NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Lagos de Montcasau

Los lagos de Montcasau (en occitano estanhs de Montcasau)​​ son un conjunto de dos lagos de origen glaciar situados a 2100 m s. n. m., en el municipio de Alto Arán, en la comarca del Valle de Arán (Lérida, España). Los lagos de Montcasau tienen una extensión de 2 ha cada uno de ellos y una profundidad de 3 a 4 metros,​ están situados en la cabecera del río Rencules, afluente del río Valarties. Los lagos están rodeados por picos como el Tuc de Salana (2483 m) o el Tuc de Saslòsses (2530 m). En la cabecera del río Rencules se encuentran también los lagos de Saslòsses y el lago de Ribereta de Abajo y lago de Ribereta de Arriba. Cerca de los lagos transcurre el sendero de gran recorrido GR-11. Referencias Bibliografía Editorial Alpina, SL. Mapa Val d'Aran (2005-2006). Escala 1:40.000. Elaborado a partir de la Base Cartográfica del Servicio Geográfico del Ejército. ISBN 84-8090-191-8 Generalitat de Catalunya. Atles dera Val d'Aran, Atles comarcal de Catalunya (1994). ISBN 84-393-2928-8 Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Lagos de Montcasau.
Estanhs de Montcasau

Les Estanhs de Montcasau (en catalan) est un Lac des Pyrénées, sur la commune de Naut Aran, dans la province de Lérida en Catalogne (Espagne). Description Le premier Estanh de Montcasau est un lac naturel et le second est un lac de barrage, il est à une altitude de 2 070 m et ont chacun une superficie d'environ 2 ha. Notes et références Annexes Articles connexes Liste des lacs des Pyrénées Liens externes Portail des lacs et cours d'eau Portail des Pyrénées Portail de la Catalogne
Lago Moncasan

Lago Moncasan är en sjö i Spanien. Den ligger i provinsen Província de Lleida och regionen Katalonien, i den nordöstra delen av landet, 400 km nordost om huvudstaden Madrid. Lago Moncasan ligger 2 049 meter över havet. Trakten runt Lago Moncasan består i huvudsak av gräsmarker. Källor
Illa de Gràcia

L'illa de Gràcia, o illa fluvial de Gràcia, és un illot català pertanyent al municipi de Deltebre, al Baix Ebre, que es troba en el tram final del riu Ebre i que té uns dos quilòmetres de longitud. Les seves 130 hectàrees estan destinades, bàsicament, al conreu agrícola, amb especial èmfasi als cítrics. També compta amb una empresa organitzadora d'esdeveniments i amb bosc de ribera, també anomenat albereda. Només hi ha un pont per accedir-hi per terra. Aquest es troba just davant de l'entitat de població de Balada, la meitat de la qual pertany a Sant Jaume d'Enveja i l'altra meitat a Amposta, els dos situats al Montsià. L'illa de Gràcia està també davant d'una altra entitat de població, la de Jesús i Maria, que pertany tota ella al municipi de Deltebre. L'Illa de Gràcia és la segona més gran d'aquest riu després de l'Illa de Buda. L'illa de Gràcia va ser propietat de Josep Maria Cartes i Mur (1877-1929), regidor de l'ajuntament de Tortosa, president de la Federació Agrícola de l'Ebre (1919-1929) i diputat provincial fins que la dictadura de Miguel Primo de Rivera va desmantellar la Mancomunitat. J. M. Cartes Mur va destacar com a defensor dels interessos agrícoles. Tot i que s'hi pot entrar lliurement, avui dia, l'illot segueix estant en mans privades. Referències
Isla de Gracia

La isla de Gracia, o isla fluvial de Gracia, (en catalán: "Illa de Gràcia") es un islote español perteneciente al municipio de Deltebre, en el Baix Ebre, que se encuentra en el Delta del Ebro y que tiene unos dos kilómetros de longitud. Sus 130 hectáreas están destinadas al cultivo agrícola, con especial énfasis en los cítricos.​ También cuenta con una empresa organizadora de eventos y con bosque de ribera, también llamado alameda. Sólo hay un puente para acceder a la isla. Este se encuentra justo delante de la entidad de población de Balada, la mitad de la cual pertenece a Sant Jaume d'Enveja y la otra mitad a Amposta, los dos en el Montsià.​ La isla de Gràcia está también frente al barrio de Jesús y María, que forma parte del municipio de Deltebre. La Isla de Gracia es la segunda más grande de este río después de la Isla de Buda. La isla de Gracia fue propiedad de Josep Maria Cartes i Mur (1877-1929), concejal del ayuntamiento de Tortosa, presidente de la Federación Agrícola del Ebro (1919-1929) y diputado provincial hasta que la dictadura de Miguel Primo de Rivera desmanteló la Mancomunidad. J. M. Cartes Mur destacó como defensor de los intereses agrícolas. Aunque se puede entrar libremente, hoy en día, el islote sigue estando en manos privadas Referencias
Illa de Gràcia

Illa de Gràcia är en ö i Spanien. Den ligger i provinsen Província de Tarragona och regionen Katalonien, i den östra delen av landet, 400 km öster om huvudstaden Madrid. Arean är 1,8 kvadratkilometer. Terrängen på Illa de Gràcia är mycket platt. Den sträcker sig 1,7 kilometer i nord-sydlig riktning, och 2,3 kilometer i öst-västlig riktning. Trakten runt Illa de Gràcia består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Illots de Cala Ferriol

Els Illots de Cala Ferriol o illes de la Ferriola són uns illots propers a la costa del Massís del Montgrí al nord del Golf de la Morisca; dins del municipi de Torroella de Montgrí al Baix Empordà. És troben encarades pel costat de llevant de la cala Ferriola protegint-la dels embats marins. Referències
Lac Redon

El Lac Redon, també anomenat Estanh Redon, és un estany d'origen glacial situat a 2.234 m d'altitud, a la capçalera de la Noguera Ribagorçana, tot i que per causes històriques forma part de la Vall d'Aran. Té una superfície molt gran, 24 ha, i amb 73 m és l'estany més profund dels Pirineus Catalans que no ha sofert alteracions per l'explotació hidroelèctrica. La conca és relativament reduïda (154 ha), vista la superfície de l'estany, i està orientada a migdia. Els punts més alts de la conca son el tuc de Serraera a l'est (2.645 m) i el Tuc deth Pòrt de Vielha (2.606 m) a l'oest, units per la Sèrra de Fontfreda. La vegetació de la conca està composta per gespets (prats de Festuca eskia) i per prats de Carex curvula. És un estany ultra-oligotròfic i es troba per sobre el nivell del bosc. La vegetació aquàtica es redueix a la presència de la caràcia Nitella sp. i diverses molses. La fauna de l'estany conté dues espècies de peixos introduïdes, la truita comuna (Salmo trutta) i el barb roig (Phoxinus phoxinus), aquest darrer introduït molt recentment. Aquest estany té a favor seu que ha estat l'estany més estudiat de tots els Pirineus, gràcies a la proximitat al Centre de Recerca d'Alta Muntanya de la Universitat de Barcelona. Molts dels treballs han estat d'interès general per a la limnologia, com la presència d'activitat microbiològica en la coberta de neu i gel o les estratègies de vida dels crustacis del plàncton. Actualment s'hi realitzen estudis integrats en projectes europeus que utilitzen els estanys com a sensors de canvis ambientals i climàtics, i forma part d'una xarxa de localitats d'estudi que va de Rússia a Portugal i de Noruega a Sierra Nevada. El seu estat ecològic és Bo, segons la classificació de la Directiva Marc de l'Aigua. Està actualment inclòs dintre de la zona d'Aigüestortes de Xarxa Natura 2000. Referències
Lago Redondo

El lago Redondo​ (en occitano: Redon)​ es un lago de origen glaciar situado a 2234 metros de altitud​ en el municipio de Viella y Medio Arán en la comarca del Valle de Arán. Las aguas del lago Redondo alimentan al barranco de la Ribèra de Conangles y este a su vez al río Noguera Ribagorzana cerca de la cabecera del mismo. Coronando el lago Redondo se encuentran los picos del Puerto de Viella y Tuc de Sarrahèra, en sus proximidades está instalada una estación meteorológica del Servicio Meteorológico de Cataluña.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Lago Redondo.
Estanh Redon

Estanh Redon (occitanska: Lac Redon) är en sjö i Katalonien. Den ligger i provinsen Província de Lleida. Estanh Redon ligger 2 244 meter över havet. Arean är 0,23 kvadratkilometer. Trakten runt Estanh Redon består i huvudsak av gräsmarker. Den sträcker sig 0,5 kilometer i nord-sydlig riktning, och 0,7 kilometer i öst-västlig riktning. Källor
Platja de Sant Simó

La platja de Sant Simó és una platja de la costa del Maresme, situada en un entorn agrícola i minoritàriament urbà, al municipi de Mataró (Maresme). Limita al sud-oest amb la riera de Sant Simó, que li dona nom i que la separa de la platja del Callao, i pel seu extrem nord-est, està oberta a una zona d'escullera fins al límit municipal de Sant Andreu de Llavaneres. Orientada al sud-sud-est, té una longitud de 884 metres i una amplada mitjana de 23 metres, formada per sorra molt gruixuda i un pendent d'entrada a l'aigua molt fort. Disposa de servei de socorrisme i de Creu Roja, torre de vigilància, dutxes, quiosquets, instal·lacions esportives i sanitaris. Una part de la platja és nudista. L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent. Referències
Platja del Callao

La platja del Callao és una platja urbana de la costa del Maresme, al municipi de Mataró (Maresme). Pel seu extrem nord-est, la platja es troba limitada per la riera de Sant Simó, que la separa de la platja de Sant Simó, i pel seu extrem sud-oest, es troba limitada per l'espigó de l'antic Club Nàutic de Mataró, que la separa de la platja del Varador. Orientada al sud-sud-est, té una longitud de 403 metres, una amplada mitjana de 80 metres, formada per sorra molt gruixuda, amb un pendent d'entrada a l'aigua molt fort. S'hi accedeix a peu des del passeig marítim, on hi ha les cases de carrer al passeig del Callao, conjunt d'onze cases protegides com a bé cultural d'interès local. Disposa de dutxes, lavabos, passarel·les de fusta, cadires i sanitaris adaptats per a persones amb mobilitat reduïda, zona de jocs infantils, camps per practicar esports com el vòlei i el futbol platja, aigua potable, quiosquets, bar restaurants, vigilància policial i centre de la Creu Roja. L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control quinzenal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent. Està guardonada amb la Bandera Blava, que reconeix internacionalment la qualitat de l'aigua i serveis. Disposa de la certificació Q de Qualitat que atorga l'Instituto para la Calidad Turística Española (ICTE). Referències
Platja de les Roques Blanques

La platja de les Roques Blanques és una platja semiurbana de la costa del Maresme, que pertany al municipi de Sant Pol de Mar (Maresme), però és més propera al poble de Canet de Mar. Al nord-est limita amb un petit penya-segat que la separa de la platja de la Murtra i al sud-oest limita amb la riera dels Oms, o rial de Can Segarra, que la separa de la platja de Canet. Transcorre paral·lela a la via del tren i a la carretera N-II. Té una longitud de 500 m i una amplada mitjana de 30 m de sorra gruixuda, amb un pendent d'entrada a l'aigua fort. La qualitat sanitària d'aquesta platja és excel·lent. Al tram nord de la platja, s'hi permet el nudisme. S'hi pot accedir a peu des de la platja de Canet o per un pas subterrani que creua la carretera i la via del tren, per on no hi poden accedir els vehicles pel risc de riuades del rial de Can Segarra. Referències
Platja dels Canyerets (Sant Feliu de Guíxols)

La platja dels Canyerets és una platja del municipi de Sant Feliu de Guíxols (Baix Empordà), situada a l'entorn residencial de la urbanització Rosamar. Limita al nord amb un tram de penya-segats anomenat els esculls de sa Bardissa, i al sud amb la platja dels Canyerets, del municipi de Santa Cristina d'Aro, de la que està separada per unes roques. Orientada al sud-est, té una longitud de 143 m i una amplada mitjana de 26 m. Està formada per sorra de gra mitjà de matisos rosats. El pendent d'entrada a l'aigua és fort. A la part més allunyada de l'aigua forma unes petites dunes. Disposa de dutxes, servei de socorrisme, lloguer de caiacs, aparcament i quiosquet de temporada. L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent. Referències
Platja de Can Dell

La platja de Can Dell, o platja de Candell, és una platja natural del municipi de Sant Feliu de Guíxols (Baix Empordà), situada a l'alçada de la urbanització Puntabrava, rodejada de penya-segats. Orientada al sud-est, té una longitud de 250 m i una amplada mitjana de 10 m, formada per còdols grans. S'hi accedeix per unes escales de pedra des de la urbanització. Referències
Platja d'Empuriabrava

La platja d'Empuriabrava és una platja urbana del municipi de Castelló d'Empúries (Alt Empordà), situada a l'entorn residencial d'Empuriabrava, construït sobre una zona d'aiguamolls. Forma part del parc natural dels Aiguamolls de l'Empordà. Limita al nord-est amb la marina d'Empuriabrava i al sud-oest, amb la desembocadura del riu Muga. Orientada al sud-est, té una longitud de 1.286 m i una amplada de 91 m, formada per sorres gruixudes i graves. El pendent d'entrada a l'aigua és molt poc pronunciat. Disposa de servei de salvament, dutxes, lavabos, lloguer de para-sols i patins de pedals. L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control quinzenal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent. Està guardonada amb la Bandera Blava, que reconeix internacionalment la qualitat de l'aigua i serveis. Referències
Parc de Can Zam

El parc de Can Zam és una zona verda del barri de les Oliveres de Santa Coloma de Gramenet, situada a l'extrem nord-occidental del terme, entre la serralada de Marina i el riu Besòs. Va ser inaugurat el 1999 i ocupa una superfície de més d'11 hectàrees, essent el més extens del municipi. Història L'espai que actualment ocupa el parc era ocupat per conreus de les finques de les masies de Can Zam i Can Janer. Durant les onades migratòries de la segona meitat del segle xx, Santa Coloma experimentà un important creixement demogràfic i alhora un abandó de la superfície cultivada. En aquest context, als anys 1970 s'hi va projectar la construcció d'un polígon industrial i residencial. Una important mobilització popular, amb la consigna «Can Zam pel poble» va aconseguir salvar els terrenys de la urbanització i la reserva de sòl per a dissenyar un futur parc, que finalment va ser inaugurat el 1999. Tanmateix, unes 1,6 hectàrees del parc van ser afectades per les obres de la L9 del metro de Barcelona el 2003 i romanen pendents d'enjardinar de nou. El 2008, en uns terrenys contigus al parc s'inauguraren dos camps de futbol municipals, utilitzats per entitats del municipi, com el FC Singuerlin, i més endavant s'hi construí una pista d'atletisme. Descripció El parc té forma de quadrat irregular i un disseny geomètric de línies molt marcades. Consta d'una passeig central que divideix el parc en dos sectors diferenciats. El primer, més proper a la muntanya, amb una gran plaça i vegetació que recorda a la de la serralada de Marina; el més baix i proper al riu, amb un gran llac i predomini d'espècies vegetals de ribera. Per tot el parc s'hi poden trobar zones de picnic, fonts d'aigua, jocs infantils, pistes de petanca, així com un skate park. Llac de Can Zam Al centre del parc hi ha un llac artificial de 4.430 m² de superfície, l'aigua del qual prové de l'aqüífer del Besòs i des del 2010 no es tracta químicament. Aquest fet, juntament amb la implementació d'un sistema de recirculació salts d'aigües i salts per a millorar l'oxigenació, ha afavorit la presència de flora i fauna autòctona d'espais lacustres. En el llac podem trobar tant en marges com en illes flotants espècies vegetals típiques d'aquests ambients com són la boga (Tipha sp.), el càrex pèndul (Carex pendula), joncs (Scirpus sp.), lliris grocs (Iris pseudacorus), nenúfars, etc. que ajuden a la depuració de l'aigua. Tot plegat fa que el llac hagi esdevingut en un petit refugi de fauna, on es poden observar libèl·lules, granotes, ocells migratoris i nidificants. Referències
Parc de Can Zam

Parc de Can Zam är en park i Spanien. Den ligger i provinsen Província de Barcelona och regionen Katalonien, i den östra delen av landet, 500 km öster om huvudstaden Madrid. Parc de Can Zam ligger 23 meter över havet. Terrängen runt Parc de Can Zam är varierad. Havet är nära Parc de Can Zam åt sydost. Närmaste större samhälle är Barcelona, 8,1 km söder om Parc de Can Zam. Runt Parc de Can Zam är det i huvudsak tätbebyggt. Kommentarer Källor
Parc del Tívoli

Parc del Tívoli är en park i Spanien. Den ligger i provinsen Província de Barcelona och regionen Katalonien, i den östra delen av landet, 500 km öster om huvudstaden Madrid. Parc del Tívoli ligger 228 meter över havet. Terrängen runt Parc del Tívoli är platt åt nordost, men åt sydväst är den kuperad.Runt Parc del Tívoli är det tätbefolkat, med 511 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Vilafranca del Penedès, 0,40 km norr om Parc del Tívoli. Kommentarer Källor
Parc municipal Gumà i Ferran

El Parc municipal Gumà i Ferran és un parc públic de Vilanova i la Geltrú (Garraf). És una obra protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció Es tracta d'un parc jardí que segueix les pautes del romanticisme, amb l'estructura de camins que adopta formes orgàniques. Al centre hi ha un estany amb una elevació construïda artificialment amb rocalla, coronada per una figuera de la que brolla aigua. Hi ha un grup escultòric amb la figura del "Geni" simulant un home forcejant una pedra de la qual brolla aigua. La rocalla ha estat emprada en els bancs i els parterres. Hi ha un pont amb barana de balustres. Trobem, també, un quiosc octogonal amb coberta de trencadís de ceràmica vidriada. Els fanals són de ferro colat. Es recorda a Francesc Gumà i Ferran en una pedra commemorativa. Història L'any 1880 Francesc Gumà i Ferran compra a Cristóbal Parellada els terrenys entre la via i el Col·legi Samà per destinar-los a parc públic. El parc fou inaugurat l'any 1881 amb motiu de les festes organitzades per l'arribada del ferrocarril. Existeix un projecte de 1948 -no realitzat- del tancament del parc, fet per l'arquitecte municipal Josep Maria Miró i Guibernau. Referències
Parc de Gumà i Ferran

Parc de Gumà i Ferran är en park i Spanien. Den ligger i provinsen Província de Barcelona och regionen Katalonien, i den östra delen av landet, 500 km öster om huvudstaden Madrid. Parc de Gumà i Ferran ligger 12 meter över havet. Terrängen runt Parc de Gumà i Ferran är kuperad norrut, men åt sydväst är den platt. Havet är nära Parc de Gumà i Ferran åt sydost. Närmaste större samhälle är Vilanova i la Geltrú, 0,58 km norr om Parc de Gumà i Ferran. Kommentarer Källor
Park del Mil·lenari

Park del Mil.lenari är en park i Spanien. Den ligger i provinsen Província de Barcelona och regionen Katalonien, i den östra delen av landet, 500 km öster om huvudstaden Madrid. Park del Mil.lenari ligger 149 meter över havet. Terrängen runt Park del Mil.lenari är kuperad åt nordväst, men åt sydost är den platt. Terrängen runt Park del Mil.lenari sluttar söderut. Runt Park del Mil.lenari är det mycket tätbefolkat, med 10 000 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Barcelona, 6,7 km öster om Park del Mil.lenari. Runt Park del Mil.lenari är det i huvudsak tätbebyggt. Kommentarer Källor
Parc Francesc Macià

El Parc Francesc Macià és una de les atraccions més populars del Maresme i un dels parcs amb major extensió de Catalunya, exactament amb 40.000 metres quadrats. Aquest està situat a Malgrat de Mar, exactament al llarg de la riera de Palafolls. El parc és obert tot l'any. El seu horari d'obertura entre els mesos de juny i setembre és de 8h a 22:30h. Mentre que l'horari entre els mesos d'octubre i maig és de 8h a 20h. Origen La idea principal pel que fa a la seva creació era de fer una zona verda al municipi per tal de crear un parc i, alhora, un element d'atracció turística. El projecte inicial va començar l'any 1998 i es va dur a terme en dues fases, les quals van ser finalitzades per complet el 2007. L'obra va ser realitzada en part gràcies a les diferents escoles taller concedides a l'Ajuntament de Malgrat de Mar per promoure la inserció laboral dels joves del municipi. Per acabar, el parc també ha contribuït a la reforma dels barris del Castell i la Verneda, que gràcies a altres creacions i reformes de caràcter urbanístic, han permès que els veïns notin millores a l'entorn urbà de la zona on viuen. Zones del parc El parc consta amb 4 zones diferenciades: zones esportives, zones de jocs infantils, l'amfiteatre i les zones de pícnic i descans. Zones esportives Estan obertes a totes les edats. S'hi troben camps de petanca, de vòlei, pistes polivalents de bàsquet i futbol, taules de tennis taula i una zona de skatepark per patinar. Zones de jocs infantils (diferenciades per grups d'edat) Zones de jocs per a infants de menys de 3 anys d'edat Aquestes estan situades prop de les zones de pícnic per la seguretat dels pares. Zones de jocs per a infants i joves de 3 a 14 anys d'edat Consten amb gronxadors, tobogans, tirolines i altres espais de diversió. Zona de jocs auditius per a totes les edats Aquesta està dedicada al goig de tots els usuaris del parc mitjançant tots els sentits. Amfiteatre Espai dirigit al desenvolupament d'espectacles culturals. Zones de pícnic i descans Espais dirigits a les famílies. Són zones espaioses, amb punts de reciclatge per tal de contribuir amb el medi ambient, i amb fonts i zones d'ombra per tal de fer més agradable l'experiència. Botànica En quant a la botànica del parc, aquest consta amb una vegetació singular. S'hi poden trobar una gran varietat d'espècies autòctones majoritàriament adaptades per tal de reduir el consum d'aigua, ja que el sistema de reg utilitzat és totalment sostenible. El projecte paisatgístic del Francesc Macià proposa una gran varietat d'espècies vegetals amb arbres de tot tipus (fulla caduca, perenne, de diverses mides i volums). Això conclou en una gran riquesa visual i suposa la fusió d'un petit jardí botànic, un espai dedicat al goig i amb l'element didàctic. Per acabar, el parc intenta reduir al màxim la producció de residus i la petjada ecològica gràcies a la promoció de la reutilització de la matèria orgànica. És per això que es realitza el compostatge de les restes botàniques que s'hi recullen. Enllaços externs Turisme de Malgrat de Mar: Parc Francesc Macià Espais verds Ajuntament de Malgrat de Mar
Fuente del Centenario

Fuente del Centenario är ett monument i Spanien. Det ligger i provinsen Província de Tarragona och regionen Katalonien, i den östra delen av landet, 400 km öster om huvudstaden Madrid. Fuente del Centenario ligger 45 meter över havet. Terrängen runt Fuente del Centenario är platt. Havet är nära Fuente del Centenario åt sydost. Närmaste större samhälle är Tarragonès, 0,08 km sydost om Fuente del Centenario. Kommentarer Källor
El Parc del Pescador

El Parc del Pescador är en park i Spanien. Den ligger i provinsen Província de Tarragona och regionen Katalonien, i den östra delen av landet, 400 km öster om huvudstaden Madrid. El Parc del Pescador ligger 10 meter över havet. Terrängen runt El Parc del Pescador är platt. Havet är nära El Parc del Pescador åt sydost. Närmaste större samhälle är Tarragonès, 17,0 km öster om El Parc del Pescador. Kommentarer Källor