NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Güell-Pavillons

Die Pavellons Güell (katalanisch für „Güell-Pavillons“) in Barcelona sind ein Werk des katalanischen Architekten Antoni Gaudí. Früher vor den Toren der Stadt gelegen, liegt das Anwesen heute im Stadtteil Pedralbes in der Avinguda Pedralbes 7. Den Auftrag für den Bau erteilte der Industrielle Eusebi Güell, womit die langjährige Zusammenarbeit der beiden begann. Gaudí entwarf ein Pförtnerhaus, einen Pferdestall und die Umfriedungsmauer der bereits bestehenden Finca Güell. Dieses Landgut hatte der Vater des Bauherrn 1860 erworben. Auf dem weitläufigen, baumreichen Areal stand bereits ein Haus aus der Mitte des 19. Jahrhunderts von Joan Martorell (heute Palau Reial de Pedralbes). Nach dem Tod Güells stiftete dessen Sohn den Besitz der Stadt Barcelona. Das Pförtnerhaus besteht aus einem einzigen, achteckigen Stockwerk samt Kuppel, dem zwei rechteckige Bauten angeschlossen sind, und liegt dem Haupteingangstor zur Linken. Der Pferdestall, zur Rechten, bildet ein längliches Rechteck, das durch seine parabelförmigen Bögen und eine Kuppel geprägt ist. Beide Pavillons fügen sich direkt in die Umfriedungsmauer ein. Der bekannteste Teil ist wahrscheinlich das eiserne Haupteingangstor. Es gilt als ein Meisterwerk der Schmiedekunst und stellt einen Drachen Ladon mit weit aufgerissenem Maul und gespreizten Flügeln dar, der in diesem Fall aber keine Äpfel, sondern Orangen bewacht. Der bedrohliche Eindruck wird verstärkt durch einen Mechanismus, durch den beim Öffnen des Tores die Klauen bewegt werden. An diesem frühen Werk Gaudís zeigen sich bereits Grundzüge seines eigenwilligen Stils wie die Kombination verschiedener Werkstoffe (Ziegelstein und Eisen), der Einsatz von Keramik in all ihrer Farbigkeit und die geschwungenen naturalistischen Linien und Formen. Mit dem Ausbau der Avinguda Diagonal wurde das Gelände der Finca geteilt. In den 1950er Jahren erwarb die Universität Barcelona das Ensemble, das 1969 unter Denkmalschutz gestellt wurde. Die Ställe beherbergen seit 1978 den seit 1956 bestehende Càtedra Gaudí (Gaudí-Lehrstuhl) der Universität von Barcelona. Literatur Joan Bergós i Massó, Joan Bassegoda i Nonell, Maria A. Crippa: Gaudí. Der Mensch und das Werk. Hatje Cantz Verlag, Ostfildern 2000, ISBN 3-7757-0950-9 Xavier Güell: Antoni Gaudí. Verlag für Architektur Artemis, Zürich 1987, ISBN 3-7608-8121-1 Weblinks Güell-Pavillons – Informationen und Fotos (englisch) Einzelnachweise
Pavillon Güell

Le Pavillon Güell est une série de bâtiments et de jardins construits par Antoni Gaudí dans le quartier barcelonais de Pedralbes, comme maison de campagne pour la famille de l'industriel Eusebi Güell. Description Sur le site de propriétés qu'il avait acquises aux Corts de Sarrià, aujourd'hui quartier universitaire de Barcelone dans Pedralbes, Güell commande en 1884 à Gaudí un projet d'aménagement autour de la villa construite par l'architecte Joan Martorell. Outre les jardins s'étendant sur 30 hectares, il comprend le mur d'enceinte, le portail d'accès flanqué de la conciergerie et les portes secondaire, les écuries et le manège, le tout réalisés entre 1884 et 1887. Un pavillon, un mirador et un manège à chevaux ont été détruits en 1919 quand la propriété est cédée à la Couronne espagnole qui y construit un palais royal avant que l'essentiel de la propriété ne soit affectée à l'université polytechnique de Barcelone. Le portail et sa grille de fer symbolisent le dragon Ladon, gardien du jardin des Hespérides. Gaudí s'inspire du poème épique l'Atlàntida (1877) du poète catalan Jacint Verdaguer et parsème la propriété de symboles relatifs au jardin des Hespérides. Le portail d'un seul battant, prévu pour les voitures, est soutenu par un pilier de 10 mètres couronné par un oranger en pierre et en métal évoquant la mission d'Héraclès de s'emparer des fruits en or du jardin. Les fruits au sommet du pilier sont disposés selon la figure des étoiles de la constellation du Dragon, née de la punition du dragon Ladon qui n'avait pas réussi à défendre le jardin. Pour la grille, Gaudí recourt à un ensemble de techniques : forgeage industriel, fonte coulée au sable, estampage et matriçage à froid et à chaud, le tout soudé grâce à l'invention nouvelle de l'électricité. Le pavillon de l'entrée se divise en deux parties. Une nef allongée servait d'écurie, et une salle rectangulaire, surmontée d'un lanternon pour apporter la lumière, au dressage des chevaux. La toiture repose sur une série de voûtes en berceau. Les portes sont encadrées par des arcs paraboliques en briques. Photos Source (es) Ricardo Regàs, Antoni Gaudi, Dosde arte Ediciones, 2011, 192 p. (ISBN 978-84-96783-44-7) Liens externes Sur l'œuvre de Gaudi Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de Barcelone
Padiglioni Güell

I Padiglioni Güell sono degli edifici che si trovano a Barcellona e realizzati dell'architetto modernista Antoni Gaudí. Nel 1883, Eusebi Güell concluse l'acquisto di diversi poderi situati nell'attuale Zona Universitària di Barcellona (allora si trovava nel comune di Les Corts de Sarrià) e affidò i lavori ad Antoni Gaudí, incarico che avrebbe inaugurato un duraturo rapporto professionale e di amicizia. Güell fece collocare l'accesso principale sul lato settentrionale del podere perché fosse vicino al viale che portava alla strada Barcellona-Sarrià, che l'industriale percorreva partendo dalla rambla dove abitava. Il ferro ha un particolare rilievo tra i materiali utilizzati; il cancello dell'ingresso carrabile della Villa Güell è una delle migliori testimonianze della predilezione di Gaudí per questo materiale, dato che mostra la trasformazione di elementi di ferro industriale - molle, maglie, catene, pannelli - in arte tramite il lavoro artigianale. Gli elementi inoltre furono saldati tramite l'uso dell'elettricità. Il drago rappresentato nel cancello e il pilastro attiguo interpretano una delle fatiche di Ercole (il fondatore di Barcellona): il furto delle mele d'oro dal giardino delle esperidi. L'edificio è formato da due corpi: una lunga navata e il maneggio (destinato all'addestramento dei cavalli da tiro e all'apprendimento dell'arte di montare). Una pietra rotonda con la 'G' di Güell scolpita indica il centro della sala. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Padiglioni Güell Collegamenti esterni (CA) Padiglioni Güell, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana.
Finca Güell

Finca Güell, ookwel Paviljoenen van Güell genoemd, is een landgoed van Gaudí's mecenas Eusebi Güell. Bij de bouw in 1883 lag dit landgoed buiten Barcelona, inmiddels is het landgoed opgeslokt door de stad. Achter de toegangspoort ligt nu niet meer dan een kleine tuin.Het bouwwerk bestaat uit twee gebouwen (een stallencomplex en een portiershuis), die in een lichte hoek tegenover elkaar liggen, slechts verbonden door een groot smeedijzeren hek. Het bouwwerk is opgetrokken in de mudéjar-stijl, de Moorse stijl waardoor Gaudí zich vaker heeft laten inspireren. De toegangspoort ademt ontoegankelijkheid uit: aan de straatzijde bevatten de beide gebouwen amper raampartijen en het smeedijzeren hek is vormgegeven als een vliegende draak. Het complex is anno 2022 te bezoeken. De tuin wordt onderhouden, maar het geheel verkeert in erbarmelijke staat.
La Maquinista (centre comercial)

El centre comercial La Maquinista està situat al barri del Bon Pastor del districte de Sant Andreu de Barcelona. Història i descripció Va ser inaugurat el 14 de juny de 2000. Compta amb més de 250.000 m² de superfície construïda, dels quals 91.700 m² estan destinats al comerç i oci, i 30.000 m², a espais oberts com avingudes i places. Amb 242 botigues i 2.800 empleats, és el més gran de Catalunya i un dels majors d'Espanya. Disposa de 3 nivells (plantes alta, carrer i baixa) i dos aparcaments gratuïts: un de subterrani de dues plantes i un altre, exterior, que sumen un total de 5.500 places d'estacionament. El 2012, prop de 15 milions de persones van visitar el recinte, un 3,5% més respecte l'any anterior, i va facturar un total de 390 milions d'euros. Referències Vegeu també Parc de La Maquinista de Sant Andreu Enllaços externs La Maquinista - Lloc web oficial
Westfield La Maquinista

Westfield La Maquinista es un centro comercial ubicado en la calle de Potosí 2 en el barrio barcelonés de El Buen Pastor del Distrito de San Andrés. El centro fue inaugurado el 14 de junio de 2000 y es propiedad de Unibail-Rodamco-Westfield.​ Con más de 250 000 m², 242 tiendas y 2800 empleados,​​ es el centro comercial más grande de Cataluña y uno de los mayores de España.​ En 2012 cerca de 15 millones de personas visitaron el recinto, un 3,5% más respecto al 2011,​ y facturó un total de 390 millones de euros.​​​ Datos del centro El centro tiene una superficie construida que supera los 250 000 m², de ellos, 91 700 m² están destinados al comercio y ocio y 30 000 m² a espacios abiertos como avenidas y plazas.​ Dispone de 3 niveles (plantas alta, calle y baja) y dos aparcamientos gratuitos, uno subterráneo de 2 plantas y otro exterior, que suman un total de 5500 plazas de estacionamiento.​ Concentran varios ámbitos como: moda, ocio, restauración, electrónica y alimentación. La Maquinista nació como proyecto con la reforma urbanística de la ciudad de Barcelona en el año 2000. Se inauguró el 14 de junio de 2000 y fue pionero como centro comercial abierto. En 2022 cambió su nombre agregando el de la empresa propietaria del centro comercial: Westfield. Sigue siendo el centro comercial en Barcelona con el mayor número de tiendas destacando a Uniqlo, Massimo Dutti, Abercrombie & Fitch, Urban Outfiters, Bimba y Lola o Nike entre varias otras marcas de moda españolas e internacionales. ​ Accesos y transporte Los accesos y transportes para acceder al centro comercial son los siguientes:​ Tren Líneas Línea R2 y R2 Nord de Rodalies de Catalunya: Estación de Sant Andreu Metro de Barcelona Línea 1: Estaciones de Sant Andreu y Torras i Bages Línea 9: Estación de Bon Pastor Línea 10: Estación de Bon Pastor Autobús urbano Líneas diurnas: H8 Línea H8 de la Red Ortogonal de Autobuses de Barcelona 11 Línea 11 de Transportes Metropolitanos de Barcelona. 40 Línea 40 de Transportes Metropolitanos de Barcelona. 42 Línea 42 de Transportes Metropolitanos de Barcelona. 60 Línea 60 de Transportes Metropolitanos de Barcelona. 73 Línea H4 de Transportes Metropolitanos de Barcelona. B19 Línea B19 de Tusgsal. B20 Línea B20 de Tusgsal. M28 Línea M28 de Tusgsal. Líneas nocturnas N8 Línea N8 del Nitbus. N9 Línea N9 del Nitbus. Bicing Estación n.º 264: C/ República Dominicana, 25 Estación n.º 343: Campana de la Maquinista Estación n.º 344: C/ Ciutat d'Asunción, 73 / Potosí Vehículo Ronda de Dalt (B-20) salida 1 Ronda del Litoral (B-10) salida 30. La entrada del aparcamiento subterráneo se realiza desde las calles Potosí o Sao Paulo con Ferran Junoy y del aparcamiento exterior desde la calle República Dominicana. A pie Planta 0: 4 accesos desde la calle República Dominicana y 1 acceso desde Ciutat d'Asunción. Planta 1: 4 accesos desde la calle República Dominicana, 1 acceso desde Sao Paulo y 1 acceso desde Potosí Véase también La Maquinista Terrestre y Marítima Parque de la Maquinista de Sant Andreu Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Westfield La Maquinista. Página web oficial
Lago Gento

El lago Gento (en catalán estany Gento) es un lago de origen glacial situado en los Pirineos de la provincia de Lérida (España), a 2140 m s. n. m. sobre el nivel del mar, en la cuenca del río Ebro, subcuenca del río Flamisell. Ostenta el segundo​​ puesto en el escalafón de descenso de temperatura en España, con 32°C bajo cero alcanzados el 2 de febrero de 1956. El lago Gento tiene una profundidad de 15 metros y una capacidad de 24 ha.​ Su número de código en el "Estudio de las zonas húmedas de la España peninsular, inventario y tipificación" es el 0181230. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Lago Gento.
Estany Gento

Estany Gento är en sjö i Spanien. Den ligger i provinsen Província de Lleida och regionen Katalonien, i den nordöstra delen av landet, 400 km nordost om huvudstaden Madrid. Estany Gento ligger 2 140 meter över havet. Arean är 0,18 kvadratkilometer. Trakten runt Estany Gento består i huvudsak av gräsmarker. Kommentarer Källor Wikimedia Commons har media som rör Estany Gento.
Plaça de les Monges

La plaça de les Monges és una plaça ubicada a la ciutat de la Seu d'Urgell. a l'antic pati del col·legi de les Monges. Hi tenen lloc diferents actes al llarg de l'any: actes de la festa major per exemple. El 2011 s'hi va col·locar un monument commemoratiu de la Ciutat Gegantera 2011. Els Indignats de la comarca es van concentrar en aquesta plaça. Al fons de la plaça es troba l'edifici de Les Monges, que dona nom a la plaça. Referèndum de l'1 d'octubre L'1 d'octubre de l'any 2017 es va celebrar el Referèndum de l'1 d'octubre al Centre Cultural les Monges. A la ciutat de la Seu d'Urgell es van habilitar un total de cinc centres de votació, però en acabar el dia l'únic que continuava obert era aquest. Els altres van tancar anticipadament hores abans, després que hi hagués alertes per una possible intervenció de la Guàrdia Civil. La decisió fou la de desviar tota la ciutat a aquest punt, les Monges. Posteriorment s'hi va col·locar un memorial. Reivindicació municipal pel canvi de nom Des de poc després del referèndum bona part de la ciutat va reivindicar el canvi de nom de la plaça. Així. doncs, volien que la plaça de les Monges és digués Plaça 1 d'octubre. Tot i que a l'Ajuntament hi ha una àmplia majoria republicana que dona suport a la mesura, a hores d'ara, encara no s'ha canviat de nom. Cal assenyalar que ERC va demanar reiteradament el canvi de nom. però el govern municipal de CiU (PDeCAT), liderat per Albert Batalla (Alcalde de la Seu 2015-2019) hi va posar inconvenients. Referències
Plaça dels Països Catalans (Molins de Rei)

L'espai que ocupa aquesta plaça és resultat del trasllat, l'any 1897, del que fins aleshores havia estat el cementiri municipal, fet que va facilitar la urbanització i l'eixamplament del nucli urbà cap a aquest sector. La plaça ha rebut al llarg del temps diferents noms: plaça del Cementiri Vell, plaça Nova i plaça d'Àngel Guimerà. Va ser urbanitzada entre els anys 1924 i 1927 per convertir-la en un espai d'esbarjo. A l'entorn de la plaça s'hi aixecaren habitatges unifamiliars d'estil modernista, seguint els gustos i les pautes de decoració de l'època. Després de l'any 1939, en un dels laterals s'hi erigí un monòlit commemoratiu i la plaça passà a anomenar-se De los Caídos por Dios y España. Aquest nom es catalanitzà i abreujà, de manera que se la coneixia per plaça dels Caiguts; posteriorment, passà a dir-se plaça dels Països Catalans. L'any 2001, aquest monòlit es desmuntà i va ser substituït, l'any 2006, per una escultura de bronze i pedra que representa Alfons I el Cast i Bernat Ferrer en una al·legoria històrica de la fundació de la vila de Molins de Rei. Referències Enllaços externs Web Oficial Turisme Molins de Rei Arxivat 2018-04-28 a Wayback Machine.
Palau Güell

The Palau Güell (Catalan pronunciation: [pəˈlaw ˈɣweʎ], English: Güell Palace) is a mansion designed by the architect Antoni Gaudí for the industrial tycoon Eusebi Güell, and was built between 1886 and 1888. It is situated on the Carrer Nou de la Rambla, in the El Raval neighborhood of Barcelona in Catalonia, Spain. It is part of the UNESCO World Heritage Site "Works of Antoni Gaudí". The home is centered around the main room for entertaining high society guests. Guests entered the home in horse-drawn carriages through the front iron gates, which featured a parabolic arch and intricate patterns of forged ironwork resembling seaweed and in some parts a horsewhip. Gaudí placed the bronze sculpture of a phoenix between the two gates, a mythical animal that is an emblem of the economic and cultural renaissance experienced by Catalan society. Animals could be taken down a ramp and kept in the livery stable in the basement where the servants resided, while the guests went up the stairs to the receiving room. The ornate walls and ceilings of the receiving room disguised small viewing windows high on the walls where the owners of the home could view their guests from the upper floor and get a "sneak peek" before greeting them, in case they needed to adjust their attire accordingly. The main party room has a tall ceiling with small holes near the top where lanterns were hung at night from the outside to give the appearance of a starlit sky. In 2004, visits by the public were completely suspended due to renovations; some of the stone used in the original construction was weak and had cracked over the years causing structural problems within the building. It is currently completely open, with all restoration work completed in April 2011. It was used in Antonioni's film The Passenger as a backdrop for the first meeting between Jack Nicholson and Maria Schneider. See also List of Gaudí buildings List of Modernisme buildings in Barcelona References External links Palau Güell - Official Site Works of Antoni Gaudí UNESCO Collection on Google Arts and Culture Palau Güell - non official site Güell Palace: (http://www.gaudidesigner.com/uk/palacio-guell.html)
Güell-palota

A Güell-palota (katalánul Palau Güell, spanyolul Palacio Güell, kiejtése: guell) Barcelonában a híres Rambláktól pár lépésre, a Calle Nou de la Rambla 3. szám alatt magasodó épület, Antoni Gaudí munkája, az UNESCO világörökség része. A katalán modernizmus jegyében született mű Eusebi Güell gróf megbízásának köszönhető, aki 1882-ben ismerte meg és fogadta barátságába az ifjú építész tehetséget. 1885-1889 között jött létre a palota, a gróf lakóhelynek szánta. Igen szűk területen, egy 18 méter x 12 méteres kis helyen kellett megoldania Gaudínak az épület megalkotását. A kis területet a kupola, a nagy üvegablakok és a lépcsők teszik tágassá a bent lakók számára. A palota külsejét fehér kőburkolat, szigorú homlokzat uralja. Két kapujának íve Gaudí munkáiban később is viszontlátható, már itt a parabolaívhez fordul. Az ajtókon hullámvonalas kovácsoltvasból készült rácsdíszítés látható, mely kígyóformát idéz, s mely a 19. századi szemlélők számára meghökkentőnek bizonyult. Az épület legalsó szintje a pince, mely piramis formájú tetővel lezárt gomba alakú oszlopokkal rendelkezik, mintegy a palota tartóoszlopaként, alapjaként. A palota lépcsőháza monumentális hatást nyújt, csiszolt graffiti márványlapokkal rakták ki. A nagyméretű, háromemeletnyi magas központi hall kettős héjazatú parabola kupolával lett ellátva. Tetőteraszán megjelenik a művész által oly kedvelt csempe-, illetve kerámiaburkolat. Remek kilátás nyílik innen a belvárosi tetőkre és barcelonai panoráma is kiváló. Az épületben Színháztörténeti Múzeumot és Könyvtárat találhatunk, mivel 1945-ben Barcelona városa a Güell-családtól megvásárolta a palotát és kilenc év múlva elhelyezte itt a tartományi gyűjteményt. 1984-ben az UNESCO bejegyezte Gaudí művét a világörökség listájára. 2004 októbere és 2010 decembere között restaurálás miatt az épület zárva volt. 2011 óta látogatható és végigjárható az egész épület. A részletes fülhallgatós vezetéssel a magyar vonatkozású részletet is megtaláljuk e fantasztikus épület második emeletén. A hálótermek tágas előterében a míves kandalló fölött a rokkával szorgoskodó Árpád-házi Szent Erzsébet nagy méretű képe (Santa Isabel de Hungría) látható Güell gróf feleségének kívánságára, aki ezzel védőszentjét tiszteli. A középkorban Európa-szerte népszerűvé vált szent kultusza ma is fölbukkan Spanyolországban. A szívderítően modern ábrázolás újszerűségét emeli, hogy alkotója, Alexandre de Riquer nem a szokott betegápoló vagy alamizsnálkodó ábrázolást választotta, hanem a mindennapi, még alighogy elfeledett női munkát, a fonást. Források Bereznay István: Barcelona (Panoráma Külföldi városkalauz, Franklin Nyomda, Bp., 1982) ISBN 963-243-205-3 https://web.archive.org/web/20170928042803/http://palauguell.cat/sala-de-confian%C3%A7a https://web.archive.org/web/20150114024227/http://es.slideshare.net/ManelCantos/barcelona-monumental-4-palau-guell
Palau Güell

Palau Güell (ook: Palacio Güell genoemd) is een door Antoni Gaudí ontworpen herenhuis in Barcelona (Spanje). Het werd gebouwd tussen 1886 en 1889 door de rijke Catalaanse industrieel Eusebi Güell. Het staat, zoals alle andere werken van Gaudí in Barcelona, op de Werelderfgoedlijst van UNESCO. Het huis is geconcentreerd rond een centrale ruimte, waar hoge gasten ontvangen konden worden. In de voorgevel zijn twee grote poorten, waarlangs de paardenkoetsen met de gasten binnen konden rijden. De gasten werden op de eerste verdieping ontvangen. Het is het enige gebouw waarbij Gaudí van begin tot einde betrokken was. In de periode van 2004 tot begin 2011 was Palau Güell slechts van buitenaf te bezichtigen door een renovatie. Bij de bouw waren namelijk zwakke stenen gebruikt, en was er kans op instorting. De constructie werd veilig gemaakt, gevels, vloeren, houtwerk en ornamenten werden gerestaureerd. Kenmerkende elementen Opmerkelijk is dat vanaf de straatzijde bijna niets te zien is van het dak, waarop Gaudí een 'sprookjestuin' van geornamenteerde schoorsteenpijpen heeft laten bouwen. Elke schoorsteenpijp is een torentje met andere ornamentiek. Op het dak is ook de koepel te zien van de grote ontvangsthal, waarin lichtvensters in cirkels zijn geplaatst. Van binnenuit doet deze koepel denken aan een sterrenhemel. De toegangspoorten en zuilen in het interieur zijn in gebouwd in de vorm van kettinglijnen, hetgeen een architectonische vernieuwing was. De plafonds zijn alle met houtmotieven geornamenteerd. De meubels in dit gebouw zijn tevens voor een groot deel door Gaudí ontworpen. Het grondplan meet 18 bij 22 meter, wat voor een paleis niet groot te noemen is. Echter hoewel de voorzijde een strakke symmetrie uitstraalt ligt achter deze gevel een fors, hoog en grillig complex, dat zeker paleisallure uitstraalt. Voor de voorgevel maakte Gaudí 23 ontwerpen, waarvan de sobere symmetrische variant het uiteindelijk werd. Externe links Website van Palau Güell
Pałac Güell

Pałac Güell (kat. Palau Güell, wym. [pəˈlaw ˈɣweʎ]) – pałac położony w centrum Barcelony, w dzielnicy El Raval, przy Carrer Nou de la Rambla. Wybudowany dla Eusebiego Güella, przemysłowca. Zaprojektowany przez Antoniego Gaudíego w latach 1885-1890 w stylu modernizmu katalońskiego stanowi przykład budynków z tamtych czasów. Podczas projektowania budynku Gaudí skupił się m.in. na odpowiednim ukierunkowaniu światła słonecznego. Gaudí stworzył ekspresyjne formy, wykorzystując tradycyjne materiały, takie jak kamień i drewno. Sala główna pałacu jest zwieńczona kopułą. Zdobią ją kuliste ornamenty. W jednej ze ścian salonu znajduje się kapliczka, służąca do odprawiania nabożeństw. Budynek należy do projektu Raval Cultural zajmującego się ochroną budynków w dzielnicy El Raval. W 1984 roku pałac wraz z innymi siedmioma dziełami Gaudíego został wpisany na listę światowego dziedzictwa UNESCO. Przypisy
Palácio Güell

O Palácio Güell (em catalão, Palau Güell) é um palácio localizado na Rua Nova da Rambla, no bairro do Raval, na cidade de Barcelona, na Espanha. Construído entre 1885 e 1890 no estilo modernista catalão, foi desenhado pelo arquiteto Antoni Gaudí para servir de residência à família de Eusebi Güell, seu principal cliente e mecenas. Em 1984, foi declarado patrimônio da humanidade pela Organização das Nações Unidas para a Educação, a Ciência e a Cultura. Em 2011, foi reaberto à visitação pública após sete anos de obras de restauração. Referências
Palatul Güell

Palatul Güell este un palat din Barcelona realizat de arhitectul catalan Antoni Gaudí pentru magnatul industrial catalan Eusebio de Güell. Face parte din anul 1984 din patrimoniul mondial UNESCO. Interesantă este poarta de fier cu un arc parabolic și modelul complicat al unor alge de mare din fier și al unei cravașe. Note Vezi și Casă Palat Casa Milà Parc Güell Sagrada Família Locuri din patrimoniul mondial Legături externe Palatul Güell Arhivat în 5 decembrie 2003, la Wayback Machine. Imagini ale Palatului Güell