NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Can Fortià

Can Fortià o Can Ramonet és una antiga masia, actualment usada simplement com a habitatge, a l'oest del nucli de Santa Maria de Besora (Osona). Arquitectura Casa de planta quadrangular amb teulada de teula àrab de quatre vessants, planta i un sol pis. Té la façana principal al sud, on hi veiem una galeria a l'altura del pis. A la construcció original s'hi han afegit dos cossos els darrers anys, un a la part de ponent (un cobert) i un altre a llevant (un garatge), ambdós de totxanes. La casa és de pedra vista unida amb argamassa. A la part nord, afegit a l'estructura de la casa, hi podem veure un forn, situat a la cuina actual i que compleix una funció decorativa. Història Aquesta construcció data de la segona meitat del segle xviii, concretament del 1767, segons es desprèn de la magnífica llinda que podem veure a la porta d'accés a la petita galeria del pis superior: "IESUS MARIA / FORTIA CAMPAS / ME HA FET / 1767". Des de llavors la casa ha estat objecte de reformes al seu interior, amb l'habilitació de la planta baixa per a l'habitatge. Actualment és una de les poques cases de Santa Maria de Besora que encara conserva, per bé que fora d'ús, el forn de pa. La construcció de la casa en aquest indret cal entendre-la estretament lligada amb l'edificació de la nova església de Besora al Pla de Teia. Referències
El Pla (Santa Maria de Besora)

El Pla és una masia de Santa Maria de Besora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Masia construïda a partir d'un cos central, ampliat amb tres volums més a la dreta. Tots els cossos, que formen una unitat, consten de planta baixa, un pis i golfes. La façana principal és al sud, davant té una gran era de cairons delimitada per un mur en el qual hi ha el portal d'accés a l'era. La façana de l'edifici principal té una galeria porxada a l'altura del primer pis que s'estén fins a la façana de llevant. Actualment s'utilitza com a segona residència i amb algunes funcions agràries. L'estructura interior és la pròpia d'una masia: planta baixa destinada a feines agràries i pis primer, destinada a residència. La masia es troba en un estat precari, ja que no és habitada normalment. Història No hi ha menció de la masia del Pla als capbreus generals del terme de Besora a l'Edat Mitjana. Molt possiblement hi devia haver alguna. L'actual edifici és pràcticament tot de construcció recent (segle xix) i és una mostra clara de l'ús de certs materials com els maons, cairons, etc. Tipològicament és també destacable la galeria. Cal fer menció, així mateix, de l'antiga cabana, reconvertida actualment en cort. La relativa dificultat que presenta e seu únic accés ha estat un element decisiu a l'hora de ser abandonada com a residència habitual. El seu estat de conservació comença a ser preocupant. Referències
El Mir

El Mir és una masia de Santa Maria de Besora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Masia de proporcions considerables, de planta quadrangular amb coberta de dues vessants. Té la façana principal orientada cap al sud, al davant d'una era. Al cos principal hi ha estat afegits un petit cobert a llevant i una casa orientada cap a Sud-est, residència dels antics masovers. A la façana principal es pot veure una gran arcada que forma l'entrada de la planta baixa i la galeria del primer pis. Per damunt d'aquesta, al nivell del tercer pis o golfes, hi ha una petita galeria de dues arcades. La resta d'obertures són de petites dimensions i es troben a nivells diferents. L'estructura interna respon a les necessitats de pagès: estables a baix i residència a dalt. Història Masia construïda al segle xvii (1628), amb reformes i afegits en els segles XVIII, XIX (1856) i XX (1961). Hi ha notícies del Mir al segle xiii, i se sap que els seus habitants exercien de veguers del senyor del terme de Besora. Ha estat, doncs, des dels seus orígens, una de les cases de pagès més importants del terme. Actualment els seus propietaris duuen encara el nom de la casa. És digne de menció la cabana que delimita l'era per la part de ponent. El seu estat de conservació és bo. Referències
El Noguer (Santa Maria de Besora)

El Noguer és una masia de Santa Maria de Besora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Casa de planta quadrada i teulada de teula àrab a dues vessants. Té la façana principal orientada al sud, on es troba la porta d'accés i una galeria al pis superior. La restauració realitzada als anys seixanta-setanta ha afectat la seva estructura interior i a la totalitat de les obertures (se n'han practicat de noves a la cabana i a tramuntana). El material constructiu original fou la pedra, per bé que en els marcs de les finestres hi podem veure maons. Tot l'entorn de la casa ha estat enllosat. La restauració ha reconvertit els antics espais d'estables en garatge, però ha sabut conservar el seu aspecte original. Història Està documentat des del segle xiii. Se saben els censos que pagava al senyor de Besora (una gallina, una quartera de forment, un formatge i un cistell de faves). La masia que es pot veure avui, però, data dels segles xvii o XVIII, amb les reformes fetes al segle xx. Com altres masies, el Noguer ha esdevingut segona residència, fet que ha contribuït a preservar-lo. El seu estat de conservació actualment és perfecte. La restauració ha estat respectuosa amb les línies de la casa, transformant-ne per complet la seva funció original. Referències
El Serrat (Santa Maria de Besora)

El Serrat és una masia de Santa Maria de Besora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Casa de planta rectangular amb la façana principal orientada a ponent. Consta de planta baixa i un pis. La teulada és de dues vessants. S'accedeix al seu interior a través d'un portal d'arcada de mig punt que està situat a l'extrem de ponent de la façana sud. A la mateixa façana i a l'altura del primer pis hi podem veure una galeria de dues arcades. La casa està situada sobre el serrat, aprofitant el seu pendent, la qual cosa fa que al seu interior hi trobem un conjunt de diferents nivells a la planta baixa, més elevada a la part de llevant que a la de ponent. L'estructura interior ha estat respectada gairebé per complet. Història Per bé que es té constància del Serrat ja al capbreu de 1342 del terme de Besora, l'edifici que avui es pot veure data possiblement del segle xviii, amb successives reformes: la paret de tramuntana revela com la casa ha anat creixent cap a ponent en quatre ocasions successives. A partir dels primers setanta, el Serrat ha estat objecte de restauració, que ha afectat a tot el conjunt, tot respectant la distribució interna, malgrat els canvis de funció de cada espai. Un balcó a ponent i el descobert de la tapiada galeria són algunes de les transformacions més visibles. L' enllosat de tota l'era i la construcció d'una nau i una casa pels masovers completen l'obra. D'ençà de la restauració es pot veure l'aparell constructiu. Referències
El Raurell (Tavèrnoles)

El Raurell és una masia de Tavèrnoles (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici civil. Masia formada per dos cossos rectangulars units perpendicularment, els quals són coberts de manera diversa, com es pot observar al plànol adjunt. El portal principal se situa en cos més avançat a la part de migdia amb un portal rectangular i diverses finestres al primer i segons pis, algunes de les quals estan datades. A la part esquerra hi ha el cos més reculat, on s'obren uns porxos de dos pisos sostinguts per pilars rectangulars. Al mur Oest del cos més avançat hi ha poques finestres i un portal d'accés al primer pis, amb escala exterior. El sector nord té diverses finestres, algunes de les quals tenen pedres posa-torratxes i el mur és reforçat per quatre contraforts. Al sector Nord-oest s'hi adossa un cobert. A llevant hi ha tres contraforts més. És construïda amb maçoneria i ciment. Història Antiga masia registrada al fogatge de la parròquia i terme de Savassona de l'any 1553. aleshores habitava el mas un tal LORENS ROURELL. A la part de migdia hi ha dues llindes datades amb les dates següents: 1784 i 1752. Referències
La Garriga (Tavèrnoles)

La Garriga és una masia de Tavèrnoles (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Masia de planta rectangular coberta a dues vessants i amb el carener paral·lel a la façana, situada a migdia. Està assentada al desnivell del terreny. La vessant Nord és molt més llarga i el ràfec està a un metre del terra. Hi ha dos petits portals i un pou cisterna de coll quadrat. A llevant sobresurt un cos cobert a dues vessants i sostingut per pilars que serveix d'herbera. La façana presenta un portal rectangular de pedra amb una gran llinda esculturada i una finestra al damunt, protegida per una reixa. A la planta hi ha dos portals més de construcció recent. Damunt el portal principal hi ha una finestra gòtica però amb l'ampit de totxo; una altra amb l'ampit motllurat i datada i una de més petita. Adossat a l'esquerra de la façana hi ha un cos cobert a una vessant. A ponent s'hi adossa un gran cobert i un porxo orientat a migdia. Davant del portal hi ha una lliça enllosada. Cal destacar bonics murs de paret seca que envolten la casa i l'horta, parcialment destruïts. Existeix un porxo adossat al mur sud del cos que sobresurt de la façana principal. S'eleva sobre la planta de 6mx5m, és cobert a dues vessants i mira vers migdia. La planta només té mur a migdia de manera que es pot passar per sota damunt d'un sòl enllosat de pedra que dona accés a la lliça. A nivell de primer pis, el teulat se sosté damunt uns pilars de pedra motllurats a la base i a la part superior. El terra és empostissat i hi ha una barana de ferro. És cobert amb bigues de roure, llates i teules; cal destacar el cavall que aguanta el carener que té forma triangular i els caps de biga motllurats que descanses sobre els pilars. És construït amb maçoneria, pedra ben treballada i teules i fusta de roure. Existeix un cobert de planta rectangular (5mx7m), amb cobert a dues vessants amb el carener disposat en direcció N-S. Consta de nou pilars, els tres del mig que sostenen el carener són més alts. A sobre mateix de l'embigat hi ha les teules, amb rocs als angles per aguantar-les millor. No hi ha murs, només unes cledes de protecció a la part de ponent. És construït amb maçoneria, teules i fusta. Història Antiga masia que conserva documentació del segle xv, en aquella època el mas era habitat pels Garriga i al segle xvi, en el fogatge de 1553 hi ha registrat un tal Antoni Garriga. El cognom ha passat d'hereu a hereu i el nom encara avui perdura per bé que els seus descendents actualment viuen a Vic mantenen l'explotació agrícola del mas. La casa ha sofert diverses transformacions com podem veure per la finestra gòtica, les dades constructives que pertanyen al segle xviii i una ampliació de l'any 1945. Dades: AVE MARIA SIN PECADO CONCE BIDA 1749 Finestra: 1782 La història del porxo va unida a la de la masia. Segons l'hereu actual aquest porxo, unit a una ampliació de la casa de l'any 1945, és anterior i fou construït per la seva besàvia. L'antic cobert havia servit per guardar fusta i actualment s'usa per a guardar-hi vaques. La seva història, encara que sigui de construcció més recent, va unida a la de las masia. Referències
Coromines (Tavèrnoles)

Coromines és una masia de Tavèrnoles (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Masia de planta quadrada coberta a dues vessants, amb el carener perpendicular a la façana, situada a migdia. En aquest indret s'hi adossen dos cossos de planta, coberta a dues vessants, coberts a dues vessants que junt amb un mur i un portal d'arc rebaixat tanquen el barri. La façana presenta un portal d'arc de mig punt amb la dovella central datada. S'obren tres finestres a cada un dels dos pisos i una obertura d'arc de mig punt a les golfes. El mur de llevant és cec i s'hi adossa un cos de construcció recent. A tramuntana sobresurt un forn a nivell de la planta, tres finestres a cada pis i una a les golfes. El mur de ponent també és cec i s'hi adossa un cos de planta arrodonida. El ràfec de la teulada sobresurt molt poc, però té decoracions de teula. Els murs són de maçoneria i maó amb elements de pedra ben treballada. Hi ha una cabana de planta quadrada (5mx5m) coberta a dues vessants i amb el carener perpendicular al a façana la qual està situada a ponent. Només té una obertura a ponent i és un petit portal rectangular amb la porta de fusta. És construïda amb maçoneria i la teulada gairebé no té voladís. L'estat de conservació és mitjà. Història Antiga masia documentada als fogatges de la parròquia i terme de Savassona. Aleshores habitava el mas un tal Bertomeu Coromina. Segons les dades constructives i la tipologia de la masia, el mas ha estat reformat i la dovella del portal duu la data de 1867. La història de la cabana va unida a la de la masia. Referències
Sabaters (Tavèrnoles)

Sabaters és una masia de Tavèrnoles (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici civil. Masia de planta rectangular coberta a dues vessants, amb el carener paral·lel a la façana, situada a Nord. Presenta un portal rectangular descentrat del cos i diverses finestres a la planta baixa i al primer pis. A l'angle Nord-oest s'hi adossa un cos de menys fondària que la casa i cobert a una vessant, i per la part Nord d'aquest cos sobresurten uns porxos de planta baixa i pis, coberts a una vessant i sostinguts per pilars que abasten els dos pisos, el primer és protegit per una barana de fusta. A ponent hi ha una finestra al primer pis, que correspon al cos de porxos. A llevant s'adossa un altre cos de porxos i a la part de migdia hi ha un portal rectangular a la planta i 4 finestres al pis, tres de les quals tenen l'ampit motllurat. És construïda amb maçoneria i té afegitons de ciment. A la façana s'hi adossa un coll de pou que recull les aigües de la cisterna i una pica amb canalera. La masia també conserva un òbit de pedra de 3 m de llarg. Història Antiga masia esmentada als fogatges de 1553 de la parròquia i terme de Savassona, quan habitava el mas un tal Salvi Aguilar. La referència exacta és la següent: SALVI AGUILAR STA. AL SABATER. El mas, segons les dades constructives, va ser reformat al segle xviii. El portal duu la data de 1781 i una finestra de migdia la de 1777. Referències
Masgrau (Tavèrnoles)

Masgrau és una masia de Tavèrnoles (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici civil. Masia de planta rectangular orientada a migdia amb la façana a la part de l'aiguavés on hi ha un gros portal dovellat. A la part esquerra de la mateixa hi ha un porxo. Al nivell del primer pis sobresurt un pati de parets de pedra, tant a la part anterior com posterior de l'edifici. Aquest últim és sostingut per gruixudes parets a les quals s'obren badius de pedra tosca. En aquest mateix indret hi trobem un pou cisterna amb el coll de pedra picada. Història Antiga masia sota la demarcació de Savassona, que conserva documentació des del segle xv, la qual fa referència al segle xiv. Masgrau és una gran propietat que inclou els masos Frontera i Can Soca de Sant Martí de Riudeperes i el Pont de Malafogassa de Sant Sadurní d'Osormort. Degut a un enllaç matrimonial, vers el segle xvi d'un hereu de Masgrau amb una pubilla del mas Comermena (Sant Martí Sescorts), s'annexionaren el patrimoni dels Masgrau: Comermena, Santa Margarida de Vilaseca, Marrubí, el güell i Torra d'Olost. Referències
L'Aguilar

L'Aguilar és una masia de Tavèrnoles (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Masia de grans dimensions que consta de diversos cossos. El més antic és una torre de planta quadrada (5 x 5 m) i consta de planta baixa i dos pisos. Està coberta a quatre vessants i presenta poques obertures, una de les finestres té la llinda de forma goticitzant amb l'ampit motllurat. A ponent de la torre s'hi va adossar un edifici cobert a dues vessants que conserva algunes finestres datades a la part de ponent. Al Sud de la torre hi ha la lliça amb un portal que tanca el barri. A la part Nord-est no hi ha cap cos adossat. Materials constructius: gres unit amb morter de calç i afegitons de pòrtland durant les reformes. Es troben també elements molt diversos, la procedència dels quals és difícil de determinar. D'altra banda, les reformes de la masia han canviat substancialment la seva estructura primitiva. La cabana, de planta rectangular (6mx7m), cobert a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana la qual es troba orientada a migdia. Aquí la teulada presenta uns ràfecs amplis, un portal a la planta amb una escala exterior (mig de fusta i mig de pedra) des de la qual s'accedeix al primer pis, que és descobert i té un pilar central de totxo. El mur de llevant és cec i el de ponent presenta un petit portal de totxo; el de la part de tramuntana té un gran finestral de construcció recent. Els materials constructius són: lleves de gres unides amb morter de calç i alguns afegitons de totxo. L'estat de conservació és bo. Història Antiga masia registrada als fogatges de la parròquia i terme de Tavèrnoles de l'any 1553. Aleshores habitava el mas un tal BERNAT AGUILAR. El mas ha sofert diverses reformes, com es pot observar per les dates de les llindes, la més important ha estat la darrera, en la qual el propietari ha procurat fer-la habitable com a segona residència i hi ha aplegat una colla de peces procedents d'antiquaris o altres masies enderrocades. La història de la cabana va unida a la del mas que han sofert diverses reformes; però en aquesta no trobem cap element que ens permeti datar-les. Referències
La Casanova del Raurell

La Casanova del Raurell és una masia de Tavèrnoles (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici civil. Masia de planta rectangular, coberta a dues vessants, amb el carener perpendicular a la façana, la qual es troba orientada a migdia. Consta de planta baixa i primer pis. Presenta un portal rectangular a la planta i diverses finestres, a la part esquerra, a la part de ponent, s'hi adossa un cos de corrals, d'una planta i cobert a una vessant, que segueix el pendent de la teulada de la casa i que sobresurt més que aquesta pel sector de migdia. A la part de tramuntana s'obre un portal i dues finestres i a llevant dues finestres més. És construïda amb maçoneria i amb algunes ampliacions de totxo. És coberta de teules i la teulada té poc voladís. Història Petita masia a pocs metres del mas Raurell. Es degué construir com a annex de l'explotació agrícola d'aquesta masia, registrada als fogatges de la parròquia i terme de Savassona de l'any 1553. La façana de migdia presenta la inscripció següent: PUEBLO DE TAVERNOLAS Y CEBASSONA, PARTIDO DE VICH PROVINCIA DE BARCELONA. Referències
Can Timonet

Can Timonet és una masia d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Can Timonet es tracta d'una masia de dues plantes coberta amb una teulada a dues aigües de vessants a laterals. La planta baixa consta de tres obertures: al centre un portal d'arc de mig punt rebaixat, el qual es troba flanquejat per dues obertures rectangulars. Les tres són totalment irrellevants, ja que no presenten cap treball singular a destacar. En el primer pis trobem tres obertures. La de l'extrem dret és totalment irrellevant i està rematada amb una llinda rústica de fusta. Les altres dues són rectangulars i estan equipades amb llinda monolítica, muntants de pedra i ampit treballat. Les dues finestres estan ornades amb inscripcions en sengles llindes. La inscripció de la finestra del centre està molt borrosa i deteriorada cosa que dificulta extremadament la seva lectura i comprensió fins al punt que la seva interpretació es fa impossible. Per la seva banda la de l'extrem esquerre tampoc ajuda gaire més, però tanmateix s'entreveuen algunes paraules i diu així: "1 7 (?) + M E H A H F E T A F R A N C E S C T I M O N E T". Remarcar a mode d'apunt dues qüestions importants: en primer lloc, la vessant dreta de la masia és sensiblement més llarga i més alta que l'esquerra. Aquest fet es deuria a una de les múltiples intervencions que ha experimentat la masia amb el pas de temps. I és que l'eixamplament de la masia va obligar a ampliar la coberta tant en allargada com en alçada. En segon lloc, la masia presenta una morfologia irregular que es deu al fet d'haver-se d'adaptar i alhora salvar el desnivell existent del solar en que està ubicada. Un solar en pendent, l'extrem dret del qual s'ha traduït en un marge. Aquests dos factors, tant el del terreny irregular com el de la llargada i alçada extra del vessant dret s'observen perfectament en la façana posterior, en la qual es pot contemplar les restes vivents d'un rellotge de sol, pràcticament desaparegut del qual tan sols es conserva el pal de ferro que marcava les hores i poc més. Pel que fa al tema dels materials, prima per sobre de tot un com és la pedra. Una pedra que la trobem present en dues modalitats: per una banda, les pedres fragmentades i els còdols de riu manipulats a cops de martell i lligades amb morter de calç. Mentre que per l'altra, la pedra sorrenca localitzada específicament en les llindes, muntans i ampits de les dues obertures del primer pis. L'estat de conservació de Can Timonet no és dolent però tampoc és fabulós com així ho acrediten les múltiples esquerdes que comencen a aflorar per tota la façana. Això indica que s'han de començar a prendre seriosament mesures per tal d'assegurar la seva integritat física. Davant la masia trobem una construcció de planta quadrada coberta amb una teulada a dues aigües de vessants a laterals. Una construcció que executaria les tasques de graner o estable compost per pedres fragmentades i còdols de riu sense desbastar i treballar. Referències