NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Can Pascol

Can Pascol és una masia a tocar d'un dels extrems de la pista d'aterratge de l'Aeroport de Girona - Costa Brava al terme de Vilobí d'Onyar (la Selva) de dues plantes i vessants a laterals, que manté la seva fesomia del segle xvi. La façana principal té un portal adovellat i dues finestres simples, la de l'esquerra està protegida per una reixa, a la planta baixa. Al pis superior s'han conservat les obertures originals de pedra. La central que és més gran i la de l'esquerra són d'arc conopial evolucionat amb motiu floral al centre. La finestra de la dreta d'arc conopial amb tres arquets és feta de pedra granítica i és més antiga. A l'altura del primer pis també hi ha un rellotge de sol pintat. L'edifici primigeni té un allargament per la part posterior que en dobla l'espai i que constitueix una segona residència amb accés pel costat dret. Aquesta façana lateral té obertures quadrangulars de pedra i alguna és amb marc de rajol vist, totes presenten reixa de ferro forjat de protecció. Al la part de l'esquerra hi han les dependències de serveis closes dins d'un pati amb un gran portal on antigament hi havia les quadres, avui totalment abandonades. Aquestes edificacions annexes mostren diverses intervencions al llarg del temps i s'aprecia l'ús de materials de diferents èpoques: tàpia, maçoneria, rajol i maó. A l'interior del mas els forjats originals de la planta baixa han estat substituïts per revoltons de bigues de ferro, però conserva les portes de pedra, una d'elles amb impostes. En una de les habitacions que encara mantenia les bigues el sostre ha cedit i es troba en estat ruïnós. També es pot veure l'antic pou, avui en desús. Al pis superior es conserva l'embigat de fusta que sosté la teulada. La sala central té portes d'arc conopial evolucionat, com les de les finestres de la façana, d'arc de mig punt monolítiques i quadrangulars. La finestra té festejadors de pedra i el paviment és de toves. Una de les habitacions conserva els rajols pintats del sostre. El parament exterior és arrebossat i pintat de blanc, excepte els angles de la construcció que deixen els carreus de pedra ben escairada vistos. Enfront de la casa hi ha porxo de vessants a laterals, la de la dreta més llarga perquè és una ampliació, sostingut per pilars i columnes de pedra. El parament de la part més antiga és de tàpia i l'ampliació mostra un mur de rajols. Notes
Can Patllari (Vilobí d'Onyar)

Can Patllari és un edifici del municipi de Vilobí d'Onyar (Selva) orientat a sud-est, de tres plantes, vessants a laterals i cornisa catalana d'una sola filada de teules. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció A la façana principal s'observa que la tercera planta, aixecada sobre la crugia central i a la dreta, probablement va ser una ampliació posterior, ja que mostra unes obertures simples. El portal és quadrangular amb una gran llinda monolítica que porta la inscripció "ANY 1710 JAUME VINYAS ME FEU". Les finestres de la planta baixa són quadrangulars de pedra i tenen reixa de ferro forjat de protecció. La de la dreta és molt més petita i correspon a les antigues quadres. Les del primer pis tenen llinda, brancals i ampit de pedra. Al parament es conserva encara un plafó ceràmic amb el text "Pueblo de Sn. Delmay Partido de Sta. Coloma de Farnes Provin de Gerona". Al mur lateral esquerre hi ha un rellotge de sol pintat i tres obertures simples. Al costat dret hi ha adossades les dependències de serveis i els porxos on hi ha el bestiar. A la part posterior hi ha adossat un cobert. A l'interior s'hi han fet algunes reformes però conserva l'estructura i molts dels elements originals. Història Segons consta a la llinda la construcció va ser feta per Jaume Vinyas l'any 1710, però probablement hi havia un edifici anterior. El fet que es trobés a la vora de la carretera principal de comunicació de Santa Coloma de Farners amb Girona, que antigament passava a tocar d'aquest mas, va propiciar que durant una temporada fessin d'hostalers. La casa va ser comprada a Jaume Vinyas i Mafeu cap a 1838 i l'any 1987 era propietat de la família Patllari. Referències
Can Pujol (Vilobí d'Onyar)

Can Pujol és una casa de dues plantes del municipi de Vilobí d'Onyar (Selva) amb vessants a laterals i cornisa d'una filada de teules. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció El portal té els brancals de pedra amb impostes que sostenen una llinda de fusta. Actualment presenta una petita teulada de protecció que no forma part de l'edifici original. Les finestres de la planta baixa són senzilles, i les del primer pis són de pedra. La de l'esquerra té gravat un arc conopial a la llinda i la del centre, més gran, també el té però a més presenta una decoració floral central. El tret més remarcable d'aquesta edificació es troba a la façana de la dreta. Es tracta d'una petita finestra rectangular amb dues cares esculpides a l'ampit d'estil arcaitzant. L'interior ha estat molt reformat al llarg del segle XX i els forjats han estat substituïts per revoltons. L'estructura també ha estat modificada subdividint la sala central i les laterals. La part de les quadres conserva unes portes d'arc de mig punt fetes de rajol, possiblement del segle xix. L'edifici es troba voltat d'edificacions annexes i coberts destinats a les feines del camp. Història Sembla que la casa sempre havia estat d'una família que originalment portaven el cognom Pujol però al segle xix es va perdre. L'any 1910, Joan Negre Costa, avi de l'actual propietari, la va tornar a comprar per recuperar-la. Referències
Can Pèlec

Can Pèlec és un edifici del municipi de Vilobí d'Onyar (Selva) que juntament amb Can Pèlec Vell havia conformat un complex de cinc habitatges. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció La casa principal és de dues plantes amb vessants a laterals i cornisa catalana. El portal és rectangular amb llinda monolítica. Les obertures són quadrangulars de pedra. Al capdamunt del carener de la teulada té una figura escultòrica que representa un ocell. Aquesta casa que data del segle xviii s'hi van anar adossant diferents edificacions. L'any 1946 es va fer una capella adossada al costat esquerre de la façana principal dedicada a la Sagrada Família. És una construcció de planta rectangular i absis poligonal d'estil historicista, amb elements neogòtics i neoromànics. El portal és adovellat d'arc de mig punt i a sobre hi ha un rossetó quatrilobulat. Coronant la façana hi ha un campanar d'espadanya acabat amb uns pinacles. Al mur de l'esquerra hi ha una petita obertura d'arc apuntat, amb vitralls i una reixa de protecció decorativa de ferro colat. A la façana posterior, entre el segle xviii i XIX, s'hi va fer una nova construcció de grans dimensions de tres plantes i vessants a laterals. El portal i les finestres de la primera planta són quadrangulars amb llinda monolítica, mentre que el pis superior presenta obertures simples. Al costat esquerre hi ha una construcció de tres plantes acabada amb un porxo a dues vessants sostingut per pilars i amb barana de gelosia de rajol. A l'altre costat del camí, exempt, s'alça el graner de rajol de tipus basilical que correspon al segle xix. Història Aquest mas pertany al terme municipal de Sant Dalmai però li correspon la parròquia d'Estanyol. Van arribar a haver-hi cinc famílies vivint en les diferents parts del complex. El mas sempre ha estat propietat de la mateixa família. L'any 1911 l'Institut Agrícola Català Sant Isidre li va lliurar un diploma i una medalla d'or per haver transformat els boscos de la finca en avellaners. L'any 1946 es va fer una capella perquè el fill de la casa, Mn. Enric Pèlach i Feliu, bisbe del Perú, pogués dir-hi missa. Referències
Can Pèlec Vell

Can Pèlach Vell és un edifici del municipi de Estanyol (Selva). És l'edifici originari d'un conjunt de construccions, com la també inventariada Can Pèlach, situada al costat. És una casa de dues plantes amb vessants a façana. Aquest mas pertany al terme municipal de Sant Dalmai però li correspon la parròquia d'Estanyol. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció La façana principal, orientada a migdia, presenta un portal d'arc de mig punt de grans dovelles. Al primer pis hi ha una obertura quadrangular amb llinda monolítica i motiu ornamental de fulla de roure., i dues més petites amb impostes. A la dreta, a la planta baixa, n'hi ha una altra de quadrangular amb la inscripció "PERE PÈLACH ME FECIT IN OBRA DE LANY 1789". Aquest mas ha sofert múltiples ampliacions que n'han allargat el cos principal i té adossat un cos de serveis de rajol al costat dret. Al davant hi ha un graner fet de maçoneria i pedra tosca del volcà de la Crosa de Sant Dalmai amb un portal d'impostes amb llinda de fusta. En els últims anys no s'hi han fet obres i només s'ha substituït part de la teulada, donat el seu mal estat, per planxes d'uralita. Referències
Can Riquer

Can Riquer és una masia del municipi de Vilobí d'Onyar (Selva) que ha sofert importants reformes modernes que han incidit en la seva estructura, tot i que mostra clarament la part originària de la façana, que revela l'antiguitat de la construcció. Aquest mas és citat en temps de les guerres remences. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció És un edifici de planta rectangular molt allargada, dues plantes i vessants a façana amb cornisa catalana. El portal és d'arc de mig punt amb grans dovelles. A la planta superior hi ha dues interessants finestres geminades, amb columneta central i capitells esculturats. La finestra de l'esquerra és d'arcs de mig punt i el capitell mostra decoració de tipus vegetal. La de la dreta presenta arcs trebolats d'estil gòtic, un capitell similar a l'anterior i les impostes decorades amb motius florals. Hi ha una altra obertura antiga quadrangular amb llinda monolítica decorada amb motiu de fulla de roure. També trobem obertures en pedra que no són originals. El parament és arrebossat i pintat de blanc i mostra un rellotge de sol pintat d'estil barroc popular. A banda i banda de la casa hi ha adossades dependències de treball i una mica més lluny, al costat dret, hi ha els coberts nous que allotgen el bestiar. Referències
Can Ros (Aiguaviva)

Can Ros és un edifici del municipi d'Aiguaviva (Gironès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció És una casa pairal que s'ha anat ampliant al llarg del temps amb diferents reformes. Porta solar de gran dovelles i finestrals amb detalls decoratius renaixentistes. Parets arrebossades i lleugerament esgrafiades. Interiorment presenta objectes de gran interès que ha deixat la família com: pasteres, escons, llar de foc, llits d'època napoleònica, retaules, etc. La part posterior presenta problemes d'humitat, ja que l'edificació resta semi soterrada. Cal també ressenyar el molí de vent. Referències
Can Roure (Vilobí d'Onyar)

Can Roure és una casa orientada a llevant de dues plantes i vessants a laterals, situada al municipi de Vilobí d'Onyar (Selva). Es tracta d'una construcció senzilla que manté l'estructura original i alguns dels element més característics. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció El portal és quadrangular amb llinda de fusta i moltes de les obertures són de pedra, però realitzades en la restauració. L'element més destacable és la finestra central amb impostes, de quatre arquets amb uns gravats de motius geomètrics i espitllera sota l'ampit. Aquesta finestra és l'única que pertany a l'edifici original i és d'una tipologia que no es repeteix en cap altre edifici de la zona. L'interior ha estat totalment reformat i les dependències destinades al bestiar, de la crugia de l'esquerra, s'han incorporat a l'habitatge. Els forjats són nous fets amb bigues de formigó. El paviment és de toves i conserva l'escala de pedra. Al primer pis es manté el festejador de la finestra principal. El parament és de maçoneria i s'observa la utilització de la pedra tosca del volcà de la Crosa de Sant Dalmai. Les dependències de la dreta fa pocs anys han estat també habilitades com a casa independent. A l'exterior es conserva el pou i un cobert fet de rajols amb coberta de vessants a laterals. Història Can Roure era una masoveria de can Rodó. A finals del segle xx, quan la van deixar els últims masovers, se la va quedar un dels fills del propietari de can Rodó. Fins aquella data no havia estat objecte de cap intervenció. L'any 1989 es va restaurar totalment tot i conservar l'estructura i els elements més característics. El 2003 es va fer un nou habitatge en la part de l'antic graner. Referències
Can Rovira (Vilobí d'Onyar)

Can Rovira és un edifici del municipi de Vilobí d'Onyar (Selva). Tot i que la casa té els seus orígens al segle xiv, l'edifici actual és del segle xvii amb importants reformes al segle xviii i XX. És una gran construcció de dues plantes i golfes amb una petita capella adossada al costat esquerre. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció La façana principal presenta un portal quadrangular amb llinda monolítica amb la inscripció "Jaume Rovira 1643". Les obertures són totes quadrangulars emmarcades amb pedra i sobre la porta hi ha un balcó amb barana de ferro treballada. A la part de les golfes hi ha dues finestres d'arc de mig punt. Adossat perpendicularment al costat dret de la façana hi ha un gran porxo amb volta rebaixada amb terrassa a sobre. Al costat esquerre, sobresortint de la línia de façana, hi ha la capella dedicada al Misteri de dolor de l'Oració de l'Hort, construïda l'any 1910. És una construcció de línies senzilles amb portal i finestra quadrangulars i un campanar de cadireta sense campana amb una creu de ferro. Història Aquesta casa guardava un fons documental molt important que malauradament va ser cremat durant la guerra civil. Sembla que al segle xiv ja es troba documentat un Rovira de Sant Dalmai que feia d'alcalde d'aquesta població. Com a altres cases importants de la zona, s'hi va incorporar una capella l'any 1910, quan els oncles de l'actual propietari van cantar missa. Referències
Can Rufí (Caldes de Malavella)

Can Rufí és una masia datada del segle XVI-XX situada just a la sortida del nucli urbà de Caldes de Malavella (Selva), passada la Rambla d'en Rufí a qui ha donat nom. És una obra inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció La masia té planta baixa, pis i golfes, teulada a doble vessant als laterals, i ràfec doble. Sobre la porta d'entrada d'arc de llinda, un escut. Al pis, destaquen les finestres renaixentistes amb guardapols amb elements ornamentals de suport (rostres i petxines). Als laterals, annexes a l'edifici, trobem dependències. Referències
Can Salamanya (Vilobí d'Onyar)

Can Salamanya és una masia del municipi de Vilobí d'Onyar (Selva) orientat en direcció sud-oest. És una construcció amb planta en forma de "L" de dos pisos amb vessants a façana i cornisa catalana. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció El cos principal té una façana amb dos portals d'entrada. Un d'ells és quadrangular amb llinda monolítica i l'altre és amb impostes i amb la llinda de pedra nova. A la planta baixa hi ha una obertura d'arc de mig punt que porta la data inscrita de 1583. Sobre el portal quadrangular hi ha una finestra amb impostes i arc conopial i, a la seva dreta una amb llinda monolítica amb motiu ornamental de fulla de roure. La resta d'obertures segueixen aquesta tipologia de motiu ornamental de fulla de roure però són de nova factura. Sobre el portal amb impostes hi ha un balcó amb barana de ferro forjat. També es pot veure un rellotge de sol pintat nou a l'extrem dret. A l'interior, força restaurat, trobem una bonica porta traslladada del seu emplaçament original, amb guardapols i petxines als extrems. Al pis superior n'hi ha una altra amb llinda monolítica que porta la inscripció "ANNA TAPIOEA MVLLER DE IVAN CALAMANYA 1584". A la planta baixa es conserva una gran sala amb volta rebaixada amb llunetes, que ha estat repicada per deixar el rajol vist. El costat dret de l'edifici mostra un seguit de contraforts, un total de cinc, que aguanten la pressió d'aquesta volta. La façana posterior té adossats diversos cossos de servei i enfront s'hi ha fet una casa nova on hi viuen els propietaris. Al costat hi ha l'edifici de les quadres. Història La casa és esmentada al capbreu de Vilobí l'any 1338, tot i que l'edifici actual és posterior. La restauració de la casa és obra del mateix propietari que en els últims cinc anys ha anat condicionant els diferents espais. A principis del segle XXI hi ha la previsió de començar obres a l'ala transversal, és a dir, l'espai destinat a quadres. Referències
Can Serra (Vilobí d'Onyar)

Can Serra és un edifici del municipi de Vilobí d'Onyar (Selva) que conserva molt bé la seva fesomia original del segle xvi. Malauradament, la construcció del TAV ha canviat radicalment el seu entorn immediat, ja que el talús d'aquesta obra viària passa a uns 30 m escassos de l'edificació. És un edifici que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció La casa està orientada a migdia i és de dues plantes i golfes, vessants a laterals i cornisa catalana. La façana principal presenta un portal d'arc de mig punt amb grans dovelles. Totes les obertures són quadrangulars amb llinda monolítica, excepte la de la dreta de la planta baixa que és simple. Cal destacar l'escut en relleu de la llinda de la finestra central que representa una serra i porta inscrita la data 1561. La façana de la dreta també té les obertures de pedra, una d'elles era una antiga porta que avui és finestra i porta a la llinda la data inscrita de 1633. El lateral de ponent mostra una reforma, probablement de finals del segle xix o principis del XX, que habilita l'ala esquerra de la casa en un habitatge independent amb jardí amb tanca de rajol i barana de ferro. Aquesta façana es va transformar totalment substituint les obertures de pedra per obertures simples amb reixa de protecció i, les de la planta baixa, amb motllures d'estil modernista i una teuladeta de ferro sobre el portal d'entrada. La façana es tanca amb un fris recte amb senèfa decorativa que amaga el ràfec de la teulada. A l'interior es conserva l'estructura i els elements originals. Trobem les portes de pedra, una d'elles amb motiu ornamental de fulla de roure a la llinda, els terres de toves, l'escala de pedra que manté l'espiera circular d'estrella mostrejada i, té set finestres amb festejador de pedra. El forjat s'ha refet amb bigues de formigó. A l'exterior, a la banda dreta hi ha l'era circular, característica de la zona, amb muret de rajols i les dependències de treball distribuïdes al seu voltant i a la part posterior de la casa. Història És un dels masos més antics de Vilobí. A principis del segle xx els amos van reformar una part de la casa com a residència d'estiu amb entrada independent. Havia tingut capella particular però va desaparèixer l'any 1936. Des de fa 38 anys hi ha els masovers de la família Miquel Planella que properament abandonaran la casa. Referències
Can Talaia (Aiguaviva)

Can Talaia és un edifici del municipi d'Aiguaviva (Gironès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció És una casa ituada a la pujada a la plaça del poble és una edificació que ha conservat, en certa manera, la seva fisonomia originària. En aquest sentit, les reformes que es dugueren a terme no alteraren l'estètica primitiva. Llurs murs són de pedra austera, mentre els marcs de finestres, portes i cantonades presenta pedra ben treballada. Està conformada per quatre cossos, coberta per teulada a dos vessants. Inscrites en els marcs de les finestres es troben diferents dates: finestra de la cuina (1634), amb una inscripció que resa així "BANET ME FECIT"; al costat oposat, en una altra finestra, hi ha l'any 1673 amb la següent epigrafia "BALDIRI SABATER". Interiorment hi ha forjats de cairats i murs de pedra o morter. Detall decoratiu a les llindes. Senzilla i asimètrica. Referències
Can Toni (Vilobí d'Onyar)

Can Toni és una masia del municipi de Vilobí d'Onyar (Selva). Està situada a la plana de Sant Dalmai i està orientada a sud. És un edifici de dues plantes amb vessants a laterals i cornisa d'una filera de teules. Probablement l'edifici original era del segle xvi però ha sofert nombroses reformes, la més important al segle xviii. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció La façana principal té adossat al costat dret un cos perpendicular, al mur del qual podem veure el pou. El portal és quadrangular amb llinda monolítica i al capdamunt té una finestra del mateix estil. Al costat esquerre té una finestra senzilla quadrangular oberta al segle xx i al primer pis una finestra de pedra d'arc conopial que correspon al primer edifici. La façana posterior conserva dues obertures emmarcades amb pedra, una d'elles d'arc de mig punt. Al costat dret i enfront de l'edifici hi ha diverses construccions i porxos destinats a serveis. L'interior va ser objecte d'una reforma als anys vuitanta del segle xx. Els cairats de fusta van ser substuïts per sostres de revoltons, però es van conservar les dues bigues de fusta amb inscripcions de les dates 1723 i 1724 i una llinda de porta, també de fusta, amb decoració gravada d'hèlixs. També es va eliminar l'antic forn situat sota l'escala de pedra, que encara es manté, i es va substituir el paviment per terratzo. Història Probablement la primera edificació data del segle xvi. Al segle xviii es va fer una important reforma que a l'interior queda documentada en dues bigues de fusta que porten gravada la data de 1723 i 1724. La teulada va ser refeta per primera vegada l'any 1899, cosa que queda certificada per un rajol encastat al mur. Cap als anys vuitanta es va reformar tot l'interior i es va ampliar la finestra de la banda esquerra. L'any 1993 es va aixecar el nivell de la teulada i es va tornar a refer alhora que es va col·locar un rajol amb la data de la mateixa manera que s'havia fet un segle abans. Sembla que sempre ha estat de la família de Joaquima Esteva Fages. Actualment és del seu fill Ernest Goy. En un portal es podia llegir la data 1700 inscrita. Durant la guerra civil de 1936-1939 es va cremar tota la documentació històrica de la casa. Referències