NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Sentfores (Tavertet)

Sentfores és una masia de Tavertet (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Masia situada prop de l'engorjat de la Riera de les Gorgues. És de planta rectangular coberta a dues vessants i amb el carener paral·lel a la façana la qual es troba orientada a migdia. Consta de planta baixa i primer pis. El portal és rectangular, i, fent espona a ell, hi ha una construcció semi-circular on s'ubica el forn. A la part esquerra de la façana, al mur de ponent, s'hi adossa un cos cobert a una vessant, amb la part baixa destinada, antigament, a bestiar, i la superior a herbera. És construïda en pedra malgrat que té alguns afegitons de totxo. És una construcció de dimensions molt reduïdes. Història Antic mas que actualment forma part del patrimoni de l'Arau. Es troba registrat entre els quinze masos que formaven part de la parròquia de Sant Bartomeu de Sesgorgues abans de la pesta negra (1348). Segurament que amb la pesta quedà despoblat, ja que no està registrat en el fogatge de 1553 de la mateixa parròquia. Aquest mas, per les petites dimensions, dona la impressió que no fou reformat durant els segles XVII i XVIII. Actualment serveix de residència temporal i no compleix tasques agrícoles. Referències
Surroca

Surroca és una masia al peu dels Cingles de l'Avenc al terme municipal de Tavertet (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Masia situada dins el terme de Tavertet, però adscrita a l'antic terme parroquial de Sant Joan de Fàbregues. Apareix registrada als fogatges de la parròquia de l'any 1553, aleshores habitava el mas un tal «JAUME SALROCA». El mas, segons les dades constructives, fou restaurat o ampliat al segle xvii. Segons els estudis fets sobre el bandoler de les Guilleries D. Joan de Serrallonga (segle xviii), i a partir de les dades del seu procés, sembla que entre els bandolers de la quadrilla de Don Joan hi havia un tal «GASPAR SUBROCA». Masia construïda en diverses èpoques. El cos antic és de planta rectangular cobert a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana, la qual es troba orientada a migdia. Consta de planta baixa i 2 pisos, presenta un portal rectangular amb llinda de fusta i diverses finestres, algunes de les quals presenten els ampits motllurats i amb espieres. A l'angle SE s'hi adossa un cos de porxos coberts a dues vessants i amb barana a nivell del primer pis, en aquest sector de la façana s'hi accedeix mitjançant un portal que tanca la lliça. A ponent s'hi adossa un altre cos, de planta quadrada i coberta a dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana situada a ponent, té dos portals rectangulars i dues finestres, s'uneix al cos principal per la banda de llevant, conserva també una finestra datada i amb espiera. A tramuntana s'hi annexionen diverses dependències. Conserva l'antic forn. És construïda en pedra unida amb argamassa de fang. Presenta alguns afegitons de totxo. La cabana del mas Surroca és de grans dimensions i de planta quadrada, està cobert a dues vessants amb el carener orientat de nord a sud i assentat sobre un desnivell del terreny. La part de tramuntana està distribuïda en dos pisos, amb l'empostissat recolzat als pilars centrals, sota el carener. Dos dels pilars són quadrats i de pedra però el central és de totxo. A la banda de migdia el mur només arriba a mitja alçària de l'edifici, i a sobre, descansen tres pilars de factura diversa, essent l'eix sota el carener de pedra. A ponent hi ha un gros portal rectangular que dona accés a la part de migdia, a llevant n'hi ha un de més petit que comunica amb la part de tramuntana. Referències
El Campàs

El Campàs és una masia al sud-est del terme de Tavertet (Osona), sota els Cingles de l'Avenc, molt a prop del tri-termenal entre Tavertet, Rupit i Pruit i Vilanova de Sau. Malgrat l'antiguitat que demostren els carreus de la masia i la dada constructiva referent al segle xviii, no es troba registrada en els fogatges del segle xvi, la qual cosa fa suposar que fou construïda al segle xvii. L'estat de conservació és molt precari, ja que es troba abandonada. Masia de planta rectangular coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana, la qual es troba orientada a migdia. Consta de planta baixa i primer pis, amb la part nord adossada al marge. La part NE està coberta a una sola vessant i és sobrealçada. La façana presenta un portal rectangular amb llinda de fusta amb unes construccions d'un metre i mig d'alçada que fan espona a banda i banda del portal, i amb dues finestres al primer pis. A la banda de llevant s'obre un portal a la planta i una finestra al primer pis. Es construïda en pedra (gres blanquinós) ben picada a les obertures, la resta és de granit sense tallar, unit amb morter de calç. Referències
El Perer (Tavertet)

El Perer és un mas proper a Rupit, però administrativament al terme municipal de Tavertet (Osona). Aquest mas termeneja amb Rupit. Antic mas que es troba registrat en fogatge de la parròquia i terme de Tavertet del 5 d'octubre de 1553, aleshores habitava el mas un tal Joan Perer. A jutjar per les dades constructives fou ampliat al segle xviii, moment en què es degué ampliar la part del porxo, el portal del qual duu la data de 1727. Masia de planta rectangular coberta a dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana la qual es troba orientada a migdia. A l'extrem dret hi ha un portal adovellat amb una finestra amb espiera al primer pis, i una forma goticitzant al segon. A la part esquerra s'hi adossa un cos de porxos sostingut per pilars de pedra al primer pis, i de totxo al segon, i amb un portal rectangular a la part de llevant d'aquest cos. A llevant hi ha finestres motllurades i amb espieres. A ponent s'hi adossen construccions agrícoles, també de pedra. És construïda amb lleves de pedra unida amb morter, els elements de ressalt són de pedra picada. La cabana de la masia és de planta rectangular i està coberta a dues vessants, amb el carener paral·lel a la façana, la qual es troba orientada al sud-oest. El portal està situat a l'extrem esquerre, essent datat així com la finestra de damunt. El vessant posterior és més prolongat que aquest. A la banda de migdia hi ha una obertura presidida per un gran arc de mig punt rebaixat, amb una altra, rectangular, al damunt, on es poden veure els cavalls de fusta que sustenten la coberta. És una construcció mixta que serveix tant de cabana com d'habitatge, malgrat que actualment les seves funcions es redueixen a les de cabana. Construïda amb pedra sense polir i unida amb morter, els elements de ressalt són també de pedra picada. Referències
Les Conques

les Conques és una masia al terme de Tavertet (Osona). Antic mas que es troba registrat entre els quinze masos que formaren part de l'antiga parròquia de Sant Bartomeu de Sesgorgues al segle xiv abans de la Pesta Negra. Està situat dins l'antic terme de Quadra i Castell de Sorerols, però no està registrat en el fogatge d'aquest terme de l'any 1553, la qual cosa sembla indicar que el mas queda despoblat amb la Pesta Negra, i que trigà temps a recuperar-se. Ha estat restaurat i es troba unit al patrimoni del mas Mierons. Masia de planta rectangular coberta a dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana, la qual es troba orientada a migdia, la vessant esquerra és més prolongada que la dreta. A la banda de migdia, en el cos central, s'hi obren uns porxos per sota dels quals s'accedeix al portal principal, de forma rectangular i amb una llinda datada (la qual està molt deteriorada només s'hi llegeix 1--6). La part esquerra del porxo està tapiat i convertit en habitacions. A ponent hi ha petites obertures i unes escales adossades al mur de la casa que condueixen al primer pis. A tramuntana hi ha una finestra de construcció recent i una de més antiga amb l'ampit motllurat. Es construïda en pedra. La masia ha sofert algunes reformes que han fet perdre l'antiga tipologia del mas. Referències
Sobiranes

Sobiranes és una masia de Tavertet (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Masia assentada damunt de la roca. És de planta rectangular coberta a dues vessants i amb el carener paral·lel a la façana actual, la qual està situada a llevant. El portal és rectangular, prop del portal s'hi adossa un cos de construcció recent i de planta rectangular.. A migdia s'hi obre un cos de porxos sostinguts per pilars de pedra; a la planta baixa s'hi formen unes arcades a través de les quals s'accedeix a la casa. Les baranes són de fusta així com el terra. Davant els porxos s'hi forma la lliça tancada per un mur de pedra. A la banda de ponent hi ha diverses construccions agrícoles. És construïda amb pedra. A l'extrem esquerre del mur de llevant hi ha una finestra gòtica. És d'arc flamíger, amb calats i relleus incisos. Els brancals estan formats per grossos carreus ben carejats i els de la part superior sota la llinda tenen dos medallons florals a cada costat. L'ampit, força voluminós, té forma arrodonida i els porticons són de fusta. La masoveria és de planta rectangular coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana, la qual es troba orientada a migdia; el vessant de ponent és més llarg que el de llevant. El portal és rectangular amb la llinda de pedra i un arquet de forma triangular al damunt. A la part dreta de la façana s'hi adossa una construcció més baixa coberta a una vessant. A l'est hi ha un altre portal que dona al primer pis i al nord, un altre rectangular al centre, amb dues finestres al damunt i amb un passadís d'arc rebaixat a la dreta. La lliça està construïda en pedra sense polir i els elements de ressalt són de pedra picada. Història Conegut amb el nom de Cases Sobiranes, el trobem documentat des del 1139. Va comptar amb més de trenta famílies que vivien en antigues balmes o esplugues. Es troba dins l'antiga demarcació de Sant Miquel de Sererols que data del segle xi. El mas encara és habitat pels propietaris els quals mantenen el cognom de Sobiranes. Es va ampliar i reformar a principis del segle xviii com diu una de les llindes "Josep Sobiranes 1753", i el portal de llevant "1704". Segurament, en aquestes reformes es van aprofitar elements anteriors com la finestra gòtica. El mas conserva la clau de Sant Miquel de Soresols Referències
El Castell (Tavertet)

El Castell és una masia de Tavertet (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Masia ampliada i restaurada a finals del segle xx. És de planta rectangular, i està coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana situada a migdia. El vessant oest de la coberta és més prolongada. Presenta un annex modern amb una galeria a la façana nord. A la façana oest hi ha un porxo al primer pis. Algunes finestres tenen els emmarcaments de pedra picada. Història Masia situada prop del possible castell dels Tavertet, en el Puig de la Fossa. Hi ha notícies que els senyors de Tavertet hi havia residit al segle xiv, fugint de les incomoditats del castell. La trobem registrada en els fogatges del "Castell y terme de Tavertet foguejat a 5 de octubre 1553 per Joan Montells balle, Pere Closes y Climent Parareda promens com apar en cartes 223" on consta un tal "Miguell Castell alias Torrent". Referències
La Serra (Tavertet)

la Serra és un mas al terme de Tavertet (Osona) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. A pocs metres d'aquest conjunt d'edificis hi ha la casa dels amos. Masia Masia formada per un conjunt d'annexes que constitueixen un barri. Es poden veure diverses fases constructives. El cos principal és de planta rectangular (9x8 metres) cobert a dos vessants amb el carener paral·lel a la façana situada a ponent. És difícil concretar la planta original, ja que tots els annexes són antics i la planta és molt irregular. Per la façana sud, aquest cos té adossat un annex (que potser feia la funció de masoveria) que segueix el mateix traçat de la coberta. Totes les obertures tenen els emmarcaments de grans carreus de pedra, igual que els escaires dels angles. A la façana sud hi ha adossada una capella. A la façana est hi ha una finestra datada (1772) i a la façana principal una altra amb la data "1738". Masia del segle xviii que havia tingut tres masoveries. La primitiva Serra era el mas Serradevall, actualment en runes, que estava emplaçada prop de l'actual. Els propietaris actuals mantenen el cognom d'origen. Es troba registrada en els fogatges del "Castell y terme de Tavertet fogajat a 5 de octubre 1553 per Joan Montells balle, Pere Closes y Climent Parareda promens com ampar en cartes 223" on consta un tal "Miguel Serra". Capella La capella està dedicada a Sant Josep Oriol. És d'una nau, de planta rectangular d'uns 7 x 4 metres; està coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana situada a migdia. Presenta un alçat on s'hi marquen dos trams, el més alt dels quals és el que està tocant a la masia. La façana principal presenta un portal rectangular descentrat de l'eix central, les restes d'un campanar d'espadanya i un òcul. La part superior de tots els murs està decorada amb una línia d'arquets cecs. Referències
Les Balmes (Tavertet)

Les Balmes és un mas a poc més d'un km a l'oest del nucli de Tavertet (Osona) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Arquitectura Masia de planta rectangular coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana situada a ponent. En aquesta façana hi ha un gran annex que és un porxo cobert també a dues vessants i que consta de planta i primer pis, on es troba el porxo. El cos principal consta de planta i dos pisos. A la façana principal hi ha el portal d'entrada d'arc de mig punt adovellat, aquest estableix l'eix de simetria que ordena la façana. La façana sud presenta un portal allindat i al costat una finestra i, en la resta de nivells, dos finestres a cada pis alineades amb les obertures de la planta baixa. Totes les obertures tenen els emmarcaments de pedra picada. No hi ha cap llinda datada ni cap inscripció en tot l'edifici però hi ha una finestra esculturada a la façana sud. Història Masia sense documentació. Es troba registrada en els fogatges del "Castell y terme de Tavertet fogajat a 5 de octubre 1553 per Joan Montells balle, Pere Closes y Climent Parareda promens com apar en cartes 223" on consta un tal "Genis Balmes" que pel seu nom es pot relacionat amb aquesta masia, malgrat no en tinguem documentació. Referències
Les Valls (Tavertet)

Les Valls és una masia de Tavertet (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Masia de petites dimensions, de planta quadrada coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana situada a llevant. Presenta un petit annex a la façana nord, actualment utilitzat com a porxo. L'edifici té poques obertures però totes tenen els emmarcaments de pedra picada. No hi ha cap data. Història Masia sense documentació. Referències
L'Aubert (Tavertet)

L'Albert o l'Aubert és un mas a mig camí dels nuclis de Cantonigròs i Tavertet (Osona) a poc menys de dos-cents metres al NO del mas de la Serra. Arquitectura Masia de planta quadrada coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana situada a migdia. L'edifici presenta un petit annex a la façana est, i un de gran a la planta baixa de la façana oest. S'observen diverses fases constructives. Les obertures no presenten cap eix de composició aparent, i moltes d'elles estan molt reformades recentment. Els escaires i els emmarcaments de les obertures són de pedra picada. A l'interior, la llinda del portal d'entrada està datada (1683), i una altra al portal de la cuina (1786). La part més antiga presenta ràfecs de llosa. Història Masia del segle xvii. Es diu que junt amb la Torre de la Vall, és la casa més antiga de Tavertet. Va ésser cremada per les tropes franceses, en la Guerra dels Segadors, segons el diari de Joan de la Guàrdia. Es troba registrada en els fogatges del "Terme y quadra del Castell de Cererolls fogajat a 5 d'octubre 1553 per Sagimon Trasserra balle com apar en cartes 222" on apareix un tal "Bertomeu Brugaroles sta al MasAlbert". Referències
La Cadamont

La Cadamont és una masia al terme de Sant Llorenç de la Muga (l'Alt Empordà). Edifici aïllat situat a la carretera que porta a Albanyà. El nucli de residència es concentra en un gran construcció de tres pisos, formada per una façana rectangular a la banda est, té set obertures, el portal està flanquejat per dos contraforts que sostenen una balconada tancada, a l'angle sud-est hi ha un cobert posterior. A aquesta façana s'hi afegeix la resta de l'habitatge, en direcció a ponent, lleugerament més baixa, i amb vessant a dues aigües. La banda nord conserva un dels elements originals, una gran eixida sustentada per tres arcades de volta.A la banda oposada hi ha altres dependències, com el paller, que es troben gairebé derruïdes. Referències
Can Muntada (Maçanet de Cabrenys)

Can Muntada és una masia de Maçanet de Cabrenys (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici situat a la carretera de les Salines, a un quilòmetre del poble. Es tracta d'una masia de planta irregular, formada per diferents cossos. L'edifici principal és el de la masia, de planta rectangular, amb paredat de pedres irregulars i obertures carreuades, dues de les quals amb la llinda amb inscripció. Dues d'aquestes inscripcions són les dates 1781 i 1816. És un edifici de planta baixa, i dos pisos, al primer del qual s'accedeix a través d'una escala exterior que dona a una terrassa suportada per dues voltes de canó. Aquesta terrassa continua amb una terrassa correguda que porta a una altra terrassa, sostinguda per un porxo, que uneix la masia principal amb un dels cossos que en formen part. Aquest cos és de planta rectangular amb coberta a una vessant i paredat de pedra irregulars amb obertures carreuades, així com les cantonades. Aquesta mateixa estructura es repeteix al cos del costat, tot i que l'alçada d'aquest és superior. Referències
Ca l'Estela

Ca l'Estela és una masia a llevant del nucli urbà de la població de Cabanelles i al sud-est del veïnat de Vilademires pel camí de can Queixàs, a poc més de mig quilòmetre de l'encreuament amb la carretera N-260. Segons el Pla Especial d'identificació i regulació de masies i cases rurals de l'ajuntament de Cabanelles, Can Estela és una edificació del segle xviii, tot i que té els seus orígens a l'època medieval, presentant elements arquitectònics del segle xv com una finestra gòtica al cos sud-oest. Masia aïllada formada per diversos cossos adossats, que li confereixen una planta més o menys rectangular. La construcció està bastida en pedra desbastada disposada regularment i lligada amb morter de calç. Presenten les cobertes de teula d'una i dues vessants i estan distribuïts en planta baixa, pis i golfes. La façana principal, orientada a llevant, presenta un portal d'accés d'arc de mig punt adovellat amb els brancals bastits en carreus de pedra ben desbastats. La resta d'obertures són rectangulars, amb els brancals fets de carreus ben desbastats, les llindes planes monolítiques i els ampits motllurats. Al pis, damunt del portal, hi ha una finestra tapiada reutilitzada com a marc per un plafó de ceràmica de temàtica religiosa. Als costats hi ha petits balcons amb baranes de ferro i llosanes motllurades sostingudes per mènsules. A les golfes destaca una finestra de tall asimètric actualment restituïda, que en origen es corresponia amb la pallissa de la construcció. La resta de paraments del conjunt arquitectònic presenten obertures rectangulars amb els brancals fets de carreus ben tallats i les llindes planes. Les finestres compten amb els ampits en relleu motllurats. La façana de ponent presenta diversos contraforts de reforç de l'estructura. Cal destacar la part de migdia de la construcció, donat que presenta una alçada major que la resta. Presenta, a la planta baixa, un portal d'arc de mig punt adovellat al que s'accedeix mitjançant unes escales de pedra i que alhora està protegit per un porxo cobert per una teulada de dues vessants, sostinguda amb una solera de grans bigues de fusta. Damunt la teulada del porxo s'observa una finestra gòtica amb llinda d'arc trilobulat. Aquest cos està rematat per una pallissa superior restituïda, coberta per un sostre embigat de fusta sostingut per un pilar central bastit en pedra. Les obertures, asimètriques, estan delimitades per baranes de fusta. Referències
Can Descals

Can Descals és una masia de Darnius (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Mas situat a un quilòmetre del poble, de considerables dimensions format per la juxtaposició, en diferents etapes constructives, de diversos volums que s'orienten a tramuntana. L'edifici principal és de planta rectangular i disposa de planta baixa i un pis. Tenim una petita escalinata flanquejada per unes baranes baixes en forma de volta als seus extrems. Per l'altra banda les obertures disposen de carreus ben escairats i grans enreixats en el cas de les finestres; al damunt de les llindes uns petits guardapols completen la decoració de les finestres. La façana es tanca a la seva part central superior amb un ull de bou i l'escut familiar dels Descals. A les cantonades de llevant i ponent observem dues grans torretes adossades que atorguen al casal uns elements de defensa davant qualsevol contingència bèl·lica -recordem que la presència de matacans i garites és ben freqüent a masies d'aquestes contrades. Referències
Mas Pous (la Jonquera)

El Mas Pous és una masia de la Jonquera (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Mas situat a uns tres quilòmetres del poble. És un edifici que té un mur de pedra al seu davant que dificulta la visió de tot l'edifici, i a la cantonada d'aquest trobem una pallissa de pedra amb petites obertures carreuades, i coberta a una sola vessant. L'edifici del mas, és un edifici de planta rectangular, de planta baixa i pis, i amb coberta de teula a dues vessants. El paredat de l'edifici és de pedra, però en algunes zones trobem que s'ha arremolinat. La façana principal compta amb una escala exterior que serveix de via d'accés al primer pis, sostinguda per una volta rebaixada. Les obertures de tota la casa són carreuades, exceptuant un tram de l'edifici que va ser construït fa pocs anys, fet que podem veure pel tipus d'obertures i per la façana arremolinada. Referències
Can Duran del Puig

Can Duran del Puig és una antiga masia de Gelida (Alt Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció Antiga masia restaurada els anys 30, de tres plantes i golfes, cobertes a dues vessants. La distribució interior és la tradicional, gran entrada, escala cap els pisos superiors, amplia cuina i menjador, etc. Cal destacar l'extraordinari ràfec. Història Els Duran han ostentat càrrecs de batlle de Gelida i jutges de pau i caps del Sometent durant els darrers segles i els hem trobat esmentats a tota la documentació municipal i parroquial des del segle xv. Referències
Can Mata d'Abelló

Can Mata d'Abelló és una obra eclèctica de Gelida (Alt Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció Al damunt d'una part d'una antiga masia a dos vents, encara visible parcialment, els volts del 1880 s'hi construí un elegant casal rectangular de planta, dos pisos i terrat coronat per balustrades i gerros de terra cuita. Cal destacar-hi el porxo d'accés suportat per dues columnes de ferro colat i barana de terra cuita amb accés pel primer pis, l'interior tradicional: gran entrada, menjador, cuina, el pis superior amb la sala repartidora carregat de mobiliari antic, i una bona col·lecció de rodes de molí piques i corrons, acuradament col·locada a l'entorn de la casa. A la masia antiga s'hi conserva un interessant foc de rotllo amb els tradicionals bancs escó, utilitzat pels masovers de la finca. Referències
Can Toni Oller

Can Toni Oller és una masia de Gelida (Alt Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció Masia de planta rectangular, amb coberta a dues aigües, que consta de planta i pis. El cos principal té dos cossos afegits de manera simètrica però mentre un d'ells manté l'estructura tradicional i allarga la coberta històrica, l'altre ha constituït l'accés a un pati lateral tancat. Referències