 1838 gegründet. Tätigkeitsfelder der SNA sind: Geschäftliche Entwicklung der Landwirtschaft Internationale Beziehungen und Handel Wissenschaft und Technologie Arbeit und Weiterbildung Einzelnachweise
Valparaíso

Valparaíso (někdy také Valle Paraíso – doslova „rajské údolí“, slangově Valpo; obyvatelé jsou nazýváni porteños – „přístavní“) je město ve státě Chile. Jde o hlavní město regionu Valparaíso a jeden z největších a nejdůležitějších přístavů v zemi. Valparaíso se nachází v centrálním Chile, 120 kilometrů severozápadně od hlavního města Santiaga, ve městě žije přibližně 297 tisíc obyvatel. Ačkoliv hlavním městem země je Santiago de Chile, Národní kongres sídlí zde. Ve městě se nachází například nejstarší burza v Latinské Americe, první sbor dobrovolných hasičů na celém kontinentě, nebo první chilská veřejná knihovna. Historie Záliv, kde dnes město stojí, byl poprvé obydlen Changy, etnickou skupinou rybářů a sběračů. První španělská expedice dorazila do zátoky v roce 1536 na Santiaguillo, lodi vyslané Diegem de Almagrem, který je považován za prvního Španěla, který vstoupil na území Chile. Loď Santiaguillo přivážela mužstvo a zásoby pro Almagrovu expedici. Velel jí Juan de Saavedra, který pojmenoval město po své rodné vesnici Valparaíso de Arriba ve Španělsku. Valparaíso je chráněno jako Světové dědictví UNESCO a je považováno za jednu z nejzajímavějších městských oblastí v Latinské Americe. Turisticky je nejvýznamnější vrch Cerro Concepción. Valparaíso, stejně jako většina území Chile, je velmi často postihováno zemětřeseními. Poslední velké zemětřesení v roce 1906 zdevastovalo město a zabilo téměř 3000 lidí. Valparaíso hrálo důležitou geopolitickou roli v druhé polovině 19. století. Tehdy zde zastavovalo velké množství lodí cestujících mezi Atlantským a Tichým oceánem. Město bylo vždy velkým lákadlem pro evropské emigranty, a rychle se rozšiřovalo. Mezi námořníky bylo známé jako „Malé San Francisco“ nebo „Klenot Pacifiku“. Ve Valparaísu se narodil generál a chilský prezident Augusto Pinochet a také zpěvák a zakladatel skupiny Slayer Tom Araya. Současnost V roce 2003 potvrdil chilský kongres Valparaíso jako kulturní centrum Chile. S devíti univerzitami je město důležitým vzdělávacím centrem. Město prakticky splývá se sousední Viñou del Mar. Dne 12. dubna 2014 vypukl ve městě velký požár, při němž nakonec shořelo více než 2500 domů. Prezidentka Michelle Bacheletová vyhlásila stav katastrofy. Doprava Metro ve Valparaísu (Merval) je městskou železniční síť, která spojuje město s městskou aglomerací s názvem „Gran Valparaíso“. Ve městě je také provozována trolejbusová síť s vozy v klasickém stylu. Pozemní lanovky propojují dolní nábřežní části města se čtvrtěmi ležícími na okolních kopcích. Jedná se často o zachované technické památky. Oba systémy jsou považovány za kulturní dědictví. Partnerská města Barcelona, Španělsko (2001) Bat Jam, Izrael Callao, Peru Cebu, Filipíny Córdoba, Argentina Kwangjang, Jižní Korea (2010) Long Beach, Spojené státy americké Malakka, Malajsie Mersin, Turecko Novorossijsk, Rusko Oviedo, Španělsko Pusan, Jižní Korea (1999) Rosario, Argentina Salvador, Brazílie Šanghaj, Čína Fotogalerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Valaraíso na anglické Wikipedii. Externí odkazy Galerie Valparaíso na Wikimedia Commons Obrázky, zvuky či videa k tématu Valparaíso na Wikimedia Commons
Valparaíso

Valparaíso er en by og kommune i Chile. Byen er samtidig hovedstad i regionen af samme navn. Valparaíso er Chiles største havneby og base for landets flåde og kongressen. Byen er placeret i det centrale Chile 120 km nordvest for hovedstaden Santiago. Valparaíso er en vigtig uddannelsesby med sine ni universiteter. Samtidig er byen center for industri, turisme og transport. I 2003 udstedte den chilenske kongres en lov, der erklærede Valparaíso for at være Chiles kulturelle hovedstad. Byen er Chiles sjettestørste by med ca. 260.000 indbyggere, men Gran Valparaíso, der desuden består af nabobyen Viña del Mar, er landets tredjestørste byområde efter Gran Santiago og Concepción. Digteren Pablo Neruda har haft et hus i byen. Bygningen, La Sebastiana, er nu indrettet som museum og genskaber den særprægede indretning som den var da digteren boede der. Fra bygningens øverste rum er der en storslået udsigt over Valparaíso og Stillehavet. Historie Valparaíso spillede en vigtig geopolitisk rolle i anden halvdel af den 19. århundrede, da den fungerede som midtvejsstop for handelsskibe mellem Atlanterhavet og Stillehavet. Åbningen af Panamakanalen i 1914 standsede midlertidigt byens udvikling, men i de senere år har byen gennemgået en renæssance. Det var fra denne by, at militærkuppet mod Salvador Allende begyndte tidligt om morgenen 11. september 1973. Det gamle havnekvarter i byen er blevet optaget på UNESCOs verdensarvsliste. Jordskælv Valparaíso er placeret i en aktiv jordskælvszone, og byen har ved flere lejlighed været ramt af kraftige jordskælv. Byen blev den 16. august 1906 ramt af et kraftigt jordskælv, der lagde store dele af byen i ruiner og dræbte flere tusinde. Valparaíso blev tillige ramt af det kraftige jordskælv i 2010, der medførte omfattende ødelæggelser i flere chilenske byer. Bybrande Valparaíso var den første by i Sydamerika, der fik oprettet et frivilligt brandvæsen. Det frivillige brandkorps blev oprettet i 1851. Byen og de nærliggende områder har ved flere lejligheder været plaget af større brande. I februar 2013 brændte 105 boliger ned, hvilket berørte 1.200 mennesker. Den 13. april 2014 opstod en større skovbrand omkring byen. Skovbranden kom ud af kontrol og ødelagde mere end 500 hjem og dræbte 16 mennesker, hvilket fik præsident Michelle Bachelet til at erklære byen for et katastrofeområde. Klima Kendte personer født i Valparaíso Salvador Allende, politiker og præsident Eduardo "Gato" Alquinta, sanger og guitarist i rockgruppen Los Jaivas Carlos Condell de la Haza Diego Dublé Almeyda Joaquín Edwards Bello José Toribio Merino, admiral Augusto Pinochet, Diktator Augusto d'Halmar Camilo Mori Ricardo Krebs Manfred Max-Neef Paula Larrain, journalist og politiker Noter Ekstern henvisning Valparaiso på UNESCOs verdensarvsliste
Valparaíso (Chile)

Valparaíso Chile legnagyobb kikötő- és kereskedővárosa. Fekvése A Csendes-óceán partján fekszik, csakis észak felé nyílt, egyebütt a szelek ellen védett kikötő és vasút mellett. Éghajlata Népessége Történelme Valparaísót Pedro de Valdivia már 1544-ben megtette Santiago de Chile kikötőjének, de még 1820-ban sem volt 6000-nél több lakosa. Csak akkor virágzott fel, amikor kikötőjét az idegen hajóknak is megnyitották. Jegyzetek Források Valparaiso. In A Pallas nagy lexikona. Szerk. Bokor József. Budapest: Arcanum – FolioNET. 1998. ISBN 963 85923 2 X További információk Hivatalos weboldal
Valparaíso (stad)

Valparaíso is een gemeente en de grootste havenstad van Chili. De naam is een combinatie van vallei en paradijs, met de klemtoon en dus het accent aigu op de i. De stad ligt ongeveer 70 km ten westen van de hoofdstad Santiago en telde 296.655 inwoners in 2017. De stad is tevens zetel van het parlement (de regering zetelt in Santiago, de hoofdstad). Ook is de stad de hoofdstad van de gelijknamige regio. De stad vormt een agglomeratie met Viña del Mar en Quilpué. De metro van Valparaíso biedt openbaar vervoersdiensten aan met hoge frequentie tussen de verschillende steden van de regio. Het netwerk bestaat uit een lijn met lengte van 43 kilometer, waaraan 20 stations gelegen zijn. Valparaíso wordt beschouwd als een van indrukwekkendste steden van Latijns-Amerika. De stad ligt op meerdere steile hellingen die uitkomen in de Grote Oceaan en een natuurlijk amfitheater vormen. In de binnenstad vindt men veel architecturaal en cultureel erfgoed uit de 19e eeuw. Een voorbeeld hiervan is de La Matríz-kerk uit 1842. De historische wijk van Valparaíso staat dan ook op de Werelderfgoedlijst van UNESCO. In 2014 verwoestte een grote brand duizenden woningen in de stad. Het historische centrum bleef echter gespaard. Nota bene: In 1851 was Valparaíso de eerste stad in Zuid-Amerika met een vrijwillige brandweer. Klimaat Film Joris Ivens wijdde de film ...À Valparaiso (1963) aan de stad. Bekende inwoners van Valparaíso Geboren Chris Watson (1867-1941), Australisch premier Eduardo Barrios (1884-1963), schrijver Salvador Allende (1908-1973), president van Chili (1970-1973) Kars Lucas Kamp (1912-1943), Nederlands verzetsstrijder gedurende de Tweede Wereldoorlog. Hortensia Bussi (1914-2009), echtgenote van Salvador Allende Augusto Pinochet (1915-2006), president van Chili (1973-1990), generaal en dictator Manfred Max-Neef (1932-2019), econoom Ángel Parra (1943-2017), volkszanger Elías Figueroa (1946), voetballer Sergio Badilla Castillo (1947), dichter Charlie da Silva (1956), crimineel Marco Cornez (1957-2022), voetballer Juan Carlos Letelier (1959), voetballer Tom Araya (1961), zanger en bassist van de trashmetalband Slayer Carlos Toro (1976), voetballer David Pizarro (1979), voetballer Carlos Muñoz (1989), voetballer Gabriel Castellón (1993), voetballer Matías Fernández Cordero (1995), voetballer Galerij Externe link (es) Website van Municipalidad de Valparaíso - gemeente Valparaíso
Valparaíso

Valparaíso este un oraș din Chile cu 270.242 locuitori (2002) din regiunea Valparaíso. Personalități născute aici Gerardo Martino (n. 1962), fotbalist. Note Vezi și Lista orașelor din Chile Legături externe Materiale media legate de Valparaíso la Wikimedia Commons es Pagina oficială a orașului Valparaíso
Valparaíso

Valparaíso (spanskt uttal: [balpaɾaˈiso]) är en stad i centrala Chile, och är huvudort för en region samt en provins med samma namn. Den är en av Chiles viktigaste hamnstäder vid Stilla havets kust, och är belägen i den centrala delen av landet, två timmars bilfärd nordväst om huvudstaden Santiago. Folkmängden uppgår till cirka 250 000 invånare. Hela storstadsområdet (Gran Valparaíso) omfattar de närliggande städerna Concón, Quilpué, Villa Alemana samt Viña del Mar (områdets folkrikaste ort), och är med sina cirka 900 000 invånare Chiles näst största storstadsområde. Den chilenska nationalkongressen ligger här efter att ha blivit flyttad från Santiago under de sista åren av general Augusto Pinochets diktatur. 2003 upptogs Valparaísos historiska kvarter på Unescos världsarvslista. Historia Valparaísos bukt befolkades av changos som levde av fiske och jordbruk. Spanjorerna anlände till Valparaíso 1536 med skeppet Santiaguillo, utsänt av Diego de Almagro, Chiles "upptäckare". Skeppet transporterade män och proviant för Almagros expedition och dess kapten var Juan de Saavedra. Under kolonialtiden förblev Valparaíso en by med ett fåtal hus och en kyrka, men efter Chiles självständighet 1817 blev staden den chilenska flottans första hamn och en port till frihandel. Staden hade en viktig geopolitisk funktion under mitten av 1800-talet. Under stadens glanstid var immigrationen betydande. Framför allt kom britter, tyskar och italienare men även andra européer. Det talades tyska, franska, italienska och engelska och tidningar publicerades på dessa språk. Påverkan genom de inflyttade nationaliteterna var betydande. Fotboll infördes i Chile av engelsmännen (Santiago Wanderers är en av dem), de två första privatskolorna grundades av immigranter (The Mackay School och Deutsche Schule) och arkitekturen präglades av europeiskt inflytande. Denna glanstid upphörde i och med Panamakanalens invigning, då fartygen inte längre behövde gå genom Magellans sund och hamnen minskade i betydelse. 1906 drabbades staden av en kraftig jordbävning, som orsakade stora strukturella skador och 100-tals dödsoffer. Geografi Valparaíso karakteriseras av att vara en stad från kullar till hav. Det finns 42 kullar i staden som alla är olika varandra. Valparaíso delas in i två delar: plan och kullar. "Plan" är själva stadens platta del som består mestadels av centrum. Plan är traditionellt uppdelat i flera sektioner, dessa är El Almendral där merparten av stadens olika departement ligger, El Congreso Nacional där Chiles kongress, bussterminal och saluhall finns nära varandra och El Puerto som är Valparaísos gamla stadsdel där många pubar, restauranger och hotell ligger tillsammans med hamnen. Kullarna är väldigt varierande med olika arkitektur. Flera av dem till exempel Cerro Alegre, Cerro Concepcion och Cerro Bellavista har blivit stora turistattraktioner med sina pittoreska gator och konst. Här finns fina kyrkogårdar, stadens fotbollsstadion och stadens gamla fängelse som nu har blivit ett stort kulturcentrum uppe på dessa kullar.