Font de la Plaça d'Espanya

La font commemorativa de l'Exposició de 1929, més coneguda com font de la plaça d'Espanya, és un monument escultòric situat al centre de la plaça homònima, a Barcelona. Fou creada el 1929 per a l'Exposició Internacional, amb un disseny de l'arquitecte Josep Maria Jujol i una decoració escultòrica de Miquel Blay, Frederic Llobet i els germans Miquel i Llucià Oslé. Aquesta obra està catalogada com a Bé Cultural d'Interès Local. Història i descripció En el Pla Cerdà, la plaça d'Espanya era un simple espai lliure a la cruïlla de les vies que comunicaven Barcelona i les poblacions del Baix Llobregat, prop de l'antiga Creu Coberta. Després d'un primer projecte per a urbanitzar la plaça de Josep Amargós el 1915, finalment Josep Puig i Cadafalch i Guillem Busquets se'n van encarregar de les obres, que van ser continuades per Antoni Darder des del 1926. Puig i Cadafalch i Busquets van dissenyar un conjunt monumental de forma circular, entorn d'un hemicicle format per una columnata d'estil barroc, inspirada en la plaça de Sant Pere del Vaticà de Bernini. Al centre de la plaça es va col·locar una font monumental dissenyada per Josep Maria Jujol, amb una ornamentada decoració escultòrica obra de Miquel Blay, Frederic Llobet i els germans Miquel i Llucià Oslé. D'inspiració clàssica, el sentit iconogràfic de l'obra representa una al·legoria poètica a Espanya, segons el programa establert per Jujol. El seu nom original era «Font dels Tres Mars», ja que el seu autor hi volgué simbolitzar els tres mars que envolten la península Ibèrica. Sobre un estany de planta triangular se situa un edicle amb tres nínxols amb grups escultòrics que simbolitzen els rius que desemboquen als tres mars que rodegen la península Ibèrica: l'Ebre per a la mar Mediterrània, el Guadalquivir i el Tajo per a l'oceà Atlàntic i unes figures d'adolescents per als rius de la mar Cantàbrica, tots ells obra de Blay. Als vèrtexs de l'estany es troben tres grups que representen els fruits i dons de les aigües: l'Abundància, la Salut Pública i la Navegació, obra dels germans Oslé. Al voltant del cos central es troben tres columnes corínties amb diverses figures i emblemes que simbolitzen la Religió (una creu amb Ramon Llull, Santa Teresa de Jesús i Sant Ignasi de Loiola), l'Heroisme (una espasa amb Don Pelai, Jaume I d'Aragó i Isabel la Catòlica), i les Arts (un llibre amb Ausiàs March i Miguel de Cervantes), tot dissenyat per Jujol. Remata l'obra un peveter de foc amb tres Victòries, obra en bronze de l'escultor Frederic Llobet. Per altra banda, al peu del monument se situen sis cartel·les amb la inscripció en llatí Senatus Populusque Barcinonensis (Senat i Poble de Barcelona), en imitació del SPQR romà. Jujol va atorgar al disseny de la font la monumentalitat de l'arquitectura clàssica grecoromana i la grandiloqüència de l'arquitectura barroca, al mateix temps que diversos aspectes de la composició relatius a l'escala i la mètrica recorden l'obra d'Antoni Gaudí —de qui va ser deixeble Jujol— i de Lluís Domènech i Montaner. Tot això reinterpretat amb l'òptica jujoliana, com es denota en el seu gust pel contrast en els diversos elements compositius del conjunt. L'organització estructural recorda una font barroca, formada per una base, un cos central que aglutina elements de la columna commemorativa clàssica i de l'arc de triomf, i un àtic que combina elements en pedra i en metall, per a destacar la divergència de materials. La composició es basa en la conjugació de dues figures geomètriques bàsiques, el cercle i el triangle, presents en la tradició iconogràfica cristiana. Quant a la decoració escultòrica, en ser obra de diversos autors presenta diverses tendències estilístiques: les obres de Miquel Blay corresponen a un realisme de caràcter classicista, les dels germans Oslé s'apropen més al noucentisme, i les de Frederic Llobet a l'art déco de moda en el moment. La font es va sotmetre a una intensa restauració amb motiu dels Jocs Olímpics de 1992. Elements de la font Referències Bibliografia Fabre, Jaume; Huertas, Josep M.; Bohigas, Pere. Monuments de Barcelona. Barcelona: L'Avenç, 1984. ISBN 84-85905-21-0. Grandas, M. Carmen. L'Exposició Internacional de Barcelona de 1929. Sant Cugat del Vallès: Els llibres de la frontera, 1988. ISBN 84-85709-68-3. Lecea, Ignasi de; Fabre, Jaume; Grandas, Carme; Huertas, Josep M.; Remesar, Antoni; Sobrequés, Jaume Art públic de Barcelona. Barcelona: Ajuntament de Barcelona i Àmbit Serveis Editorials, 2009. ISBN 978-84-96645-08-0. Vegeu també Art públic de Barcelona Fonts de Barcelona Eix de l'Exposició de 1929 a Montjuïc Enllaços externs «Font de la plaça Espanya». Catàleg del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Pobles de Catalunya. Guia temàtica Font commemorativa de l'Exposició - Biblioteca Oriol Bohigas (Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona)