NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Iglesia de Santa Cecilia (Estamariu)

La Iglesia de Santa Cecilia de Estamariu es un templo católico situado en el municipio de Estamariu (Lérida). En el término de Estamariu, se ubica la actual iglesia parroquial dedicada a Santa Cecilia y la iglesia románica de San Vicente (en catalán: Sant Vicenç) que fue el primer templo parroquial. Quedan vestigios, en la montaña, de una ermita o capilla dedicada, también, a Santa Cecilia, una pared de la antigua capilla de San Saturnino (en catalán: Sant Serni) y los restos del monasterio de Pinsent. La iglesia de Santa Cecilia de Estamariu es una obra que forma parte del Inventario del Patrimonio Arquitectónico de Cataluña.​ La iglesia parroquial de Santa Cecilia El primer documento conservado que nos habla de la población de Estamariu es el Acta de Consagración de la Catedral de la Seo de Urgel del año 839.​ En los documentos de la visita parroquial del 1758, se describe que en la parroquia vieja de San Vicente solo se celebra el culto de la fiesta de Todos los Santos, y que el culto habitual se ha trasladado a la iglesia de la Virgen del Rosario (sic), actual iglesia parroquial de Santa Cecilia. Así pues, la actual iglesia parroquial, del siglo XVII, se dedicó en un principio a la «Mare de Déu del Roser» y más tarde a Santa Cecilia. Hasta el mes de noviembre del año 1997, tenía en el altar mayor, en el centro, la imagen de San Vicente, a un lado, en la pared izquierda, la de Santa Cecilia y, en la pared de la derecha, una imagen del Sagrado Corazón. Desde finales de 1997, después de una remodelación de la iglesia, comparten las tres imágenes la pared central del presbiterio. San Vicente y Santa Cecilia comparten, también, el patronazgo del municipio. En la iglesia podemos ver, también, una imagen de la Virgen del Rosario (lateral izquierdo) con una rica decoración con azulejos, una Virgen de los Dolores (capilla lateral derecha) y una imagen de Cristo. Arquitectura Edificio religioso de una nave de planta rectangular, cubierta con una bóveda de lunetas, y con una capilla lateral adosada a la derecha de la nave. Construcción rústica de piedras no en hiladas. Puerta adovelada en el frontis. Torre del campanario construida dentro de la nave aprovechando la pared común del frontis.​ Tiene dos campanas y la maquinaria de un antiguo reloj manual. Un reloj automático y eléctrico se instaló en el año 1994. Fiestas La fiesta de Santa Cecilia se celebra el 22 de noviembre y la de San Vicente el 22 de enero. La fiesta mayor del pueblo es el segundo domingo de octubre.​ La ermita de Santa Cecilia En el término de Estamariu, en la montaña, existen los restos de una antigua ermita dedicada, también, a Santa Cecilia, únicamente quedan las bases de las paredes. Antigua lugar de romería, el día de la santa, se celebraba una misa y la fiesta terminaba compartiendo un trozo de coca y una onza de chocolate. Referencias
Aeroport de Sabadell

L'aeroport de Sabadell (codi IATA: QSA, codi OACI: LELL), també anomenat històricament aeròdrom de Sabadell està situat al sud-oest de Sabadell, cocapital del Vallès Occidental. Disposa d'una pista d'aterratge de 1.050 m a 148 m d'altura sobre el nivell del mar. Juntament amb l'Aeroport de Madrid-Cuatro Vientos és el més important en operacions d'aviació general d'Espanya, amb més de 200 aeronaus i superant les 40.000 operacions anuals. La plantilla de l'aeroport és d'unes 500 persones, englobant personal d'escola, tallers, personal d'Aena, etc. Gràcies al Pla Director aprovat l'any 2009, s'està duent a terme una important reforma per ampliar i millorar les seves instal·lacions, a fi de situar-lo al capdavant de l'aviació general d'Espanya. El gener del 2010 es va ampliar la pista, per motius de seguretat, dels 900 metres als 1.050 metres actuals. Igualment, s'ha construït una nova torre de control i es preveu la construcció de 13 nous hangars. L'Aero Club Barcelona-Sabadell, un dels principals operadors de l'aeroport, és el primer d'Espanya i el tercer d'Europa, compta amb més de 1.000 socis i més de 10.000 hores de vol anuals. Història L'empresari i polític Jaume Ninet i Vallhonrat estava convençut que el futur per al desenvolupament de la ciutat de Sabadell depenia del fet de disposar d'un aeroport, i l'any 1931 es va entestar en la compra dels terrenys de Can Daviu, per convertir-los en camp d'aviació. I es va aconseguir l'any 1933, quan ja estava fora del joc polític local, amb un crèdit de la Caixa de Sabadell d'un milió de pessetes. Ell va ser l'inspirador del projecte. Xifres Galeria d'imatges Referències Vegeu també Arsenal i polvorí de l'Aeròdrom de Sabadell Enllaços externs Accidents i incidents de l'aeroport
Flughafen Sabadell

Der Flughafen Sabadell (katalanisch Aeroport de Sabadell, spanisch Aeropuerto de Sabadell, IATA-Code: QSA, ICAO-Code: LELL) ist Barcelonas Flughafen für die Allgemeine Luftfahrt. Lage und Verkehrsanbindung Der Flughafen Sabadell liegt drei Kilometer südlich des Stadtzentrums von Sabadell und 17 Kilometer nördlich des Stadtzentrums von Barcelona. Die Autopista C-58 verläuft westlich des Flughafens. Der Flughafen wird durch die Buslinie L11 mit dem Stadtzentrum von Sabadell verbunden. Geschichte Der Flughafen in Sabadell wurde am 1. August 1934 als Militärflugplatz der Republik Spanien mit ziviler Mitbenutzung eröffnet. Mit Ausbruch des Bürgerkrieges wurde der Flugplatz ein wichtiger Stützpunkt der republikanischen Luftstreitkräfte, die Hangars und Werkstätten eröffneten. Hier wurden im weiteren Verlauf des Krieges auch sowjetische Jagdflugzeuge vom Typ Polikarpow I-15 „Chato“ in Lizenz gebaut. Zur Verteidigung Barcelonas lagen hier mehrere Jagdstaffeln. Die Flugzeugproduktion kam Mitte Januar 1939 zum Stillstand und Ende des Monats wurde der Platz durch die Franco-Truppen erobert. Nach der Eroberung durch die Nationalspanier verlegte die Aufklärungsstaffel 88 der Legion Condor Ende Januar 1939 nach Sabadell. Neben den bisher schon geflogenen Flugzeugtypen Dornier Do 17 „Bacalao“ und Heinkel He 45 „Pavo“ kamen ab Anfang Februar auch einige der damals neuen Henschel Hs 126 „Super Pavo“ zu ihrem ersten Einsatz in den letzten Kriegstagen in Katalonien. Nach Kriegsende wurde Sabadell Heimat des örtlichen Flugclubs, der Anfang der 1950er mit dem Barcelonas fusionierte, und nach 1948 wurde die militärische Nutzung erheblich reduziert. Im Folgejahr kam es erstmals nach dem Krieg zu einer „Woche der Luftfahrt“, die in zeitgemäßer Form nach wie vor stattfindet. In der ersten Hälfte der 1950er Jahre wurde der Flughafen ausgebaut, jedoch kam die Entwicklung 1963 aufgrund einer neuen Bauhöhenbeschränkung im Umkreis des Platzes zum Stillstand. Pläne für eine Verlagerung des Flughafens zerschlugen sich später. Die militärische Nutzung endete endgültig 1965 und nach 1970 kam es durch zwischenzeitlich wieder gelockerte Bauhöhenvorschriften zu einem erneuten Aufschwung, durch die Stationierung von Löschflugzeugen, Polizei- und Rettungshubschraubern. Passagierflüge der allgemeinen Luftfahrt wurden 1978 genehmigt und seitdem erlebt der Flughafen Sabadell durch dieses Segment der Fliegerei einen stetigen Aufschwung. Verkehrszahlen * 2024: Vorläufige Daten Weblinks Offizielle Website des Flughafens (englisch, katalanisch, spanisch) Offizielle Website des Betreibers (englisch, spanisch) Einzelnachweise
Sabadell Airport

Sabadell Airport (IATA: QSA, ICAO: LELL) is located next to the city of Sabadell, 20 kilometres (12 mi) from Barcelona's city centre, in Catalonia. This, and the Madrid–Cuatro Vientos Airport, are the most important airports for general aviation in Spain. There are more than 200 aircraft registered at this airport, completing around 150,000 operations per year. There are more than 400 people working at these facilities, including training schools, workshops, etc. This airport hosts the oldest aviation club in Spain. 70% of the activity of this airport is devoted to pilot training (both fixed wing and rotary). The other 30% is for advertising flights, photography, and aerotaxi, private flights and institutional flights. Statistics References External links Sabadell Airport at Aena website (in English) "Current weather for LELL". NOAA/NWS. Related accidents Sabadell Airport (in Spanish) Affectation to the territory (in English)
Aéroport de Sabadell

L'aéroport de Sabadell (code IATA : QSA • code OACI : LELL) est situé près de la ville de Sabadell, en Catalogne. Il abrite le plus ancien club d'aviation d'Espagne. L'aéroport est reconnu en Europe comme étant précurseur dans le domaine des nouvelles technologies. Situation Voir les Îles Canaries Notes et références Voir aussi Liens https://www.aena.es/es/sabadell.html/Page officielle de l'Aéroport de Sabadell Portail de l’aéronautique Portail de la Catalogne
Sabadelli repülőtér

A Sabadelli repülőtér (IATA: QSA, ICAO: LELL) egy repülőtér Barcelona közelében. Ez a város második, kisebbik repülőtere a nemzetközi El Prat Airport után. Éves utasforgalma 6070 (2022) fő. Üzemeltetője az AENA. Forgalom Az utasforgalom az elmúlt években az alábbi módon változott: Jegyzetek További információk Sabadell Airport az Aena weboldalán (angolul) A repülőtér aktuális időjárása a NOAA/NWS-től Related accidents Sabadell Airport (spanyolul) Affectation to the territory (angolul)
Aeroport de Sabadell

Luchthaven Sabadell (Catalaans: Aeroport de Sabadell, Spaans: Aeropuerto de Sabadell) is een vliegveld dat zich ten zuidoosten van de Catalaanse stad Sabadell bevindt, de op een na grootste stad van de comarca Vallès Occidental. Het vliegveld beschikt sinds januari 2010 over een landingsbaan van 1050 meter (daarvoor 900 meter). Samen met de Luchthaven Cuatro Vientos is het het belangrijkste vliegveld in Spanje voor de algemene luchtvaart met meer dan 200 geregistreerde vliegtuigen en helikopters en meer dan 40.000 vluchten per jaar. Er werken zo'n 500 mensen op de luchthaven, zoals instructeurs en personeel van de AENA. De Luchthaven Sabadell heeft eveneens de oudste luchtvaartclub van Spanje. 70% van de activiteiten op dit vliegveld wordt besteed aan vliegtrainingen (voor zowel vliegtuigen als helikopters). De andere 30% betreft voornamelijk reclamevluchten, fotografie en privévluchten.
Port lotniczy Sabadell

Port lotniczy Sabadell (kat. Aeroport de Sabadell, hiszp. Aeropuerto de Sabadell, kod IATA: QSA, kod ICAO: LELL) – lotnisko w pobliżu miasta Sabadell, 20 km od Barcelony w Hiszpanii. 70% działalności tego lotniska jest poświęcona szkoleniom pilotów (samoloty i śmigłowce), pozostałe 30% służy prywatnym lotom oraz lotom pokazowym. Lotnisko nie obsługuje regularnego ruchu pasażerskiego. Przypisy
Aeroportul Sabadell

Aeroportul Sabadell (IATA: QSA, ICAO: LELL) este un aeroport din Sabadell, Vallès Occidental, Àmbit metropolità de Barcelona⁠(d), Provincia Barcelona, Catalonia, Spania ce deservește zona Sabadell. Aeroportul a fost tranzitat în 2022 de 6.070 de pasageri. A fost deschis în 1 august 1934 și numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 148 m, aeroportul dispune de 1 pistă. Este operat de ENAIRE⁠(d). Infrastructură Piste Aeroportul dispune de o singură pistă. Pista 13/31 are suprafața de asfalt și dimensiunile 3.445 picioare × 98 picioare. Terminale Note Vezi și
Sabadell (flygplats)

Sabadell är en flygplats i Spanien. Den ligger i provinsen Província de Barcelona och regionen Katalonien, i den östra delen av landet, 500 km öster om huvudstaden Madrid. Sabadell ligger 250 meter över havet. Terrängen runt Sabadell är platt åt nordost, men åt sydväst är den kuperad.Runt Sabadell är det mycket tätbefolkat, med 10 000 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Barcelona, 15,3 km söder om Sabadell. I omgivningarna runt Sabadell växer i huvudsak barrskog. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Sabadell.
Estació de Sant Feliu de Llobregat

Sant Feliu de Llobregat és una estació de ferrocarril propietat d'Adif situada a la població de Sant Feliu de Llobregat a la comarca del Baix Llobregat, a la línia Barcelona-Martorell-Vilafranca-Tarragona. Hi circulen trens de la línia R1 i R4 de Rodalies de Catalunya operat per Renfe Operadora. La majoria dels trens de la línia R1 no van més lluny de l'Hospitalet de Llobregat, i només els trens en direcció de Molins de Rei paren a Sant Feliu. Aquesta estació de la línia de Martorell o Vilafranca va entrar en servei l'any 1854 quan es va obrir el primer tram de la línia entre l'antiga estació de plaça de Catalunya i Molins de Rei, dos anys més tard la línia es va ampliar fins a una estació provisional a Martorell. L'arribada del ferrocarril va comportar grans canvis en la fesomia de la ciutat amb l'obertura de nous carrers, també va crear millores en la mobilitat, la industrialització i el comerç i l'intercanvi econòmic amb les altres poblacions. Hi ha en projecte d'enllaçar aquí amb la xarxa del Trambaix i el Metro de Barcelona amb el nom Sant Feliu i seria aleshores una estació de la línia T3 de la xarxa del Trambaix i de la línia 3 del metro de Barcelona. L'any 2016 va registrar l'entrada de 1.590.000 passatgers. El 12 de gener del 2024, amb motiu del soterrament del ferrocarril, fou enderrocat l'edifici original de l'estació, amb un malestar notable dins dels santfeliuencs, perquè era un edifici emblemàtic per a la ciutat i els seus habitants. Un activista l'ocupà durant sis mesos per evitar-ne l'enderroc, fins que fou desallotjat. Serveis ferroviaris Edifici D'estil neoclàssic, l'edifici té tres cossos: el central, més gran, servia de sala d'espera i s'hi accedia a través d'un passadís des d'una de les naus laterals un cop comprat el bitllet a les taquilles. A la nau on avui hi ha el bar hi havia l'habitatge del cap d'estació. L'estació de Sant Feliu sorprèn per la forma en arc de mig punt de les portes i finestres de la façana del costat de l'andana. En el moment de la construcció un altre element que va cridar molt l'atenció fou l'arquitectura que seguí els models arquitectònics anglesos de l'època i la riquesa dels materials emprats per a la construcció i decoració. Fins al seu enderroc el 2024, l'edifici de l'estació de Sant Feliu era, juntament amb els de Molins de Rei i de Cornellà, el més antic de Catalunya i arreu de la Península Ibèrica que es conserva dels inicis del ferrocarril. L'any 2010 es va crear una plataforma per conservar la històrica estació de Sant Feliu. Galeria d'imatges Referències Vegeu també Llista d'estacions d'Adif a Catalunya Xarxa ferroviària de Catalunya Plataforma Salvem l'Estació del tren
Estación de Sant Feliu de Llobregat

Sant Feliu de Llobregat es una estación de las líneas R1 y R4 de Cercanías Renfe de Barcelona situada en el municipio homónimo. Estación de cercanías La estación de cercanías forma parte de la línea de Vilafranca, que une Barcelona y San Vicente de Calders por el interior a través de las comarcas del Bajo Llobregat, el Alto Panadés y el Bajo Panadés. Los trenes de la línea 1 que pasan por esta estación no permiten llegar más allá de la Estación de Arenys de Mar, es necesario un transbordo en la estación de Hospitalet para ir a estaciones posteriores de dicha línea. Estación de tranvía La parada de San Feliú | Consejo Comarcal está situada en el término municipal de San Feliú de Llobregat, en la Riera de Pahissa junto a la avenida Montejurra. Se puso en funcionamiento el 21 de abril de 2007 con la apertura del tramo de 600 metros desde la parada entonces llamada Consejo Comarcal, actualmente Torreblanca. La estación está situada en un tramo de vía doble con andenes laterales. La parada dispone de los equipamientos estándar de todas las paradas de la red TRAM, con marquesina en los andenes dotada de las máquinas de venta de billetes, planos con información de la línea y de la zona, interfono y también la pantalla donde se especifican los minutos que faltan para los próximos tranvías. La parada actúa también de intercambiador con bus y vehículo privado, ya que dispone de un aparcamiento con capacidad para 65 vehículos. Completan las instalaciones una doble diagonal entre vías a la salida de la parada terminal para permitir a los tranvías hacer el cambio de sentido . Referencias Enlaces externos pàgina trenscat, TRAM, TRAMbaix, Sant Feliu_Cosell comarcal. Consultado el cuatro de diciembre del 12 de 2019. Ficha en Hispania Nostra
Station Sant Feliu de Llobregat

Sant Feliu de Llobregat (Spaans: San Felíu de Llobregat) is een station van de Cercanías Barcelona. Het is gelegen in de gelijknamige plaats. Men kan hier gebruikmaken van lijn 1 en lijn 4. Passagiers kunnen gebruikmaken van de parkeerplaats van het station en er kan overgestapt worden op regionale en stadsbussen. Lijnen
Cementiri de Sant Gervasi

Cementiri de Sant Gervasi ist der 1853 angelegte Friedhof des Bezirks Sarrià-Sant Gervasi in Barcelona, Spanien. Der Friedhof hat eine Fläche von 12.229 m² und wird durch eine Treppe, die zur Friedhofskapelle führt, in zwei Teile geteilt. Er umfasst 4773 Gräber in Form von Mausoleen und Nischen. Zahlreiche Skulpturen und Ornamente, vorwiegend im Stil des Eklektizismus, schmücken die Gräber. Hervorzuheben ist hier u. a. das Pantheon Cros, entworfen von Joan Baptista Pons i Trabal (1894). Gräber bekannter Persönlichkeiten Joan Cortada i Sala (1805–1868), Schriftsteller der Romantik und Geschichtswissenschaftler. Joan Maragall i Gorina (1860–1911), Dichter des Modernisme Felip Pedrell (1841–1922), Komponist Lluís Domènech i Montaner (1850–1923), Architekt und Politiker Xavier Montsalvatge (1912–2002), Komponist und Musikkritiker Cèsar Martinell (1888–1973), Architekt des Modernismus Josep Guinovart (1927–2007), Maler Josep Maria Castellet i Díaz de Cossío (1926–2014), Schriftsteller und Verleger, Präsident der Vereinigung katalanischer Schriftsteller (Associació d’Escriptors en Llengua Catalana) Weblinks Einzelnachweise
Sant Gervasi Cemetery

Sant Gervasi Cemetery founded in 1853, is located in the district of Sarrià-Sant Gervasi in Barcelona, Spain. With an extension of 12,229 m², the area divided into two parts by a staircase leading to the cemetery chapel. It includes 4773 plots. Numerous sculptures and ornaments, mainly in the style of eclecticism, decorate the tombs. Notable interments Xavier Montsalvatge (1912- 2002), Spanish composer Joan Maragall (1860-1911), Spanish Catalan poet, journalist and translator Darío de Regoyos (1857-1913), painter Felip Pedrell (1841-1922), composer Lluís Domènech i Montaner (1850-1923), Catalan architect who was highly influential on Modernisme català Enric Clarasó (1857-1941), modernist Catalan sculptor Joan Lamote de Grignon (1872-1949), pianist, composer and orchestra director Josep Guinovart (1927-2007), painter References
Cementerio de Sant Gervasi

El cementerio de Sant Gervasi es un cementerio fundado en 1853 en el distrito de Sarriá-San Gervasio en Barcelona (España). Tiene una superficie de 12 229 m² y se divide en dos partes por una escalera central que conduce a la capilla del cementerio. Incluye 4773 tumbas en forma de mausoleos y nichos. Numerosas esculturas y ornamentos, principalmente en el estilo del eclecticismo, decoran las tumbas. Entre ellos se encuentran el Pantheon Cros, diseñado por Joan Baptista Pons i Trabal (1894).​ Personalidades Las siguientes personalidades están enterradas en el cementerio de Sant Gervasi: Joan Maragall (1860-1911), poeta y escritor. Darío de Regoyos (1857-1913), pintor asturiano considerado el mayor exponente impresionista de la pintura española.​ Luis Comenge y Ferrer (1854-1916), médico e historiador de la medicina (Illa S. Joan, panteón 1) Felipe Pedrell (1841-1922), musicólogo, compositor y músico. Lluís Domènech i Montaner (1850-1923), arquitecto modernista catalán (Illa S. Pere, nicho240), a la derecha de la entrada. Augusto Font Carreras (1846-1924), arquitecto. Francisco Gimeno Arasa (1858-1927), pintor (Illa S. Joan, nicho242). Francesc Xavier Nogués i Casas (Barcelona, 1873-1940), pintor y dibujante. Enric Clarasó (1857-1941), escultor modernista. Joan Lamote de Grignon (1872-1949), pianista, compositor y director de orquesta español. José Bertrán y Musitu 1875-1957), abogado y político español, ministro de Gracia y Justicia durante el reinado de Alfonso XIII (Illa S. Esteve, panteón 7) Ángel Rodríguez Ruiz (1879 -1959), fundador y primer presidente del Real Club Deportivo Español Ricard Lamote de Grignon i Ribas (1899-1962), compositor Antonio Pérez Moya (València, 1884 - Barcelona, 1964), compositor (Illa S. Francesc Xavier, nicho 711) Ricard Giralt Miracle (1911–1994), ilustrador, diseñador gráfico y tipógrafo (Illa S. Aleix, nnicho384) Xavier Turull i Creixell (1922-2000), violinista y compositor (Illa S. pere, nicho 56, pis 2) Xavier Montsalvatge i Bassols (1912- 2002), músico y compositor (Illa S. Eulàlia, illa 10, nicho 51 (primer piso). Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Cementerio de Sant Gervasi.
Cimetière de Sant Gervasi

Le cimetière de Sant Gervasi est le cimetière de l'ancien village de Sant Gervasi de Cassoles, désormais rattaché administrativement à la mairie de Barcelone. Localisation et présentation Situé sur les flancs du Parc de Collserola, il est l'un des lieux reconnus de l'architecture néo-classique et du modernisme catalan, styles d'architectures funéraires prisée par la bourgeoisie catalane des XIXe et XXe siècles. Le lieu est aujourd'hui administrativement situé dans le district barcelonais de Sarrià-Sant Gervasi. Il est géré par la mairie de Barcelone. Au niveau touristique, il offre des points de vue remarquables sur la ville de Barcelone. Sépultures de personnalités Elena d'Angri Vitturi (1821-1924), cantatrice; August Font i Carreras (1846-1924), architecte et universitaire; Joan Maragall (1860-1911), poète et journaliste; Darío de Regoyos (1857-1913), peintre; Felip Pedrell (1841-1922), compositeur et musicien; Lluís Domènech i Montaner (1850-1923), architecte, personnalité du modernisme catalan; Enric Clarasó (1857-1941), sculpteur; Joan Lamote de Grignon (1872-1949), musicien, pianiste et compositeur; Xavier Montsalvatge (1912- 2002), compositeur; Josep Guinovart (1927-2007), peintre. Margarita Rivière (1944-2015), écrivaine et journaliste. Références Portail de Barcelone Portail de la mort
Cementiri de Sant Gervasi

Cementiri de Sant Gervasi (”Sant Gervasis kyrkogård”) är en begravningsplats i stadsdelen Sarrià-Sant Gervasi i Barcelona, Spanien. Kyrkogården öppnades 1853 för det dåvarande samhället Sant Gervasi de Cassoles, innan området växte samman med Barcelona. Kyrkogården ligger på sluttningen mot Collserola-bergen och erbjuder utsikt över staden och havet. Kyrkogården har en yta på drygt 12 000 m² och nära 4 800 gravplatser. Den är uppdelad i två sektioner som binds samman av en bred trappa som leder upp till kapellet. Den arkitektoniska stilen är kan närmast beskrivas som eklektisk, men flera gravmonument har drag av katalansk modernisme. Ett av de mest kända mausoleum på området är Pantheon Cros, ritat av arkitekten Joan Baptista Pons i Trabal år 1894. Kyrkogården är idag klassad som ett kulturminne med lokalt värde (Bé cultural d'interès local). Kända personer begravda i Sant Gervasi Elena D'Angri (1824-1886), operasångare Joan Maragall (1860-1911), poet, journalist och översättare Darío de Regoyos (1857-1913), målare Felip Pedrell (1841-1922), kompositör Lluís Domènech i Montaner (1850-1923), arkitekt Enric Clarasó (1857-1941), skulptör Joan Lamote de Grignon (1872-1949), pianist och kompositör Xavier Montsalvatge (1912-2002), kompositör Josep Guinovart (1927-2007), målare Referenser