NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Universitat de Barcelona

Universitat de Barcelona (catalansk navn; spansk: Universidad de Barcelona) er et spansk universitet beliggende i Cataloniens hovedstad, Barcelona. Det indgår i Coimbra-gruppen og har 62.304 studerende (2008) og 4.517 ansatte. Universitetet blev etableret i 1450 og rettighederne stadfæstet på ny i 2005. Store dele af bygningerne er opført i 1860. Universitat de Barcelona har i alt 18 fakulteter; fra 1958 har universitetet haft et juridisk fakultet og fra 1961 et erhvervsvidenskabeligt. Desuden har universitetet i dag en række professionsrettede uddannelser som f.eks. sygepleje og bibliotekar. Eksterne henvisninger Universitat de Barcelonas hjemmeside
Universität Barcelona

Die Universität Barcelona (katalanisch Universitat de Barcelona; abk. "UB") ist eine staatliche Universität in der spanischen Stadt Barcelona. Ihre Fakultäten sind über folgende Campus in der Stadt und im Umland verteilt: der Universitätscampus, der Raval-Campus, der Diagonal-Campus, der Bellvitge-Campus, der Torribera-Campus, der Mundet-Campus, der Sants-Campus und der Hospital Clinic-Campus. Die Gründung erfolgte am 3. November 1450 von König Alfons dem Großmütigen. Es gibt 16 Fakultäten, neun Abteilungen und angeschlossene Zentren mit rund 62.000 Studenten und 5.700 wissenschaftlichen Angestellten (Stand 2019). Sowohl die Abteilungen als auch die Fakultäten verfügen über interne Autonomie und eigene Selbstverwaltungsorgane. Rektor der Universität ist Joan Guàrdia. Fakultäten Fakultät für Bibliothekswesen und Dokumentation Fakultät für Bildende Kunst Fakultät für Biologie Fakultät für Chemie Fakultät für Geographie und Geschichte Fakultät für Geologie Fakultät für Mathematik und Informatik Fakultät für Medizin und Krankenpflege Fakultät für Pädagogik Fakultät für Pharmazie und Lebensmittelwissenschaften Fakultät für Philologie Fakultät für Philosophie Fakultät für Physik Fakultät für Psychologie Fakultät für Rechtswissenschaften Fakultät für Wirtschaftswissenschaften Verbundene Zentren Schule für neue interaktive Technologien Hochschule für Film und Audiovisuelles in Katalonien Höhere Schule für Öffentlichkeitsarbeit Höhere Schule für Gastfreundschaft und Tourismus Krankenpflegeschule von San Juan de Dios Nationales Institut für Leibeserziehung in Katalonien Internationales Universitätszentrum von Barcelona – UNIBA Institut für öffentliche Sicherheit von Katalonien – ISPC Einrichtungen Bibliotheken Die Bibliothek der Universität von Barcelona ist mit 1.611.721 Bänden nach der Bibliothek der Universität Complutense Madrid die zweitgrößte Universitätsbibliothek in Spanien. Paraninfo Paraninfo ist der symbolträchtigste Raum des historischen Gebäudes und befindet sich im zentralen Teil des Gebäudes oberhalb der Lobby. In diesem Raum werden Promotionen der Universität gefeiert, Einweihungen oder Investitur von Ehrendoktoren. Die Oberflächen des Raumes sind mit neomudéjaren Elementen und zahlreichen Verzierungen bedeckt, in denen das historische Thema vorherrscht. So sind auch Monarchen vertreten, die in der Geschichte der Institution eine Schlüsselrolle gespielt haben. Finca Pedro und Pons Dieser landwirtschaftliche Betrieb ist seit der Spende von Agustí Pedro i Pons Teil des Erbes der Universität. Sie ist ein Aussichtspunkt auf die Stadt Barcelona (neben der Haltestelle Peu del Funicular). Die Fassade stammt aus dem 18. Jahrhundert und enthält die Kunstsammlung des Spenders. Es ist möglich, den Betrieb als Gruppe zu besuchen. Siehe auch Liste der Universitäten in Barcelona Liste der Universitäten in Spanien Weblinks Literatur von und über Universität Barcelona im Katalog der Deutschen Nationalbibliothek Offizielle Webseiten Einzelnachweise
Université de Barcelone

L'université de Barcelone (en catalan : Universitat de Barcelona) (UB) est une université catalane publique dont le siège est à Barcelone, capitale de la Catalogne. Ses facultés sont distribuées entre divers campus répartis dans la ville et ses environs : les campus de la place Université, Diagonal, Bellvitge, Mundet, Sants et l'hôpital clinique de Barcelone. Elle est membre de la Ligue européenne des universités de recherche depuis le 1er janvier 2010. Histoire L'institution a été fondée en 3 novembre 1450. Elle a été forcée de se déplacer à Cervera au XVIIIe siècle durant quelque 150 ans et elle est revenue à Barcelone au XIXe siècle. Études dispensées Personnalités liées à l'université Professeurs Dámaso Alonso, poète, philologue et critique littéraire. Joaquim Veà Baró, primatologue. José Manuel Blecua Teijeiro, philologue et historien de la littérature. José Casares Gil, chimiste, fondateur de l'école moderne de chimie en Espagne. Américo Castro, historien. Pierre Deffontaines, géographe, directeur de l'Institut français de Barcelone. María Teresa Fernández de la Vega, femme politique, première vice-présidente du gouvernement espagnol. Ernest Lluch Martín, économiste, historien de l'économie, ancien ministre espagnol de la Santé, assassiné par l'ETA le 21 novembre 2000. Jesús Mosterín, anthropologue et philosophe. Josep Maria Torras i Ribé, historien. Jordi Sabater Pi, primatologue et éthologue. Jordi Solé Tura, ancien ministre espagnol, juriste, un des pères de la Constitution de 1978. Eduard Vieta, professeur de psychiatrie Manuel Sans Segarra, chirurgien digestif, professeur associé en médecine. Étudiants Autre information Elle est membre du Groupe de Coimbra et du réseau d'universités institut Joan Lluís Vives. Notes et références Voir aussi Bibliographie (ca) La Universitat de Barcelona en xifres [« L'Université de Barcelone en chiffres »], Barcelone, Université de Barcelone, septembre 2016, 8 p. (lire en ligne [PDF]) Articles connexes Liste des universités en Espagne Universitat (métro de Barcelone) Liste chronologique des universités européennes existant sans interruption Liens externes (ca + es + en) Site officiel Ressources relatives à la recherche : Classement académique des universités mondiales CrossRef Horizon 2020 U-Multirank Ressource relative aux beaux-arts : Union List of Artist Names (en) Repertorium Eruditorum Totius Europae/RETE Portail des universités Portail de Barcelone
Università di Barcellona

L'Università di Barcellona (in catalano Universitat de Barcelona, in sigla UB; in spagnolo Universidad de Barcelona) è un'università pubblica situata a Barcellona, in Catalogna, Spagna. Storia Nel XIII secolo la città disponeva di diverse scuole sia civili che ecclesiastiche e nel 1402 il re Martino I di Aragona fonda quella che diverrà la Facoltà di medicina, ma è nel 1450 che Alfonso V d'Aragona, a Napoli, unifica tutti i centri universitari nell'Estudi General di Barcellona. Nel 1714 la sede delle Facoltà di diritto, diritto canonico e filosofia viene trasferita a Cervera; solamente nel 1842 l'Università viene ristabilita nella città di Barcellona. Nel 1871 viene costruito l'edificio della piazza dell'Università, opera di Elies Rogent. Struttura L'università è organizzata nelle seguenti facoltà: Belle arti Biblioteconomia e documentazione Biologia Chimica Economia e commercio Farmacia e scienza dell'alimentazione Filologia Filosofia Fisica Geografia e storia Giurisprudenza Matematica e informatica Medicina e scienze della salute Psicologia Scienze della formazione Scienze della Terra Rettori Onorificenze Onorificenze straniere Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sull'Università di Barcellona Wikispecies contiene informazioni sull'Università di Barcellona Collegamenti esterni (CA, ES, EN) Sito ufficiale, su web.ub.edu. Universitat de Barcelona (canale), su YouTube. (EN) University of Barcelona, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. (CA) Università di Barcellona, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana. (PT) Università di Barcellona, su Enciclopédia Itaú Cultural, Itaú Cultural. Opere di Università di Barcellona / Università di Barcellona (altra versione), su MLOL, Horizons Unlimited. (EN) Università di Barcellona, in Catholic Encyclopedia, Robert Appleton Company.
Universiteit van Barcelona

De Universiteit van Barcelona (Catalaans: Universitat de Barcelona, UB; Spaans: Universidad de Barcelona) is een openbare universiteit in Barcelona, Catalonië, Spanje. Samen met de Universiteit Pompeu Fabra wordt ze doorgaans gezien als de beste universiteit van Spanje. Ze is opgericht in 1450 en daarmee een van de oudste universiteiten in Spanje. De universiteit is onder andere lid van de Coimbragroep, de LERU en de EUA. De officiële taal van de universiteit is het Catalaans. Geschiedenis De universiteit is opgericht door Alfons V van Aragón in 1450. 49 jaar voor de oprichting kende de stad al wel een medische school, opgericht door Martinus I van Aragón, maar die school had geen officiële erkenning. De universiteit werd gesloten door de Bourbon-dynastie na de Spaanse Successieoorlog tussen 1714 en 1837. Tijdens het bewind van Isabella II werd de universiteit heropend. In 1932 werd er de allereerste leerstoel Catalaanse Filologie opgericht met als eerste titularis Pompeu Fabra i Poch, naar wie in 1991 een nieuwe universiteit in Barcelona genoemd werd. De Universiteit van Barcelona was de enige universiteit in Catalonië en de Balearen tot 1971, toen de Universitat Politècnica de Catalunya, die ingenieursstudies aanbiedt, onafhankelijk werd. In 1968 werd de Universitat Autònoma de Barcelona de eerste in de rij van een aantal nieuwe universiteiten in Catalonië. De universiteit is een van de stichtende leden van de Catàleg d'autoritats de noms i títols de Catalunya (Cantic), in samenwerking met Virtual International Authority FileV (VIAF). Faculteiten De universiteit heeft een honderdtal afdelingen, verdeeld over achttien faculteiten: Faculteit der Biologie Faculteit der Scheikunde Faculteit der Tandheelkunde Faculteit der Economische Wetenschappen en Bedrijfskunde Faculteit der Onderwijskunde Faculteit der Schone kunsten Faculteit der Geografie en Geschiedenis Faculteit der Geologie Faculteit der Rechtsgeleerdheid Faculteit der Wiskunde Faculteit der Medicijnen Faculteit der Documentatie Faculteit der Farmacie Faculteit der Filologie Faculteit der Filosofie Faculteit der Natuurkunde Faculteit der Psychologie Faculteit der Lerarenopleidingen Galerij Zie ook Lijst van hogeronderwijsinstellingen in Spanje Externe links (ca) (en) (es) Website van de Universiteit van Barcelona
Uniwersytet Barceloński

Uniwersytet Barceloński, UB (kat. Universitat de Barcelona) – uczelnia mieszcząca się w Barcelonie, Katalonia. Jej wydziały znajdują się w różnych częściach miasta. Uczelnia ta wchodzi w skład Grupy Coimbra. Historia Uniwersytet został utworzony na podstawie przywileju wydanego przez Alfonsa V Aragońskiego 3 listopada 1450 r. W wieku XVIII uniwersytet zmuszony został do przeprowadzenia się do Cervery. Powrócił do Barcelony w wieku XIX. Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona uczelni
Универзитет у Барселони

Универзитет у Барселони (кат. Universitat de Barcelona, шп. Universidad de Barcelona) је државни универзитет у Барселони. Са 63.000 студената, један је од највећих универзитета у Шпанији. Основан 1450. године, један је од најстаријих универзитета у Каталонији. Сматра се једним од најбољих универзитета у Шпанији. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Барселонський університет

Барсело́нський університе́т (кат. Universitat de Barcelona, ісп. Universidad de Barcelona) — вищий навчальний заклад в Іспанії, університет у столиці Каталонії місті Барселоні. Заснований у 1450 році. Входить до 200 найкращих вищих навчальних закладів світу, розташовується на 6-й позиції в рейтингу найкращих університетів Іспанії. Щороку університет видає близько 10 тисяч дипломів бакалавра та присуджує 400 докторських ступенів. Навчальний процес в університеті здійснюється іспанською та каталонською мовами, проте каталонська є офіційною мовою університету. Існують безкоштовні університетські курси каталанської мови. Факультети теологічний медичний інформаційних технологій мистецтв архівознавства біологічний економічний юридичний фармацевтичний філологічний фізичний географічний історичний геологічний математичний педагогічний психологічний філософський Випускники Маноло (Мануель) Нуньєс-Яновський — іспанський архітектор-урбаніст Примітки Джерела Офіційна вебсторінка університету [Архівовано 9 січня 2009 у Wayback Machine.] (кат.) Посилання Fernández Luzón, Antonio. La universidad de Barcelona en el siglo XVI. Barcelona: Universitat de Barcelona, 2005, 342 pp. (+ Fernández Luzón, Antonio. La Universidad de Barcelona en el siglo XVI, Tesi doctoral de la Universitat Autònoma de Barcelona, 2003.; https://www.ub.edu/575aniversari/es/bibliografiа) Rafael Ramis Barceló i Pedro Ramis Serra. Las ordenaciones de la Universidad de Barcelona de 1638. Madrid: Universidad Carlos III de Madrid i Dykinson, 2019, 254 p.
Sant Joan de l'Avellanet

Sant Joan de l'Avellanet és una església del municipi de Bagà (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Havia estat una Parròquia eclesiàstica independent. Descripció Està situada en un context rural, avui dominat per un campament de la Generalitat de Catalunya on hi ha un camp d'esports tancat amb filat metàl·lic just a tocar dels murs de l'església és una petita construcció d'una sola nau rematada amb absis semicircular pel cantó de llevant. El parament és de carreus de pedra disposats en filades regulars. La coberta és una volta de canó a la nau i volta de quart d'esfera a l'absis. Exteriorment ens trobem amb una coberta a dues aigües amb teula àrab. La porta és un arc de mig punt rebaixat adovellat i obert al centre del mur de tramuntana. A excepció de la finestra dels cantons curts, no hi ha més obertures al mur. Història L'absis està datat al s. XII però la nau és una reconstrucció del s. XIV. El 2 d'abril de 1393 Berenguera, dona de Pere Avellanet dona 3 sous a la parròquia per a ornaments per a l'altar. A finals del segle xiv va patir reversos i potser s'hauria enderrocat: Pere Avellanet va prometé que quan l'església estigués acabada hi donaria vuitanta florins. El mateix va fundar un benefici l'any 1395. En el testament, l'any 1427, en Pere Avellanet demana ésser "sebollit" davant la porta de l'església i que el seu hereu hi construís un seny d'un quintar de coure. A més a més, donà 5 florins per comprar una creu i un florí per una altre creu per als albats; 6 florins per una làbida i 20 lliures per a un cens de 20 sous que servirien per pagar una llàntia que havia de cremar a perpetuïtat. Es té constància que el 1621 era una sufragània de la parròquia de Sant Esteve de Bagà. L'any 1622 el rector de Bagà hi havia de dir missa un diumenge cada dues setmanes, pel que s'ajudava per un vicari, tot i que en aquest any només hi havia un feligrès a la capella. A més hi havia l'obligació de fer-hi un servei religiós el dia de Sant Joan. Aquest any s'obligà als cònsols de Bagà que tornessin a l'Avellanet les dues campanes que havien agafat. L'any 1697 encara consten que es paguen diners a un clergue que treballa a l'església. Referències
La Torre (Bescanó)

La Torre és una masia del municipi de Bescanó (Gironès) declarada bé cultural d'interès nacional. Descripció El cos principal és de planta quadrada amb pati central, atalussada amb teulada a quatre vents. Adossat, té un estatge més petit, també quadrat que podia haver estat una torre que donà nom a la casa. La façana del migdia hi ha una finestra geminada sense mainell. A les façanes laterals hi ha dues finestres a cada costat ben conservades. Es tracta d'arcs conopials rebaixats i amb cresteria, sostingut per impostes de decoració geomètrica. El portal principal, situat al lateral del mur oest, és d'arc de mig punt i adovellat. Tot al voltant de la seva estructura conserva troneres. L'edifici mostra diferents fases constructives i volums sobreposats. Conserva elements de caràcter defensiu, en concret a la planta baixa, amb un parament perimetral atalussat i la presència de vint troneres. Es conserven restes del pou de gel a la vorera del camí del mas. Aquestes són amb el frontal de mur paredat i obertura rectangular. Tot s'amaga sota la vegetació. Referències
Tina la Transformada

La tina la Transformada és un monument del municipi de Talamanca (Bages) protegit com a bé cultural d'interès local. Descripció La tina és una construcció formada per una tina i les restes d'una edificació auxiliar. al marge del camí que ressegueix la riera de Mura. La planta de la tina és de forma circular. La part inferior dels murs és de pedra i morter de calç i l'interior era recobert de rajoles de ceràmica envernissada lleugerament corbades, de les quals tan sols en resten quatre peces. La part superior dels murs és de pedra sense material d'unió i s'hi localitzen tres finestres i l'entrada amb llinda de la tina. Sobre els murs s'estén el voladís, fet amb pedres més planeres. La coberta era feta amb el mètode d'aproximació de filades, només en resten algunes filades. No s'ha localitzat el broc. El conjunt de la construcció es troba força deteriorat. El dipòsit és ple de runa. De la construcció auxiliar només queda un tram de paret en angle i material -com teules, maons i pedres- dispersos pel voltant. Referències
Sant Genís Sadevesa

L'església de Sant Genís Sadevesa està situada al costat meridional del terme de Gurb, damunt un tossal entre els masos de la Sala i la Devesa. Història Aquesta església sembla que es trobava dins l'antic terme del castell de Gurb, com Sant Bartomeu del Grau però de sempre fou una sufragània de la parròquia de Sant Maria d'Olost. El castell de Gurb és documentat a partir de l'any 886, quan Joamir i la seva muller Egila vengueren a Sunifred i a la seva muller Abrada, diversos béns, un dels quals estava situat al terme del castell de Gurb. Les primeres notícies fidedignes de l'existència de l'església daten de 1056 però la seva condició de sufragània de Santa Maria d'Olost apareix en una llista de parròquies del bisbat de Vic datable entre els anys 1025 i 1050. L'edifici no ha sofert grans modificacions externes. En canvi, el seu interior es troba molt modificat tant en els murs com en la volta. Arquitectura Edifici d'una sola nau rectangular, capçada a llevant per un absis semicircular. Al cantó de tramuntana hi fou adossada una capella. La porta d'entrada fou oberta al mur de migjorn, coberta amb un arc de mig punt lleugerament refundit. L'absis, molt ample, fou ornamentat exteriorment amb un fris d'arcuacions cegues distribuïdes en sèries de quatre arcs entre lesenes. Una part de l'absis apareix tapada per tal com hi fou adossada una edificació agrària. El mateix passa amb la façana de ponent. L'aparell, en els llocs on és visible, és fet amb carreuons simplement escairats, amarats amb argamassa, la qual arriba a formar una mena d'arrebossat, disposats en filades uniformes, però poc regulars. La disposició de l'aparell i la seva arquitectura i ornamentació permeten de situar la construcció d'aquest edifici dins el segle xi o, a tot estirar, a començaments del segle xii. Referències Enllaços externs Gran Enciclopèdia Catalana
Estació de Pineda de Mar

Pineda de Mar és una estació de ferrocarril propietat d'adif situada a la població de Pineda de Mar a la comarca del Maresme. L'estació es troba a la línia Barcelona-Mataró-Maçanet per on circulen trens de les línies R1 i RG1 de Rodalies de Catalunya operades per Renfe Operadora. Aquesta estació de la línia de Mataró va entrar en servei el 1859 quan es va obrir la segona ampliació del ferrocarril de Barcelona a Mataró, la primera línia de ferrocarril de la península Ibèrica, des d'Arenys de Mar a Tordera. La iniciativa de la construcció del ferrocarril havia estat de Miquel Biada i Bunyol per dur a terme les múltiples relacions comercials que s'establien entre Mataró i Barcelona. Des d'Arenys de Mar a Maçanet-Massanes la línia és en via única. Tant l'Autoritat del Transport Metropolità al Pla Director d'Infraestructures 2009-2018, com per part del Ministeri de Foment d'Espanya al Pla Rodalies de Barcelona 2008-2015, es preveu la duplicació de vies entre Arenys de Mar i Blanes. L'any 2016 va registrar l'entrada de 609.000 passatgers. Referències Vegeu també Llista d'estacions d'Adif a Catalunya Xarxa ferroviària de Catalunya
Estación de Pineda de Mar

Pineda de Mar es una estación de la línea R1 de Barcelona y de Línea RG1 de Gerona de Rodalies Renfe ubicada en el municipio homónimo. La estación está situada junto a la playa, ya que la línea en ese tramo va junto a la orilla del mar. La línea de edificios apura tanto hasta el mar que la vía está completamente encajonada entre el paseo marítimo y la playa. Tiene dos andenes y un bar dentro del edificio. Ubicación Esta estación se encuentra en el primer tramo que se amplió de la línea del Maresme antes de que se construyera la línea Barcelona-Portbou por el interior. Ahora ya sólo soporta tráfico de cercanías. Está situado en la zona 5 (zona 4H de la ATM), en la estación N.º26 de las líneas R1 y RG1 deRodalies de Catalunya. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Estación de Pineda de Mar.
Plaça de Gal·la Placídia

La plaça de Gal·la Placídia és un espai públic situat entre els districtes de Gràcia i Sarrià - Sant Gervasi de Barcelona. Té una forma allargada, com un eixamplament de la Via Augusta, mentre que la part baixa és travessada per la Travessera de Gràcia, i en èpoques de reformes, ha allotjat de manera temporal el molt pròxim Mercat de la Llibertat. S'hi troba l'estació de Gràcia de la línia Barcelona-Vallès de FGC (línies L6 i L7). Història i descripció En aquest indret hi havia l'aiguabarreig de les rieres de Sant Gervasi i de Cassoles, que un cop unides, continuaven per la riera d'en Malla fins a arribar a la Rambla. A mitjan segle xix, s'hi van traslladar aquí els corrals que hi havia a tocar del Portal de l'Àngel, a l'entrada de Barcelona. La plaça fou urbanitzada el 1917; aleshores hi passava el ferrocarril de Sarrià a Barcelona, i hi havia l'estació de Gràcia, que era a l'aire lliure, i es va començar a soterrar el 1925. Rep el seu nom de Gal·la Placídia, una emperadriu romana del segle v que va viure a Bàrcino i hi va establir la cort del Regne Visigot. Àngel Guimerà escriví l'obra de teatre Gal·la Placídia en el seu honor, i el 1914 Jaume Pahissa i Jo en feu una òpera. La decisió de posar-li un nom romà va dur-se a terme per a enllaçar amb la Via Augusta. Anteriorment se la coneixia com a plaça de la Creu Trencada, per una creu de terme entre Gràcia de Sarrià, malmesa per l'erosió de les rieres fins que va ser retirada. Hi ha la seu del Col·legi d'Economistes de Catalunya, que ocupa el solar de les atraccions Caspolino, inaugurades el 1942 i tancades el 2005. En un lateral es troba la font de la Blancaneu, obra de l'escultor Josep Maria Benedicto (1947), inspirada en el conte La Blancaneu i els set nans i la pel·lícula homònima de Walt Disney. Referències
Plaça de Gal·la Placídia, Barcelona

Plaça de Gal·la Placídia (Catalan pronunciation: [ˈplasə ðə ˈɣalːə pləˈsiði.ə]) is a square split between the districts of Gràcia and Sarrià-Sant Gervasi, in Barcelona, Catalonia, Spain. Its exact location is between Travessera de Gràcia, Carrer de Neptú, Carrer de Milton, Carrer de l'Oreneta and Via Augusta. It was built on the site of one of the city's many streams. The Mercat de la Llibertat, one of the district's 19th century markets, has been provisionally relocated in this square. There's also a Catholic church and a Mahayana Buddhist centre on it. The Col·legi d'Economistes de Catalunya headquarters are currently under construction on the square, and due to open in 2010. Name It's named ultimately after the Roman empress Galla Placidia and, also, after a Catalan Opera based on her life, written in 1913 by Jaume Pahissa. The name was approved in 1940. Transport The square is the site of the Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) station Gràcia, served by Barcelona Metro lines L6 and L7 and the remainder of Metro del Vallès services. See also List of streets and squares in Gràcia Sources External links BCN.cat Nomenclàtor Gran Enciclopèdia Catalana article