NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Can Masachs

Can Masachs és un edifici de Ripollet (Vallès Occidental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció És un edifici de planta quadrada però d'alçat complex. Compta amb un cos que centra les façanes est i oest amb una teulada a dues vessants de teula àrab i carener vidriat perpendicular a les façanes. Des del mig del vessant nord surt un cos adossat que origina la façana nord. El perfil de les cornises és de motllures còncaves i convexes tot seguint un ritme mixtilini, amb decoració de gerros i una bola al centre. Pel que fa a la divisió en nivells compta amb un semisoterrani, planta baixa, primer pis i golfes. Al semisoterrani s'obren finestres rectangulars i circulars, a la planta nord se situen els safareigs i al sud una galeria oberta amb porxada d'arcs rodons. A la planta baixa s'hi accedeix per la part nord després de pujar una escala amb barana. Arribat al replà de l'entrada hi ha un porxo que, arrencant del semisoterrani, es converteix en un pòrtic semicircular sostingut per columnes llises que permòdols. A aquesta alçada totes les obertures són rectangulars amb ampit, menys a la façana oest, on sobresurt una galeria d'estructura ondulant en voladís. Al costat esquerre existeix un cos cantoner poligonal amb finestres d'arc rebaixat. Tot aquest nivell sobresurt del cos superior i, per tant, hi ha trams de teuladets. Sota el ràfec, fileres de teules decoratives i cairons. Al primer pis continuen les obertures de finestres rectangulars. A la façana est hi ha un grup de tres finestres d'arc de mig punt, i cinc més a la façana sud. A les dues cantonades de la façana nord, hi ha terrasses amb baranes de pedra entre pilars i decoració calada de teules. Tot l'edifici està construït amb fàbrica de maó i arrebossat. Història Aquesta casa era dels mateixos propietaris de la fàbrica de cartró que es troba al costat de l'edifici. El primer a instaurar la dinastia Masachs fou Aleix Masachs i Rocabertí com a encarregat del molí paperer de Ramon Ginestar (1861). Després en fou propietari fins a la seva mort (1893) que passà al seu hereu Miquel Masachs i Braut. A partir d'aquest moment el molí deixa de fabricar paper i comença a fabricar cartró. Els següents propietaris per successió hereditària foren Aleix Masachs i Mimó, i després els seus fills Manuel i Ramón Masachs Carnicero. La fàbrica deixà de funcionar a finals del 1979. El 1910, la família Masachs va encarregar a l'arquitecte Eduard Maria Balcells i Buigas la construcció d'aquesta casa. El 1993 la casa va entrar en procés de restauració i avui dia és la seu de l'ajuntament. Referències
Can Masferrer (Montornès del Vallès)

Can Masferrer és una masia de Montornès del Vallès (Vallès Oriental) protegit com a bé cultural d'interès local. Descripció És una masia de façana rectangular, en la que els seus elements es distribueixen de forma simètrica respecte a un eix central i vertical que ve marcat per la portalada d'accés, adovellada i de mig punt, i per una finestra central. A dreta i a esquerra s'hi situen també formant dos eixos verticals, dues finestres, havent estat les inferiors ampliades posteriorment igual que les tres obertures d' arran de la teulada (originàriament hi havia una porxada oberta amb arcs rebaixats). Sobre el mur de la façana, encara es nota l'existència d'antics esgrafiats de formes simètriques, així com un rellotge de sol. La teulada és de tres vessants (vegeu fitxa corresponent a les finestres de Cas Masferrer). Història No s'han trobat documents amb dades històriques, però la tipologia fa pensar que tracta d'una construcció del segle xvi. També és molt probable que l'actual fàbrica s'hagués construït sobre una altra anterior, possiblement una antiga Domus Romana, com és molt freqüent dins d'aquesta zona del Vallès, i com ho demostren les troballes arqueològiques. Referències
Can Montells

Can Montells és una masia del municipi de Cardedeu (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local. Descripció Aquesta masia és situada a la Vall de la Coma, terreny ric en aigües i bones terres, i enfilada a la part més alta del terreny. Té un barri tancat. La coberta és a dues vessants i el carener de la teulada paral·lel amb la façana. La façana principal té portal dovellat i tres magnífiques finestres conopials al primer pis, característiques del segle xvi, sota les quals pengen labors de pedra en forma d'arquets. A la teulada hi ha una massissa xemeneia. A la part oest hi ha un torricó rodó cobert amb volta d'obra per a la defensa i entre dues finestres un rellotge de sol. A la part de llevant, adossades a la casa hi ha les quadres i porxos, més avall hi ha una gran era enrajolada amb cairons. Com la majoria de masies del Vallès, Can Montells està orientada al migdia. Història Can Montells és la casa més important de Cardedeu, en territori. L'any 1272, en Bernat Montells és esmentat a la "carta de repoblació". Fins a les darreries del segle passat, el cognom Montells figura en la majoria de documents oficials. Segons Pere Comas: "...se sap, de temps més anterior que Ermessendis Montells l'any 1182, i Arnau Montells el 1190 construïren 4 cases pel prior i confrares de la Cofradia de Santa Maria". Encara el segle xix ens diu Tomàs Balvey que aquesta família tenia preferència al presbiteri i una sepultura en l'església parroquial. Referències
Can Peralada

Can Peralada és una masia de Llampaies, al municipi de Saus, Camallera i Llampaies (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situada dins del petit nucli urbà de la població de Llampaies, a la banda nord del terme, al barri del Puig. Descripció És una masia urbana de planta rectangular, formada per dos cossos adossats i envoltada de jardí. L'edifici principal està format per tres crugies, amb la coberta de teula de dues vessants i distribuït en planta baixa, pis i golfes. Presenta un porxo rectangular adossat a l'extrem de ponent de la façana, amb dues grans arcades de mig punt bastides en pedra, cobertes amb una terrassa al nivell del pis. La façana principal de la masia, orientada a migdia, presenta un gran portal d'accés d'arc de mig punt, bastit amb grans dovelles i decorat amb un escut gravat a la clau. L'escut està dividit en quatre parts i s'hi representa una àguila bicèfala coronada, que al·ludeix a la casa d'Àustria. Damunt del portal hi ha una finestra rectangular motllurada, amb un gran frontó semicircular apetxinat a la part superior i la llinda plana decorada amb un fris gravat amb motius figuratius i vegetals. A la base presenta un carreu esculpit amb la imatge d'una màscara amb la boca oberta i un llarg bigoti i barba. La planta noble presenta dues finestres més, una a cada extrem de la façana, tot i que la de ponent està força degradada. Són obertures d'arc conopial amb una interessant decoració escultòrica a la llinda. La resta d'obertures han estat restituïdes. La façana de llevant presenta diverses obertures rectangulars, amb els brancals bastits amb carreus ben desbastats i les llindes planes. De l'interior de l'edifici, tot i que força modificat, conserva una gran sala coberta amb empostissats de fusta sostinguts per un gran arc, actualment reconvertit en dos mitjançant un pilar central. També hi ha elements escultòrics destacables a l'interior, sobretot a les llindes de les obertures. La construcció té diverses construccions annexes i està bastida amb pedra desbastada disposada formant filades més o menys regulars. A les cantonades hi ha carreus ben escairats. Història L'edifici de Can Peralada data dels segles XVI-XVII. Al llarg dels anys ha experimentat diverses modificacions que han alterat el conjunt. Fa no gaire temps, dues finestres decorades situades a la façana de llevant de la casa van ser traslladades al castell de Valldavià, del mateix propietari, amb motiu de la seva restauració. Aquesta masia, qualificada per J. Badia com a "un dels casals més interessants d'entre els edificis de caràcter popular i d'estil renaixentista que es conserven a l'Empordà". Referències
Can Planes (Molins de Rei)

Can Planes és un mas al municipi de Molins de Rei (Baix Llobregat) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Aquest mas deu la seva vida a l'època feudal, ja que en la Reconquesta, per tal de conrear les terres recuperades, que passaven per aprisió a ser propietat del comte o dels cavallers, es va crear el mas treballat pels serfs de la gleva. Després va passar a ser de règim familiar patriarcal, mitjançant el pagament dels censos. L'estructura bàsica de la casa, tancada per un barri, és de planta i pis amb teulada a dos vessants perpendiculars a la façana. L'entrada és una porta adovellada i al pis s'han de destacar un rellotge de sol i una finestra amb la data del 1615. Al costat esquerre del mas s'ha afegit un cos sobresortit, als baixos del qual hi ha una llinda amb la data del 1682. Al pis d'aquest afegit hi ha una finestra d'estil gòtic firmada per dos arcs geminats. Dins el recinte del barri hi ha diverses construccions. L'interior de l'habitatge s'ha reformat molt. Història
Can Pons Boto

Can Pons Boto és una masia de Corçà (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Gran casal del segle xviii, situat al centre del poble de Casavells. Actualment està format per planta baixa i dos pisos. L'estructura portant està construïda amb pedra i morter de calc (tradicional sistema constructiu de la zona). D'altra banda, la coberta, que és a dues aigües, està feta amb teula àrab. La masia està constituïda estructuralment per tres crugies, que sumat a que les vessants de la coberta donant a les façanes laterals, li donen a la masia aquest típic aspecte de les nostres masies. Davant la casa s'hi obra un gran pati. A una de les façanes laterals s'hi observa un contrafort que deu aguantar les empentes produïdes per l'edifici. Història A la façana principal espot observar el perfil que seguia la coberta anteriorment, abans que fos aixecat el pis de la part superior. També s'hi ha afegit un estudi a la part esquerra. Ara com ara la casa és utilitzada com a estudi i com a segona residència. Referències
Can Riera de Fuirosos

Can Riera de Fuirosos és una masia de Sant Celoni (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Masia de planta rectangular, consta de planta baixa, primer pis i unes golfes, hi ha també un soterrani. La coberta és a dues vessants, hi ha una torreta que sobresurt d'aquesta i és com una torre mirador amb balustrada. La façana és de composició simètrica, de la part lateral surt un cos amb galeria d'arcs de mig punt sobre columnes. L'interior s'està restaurant tot. Història D'aquesta masia no es coneix la data de construcció, restaurada, ja que estava en un estat lamentable. S'hi poden veure diferents èpoques de construcció. Després de la restauració, tant l'interior com l'exterior quedarà en bon estat i tornarà a ser una gran masia pairal. Referències
Can Rogent

Can Rogent és una masia de Sant Andreu de Llavaneres (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Can Rogent és una masia de tipus basilical. Consta de planta baixa, pis i golfes, aquestes estan a la part central de la casa. Les obertures són de pedra i de forma rectangular. Hi ha un rellotge de sol a la façana. A la porta d'entrada, que és de pedra amb llinda. Les dovelles de l'antiga porta estan posades a terra, de forma circular, fent funció d'esglaó. Història Al segle xvi els Rogent ja estaven establerts a Llavaneres. El 1574 Pere Rogent va ser batlle de Llavaneres (Sant Andreu i Sant Vicenç), i els anys 1798. El 1816 un altre Rogent tornà a ser batlle de Sant Andreu. El cognom es va mantenir fins al segle xix, i per herència materna es va canviar el mot Rogent per Roca. La primitiva casa data del segle xvi. Referències
Can Romagosa (Sant Fost de Campsentelles)

Can Romagosa és una masia de Sant Fost de Campsentelles (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció L'edifici ha estat restaurat diverses vegades, la més important quan va ser ampliat una ala amb la galeria al segon pis. Tanmateix conserva trets que, si no són originals, sí que són prou antics, com és el cas de la porta dovellada, algunes finestres de llum molt reduïda i el pedrís. La teulada és a dues aigües de caiguda lateral. Cal observar que la porta no està al centre de la façana. Història Es tenen notícies de Can Romagosa des del segle xv. Al cadastre de 1766 va ser classificat com a «masia de segona categoria». Avui dia és una de les masies més conegudes pels veïns de Sant Fost. Referències
Can Saliné

Can Saliné és un edifici de Ventalló (Alt Empordà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat dins del petit nucli de Montiró, a l'extrem nord-est del municipi de Ventalló al qual pertany. Està ubicada a l'extrem sud-est del nucli urbà del poble. Descripció És un edifici aïllat de planta quadrada, format per tres crugies perpendiculars a la façana principal, amb jardí davanter. Presenta la coberta de teula de dues vessants, amb un badalot de planta quadrada a manera de torre, amb teulada de quatre vessants. Està distribuït en planta baixa i dos pisos, remarcats a les façanes amb cornises motllurades. Les obertures de l'edifici són rectangulars, amb l'emmarcament d'obra. A la planta baixa hi ha finestres i al primer pis balcons exempts amb baranes de ferro treballades. De la façana principal destaca la galeria de set arcs de mig punt, amb baranes individuals bastides amb balustres. Les façanes principal i posterior estan coronades per una barana d'obra amb plafons decoratius de gelosia. Per contra, a les façanes de llevant i ponent sobresurt l'eix carener de la teulada. A l'interior de la casa hi ha estances amb forjats de biguetes metàl·liques i una gran sala central. La construcció està arrebossada i emblanquinada, amb els motius destacables en gris. Referències
Can Selleres

Can Selleres és una casa de Llampaies, al municipi de Saus, Camallera i Llampaies (Alt Empordà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat dins del petit nucli urbà de la població de Llampaies, al bell mig del terme, al carrer de l'Església. Descripció És un edifici entre mitgeres de planta rectangular, amb coberta de teula de dues vessants i distribuït en planta baixa i pis. Presenta un cos adossat a la façana, cobert amb eixida al pis i dues grans arcades de mig punt, amb pedres disposades a sardinell, a la planta baixa. Estan bastides amb pedruscall i morter. L'eixida presenta el sostre embigat i dos pilars quadrats, un central i l'altre a la cantonada, que el sostenen. El portal d'accés és d'arc de mig punt adovellat, amb la inscripció "PERE BARO A 17 DE JULIOL DE 1636". Està situat sota l'arcada sud. A la nord hi ha una finestra rectangular modificada. Al pis, les finestres són rectangulars i algunes estan emmarcades amb carreus de pedra. La construcció és bastida amb pedra desbastada i morter. Història Construcció del segle xvii amb remodelacions i ampliacions posteriors, tal com ho testifica la data gravada a la portalada: PERA BARO AL 7 DE JULIO DE 1636 Referències
Can Serra (Cardedeu)

Can Serra és un edifici a la vila de Cardedeu (Vallès Oriental) protegit com a bé cultural d'interès local. Edifici aïllat, amb gran pati exterior, coberta a dues vessants i planta baixa, pis i un petit terrabastall. L'estructura de la planta és rectangular, té una façana de capçalera, actualment arrebossada. Conserva un gran portal i un balcó amb arc escarser i motllures, té diverses finestres de llinda plana als laterals i a la part posterior.Aquest edifici va ser construït com a habitatge l'any 1780 per Miquel Serra després d'edificar les cases del carrer d'en Serra, que està dibuixat en el planell de 1777 amb la inscripció "Calle que se va construyendo". Ara aquest és el carrer de Sant Miquel. La casa serveix d'escola des de l'any 1870, quan va passar a ser propietat de l'ajuntament gràcies a la desamortització. Des de llavors ha sofert diverses reformes. La façana havia estat decorada en altres temps amb esgrafiats. L'any 1956 es van acabar les últimes obres de renovació. L'escola consta de 9 aules. Referències
Can Baqué

Can Baqué o Can Vaquer és una masia a la Llagosta (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local des del 29 de desembre de 2011. Història La masia es troba documentada com a mas Jover el 1256. Posteriorment apareix una nova referència ja com a Can Vaquer en un capbreu de 1554, on consta que era propietat de Pau Vaquer. Pertanyia a la parròquia de Cabanyes, l'actual Sant Fost de Campsentelles. Encara no es menciona el topònim de la Llagosta. Al llibre llevador de l'arxiu parroquial de Sant Fost s'hi troba la següent referència sobre l'edifici: L'any 1867 el Bisbat de Barcelona divideix l'antic terme parroquial de Cabanyes en dues parts en tancar al culte l'església de Sant Cebrià de Cabanyes. A conseqüència d'això, el mas Vaquer, juntament amb algunes altres masies, va ser agregat a la parròquia de Santa Perpètua de la Mogoda. Tot i això, administrativament depenia de San Fost de Campsentelles. Les propietats de la masia, que arribaven al camí Ral, van ser tallades amb l'obertura de la carretera N-152. A més, el nucli urbà va anar creixent en aquesta àrea amb la construcció de noves cases de pagesos que no tenien la propietat de la terra. Actualment la masia es troba deshabitada i és propietat de l'Ajuntament de la Llagosta. Arquitectura L'edifici és de grans dimensions, amb teulada a dos vessants i amb el carener centrat sobre la vertical de la porta, que és adovellada. Destaca una finestra amb traceria trilobada, mentre que les altres són allindades amb pedra i amb alguna ornamentació. L'antic barri davant la façana resta tancada per un mur i reixa i per la tossa de les seves antigues dependències, en una de les quals destaquen espitlleres, situades a una alçada bastant baixa. Rehabilitació L'octubre de 2018 l'Ajuntament de la Llagosta va aprovar un projecte de reforma de l'edifici en tres fases. Està previst que en la primera es facin tasques de neteja, s'assegurin les parts internes de la masia i es renovi la part exterior. El pressupost d'aquesta fase serà de 200.000 euros que pagarà l'Ajuntament mitjançant un préstec demanat a la Diputació de Barcelona. L'inici de les obres es va produir al mes de juliol de 2019. Notes
Can Baqué

Can Baqué o Can Vaquer es una masía en La Llagosta (Vallés Oriental) protegida como bien cultural de interés local desde el 29 de diciembre de 2011. Historia La masía está documentada como mas Jover en 1256.​ Posteriormente aparece una nueva referencia ya como Can Vaquer en un cabreo de 1554, donde consta que era propiedad de Pau Vaquer. Pertenece a la parroquia de Cabanyes, la actual San Fausto de Campcentellas. Aún no se menciona el topónimo de la Llagosta. En el libro llevador del archivo parroquial de Sant Fost se encuentra la siguiente referencia sobre el edificio: En el año 1867 el Obispado de Barcelona divide el antiguo término parroquial de Cabanyes en dos partes al cerrar al culto la ermita de Sant Cebrià de Cabanyes. Como consecuencia de ello, la masía Vaquer, junto con algunas otras masías, fue agregada a la parroquia de Santa Perpetua de Moguda. Sin embargo, administrativamente dependía de Sant Fost de Campsentelles.​ Las propiedades de la masía, que llegaban al camino Ral, fueron cortadas con la apertura de la carretera N-152. Además, el núcleo urbano fue creciendo en esta área con la construcción de nuevas casas de campesinos que no eran propietarios de la tierra. Actualmente la masía está deshabitada y es propiedad del Ayuntamiento de la Llagosta. Arquitectura El edificio es de grandes dimensiones, con tejado a dos aguas y con el caballete centrado sobre la vertical de la puerta, que es adoquinada. Destaca una ventana con tracería trilobulada, mientras que las otras son adinteladas con piedra y con alguna ornamentación. El antiguo barrio delante de la fachada está cerrado por un muro y reja y por la tosca de sus antiguas dependencias, en una de las cuales destacan aspilleras, situadas a una altura bastante baja. Rehabilitación En octubre de 2018 el Ayuntamiento de la Llagosta aprobó un proyecto de reforma del edificio en tres fases. Está previsto que en la primera se realicen tareas de limpieza, se aseguren las partes internas de la masía y se renueve la parte exterior. El presupuesto de esta fase será de 200 000 euros que pagará el Ayuntamiento mediante un préstamo solicitado a la Diputación de Barcelona. El inicio de las obras se produjo en el mes de julio de 2019.​​ Referencias Enlaces externos
Can Vestit

Can Vestit o la Torre dels Frares és una masia de Montcada i Reixac (Vallès Occidental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Documentada des del segle XIV, és un conjunt de proporcions i estructures considerables. En primer lloc, s'observa un cos davanter dedicat a l'habitatge i està distribuït en planta baixa i dos pisos. La planta és de forma rectangular i sobresurt de la resta de cossos que s'originen a la part posterior, perpendiculars al cos davanter i que formen dues ales de les quals la del costat dret es troba enderrocada. La façana principal s'obre a un pati i tanca amb dues portalades rectangulars amb restes de senyals d'haver tingut teulades a dos vessants. Aquest cos davanter seria el de les estances nobles. L'ala lateral esquerra era destinada al bestiar i la dreta per a cel·les, a l'època del règim dels frares, i habitatges després. Una vegada travessat el cos davanter se surt a un pati interior obert on hi ha un pou i des d'on hi ha accés als habitacles i estabularis. A la façana principal hi ha la porta d'entrada d'arc rodó de mig punt i adovellada. Al primer pis hi ha tres obertures, les dues laterals són finestres rectangulars emmarcades i la del mig amb tipologia de balcó. També hi ha les restes d'una ubicació d'emmarcament d'un rellotge de sol i entremig la pedra clau de l'arc de la porta encara que hi ha la fornícula o nínxol per a una petita estàtua, segurament dedicada a Sant Jeroni. Al segon pis hi ha tres finestres rectangulars més petites i també emmarcades. La teulada és a quatre vessants i de teules àrabs. El cos lateral esquerre, també d'habitacles, té planta baixa, segurament abans adaptat a bestiar, i un pis. Teulada d'un sol vessant. Presenta pedres cantoneres al cos davanter i contraforts a l'ala dreta. Història La Torre dels Frares era anomenada abans Can Vestit. Benet Vestit va deixar-la en testament l'any 1547 als frares de Sant Jeroni de la Murtra, i va dependre d'aquest monestir l'any 1592 per donació de Pere Ses Olivelles. A la Torre dels Frares és on els pagesos i parcers que conreaven vinyes, terres i horts, propietat dels frares, anaven a pagar els delmes i tributs. A l'època dels Reis Catòlics, quan donaren cabuda a la Santa Inquisició, fou un centre inquisidor. D'altra banda, els frares Jeronis tenien la masia com a casa de repòs. En temps de la desamortització de Mendizabal la finca fou venuda per parts. Referències