Palau del Baró de Quadras

El Palau del Baró de Quadras és un edifici modernista que es troba a l'avinguda Diagonal, 373 i el carrer del Rosselló, 279 de Barcelona, dins l'anomenat Quadrat d'Or, declarat bé cultural d'interès nacional. Des del 2016, és la seu de l'Institut Ramon Llull. Història El 1882, el comerciant Bonaventura Babot i Guillermó, natural d'Ordino (Andorra), va demanar permís per a construir un edifici d'habitatges al carrer del Rosselló, aleshores al terme municipal de Gràcia, i el 1884, el va vendre a l'industrial Josep Quadras i Prim (Vic, 1822-Barcelona, 1901). A la seva mort, fou heretat pel seu fill Manuel Quadras i Feliu (†1927), primer baró de Quadras, casat amb Joana Veiret i Xipell. El 1902 va encarregar-ne la reforma a l'arquitecte Josep Puig i Cadafalch, que poc abans ja havia projectat la seva residència a Massanes. Les obres es van efectuar entre 1903 i 1906 i hi intervingueren els escultors Eusebi Arnau i Alfons Juyol i Bach, Manuel Ballarín (forja), Lluís Bru i Salelles (mosaic romà) i Mario Maragliano (ceràmiques). El 1980, el palau va ser reformat per tal d'instal·lar-hi el Museu de la Música, que hi romandria fins al 2001, any en què es traslladà a la Zona Franca per arribar l'any 2007 a L'Auditori. Entre el 16 de juny del 2003 fins al juliol del 2013, acollí la seu social de la Casa Àsia. La darrera restauració es va realitzar durant el darrer semestre del 2015. L'equip format per l'arquitecte Àngel Gil i els restauradors Anna González i Josep Pasqual van intervenir sobre elements de pedra, mosaics, rajoles, esgrafiats i enteixinat, així com sobre les reixes de ferro forjat, la porta de fusta del carrer del Rosselló i els llums de bronze. Descripció El palau segueix l'esquema típic dels edificis de l'Eixample: la planta principal era per a ús dels propietaris i la resta de pisos per a lloguer. El seu interès rau principalment en el variat repertori decoratiu, en què s'alternen motius gòtics, clàssics i arabitzants. La façana principal a la Diagonal, molt formal i representativa, és un exemple de la característica de Puig i Cadafalch de reinterpretar façanes gòtiques del nord d'Europa (tribuna correguda molt depurada, coronament de façana amb mansardes sobre un potent ràfec, etc.). L'entrada per a carruatges que dona a l'escala monumental d'accés al principal és l'eix vertebrador de la residència, una herència dels palaus gòtics barcelonins. La importància de l'entrada dels senyors queda palesa en la rica decoració de l'escala i els vitralls de la claraboia i en el paviment de mosaic romà amb font de pedra inclosa. La seva situació central genera un anell de circulacions al seu voltant que resol la distribució del pis principal. Les impressionants reixes de forja de la planta baixa, tant la que dona a la Diagonal com la del carrer del Rosselló, són obra del mestre Manuel Ballarín. Les sales d'aquesta banda estaven destinades a rebre visitants. Amb un disseny molt heterogeni, però molt representatiu de la manera de fer de Puig i Cadafalch, es repeteix l'ús d'elements escultòrics goticistes amb profusió de l'ús de ceràmica de colors amb una certa influència de l'arquitectura islàmica. La façana posterior al carrer del Rosselló és més convencional, amb una decoració floral al llarg de la tribuna correguda lateralment (tres balcons) i vertical (quatre plantes), que recorda l'estil Sezzesion vienès. Les estances d'aquesta banda eren destinades a la vida familiar i domèstica, i s'hi troba més detall en la decoració dels motius florals dels estucs, que omplen les parets de fulles. Uns grans pilars suporten els enormes capitells jònics, plens de motius vegetals i florals, a l'estil de les Arts & Crafts angleses, davant de la gran xemeneia, símbol d'allò domèstic. Cal destacar-hi els magnífics treballs de fusteria, amb els rics i complexos teginats que cobreixen els sostres i els paviments de diverses fustes amb dibuixos geomètrics. Galeria d'imatges Referències Vegeu també Masoveria del Mas de Quadras Can Quadras Filatura d'estam de Tomàs Coma Can Pobla Bibliografia Cabana, Francesc «Tomàs Coma i els Quadras». Fàbriques i empresaris. Els protagonistes de la Revolució Industrial a Catalunya. Grup Enciclopèdia, 1992. Castillo, Maria Josep «Inauguració de les noves gàrgoles de la Capella del Sagrament». Fonts: butlletí del Centre d'Estudis Argentonins Jaume Clavell, núm. 48, 2011 pàgines=23-25. Permanyer, Lluís «La remodelación del Museu de Música de Barcelona». La Vanguardia, 24-01-1988, p. 31. Querol de Quadras, Borja de «Tres edificios parlantes». Paratge: quaderns d'estudis de genealogia, heràldica, sigil·lografia i nobiliària, núm. 31, 2018, p. 125-140. Taulé Estruch, Marc. Palau del Baró de Quadras. Universitat Politècnica de Catalunya. Escola Politècnica Superior d'Edificació de Barcelona (projecte final de carrera), 2005. Enllaços externs Palau del Baró de Quadras - Lloc web oficial (català) «Palau Baró de Quadras Manuel de Cuadras Feliu». Arquitectura Modernista. Valentí Pons Toujouse. «Palau del Baró de Quadras». Guia temàtica Biblioteca ETSAB.