NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Tarragona (pokrajina)

Tarragona je španjolska provincija na istoku Španjolske, i južnom dijelu autonomne zajednice Katalonija. Provincija se nalazi na obali Sredozemnog mora i ima 800.962 stanovnika (1. siječnja 2014.), a prostire se na 6.303 km2. Neki od većih gradova u provinciji su Constantí, Reus, Falset, El Vendrell, Tortosa i Amposta. Središte provincije je istoimeni grad Tarragona. Izvori
Tarragona (tartomány)

Tarragona egy tartomány (provincia) Spanyolországban, Katalóniában. Székhelye Tarragona városa. Lakosainak száma 861 531 fő (2024). Több mint egyötödük a székhelyen él. További nagyobb városok Reus, Tortosa vagy Amposta. Tarragona Barcelona, Lleida, Zaragoza, Teruel és Castellón tartományokkal határos. Népesség Jegyzetek További információk Xanascat (katalánul)
Provincia di Tarragona

La provincia di Tarragona è una provincia della comunità autonoma della Catalogna, nella Spagna nord-orientale. Geografia Confina con la Comunità Valenciana (provincia di Castellón) a sud-ovest, con l'Aragona (province di Teruel e Saragozza) a ovest, con le province di Lleida a nord e Barcellona a nord-est e con il mar Mediterraneo a sud-est, in corrispondenza del delta del fiume Ebro. La superficie è di 6.303 km², la popolazione nel 2018 era di 797.128 abitanti. Il capoluogo è Tarragona, altri centri importanti sono Reus e Tortosa. Geografia antropica Comarche Camp de Tarragona Alt Camp (Campo Alto) Baix Camp (Campo Basso) Baix Penedès (Basso Penedès) Conca de Barberà (Conca di Barberà) Priorat (Priorato) Tarragonès (Tarragonese) Terres de l'Ebre Baix Ebre (Basso Ebro) Ribera d'Ebre (Riva d'Ebro) Montsià Terra Alta Città Comuni con oltre 10.000 abitanti, con dati del 2015: Comuni Partidos judiciales La provincia di Tarragona è divisa amministrativamente in 8 partidos judiciales. Note Voci correlate Tarragona (vino) Priorato (vino) Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su provincia di Tarragona Wikivoyage contiene informazioni turistiche su provincia di Tarragona Collegamenti esterni Sito ufficiale, su diputaciodetarragona.net. Tarragona (provincia), su sapere.it, De Agostini. (EN) Vicente Rodriguez, Tarragona, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. (CA) Provincia di Tarragona, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana.
Tarragona (provincie)

Tarragona is een provincie van Spanje en maakt deel uit van de autonome regio Catalonië. De provincie heeft een oppervlakte van 6303 km². De provincie telde 823.435 inwoners in 2021 verdeeld over 183 gemeenten. Hoofdstad van Tarragona is Tarragona. Bestuurlijke indeling De provincie Tarragona bestaat uit 10 comarca's die op hun beurt uit gemeenten bestaan. De comarca's van Tarragona zijn: Alt Camp Baix Camp Baix Ebre Baix Penedès Conca de Barberà Montsià Priorat Ribera d'Ebre Tarragonès Terra Alta Zie voor de gemeenten in Tarragona de lijst van gemeenten in provincie Tarragona. Demografische ontwikkeling Bron: INE Opm: Bevolkingscijfers in duizendtallen
Tarragona (prowincja)

Tarragona – prowincja Hiszpanii współtworząca wspólnotę autonomiczną Katalonii. Powstała w roku 1833. Stolicą jest miasto o tej samej nazwie. Graniczy z prowincjami: Lleida, Barcelona, Castellón, Teruel i Saragossa oraz z Morzem Śródziemnym. Comarki W skład prowincji Tarragona wchodzą następujące comarki: Alt Camp Baix Camp Baix Ebre Baix Penedès Conca de Barberà Ribera d’Ebre Montsià Priorat Tarragonès Terra Alta Linki zewnętrzne Fotografie prowincji Tarragona
Tarragona (província)

Tarragona é uma província da Espanha, localizada no nordeste do país, na Comunidade Autônoma da Catalunha. Seu nome deriva, provavelmente, da antiga província romana da Hispania Citerior Tarraconensis. Sua capital é a cidade de Tarragona. A província tem uma população de 822 309 habitantes,​ dos quais 17,4 % moram na capital. É composta por 184 municípios, organizados em 10 comarcas. Fica localizada na orla do Mediterrâneo, na área conhecida como Costa Dourada. Possui muitos sítios arqueológicos, principalmente romanos. Os costumes catalães, como de resto em toda a comunidade autônoma, são muito cultivados.
Таррагона (провинция)

Тарраго́на (исп. provincia de Tarragona, кат. província de Tarragona) — провинция на северо-востоке Испании в составе автономного сообщества Каталония. Административный центр — Таррагона. Таррагона граничит с провинциями Кастельон (провинция), Теруэль (провинция), Сарагоса (провинция), Лерида (провинция) (исп. Lérida), Барселона (провинция), и со Средиземным морем. В 2002 году в провинции проживало 631 156 человек, из которых примерно одна пятая часть — в столице, городе Таррагона. Некоторые города и поселки в провинции Таррагона — Константи, Реус, Фальсет, Вендрель, Тортоса, Ампоста. Провинция включает 183 муниципалитета. Территория — 6 303 км² (39-е место среди провинций страны). Население — 705 тыс. (19-е место; данные 2005 г.). Примечания Ссылки Совет провинции
Покрајина Тарагона

Покрајина Тарагона (кат. Província de Tarragona) је шпанска покрајина која се налази на крајњем северистоку земље и део је аутономне заједнице Каталоније. Главни град је истоимена Тарагона. Дата покрајина се простире на 6.303 km² и има око 813.271 становника по подацима из 2010. г. Положај Покрајина Тарагона се граничи са: север — Покрајина Љеида, североисток — Покрајина Барселона, исток — Средоземно море, југ — Валенсијанска покрајина, запад — покрајина Арагон. Природни услови Дата покрајина се налази у јужном делу Каталоније. покрајина се пурж дуж западне обале Средоземног мора. Приобаље је у виду равнице, која је при делти Ебра чак и мочварна. мањи делови провиоцније на југозападу и северозападу се издижу у побрђе. Северно приобаље покрајине је чувана ривијера Коста Дорада. Становништво По последњим проценама из 2010. године у покрајини Тарагона живи око 813 хиљада становника. Густина насељености је око 127 ст/km². Преко 80% становништва живи у источној, низијско-приобалној целини. Поред претежног каталонског становништва у округу живи и доста досељеника из свих делова света. Као и у другим покрајинама аутономне заједнице Каталоније, и у покрајини Тарагона се говоре каталонски и шпански (кастиљански) језик. Окрузи Покрајина је састављена од 10 округа. То су: Алт Камп Баиш Камп Баиш Ебро Баиш Пенедес Конка де Барбера Рибера де Ебро Монтсија Приорат Тарагонес Тера Алта Већи градови Тарагона (131.158 ст.) Реус (101.767 ст.) Тортоса (34.266 ст.) Вендрељ (31.953 ст.) Ваљс (23.315 ст.) Камбрилс (27.848 ст.) Салоу (22.162 ст.) Калафељ (20.521 ст.) Ампоста (20.159 ст.) Спољашње везе Слике
Tarragona (provins)

Tarragona är en av de 50 provinserna i Spanien. Provinsen finns i östra Spanien, i den södra delen av den autonoma regionen Katalonien. Tarragona gränsar till fem provinser; i söder till Castellon, i väster till Teruel, i nordväst till Zaragoza, i norr till Lleida och i nordöst till Barcelona samt i öster till Medelhavet. Provinsen har en yta av 6 303 km² och den totala folkmängden uppgår till 810 178 (2013-01-01), varav cirka 20% bor i huvudstaden Tarragona. Provinsen består av 183 «municipis» fördelat på 10 «comarques». I provinsen finns det katolska katedraler i Tarragona och Tortosa. Comarques Alt Camp Baix Camp Baix Ebre Baix Penedès Conca de Barberà Ribera d'Ebre Montsià Priorat Tarragonès Terra Alta Viktigaste städer Amposta Calafell Cambrils Reus Salou San Carlos de la Rápita/Sant Carles de la Ràpita Tarragona Tortosa Valls Vendrell Vilaseca(spanska)/Vila-seca(katalanska) Referenser Externa länkar Turistinformation om Tarragona Utflyktstips: Tarragona (Publicerad 2004-10-01) Google Maps: Tarragona Officiell webbplats
Таррагона (провінція)

Див. також: м. Таррагона. Провінція Таррагона є однією з 4 провінцій Автономної області Каталонія та однією з 8 провінцій каталанських країн. Столицею провінції є місто Таррагона. Райони До Провінції Таррагона входять такі райони (кумарки) : Ал-Камп Баш-Камп Баш-Ебра Баш-Панадес Конка-да-Барбара Рібера-д'Ебра Монсіа Пріурат Таррагунес Терра-Алта Історія У 1810 р. генеральним губернатором Каталонії маршалом Оґеро (фр. Auguereau) у Каталонії було створено 4 префектури, які стали прообразом сьогоднішніх провінцій. У 1812 р. Наполеон І включив Каталонію у Французьку імперію - префектуру, у якій знаходилася Таррагона, було перетворено на департамент Устя Ебри з центром у м. Льєйда. Провінція Таррагона, як і інші провінції Каталонії, була утворена у 1822 р. У Каталонії поділ на провінції існує до сьогодні, окрім періодів від 1913 до 1925 р.р. та 1936 до 1939 р.р. Демографія Найбільшими муніципалітетами Провінції Таррагона у 2007 р. були: Таррагона (134.163 особи) Реус (104.835 осіб) Туртоза (34.832 особи) Ал-Бандрель (33.340 осіб) Камбрілс (29.112 осіб) Посилання
Guissona

Guissona ist eine Gemeinde im Nordosten Kataloniens. Geographie Geographische Lage Guissona liegt in der Provinz Lleida in der Autonomen Gemeinschaft Katalonien. Es ist 125 km von Barcelona, 110 km von Tarragona, 65 km von Lleida und 165 km von Girona entfernt. Nachbargemeinden Als Nachbargemeinden sind Massoteres, Plans de Sió, Sant Guim de la Plana und Torrefeta i Florejacs zu nennen. Ortsgliederung Neben dem Hauptort gibt es noch den Weiler Guarda-si-venes. Persönlichkeiten Jordi Pàmias i Grau (* 1938), Dichter und Schriftsteller Jaume Pujol Balcells (* 1944), römisch-katholischer Geistlicher, Erzbischof von Tarragona 2004–2019 Weblinks Ajuntament de Guissona auf Katalanisch Informationen der Generalitat de Catalunya über Guissona auf Katalanisch Informationen des Institut d'Estadística de Catalunya über Guissona auf Katalanisch Einzelnachweise
Guissona

Guissona est une commune de la comarque de la Segarra dans la province de Lleida en Catalogne (Espagne). Géographie Histoire Démographie Économie Lieux et monuments Personnalités Pere Fages i Beleta (1730-1794), explorateur, gouverneur de Californie. Jumelage Notes et références Voir aussi Articles connexes Comarque : Segarra Piémont pyrénéen Liens externes Site officiel Ressource relative à la musique : MusicBrainz Portail de la Catalogne
Guissona

Guissona település Spanyolországban, Lleida tartományban. Guissona Torrefeta i Florejacs, Massoteres, Sant Guim de la Plana és Els Plans de Sió községekkel határos. Lakosainak száma 7774 fő (2025). Népesség A település népessége az utóbbi években az alábbiak szerint változott: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Guissona

Guissona è un comune catalano di 3 581 abitanti situato nella comunità autonoma della Catalogna. Storia Simboli Lo stemma comunale è descritto araldicamente come: Escut caironat: d'or, tres faixes ondades abaixades d'atzur acompanyades al cap d'una creu grega patent de sable. Per timbre una corona mural de vila. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Guissona Collegamenti esterni Sito ufficiale, su guissona.cat. (CA) Guissona, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana.
Гисона

Гисона (исп. Guisona, баск. Guissona, кат. Guissona) — муниципалитет в Испании, входит в провинцию Льейда в составе автономного сообщества Каталония. Муниципалитет находится в составе района (комарки) Сегарра. Занимает площадь 18,1 км². Население — 6267 человек (на 2010 год). Фотографии Население Примечания Ссылки Página web del Ayuntamiento de Guissona Información de la Generalitat de Catalunya Información del Institut d’Estadística de Catalunya
Refugi de Conangles

El Refugi de Conangles és un refugi de muntanya situat a la intersecció entre la vall de Barravés i la vall de Conangles, al peu de la carretera N-230. Pertany al terme municipal de Vielha e Mijaran, al vessant mediterrani de la comarca de la vall d'Aran. És un refugi guardat i té una capacitat de 36 places. Està situat a 1.555,6 metres d'altitud. Es troba dintre del Bosc de la Contesa i als peus de les valls de Conangles, Besiberri i Molières. El sender de gran recorregut GR-11 passa pel refugi. El sender ve de l'oest des del refugi Cap de Llauset fins al refugi de Conangles. Sortint d'aquest refugi cap a l'est es troba el refugi de la Restanca. El refugi és una de les etapes de la ruta per a bicicleta de muntanya Pedals de Foc. Bibliografia «Refugi de Conangles» (HTML). Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2020].
Torrefarrera

Torrefarrera és un municipi de la comarca del Segrià. Història Torrefarrera és un municipi situat al centre de la comarca del Segrià, de 4.702 habitants, que ocupa una extensió de 23,5 km². Manté contacte amb altres termes municipals de Lleida com Torre-Serona, Rosselló i Benavent de Segrià. L'origen del topònim del poble sembla provenir de la torre fortalesa que estava situada a l'actual nucli antic del poble, que està documentat des de l'any 1177. Tot i això, existeixen dues històries per explicar l'origen del municipi. La primera indica que és un dels molts conreus ocupats pel repoblador Ferrer i el seu fill Pere Ferrer. La segona versió afirma que es deu a donacions a repobladors per la canònica de Lleida i el bisbe Guillem Pere de Ravidats realitzades entre els anys 1168 i 1185. Sigui quina sigui la veritable història, segons el Llibre verd, el lloc ja estava repoblat per 13 famílies que feren una concessió de censal a l'església del poble, dedicada a la Santa Creu fins avui dia. Durant el segle xvii, una sèrie d'adversitats quasi acaben amb el poble, com la Guerra dels Segadors, epidèmies i males collites. Després es va instaurar un període de pau fins a la invasió napoleònica, on Torrefarrera esdevingué camp de batalla i l'economia es va desestabilitzar. Actualment, Torrefarrera gaudeix d'un eix de comunicació molt important, l'autovia A2 i la N-230 que l'uneix amb altres municipis com: Rosselló, Alguaire, Almenar, Alfarràs i que porta fins a Vielha. Els sectors primaris, és a dir, la ramaderia i l'agricultura, segueixen sent rellevants pel municipi. El sector serveis està molt desenvolupat així i com el sector industrial gràcies al polígon municipal. Geografia Llista de topònims de Torrefarrera (orografia: muntanyes, serres, collades, indrets...; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc.). Fills i filles il·lustres Pau Boix i Rull (1847-1907): delegat de la Unió Catalanista a l'Assemblea de Manresa (1892) Antoni Palau i Vila. Futbolista Demografia Referències Enllaços externs Pàgina web de l'Ajuntament Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
Torrefarrera

Torrefarrera ist eine katalanische Gemeinde in der Provinz Lleida im Nordosten Spaniens. Sie liegt in der Comarca Segrià. Gemeindepartnerschaft Torrefarrera unterhält seit dem 17. Juli 1993 eine Partnerschaft mit der französischen Gemeinde Miremont. Weblinks Information der Generalitat de Catalunya zu Torrefarrera Einzelnachweise
Torrefarrera

Torrefarrera (Catalan pronunciation: [ˌtorefaˈreɾɛ]) is a village and municipality in the province of Lleida and autonomous community of Catalonia, Spain. The municipality is split in two parts, the south-eastern part having nearly all the population. It has a population of 4,900 (register office, 2025) . References External links Government data pages (in Catalan)
Torrefarrera

Torrefarrera es un municipio y localidad de España, en la comunidad autónoma de Cataluña. Situado en la provincia de Lérida, El término municipal está ubicado en la comarca del Segriá, tiene una población de 4900 habitantes (INE 2025) y está formado, además de por la capital, por las entidades de les Comes, Corxat, el Pla de la Pona, la Raconada, Salats, Tossal y Malpartit; esta última fue incorporada al municipio a mediados del siglo XIX.​ Demografía Torrefarrera cuenta con una población de 4900 habitantes (INE 2025). Economía Agricultura de regadío y ganadería porcina. Sector industrial y de servicios. Patrimonio Iglesia de la Santa Cruz, de estilo neoclásico Cal Miquelet Los Sauces La Font Del Guitarres Punt X Referencias Bibliografía Guía de Catalunya. Todos los pueblos y todas las comarcas. Barcelona, Caixa de Catalunya. 1989. ISBN 84-87135-01-3. Camps Clemente, Manuel (1996). Torrefarrera i el seu entorn. Lérida, Diputación de Lérida. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Torrefarrera. Sitio web del Ayuntamiento de Torrefarrera (en catalán) Información de la Generalidad de Cataluña (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última). Información del Instituto de Estadística de Cataluña
Torrefarrera

Torrefarrera est une commune de la province de Lérida, en Catalogne, en Espagne, de la comarque de Segrià. Géographie Histoire Démographie Économie Lieux et monuments Personnalités Jumelage Notes et références Annexes Articles connexes Liste des comarques de Catalogne Piémont pyrénéen Liens externes Site officiel Portail de la Catalogne
Torrefarrera

Torrefarrera község Spanyolországban, Lleida tartományban. Torrefarrera Lleida, Almacelles, Alpicat, Alguaire, Vilanova de Segrià, Rosselló, Benavent de Segrià és Torre-serona községekkel határos. Lakosainak száma 4900 fő (2025). Népesség A település népessége az utóbbi években az alábbiak szerint változott: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Torrefarrera

Torrefarrera è un comune spagnolo di 1.992 abitanti situato nella comunità autonoma della Catalogna. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Torrefarrera Collegamenti esterni Sito ufficiale, su torrefarrera.cat. (CA) Torrefarrera, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana.
Торрефаррера

Торрефаррера (кат. Torrefarrera) — муниципалитет в Испании, входит в провинцию Льейда в составе автономного сообщества Каталония. Муниципалитет находится в составе района (комарки) Сегрия. Занимает площадь 23,48 км². Население — 4151 человек (на 2010 год). Население Примечания Ссылки Pàgina oficial de l'Ajuntament Informació de la Generalitat de Catalunya Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
Església de Sant Ot

L'església de Sant Ot és un temple catòlic situat al passeig de Manuel Girona, 23-27 i el carrer d'Eduardo Conde, 1 de Sarrià (Barcelona). Història i descripció La parròquia de Sant Ot va ser creada el 1956 pel bisbe Modrego, i el primer rector fou Lluís Martí. El 6 de juliol del 1958 es col·locà la seva primera pedra del nou temple, projectat per Emili Bordoy i Francesc Salvans, amb referències a l'arquitectura religiosa europea contemporània i traços gaudinianes. Les obres s'efectuaren ràpidament, i el temple fou inaugurat el 5 de juliol de l'any següent. De planta rectangular i absis semicircular, la coberta de formigó armat vist lleugerament bombada fa possible que no hi hagi pilars a l'interior. A més, una part s'eleva sobre el presbiteri, permetent així una il·luminació zenital, un efecte lumínic que confereix una certa singularitat a l'espai. A l'entrada hi ha un gran porxo a tota alçada, sustentat per les parets corbes d'obra vista. L'element més característic és el campanar, de 67 m d'alçada, anomenat popularment «el bolígraf». És de planta triangular amb diverses finestres invertides, i es va estrenyent amb l'alaçada; a l'extrem superior, es transforma en tres pilars que sustenten una gran creu metàl·lica. A l'interior hi ha tres altars: el de Sant Ot, amb una escultura de Josep Viladomat, i dos més al Sagrat Cor de Jesús i la Immaculada Concepció. Darrere l'altar major, hi ha un mosaic fet de rajoles de ceràmica esmaltada, que representa el sopar d'Emmaús i conté la inscripció «El conegueren al partir el pa» i la signa de Raventós. S'hi realitzen la catequesi i formacions de preparació per al baptisme i el matrimoni. A més a més, la parròquia es dedica a l'assistència social en col·laboració amb Càritas i mitjançant l'atenció a persones grans i malalts. L'actual rector és mossèn Fernando Perales, que també exerceix com a jutge del Tribunal Eclesiàstic de Barcelona. Rectors de la parròquia Lluís Martí i Puntas (28 d´octubre de 1956-25 de juny de 1966) Josep Martorell i Vallvé (c. 1966-setembre de 1984) Pere Campanyà i Ribó (setembre de 1984-novembre de 2003) Fernando Perales (2003-actualitat) Referències Bibliografia Triadó, Joan Ramon; Barral i Altet, Xavier. Art de Catalunya 5: Arquitectura religiosa moderna i contemporània. Barcelona: Edicions L'isard, 1999, p. 266-271. ISBN 84-89931-14-3. Enllaços externs Església de Sant Ot - Lloc web oficial (català)
Can Major (Sant Cugat del Vallès)

Can Major és una masia de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció Masia tradicional de tres crugies d'amplada amb coberta a dues aigües, amb el carener perpendicular a la façana. La façana, de grans dimensions, està ordenada simètricament i consta de planta baixa, pis i golfes. Te afegida, a l'esquerra, una ala de galeries en direcció a ponent. Destaca la galeria porxada d'estil neoclàssic en la planta pis de la façana lateral de la masia, amb una sèrie correguda d'obertures de punt rodó amb arquivolta i imposta toscana, així com les proporcions de les arcades. La porta de la masia és d'arc rebaixat amb dovelles de pedra. A la façana hi ha restes d'antics esgrafiats i també un rellotge de sol. Un mur de tàpia encercla la masia i l'era, la qual està pavimentada amb toves del segle xviii. Hi ha un sol porxo al sud i una masoveria adossada a llevant. Història Masia documentada l'any 1469 i que va ser anomenada can Clotes i can Majó del Padró. Al segle XVI estava lligada a la família Carbonell. Els seus propietaris durant el segle xix van estar molt lligats al poder, essent diversos d'ells capitans de la milícia i alcaldes de Sant Cugat. El segle XX passà a mans de la família Rosàs. Està situada al cim d'un turonet la carena del qual separa tradicionalment el terme de Sant Cugat i Valldoreix. Referències
Grup d'habitatges La Maquinista

El Grup d'habitatges La Maquinista o Bloc dels Pescadors és un conjunt arquitectònic situat entre els carrers del Marquès de la Mina, Ginebra, Sant Josep i la Maquinista, al barri de la Barceloneta de Barcelona, catalogat com a bé amb elements d'interès (categoria C) i inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Història i descripció Va ser projectat a començament de la dècada de 1950 pels arquitectes Josep Antoni Coderch i de Sentmenat i Manuel Valls i Vergés, que van distribuir els habitatges als tres costats de l'illa, deixant al centre un espai lliure que s'organitza com una successió d'espais amb tancaments semiindependents connectats al gran espai central, conegut com a plaça del Llagut. Al voltant es disposen els blocs de planta baixa i cinc pisos, amb tres habitatges per planta i el màxim d'espai disponible a la façana. Aquesta distribució no tan sols és apropiada des del punt de vista higiènic, sinó que li permet assolir solucions òptimes en termes de privacitat per a cadascun dels habitatges. Cada vestíbul permet l'accés a més d'una escala, una distribució extraordinària que aprofita al màxim la llibertat volumètrica que el projecte li permet. El maó és el material dominant a l'exterior, i es combina amb les franges verticals dels elements de protecció de les vistes de les finestres. Les persianes enrotllable, recentment restituïdes en la seva unitat en una molt bona restauració, acaben d'atorgar un grau més de complexitat a la façana resolta amb gran senzillesa i evoquen les arquitectures tradicionals mediterrànies, una característica encetada per Coderch i que seria una constant a l'arquitectura catalana dels anys posteriors, al marge de la incomunicació de la cultura espanyola de la postguerra i integrada amb la modernitat europea. Aquest mediterranisme, que s'allunya dels postulats del primer moviment modern s'hi veu reforçat les cobertes de teula, lleugerament inclinades i amb petits ràfecs. Referències Vegeu també Casa de la Marina Bibliografia Palomino de la Fuente, Andrea. El otro Coderch: Bloc de pescadors de la Barceloneta 1950-1960. Escola Tècnica Superior d'Arquitectura (treball final de grau), 2019.