NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Sant Aleix de Montsor

Sant Aleix de Montsor era una capella o ermita romànica del poble de Montsor, pertanyent al municipi de la Pobla de Segur, a la comarca del Pallars Jussà. Bibliografia GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies,8). ISBN 84-85180-25-9. Institut Cartogràfic de Catalunya
Iglesia de San Alejo (Montsor)

La 'iglesia de San Alejo’ era una capilla o ermita románica del pueblo de Montsor, perteneciente al municipio de Puebla de Segur, en la comarca del Pallars Jussá de la provincia de Lérida. Referencias Bibliografía Gavín, Josep M. (1981). «Inventari d'esglésies; 8». Pallars Jussà (en catalán). Barcelona: Arxiu Gavín. ISBN 84-85180-25-9. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Iglesia de San Alejo. Institut Cartogràfic de Catalunya
Capella del Roser de Sant Martí Sesgueioles

La Capella del Roser de Sant Martí Sesgueioles és una obra de Sant Martí Sesgueioles (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Petit edifici de planta rectangular amb porta allindada de pedra ben tallada i un petit campanaret d'espadanya. Els murs són de carreus de pedra, el cobert a dues vessants i a la façana té un rellotge de sol pintat a la paret. Història Aquesta petita capella fou aixecada vers el 1670 per Pau Dalmases i d'altres vilatans. Referències
Capella del Sant Nom de Jesús

La Capella del Sant Nom de Jesús és una obra renaixentista d'Oliana (Alt Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici religiós de petites dimensions de planta quasi quadrada, coberta a doble vessant. Està fet amb carreus regulars ben escairats. Destaca la porta adovellada amb arcs motllurats. A sobre de l'entrada hi ha un petit nínxol buit, en forma de petxina, i al damunt un escut amb la data de 1596 gravada als costats. Referències
Casa i jardí d'Eduard Rosa

La casa d'Eduard Rosa és un edifici de Calella de Palafrugell (Baix Empordà), inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Història El 1942 l'industrial Eduard Rosa Balaciart, casat amb Joaquima Fina Vergés (originària del mas Fina), va comprar uns camps al terme de Palafrugell, entre Ermedàs i Calella, i el 1948 s'hi va construir la tanca perimetral. El 1957, l'arquitecte i paisatgista Nicolau Maria Rubió i Tudurí hi va projectar una casa d'estiueig envoltada de jardí. Descripció El jardí té una avinguda central amb xiprers a banda i banda que condueix a la casa, situada en un nivell més elevat, a la qual s'accedeix a través d'una petita escala. La casa presenta una planta molt allargada, amb un cos central de dos pisos i tres eixos que té una terrassa amb balustrada al nivell del pis superior, recolzada sobre un pòrtic amb columnes. Referències Vegeu també Mas Fina Can Fina Casa Rosa (Llafranc) Fàbrica d'olis i sabons de Llorenç Pons i Clerch
Església de Sant Climent de Peralta

L'Església de Sant Climent de Peralta és una obra barroca de Forallac (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici religiós.- Església d'una nau amb capçalera poligonal i capelles laterals. Al frontis hi ha la portalada de pedra calcària, motllurada, amb frontó i semiesferes. Sobre la llinda, una fornícula, orfe d'imatge on hi ha, incisa la inscripció: "COMENÇADA 1751 - ACABADA 1757". Un petit rosetó té decoració calada, d'influència tardo-gòtica, feta amb terracota. En un gran carreu de cantonada de l'absis s'hi gravà: "7 FABRER 1751". L'interior és cobert amb voltes de llunetes; hi ha motlluratge i cornisaments en relleu; presenta un remolinat modern força malmès. Sobre l'angle NW de l'edifici es dreça un campanar de planta quadrada, arcades de mig punt i coberta de piràmide; també presenta un emmerletat ornamental. La construcció és de grans rebles lligats amb morter, amb carreus angulars i pedres ben tallades a les obertures. Història La primitiva església de Sant Climent de Peralta no es trobava pas al mateix indret que l'actual, descrita. Les seves ruïnes, preromàniques, es troben a cosa de dos Km. al S, i es coneixen com a Església vella del Mas Vidal. Al segle ix, tot primer en un precepte de Carles "el Calb" de l'any 844, s'esmenta com un petit cenobi: "celullam Sancti Clementis". En un diploma de Carloman del 881 aquesta "celullam Sancti Clementis cum Petra Alta" apareix com a domini de la Seu de Girona, igualment que en un altre de Carles "el Simple"del 898. Hom ignora quan s'extingí exactament la vida monàstica; en documents dels segles xi i xii no s'hi fa esment i als segles xiii i xiv ja se cita com a parròquia. El desplaçament d'aquesta parròquia al segle xviii degué estar motivada per la distribució del poblament dispers del seu terme. Referències Enllaços externs Església de Sant Climent de Peralta Arxivat 2018-10-07 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
Església de Sant Feliu de la Seu d'Urgell

L'Església de Sant Feliu de la Seu d'Urgell o Església de Sant Feliu de Castellciutat és una obra situada a l'entitat de Castellciutat a la Seu d'Urgell (Alt Urgell) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció Edifici religiós d'una nau amb capelles laterals. Construcció rústega amb pedres sense fer filades. Campanar forman línia amb el frontis.Es esmentada a l'acta de Consagració de la Seu de l'any 839. Referències
Església de Sant Joan Baptista (l'Arbocet)

L'Església de Sant Joan Baptista és una església barroca de Vilanova d'Escornalbou (Baix Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Església d'una sola nau amb volta de canó amb llunetes. Creuer amb cúpula. Porta barroca de finals del segle xviii, poc decorada. Dos ulls a la façana, un d'ells circular, que es troba al frontó superior. L'altre, de forma quasi oval, es troba damunt d'un arc de rajoles de descàrrega. Esvelt campanar als peus, amb torre de planta quadrada. Edifici d'obra de paredat amb reforços de carreu als angles i façana arrebossada. Història Hi ha notícies documentals de l'església de l'Arbocet en 1751 com a sufragània de la parròquia de Riudecanyes. El 1787 depenia de la de Vilanova d'Escornalbou. El 1936 es va destruir tot el que contenia de valor, tret d'un calze. Referències Enllaços externs «Església de Sant Joan Baptista». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
Habitatge al carrer Santa Eulàlia, 106 (l'Hospitalet de Llobregat)

L'Habitatge al carrer Santa Eulàlia, 106 és una obra noucentista de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici entre mitgeres de planta baixa, dos pisos i terrat. A la planta baixa s'obren una porteria i aparadors de botiga. El primer i segon pis són similars: quatre portes allindades donen pas a un balcó corregut amb la barana de ferro; les llindes estan decorades amb un medalló i unes garlandes. El parament imita carreus de textura rugosa. La barana del terrat és de pedra calada fent una sanefa i al centre hi ja un frontó trilobulat, amb una palmeta a la part superior i una cartela al centre. Referències
Mare de Déu de la Concepció de Cabó

La Mare de Déu de la Concepció de Cabó és una capella de Cabó (Alt Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Petit edifici molt malmès, utilitzat com a capella. Consta de dos cossos situats un darrere l'altre seguint el mateix eix; el primer, per on s'accedeix, és de la mateixa ampla que el segon, el qual és més alt i més llarg. Tots dos cossos estan coberts amb volta de canó. La obertura de la porta principal és rodona però està tapiada el terç esquerra i té un petit banc a la dreta quedant al centre una porta rectangular. Té un campanar d'espadanya d'un sol ull. El parament és de pedres irregulars unides sense fer filades. Referències
Mare de Déu del Roser de Gimenells

La Mare de Déu del Roser de Gimenells és l'església parroquial de Gimenells, al municipi de Gimenells i el Pla de la Font (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Església formada per dos naus, de dimensions diferents, situada en cantonera. De concepció senzilla i popular, el volum va minvant conforme arriba al carrer. Arc ogival a l'interior, que és de factura senzilla i amb cavalls de fusta. Hi ha una petita capella lateral on el volum es fa més petit. Història Realització de la postguerra feta pel IRYDA. La primera pedra de l'església, que va ésser la primera del poble, fou col·locada per Francisco Franco l'any 1941. Referències
Pantà de Can Macià

El Pantà de Can Macià és una obra d'Òdena (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Pantà format per un mur de contenció recolzat en els pilars del pont que salva una riera. Aquest està format per tres arcades amb sotavolta i impostes de maó. Existeix una comporta que es pot accionar mitjançant un cargol sense fi manejable des de la barana del pont. En aquesta barana s'hi troben dues làpides que recorden la construcció. Història Obra promoguda per Joan Vives i Gibert i Mercè Ciervo i Sinclair, propietaris de la masia de Can Macià. Fou beneïda pel bisbe Francesc Muñoz i Izquierdo. En les làpides que trobem a ambdós costats s'hi llegeix, a la de mar M.C.V. 1921, i a la muntanya J.V.G. 1921. Referències
Sant Andreu de Vandellós

Sant Andreu de Vandellós és una església barroca de Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant (Baix Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Església barroca força ben conservada. Edifici de paredat i carreu, d'una nau amb capelles laterals comunicades. Nau amb volta de canó amb llunetes; capelles amb volta d'aresta; creuer amb cúpula. Història Església que havia estat sufragània de la parròquia de Tivissa, esmentada ja el 1350. L'edifici actual fou començat el 1773. Adquirí la categoria de parròquia independent el 1786. Referències Enllaços externs «Sant Andreu de Vandellós». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
Sant Bartomeu de l'Argentera

Sant Bartomeu de l'Argentera és una església amb elements barrocs de l'Argentera (Baix Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Església de paredat reforçada amb carreus als angles. Una nau de tres trams i capelles laterals. Volta poligonal amb creueria. Campanar als peus, en el costat de l'epístola. Espadanya centrada a la façana. Porta allindada. Barroc d'estil popular. Història Edifici de cap el 1750. Referències Enllaços externs «Sant Bartomeu de l'Argentera». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 9 novembre 2018].
Sant Esteve de Sauvanyà

Sant Esteve de Sauvanyà és una església romànica de Ribera d'Urgellet (Alt Urgell) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció Edifici religiós amb una nau i un absis de planta semicircular. Està cobert amb volta de canó. La construcció s'ha fet amb pedres, rústegament desbastades, fent filades. Té la porta, el campanar, la finestra cruciforme i el gran contrafort de la façana oest. A la nord, les pedres es disposen en filades d'opus spicatum. Referències
Sant Jaume de Graell

Sant Jaume de Graell és una església d'Oliana (Alt Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici religiós d'una nau de planta rectangular coberta amb fusta. El parament és a base de pedres irregulars sense desbastar i unides amb fang. Als peus de la nau hi trobem un petit campanar d'espadanya. Davant de la façana hi ha un porxo amb tres entrades d'arc de mig punt. Història El diumenge més proper a la festa de Sant Jaume se celebra un aplec a l'ermita de Sant Jaume de Graell. Referències
Sant Jaume de Masriudoms

Sant Jaume de Masriudoms és una església de Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant (Baix Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Església senzilla de paredat i arrebossada d'una sola nau amb volta de canó. El campanar és una antiga torre de defensa amb matacà, reaprofitada, amb la sagristia a sota. Història Església bastida cap al 1820, aprofitant com a campanar una antiga torre que data probablement del segle xvi. Sufragània de la parròquia de Vandellòs, en èpoques anteriors va dependre de la de Tivissa. La torre segurament fortificava el camí a Vandellòs a l'època de les incursions barbaresques a la costa. El camí fou construït per la ciutat de Barcelona per a comunicar la llotja de Miramar (actual terme de Mont-Roig) a Mora-Tivissa, pel transport del blat d'Aragó. Referències Enllaços externs «Sant Jaume de Masriudoms». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
Sant Jaume de Toloriu

Sant Jaume de Toloriu és una església del Pont de Bar (Alt Urgell) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció Edifici religiós amb una nau de planta rectangular, estava cobert amb volta de canó avui esfondrada. De construcció rústega, les pedres no estan en filades sinó unides amb fang. Al frontis podem observar la porta adovellada i, adossada al costat de l'evangeli, la torre de planta quadrada. Referències
Sant Joan Baptista de Batea

Sant Joan Baptista de Batea és una església de Batea (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Aquesta, és la més antiga de totes les capelles del calvari i data del 1625. D'uns 3,5 x 3,5 m., té la planta rectangular i cap finestra. Coberta a dues aigües, el ràfec està fet amb lloses de pedra, així com la resta de la teulada. La portada és de mig punt i està adovellada, amb petits bordons als brancals. A sobre, hi ha una cornisa motllurada i un frontó triangular on hi ha una inscripció esculpida sobre la pedra. El conjunt està coronat amb una espadanya de pedra. Història La inscripció del front diu: "SEGUNDA ESTACI?/POR SER TV CULPA INFINITA/LA FA XPO H? CARGAD/Y ES GRAVE TV PECADO/QUE TU PERDON FACILITA/ ~AÑO 1625~". Referències
Sant Just i Sant Pastor de Cerc

Sant Just i Sant Pastor de Cerc és una església romànica d'Alàs i Cerc (Alt Urgell) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció Església d'una sola nau amb absis i una capella afegida al N. Nau coberta amb volta de canó, arc preabsidial apuntat. Construcció en filades, especialment visible al frontis. Porta adovellada. Té dues finestres, una al costat de l'Epistola i una al mig de l'absis, les dues adovellades i de doble esqueixada. Damunt la porta hi ha un ull de bou i campanar de cadireta. Referències Enllaços externs «Sant Just i Sant Pastor de Cerc». Via Romànica. Consell Comarcal de l'Alt Urgell. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 30 octubre 2018].
Sant Llorenç de Colldejou

Sant Llorenç de Colldejou és una església barroca de Colldejou (Baix Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici de tres naus de planta rectangular coberta a dues aigües amb teula àrab. Les capelles laterals estan bastides entre alts contraforts que sostenen el pes de la volta de la nau central. Als peus hi ha una torre campanar de secció octogonal a la zona superior com la de Febró i la Mussara. La façana està arrebossada, encapçalada per un frontó triangular. L'interior està il·luminat per un òcul sobre la porta i finestres obertes entre els contraforts laterals. La porta, allindada i senzilla, porta damunt un arc de descàrrega. Història A l'arc de damunt de la porta i al pany de ferro de la mateixa hi figura la data 1864, corresponent a una reforma de l'edifici. Referències Enllaços externs «Sant Llorenç de Colldejou». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
Sant Miquel d'Almatret

Sant Miquel d'Almatret és una església barroca d'Almatret (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Església de dimensions petites amb tres naus i cimbori. El portal d'entrada, d'estil barroc, està una mica deteriorat. Tota la façana de l'església i el campanar estan fets amb carreus de pedra picada regular. No surt de la tipologia de les esglésies barroques de l'època. La composició és ben equilibrada en el seu conjunt. Referències Enllaços externs «Sant Miquel d'Almatret». Patrimoni arquitectònic. Consell Comarcal del Segrià.
Sant Miquel de Mont-roig del Camp

Sant Miquel de Mont-roig del Camp és una església amb elements neoclàssics i romàntics de Mont-roig del Camp (Baix Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció Edifici de grans proporcions, sense finalitzar a la part inferior de la façana. L'església té tres naus amb capelles laterals i un deambulatori. A la conca absidal hi ha pintures al fresc d'una certa qualitat artística. Història Església nova, iniciada a principis del segle xix en substitució de l'anterior situada al carrer Major. Referències Enllaços externs «Sant Miquel de Mont-roig del Camp». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
Sant Ramon de Mont-roig del Camp

Sant Ramon de Mont-roig del Camp és una església de Mont-roig del Camp (Baix Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Petita capella de planta quadrada situada dalt d'una roca, al punt més elevat d'un turó i amb la façana principal de cara el mar. Va ser construïda per primera vegada al 1826 per tal de guiar als mariners, però va ser restaurada al 1902. Tota ella presenta murs arrebossats emblanquinats i és molt senzilla igual que el seu interior; aquest també de parets blanques, mostra tres escultures de sants sobre un petit altar. Referències Enllaços externs «Sant Ramon de Mont-roig del Camp». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
Sant Sadurní d'Ogern

Sant Sadurní d'Ogern és una església d'Ogern, al municipi de Bassella (Alt Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici religiós d'una nau coberta amb volta de canó apuntada, cobert exteriorment a dues aigües amb teules. És una construcció rústega de carreuons, encara que la façana té un aparell de carreus força regulars. Al frontis esplèndida porta adovellada d'arc apuntat i una petita rosassa. En el seu interior es guarda un retaule provinent de l'església de Sant Miquel de Saranyana. Referències
Sant Salvador d'Alfés

Sant Salvador d'Alfés és una església d'Alfés (Segrià) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció Capella d'una sola nau amb volta d'obra sense cap distintiu específic que està ubicada a l'extrem oriental del Tossal on es troba el poble. Als murs laterals hi ha un arc de mig punt, rebaixat i adovellat, amb maons i una porta cega de pedra picada. Darrerament es va enderrocar la paret de l'absis i es va restaurar amb maons. Referències Enllaços externs «Sant Salvador d'Alfés». Patrimoni arquitectònic. Consell Comarcal del Segrià.
Sant Sebastià de Bescanó

Sant Sebastià de Bescanó és una església de Bescanó (Gironès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció Edifici senzill d'una sola nau i absis semicirculars. El mur dret té dos contraforts i l'esquerra un estatge que fa de sagristia. La coberta a dues vessants té el ràfec amb teules pintades. A la part frontal, el carener de la teulada s'aixeca el campanar d'espadanya d'una obertura d'arc de mig punt. La façana presenta una porta rectangular i dues finestres baixes rectangulars apaïsades, una de les quals porta la data 1674. Història Possiblement fou erigida amb motiu de la pesta de 1610, ja que hi ha una inscripció que diu: ANY DE LA PESTA 1610. Referències
Santa Anna de Bescanó

Santa Anna de Bescanó és una església de Montfullà, al municipi de Bescanó (Gironès), protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció Edifici d'una sola nau amb capçalera semicircular i campanar d'espadanya. La façana té adossat un gran porxo format per un cos octogonal i un de quadrat. El recinte queda tancat per un mur baix sobre el que s'aixequen els pilars i els arcs rebaixats. Història L'església data probablement del segle xvii. L'any 20 del segle XX es va afegir un porxo, construït pel mestre d'obres Mateu Frigolé. El primer d'agost de 1948 es va celebrar la reposició de la imatge de Santa Anna. El dia de la patrona s'hi celebra anualment un gran aplec. Referències
Santa Fe de Guardiola

Santa Fe de Guardiola és una església romànica de Bassella (Alt Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Santa Fe de Guardiola es troba en un petit veïnat de Bassella, situada sobre un promontori amb la capçalera assentada sobre una gran roca. És una construcció d'una nau coberta amb volta de canó, modificada en època moderna, i absis semicircular. Va ser ampliada amb dues capelles, a cantó i cantó de la nau, i una sagristia al costat de ponent, a tocar de l'absis. Presenta dues finestres de doble esqueixada, una al centre de l'absis i l'altra al mur de migdia. en aquest mateix costat s'obre la portalada d'arc de mig punt adovellada precedida per un porxo. A ponent s'alça la torre campanar refeta recentment. Història No es conserva cap notícia relativa al lloc i a l'església de Guardiola. Referències
Santa Magdalena de Batea

Santa Magdalena de Batea és una església de Batea (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Capella, datada el 1763 i reformada el 1918, fa uns 7 x 3,5 m. de planta. La façana i els reforços estan fets amb carreus i la resta amb maçoneria. Està coberta a dues aigües -originalment amb lloses de pedra- amb teula àrab sobreposada. Dues finestres laterals il·luminen la nau. Aquest temple fou ampliat, guanyant uns tres metres per la part de davant, on hi ha les finestres, avançant la façana. Aquesta, presenta una porta de mig punt adovellada. Història Trobem una inscripció sobre la porta que diu: "AÑO 1769/ A ÐVOCIO/Ð PEDRO ?A/ADRIA MER/POR MANO DE LAM/BERTO ESPADA". Referències Enllaços externs «Santa Magdalena de Batea». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
Santa Maria de Duesaigües

Santa Maria de Duesaigües és una església de Duesaigües (Baix Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció Església d'una nau amb capelles laterals comunicades entre elles. La nau està coberta amb volta de canó amb llunetes, les capelles estan amb volta d'aresta. La capçalera té una cúpula. El portal allindanat, té diversos motius barrocs en relleu. L'edifici està construït en paredat i carreu. Al costat de la façana hi ha un campanar quadrat. Història L'església actual precedeix una de més antiga, documentada el segle xiv. Referències Enllaços externs «Santa Maria de Duesaigües». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
Santa Maria de Llardecans

Santa Maria de Llardecans és una església barroca de Llardecans (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Església de tres naus, amb la nau central i la part corresponent als creuers més alta i ampla. Té volta de canó, amb cúpula a l'encreuament. De l'edifici, que reuneix les característiques de les esglésies del segle xviii destaca el coronament del campanar, que reprodueix un mirador. Té forta singularitat la portada amb elements de secció entretallada i una volada poc comú, que constitueixen una composició voluptuosa i abarrocada. Referències Enllaços externs «Església parroquial de l'Assumpta». Patrimoni arquitectònic. Consell Comarcal del Segrià.
Santa Maria i Sant Bernabé de Josa

Santa Maria i Sant Bernabé de Josa és una església de Josa i Tuixén (Alt Urgell), protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció Edifici religiós de planta rectangular amb tres naus separades per arcs damunt de pilars cruciformes. Aquest temple fou construït a mitjans del segle passat (n'hi ha la data de 1846, a la clau de la porta) L'edifici es troba damunt de les restes del castell de Josa, documentat en el segle xi. Té un campanar de base quadrada, amb quatre finestres de mig punt al darrer pis. Història La població de Josa de Cadí (Iausa) és esmentada a l'acta de consagració de la Seu d'Urgell del 839. Referències