Les Quatre Torres (Alella)

Les Quatre Torres és una casa d'Alella catalogada com a bé cultural d'interès local. Història El primer posseïdor conegut va ser Galceran de Banyeres, que el 1325 l'adquirí a Bernat Cigraxio. Entre 1344 i 1364, fou adquirida per Pere Desplà, que també posseïa el domini de la parròquia de Sant Feliu amb el «terçó», o tercera part de la dècima dels fruits, motiu pel qual la propietat també era coneguda com la casa del Terçó. El 1491, Anna Desplà i de Corbera, filla i hereva de Guerau Desplà i d'Oms, es va casar amb el cavaller lleidatà Miquel Joan de Gralla, alt funcionari reial i mestre racional de Catalunya. El 1522, Lucrècia Gralla i d'Hostalric es va casar amb Francesc de Montcada i Folc de Cardona, primer marquès d'Aitona, per la qual cosa la casa passà mans d'aquest llinatge, i seria coneguda com dels marquesos d'Aitona. El 1670, Anna de Silva i Corella, vídua de Guillem Ramon de Montcada i d'Alagón-Espés-Castre, i el seu fill Miquel Francesc de Montcada i de Silva, cinquè marquès d'Aitona, van vendre la casa amb les terres, els censos i la part corresponent al terçó a Joan Baptista de Mata i Soler, cavaller de l'orde de Montesa i senyor de la Torre de Mata de Sant Cebrià de Vallalta, així com el dret a reivindicar diversos censos i altres drets senyorials de Pere de Magarola i de Llupià, que poc després els hi revengué. El 1713, en el marc de la Guerra de Successió, la finca d'Alella fou requisada pels borbònics al seu net Josep Antoni de Mata i de Copons del Llor —que el 1707 havia rebut el títol de comte de la Torre de Mata de mans de l'arxiduc Carles— i no la pogué recuperar fins després del Tractat de Viena (1725). Hi morí el 1728. El 1852, el seu rebesnet Francesc de Mata i d'Alòs (1807-1884) va vendre per 26.000 duros les seves possessions i drets senyorials a Alella a l'industrial Gil Bonaventura Fabra i Illas, els descendents del qual encara en son propietaris. Durant la Guerra Civil, la finca va ser confiscada i les terres col·lectivitzades i repartides entre diversos colons de la Unió de Rabassaires i de la CNT, i la casa va servir com a Refugi de Guerra núm. 5. per a l'Ajuntament de Barcelona. Descripció Construcció de planta rectangular, flanquejada als angles per una torre de base quadrada i coberta per una teulada de quatre vessants. El conjunt està format per una planta baixa i dos pisos, en els que destaca el ritme continuat de les obertures, especialment els balcons del primer pis. És probable que hi hagi elements aprofitats d'altres construccions anteriors: és el cas d'una portalada adovellada en pedra —avui utilitzada com a garatge— a la qual hi ha inscrita la data de 1629. Ja al segle xvii era coneguda com a Les Quatre Torres per les quatre torres cantoneres, tot i que la configuració actual data probablement de la primeria del segle xviii. Referències Vegeu també Casa Gralla Lluís Desplà i d'Oms Casa de l'Ardiaca Castell del Llor Casa Bacardí Casa Joan d'Ortega Can Casals (Alella) Fàbrica Dotres, Clavé i Fabra Bibliografia Asensio Ferrer, Àlex Trobada d'Entitats de Recerca Local i Comarcal del Maresme, núm. 12, 2018, p. 159-172. Garriga, Joaquim «La peripècia de la casa Gralla i un quadern d'Elies Rogent de 1856». Butlletí de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi, núm. 18, 2004, p. 211-231.