NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Can Bruguera (Vilassar de Dalt)

Can Bruguera és una masia de Vilassar de Dalt (Maresme), catalogada com a bé cultural d'interès local. Història L'antic mas Delmer o Diumer és documentat des de mitjan segle xiv, i el 1508, amb el casament de Bartomeu Colomer de Munt i Margarida Delmer, s'unificaren els patrimonis dels masos Colomer de Munt i Delmer. A partir del 1570, Bartomeu Colomer de Munt esmicolà la quintana del mas en cossos de casa, que establí en emfiteusi a diverses famílies de menestrals, tot donant origen al carrer Nou, i el 1589, el mas i les dependències annexes foren establerts als Mainou per Genís Colomer de Munt. Aquests exerciren de boters al segle xvii, i Magí Postius i Mainou era botiguer de teles a Barcelona. A la segona meitat del segle xviii en fou propietari Jaume Bach, al qual succeí el seu cosí Ignasi de Bruguera i Almirall, que donaria a la casa el nou amb el que avui es coneix. Descripció És una casa senyorial de finals del segle xix, de planta baixa, pis i golfes, amb coberta de teules a dues aigües i carener paral·lel a la façana principal. Aquesta té una composició simètrica a partir de tres eixos verticals d'obertures (balcons amb balustres al pis), amb una cornisa de coronament. El parament és encoixinat i hi ha diversos cossos annexos fruit d'ampliacions. Conserva un magnífic celler al soterrani, que s'adapta al desnivell del terreny i al qual s'hi accedeix des de la Riera de Targa. També hi ha una llar de foc modernista i una biblioteca amb manuscrits d'època moderna. A l'exterior hi ha un jardí romàntic, on es troba un petit oratori familiar que conserva, en un reliquiari, el bastó de Sant Josep Oriol, vinculat a Vilassar a través del seu padrastre Domènec Pujolar. Davant de la façana hi ha dos fanals de gas fets de bronze, que representen una figura de patge vestit d'estil renaixentista. Referències Vegeu també Can Rafart
Les Quatre Torres (Vilassar de Dalt)

Les Quatre Torres és una casa de Vilassar de Dalt (Maresme), catalogada com a bé cultural d'interès local. Història Va ser fet construir el 1878 per l'adroguer barceloní Salvador Banús i Feliu, germà de l'hereu de can Banús. Descripció Edifici de planta baixa i pis amb coberta a dues aigües i flanquejat per quatre torre de planta baixa i dues més a les seves cantonades. Aquestes eren coronades amb merlets i presenten espitlleres a la planta superior. Referències Vegeu també Casa Elena Enllaços externs «Les Quatre Torres». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
Bahnhof Barcelona-Passeig de Gràcia

Der Bahnhof Passeig de Gràcia ist einer von dem spanischen Infrastrukturbetreiber Adif betriebener unterirdischer Regionalbahnhof (ehemals auch Fernbahnhof) in der katalanischen Metropole Barcelona. Lage Im Stadtbezirk Eixample bei der gleichnamigen Straße Passeig de Gràcia liegend, ist der Bahnhof zentral gelegen und ein wichtiger Verkehrsknotenpunkt in Barcelona. Verkehrstechnisch liegt er im Aragó-Tunnel, einem der beiden Tunnel, welche den Bahnhof Barcelona-Sants in östlicher Richtung verlassen. Er liegt zudem an der Verbindungsstrecke zwischen Sants und dem Bahnhof Barcelona-França und spielte aus diesem Grund früher eine wichtige Rolle im Fernverkehrsnetz der RENFE. Rund einen Kilometer entfernt liegt der Bahnhof Barcelona-Arc de Triomf, welcher in einem weiteren wichtigen Eisenbahntunnel liegt. Verkehr Eisenbahn Fernverkehr Bis zur Inbetriebnahme der Schnellfahrstrecke Madrid–Barcelona–Französische Grenze war der Bahnhof Fernverkehrshalt. Die Fernverkehrszüge von und nach Madrid-Chamartin verkehrten auf Breitspur und unter wechselnden Zuggattungen bis zur Estació de França und hielten in Passeig de Grácia. Zusätzlich bestand Fernverkehr auf der Breitspurstrecke nach Cerbère und mit umspurbaren Talgo-Einheiten auch darüber hinaus. Regionalverkehr Rodalies Barcelona Das S-Bahn-System der Rodalies Barcelona bedient den Bahnhof mit den Linien R2 (Castelldefels–Granollers Centre), R2Nord (Flughafen–Maçanet-Massanes) und der Linie R2Sud (França–Sants–Vilanova i la Geltrú–Sant Vicenç de Calders). Diese Linienführungen sind aus den Umbauarbeiten der Bahnhöfe in Sant Andreu im Nordosten Barcelonas anlässlich des neuen Fern- und Regionalbahnhofes Sagrera entstanden, denn sonst würden ebenfalls die Linien R2 (Maçanet-Massanes–Sant Vicenç de Calders) und die Linie R10 (França–Flughafen Barcelona) ab hier verkehren. Übriger Regionalverkehr/Media Distancia RENFE Die RENFE bedient Passeig de Gràcia mit diversen Linien des Catalunya Express, welche einerseits zu den beiden Hauptbahnhöfen Sants und França, andererseits bis nach Tortosa, Figueres–Portbou, Saragossa, Reus und Lleida-Pirineus verkehren. U-Bahn Die Metro Barcelona verfügt am Bahnhof über eine gleichnamige U-Bahn-Station, die von den Linien L2, L3 und L4 angefahren wird und daher ein wichtiger Knotenpunkt im Netz ist.
Estación de Paseo de Gracia

La estación de Barcelona-Paseo de Gracia​​ (Barcelona-Passeig de Gràcia oficialmente y en catalán) es un intercambiador multimodal situado en el subsuelo entre la intersección del paseo de Gracia y la Gran Vía de las Cortes Catalanas y la intersección de dicho paseo con la calle de Aragón, en la ciudad de Barcelona. Es punto de enlace de las líneas 2, 3 y 4 del Metro de Barcelona y pasan por ella una línea de Cercanías de Barcelona, la R2, y seis líneas de Media Distancia. En superficie pasan varias líneas de autobuses de la red de TMB. El transbordo entre las líneas 2 y 4 con la línea 3 y Cercanías está formado por un largo pasillo. Historia La historia de la estación de metro se remonta a 1924, momento en que se inauguró la primera línea de metro en Barcelona, la que actualmente es la línea 3. La estación se abrió con el nombre de Aragón al situarse cerca de la intersección del paseo de Gracia con la calle de Aragón. En 1926 se abrió un ramal de la línea que llevaba hacia la actual estación de Jaume I, primer tramo de la línea 4 que partía desde la estación de Aragón. En 1972 se cerró el ramal de la entonces línea III y se reabrió un año después ya como línea separada con nuevos andenes cambiando el nombre de la estación por el de Aragón - Gran Vía. En 1982 se sustituyeron los nombres de las líneas y se cambió el nombre de la estación por el actual de Passeig de Gràcia. Se creó la correspondencia subterránea con la estación de cercanías. Finalmente, en 1995 se abrió la estación de línea 2 quedando el intercambiador como hoy se conoce. Servicios Galería Véase también Metro de Barcelona Cercanías Barcelona Autobús urbano de Barcelona Red Ortogonal de Autobuses de Barcelona Referencias
Gare de Barcelone-Passeig de Gràcia

La gare de Barcelone-Passeig de Gràcia est une gare ferroviaire espagnole des lignes de Barcelone-Sants à Barcelone-França (260) et de Madrid-Chamartín-Clara Campoamor à Barcelone-França (200) située sous le Passeig de Gràcia, sur le territoire de la commune de Barcelone, dans la comarque de Barcelonès, dans la province de Barcelone, en Catalogne. Elle est mise en service en 1902. C'est une gare d'Administrador de infraestructuras ferroviarias (ADIF), desservie par les trains des lignes R2, R11, R13, R14, R15, R16, R17 de Rodalies de Catalunya et Media Distancia de Renfe. Situation ferroviaire Établie à 22 mètres d'altitude, la gare de Barcelone-Passeig de Gràcia est située au point kilométrique (PK) 101,269 de la ligne de Barcelone-Sants à Barcelone-França. Elle est également située au PK 679,900, de la ligne de Madrid-Chamartín-Clara Campoamor à Barcelone-França. Histoire La halte de Passeig de Gràcia a été mise en service en 1902. À cette époque, la ligne était en tranchée, à la surface, et longeait la rue Aragó. Elle disposait d'un édicule dû à l'architecte Salvador Soteras i Taberner (1864-1925), un deuxième édicule est construit au-dessus de la gare au croisement de la rue d'Aragon et de la rue Pau Claris, son inauguration a lieu le 1er janvier 1923. En 1960, la tranchée de la ligne est couverte, ce qui entraîne la démolition de la partie supérieure de l'édicule. En 1990, le hall et les accès ont été rénovés. Enfin, en 2014, la gare est rendue accessible aux personnes à mobilité réduite et les quais et le hall sont modernisés. Fréquentation En 2016, la fréquentation annuelle de la gare était de 6 448 000 voyageurs. Service des voyageurs Accueil Gare souterraine dont l'entrée principale est une bouche située au sommet du Passeig de Gràcia, quatre autres bouches sont pour la gare des accès secondaires communs avec le métro. Desserte Barcelone-Passeig de Gràcia est desservie par trois lignes de trains de banlieue, six lignes régionales et une ligne inter-régionale. Intermodalité Elle est en correspondance directe, par des corridors souterrains avec la station du métro Passeig de Gràcia, desservie par les lignes 2, 3 et 4 du métro de Barcelone. Notes et références Notes Références Voir aussi Articles connexes Liste de gares en Espagne Liste des gares de Barcelone Réseau ferroviaire de Catalogne Liens externes « Les aménagements de la gare de Passeig de Gràcia », sur barcelona-tourist-guide.com. Site de la Renfe La gare de Barcelone-Passeig de Gràcia, sur le site officiel de Adif. Portail du chemin de fer Portail de Barcelone
Station Barcelona Passeig de Gràcia

Station Barcelona Passeig de Gràcia is een ondergronds spoorwegstation in de Spaanse stad Barcelona. Het station wordt bediend door de lokale RENFE-Rodalies Barcelona-lijnen R2, R2-Sud en R2-Nord en meerdere regionale RENFE-Catalunya Exprés-lijnen. Door de R2-Nord staat het station in directe verbinding met de luchthaven. Het station is gelegen in het stadsdeel Eixample onder de Carrer d'Aragó bij de kruising met de Passeig de Gràcia. Het station heeft meerdere bovengrondse entrees rond dit kruispunt en bij de kruising met de Carrer de Pau Claris. Het is ondergronds verbonden met het nabijgelegen metrostation Passeig de Gràcia.
Estación de Barcelona Sants

Barcelona Sants er Barcelonas hovedbanegård. Den trafikeres af RENFEs fjerntogsforbindelser til ind- og udland, herunder AVE, lokaltog (Rodalies Barcelona) samt en metrostation. Fra stationen er der togforbindelse til Barcelona El Prat-lufthavnen. I 2005 betjente banegården i alt 80 mio passagerer. I 2012 åbner en ny stor banegård i Barcelona, Estación de Barcelona-Sagrera, som bl.a. skal danne udgangspunkt for AVE-forbindelser til Frankrig. Barcelona Sants rummer også byens største terminal for fjernbusser.
Barcelona Sants railway station

Barcelona Sants is the main railway station in Barcelona, owned by Adif, the railway infrastructure agency of Spain. It has become the most important transport hub of the city - being the centre of Rodalies de Catalunya including Barcelona suburban railway services and regional services, as well as the main inter-city station for national and international destinations. The station is named after Sants, the neighbourhood of Barcelona in which it is located. New parts of the station have recently been remodeled to accommodate the Spanish high-speed train AVE in the city, which started serving the city on 20 February 2008. There is also an adjacent international bus station bearing the same name, and a link to the Sants Estació metro station that serves the railway station. History and architectural design The modern Sants station was built in the 1970s as part of construction of the second east–west regional line running under the centre of Barcelona. The first east–west railway to Estació de França terminus, more to the north, was covered up and is now also in use as a railtunnel for the regional and long-distance trains. Over the last 30 years, Estació de Sants has since eclipsed the earlier França terminus, from the 1920s, as Barcelona's main railway station. The station was built in a modern airport style, with all of its many platforms sited underground. A hotel, Hotel Barceló Sants, occupies most of the upper floors of the station's main building. Location The station is in the Sants-Montjuïc district of Barcelona, a little way to the west of the city centre, and is easily accessible via metro (see section below) or bus from anywhere in the city. Sited at the end of Avinguda Roma between two squares, Plaça dels Països Catalans and Plaça Joan Peiró, it has two entrances, one in each. Services Long distance Madrid is two and a half hours away on the AVE Madrid–Barcelona high-speed rail line, after the link between Camp de Tarragona and Barcelona opened in 2008. Extension of the high-speed network east into France connecting with the TGV network was completed in January 2013 upon completion of the Perpignan–Barcelona high-speed rail line and a direct TGV service started in December 2013. The high speed service uses platforms 1 to 6, which have now been converted to standard gauge for use by the AVE services, unlike the remaining 8 for other RENFE services using broader Iberian gauge tracks. A second major railway station in Barcelona, Estació de la Sagrera, currently under construction, is expected to join it in order to provide a wider access to high-speed and long-distance trains to the north of the city. Regional and commuter rail Barcelona Metro References External links Barcelona Sants listing at Adif website Barcelona Sants listing at Rodalies de Catalunya website Information and photos of the station at Trenscat.com (in Catalan)
Stazione di Barcellona Sants

La stazione di Barcellona Sants è una stazione ferroviaria della città di Barcellona in Spagna. Per volume di traffico è la prima per quanto riguarda le tratte internazionali, mentre risulta seconda nelle tratte nazionali dopo quella di Madrid Puerta de Atocha, mantenendo questi primati fino all'entrata in funzione della nuova stazione di Barcellona-Sagrera. Da Sants fanno capolinea o transitano gran parte dei treni regionali della Catalogna, partono o arrivano convogli ferroviari da e per molte città spagnole, nonché il tracciato della linea ad alta velocità Madrid-Saragozza-Barcellona-Frontiera Francese. L'afflusso annuale è di circa 80 milioni di persone. Storia La moderna stazione di Sants fu costruita negli anni settanta come parte della costruzione della prima linea regionale che da est ad ovest attraversa la città sottoterra. Negli ultimi 30 anni, la stazione ha eclissato la più antica stazione di França, degli anni venti, come principale stazione di Barcellona. Caratteristiche La stazione è stata costruita nello stile di un moderno aeroporto, con tutti i suoi molti binari situati sottoterra. La stazione è chiusa ogni notte per quattro ore. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su stazione di Barcellona Sants Collegamenti esterni La stazione su Trenscat, su trenscat.com.
Barcelona Sants

Barcelona Sants (kat. Estació de Sants, hiszp. Estación de Sants) – największy dworzec kolejowy w Barcelonie, w Katalonii, w Hiszpanii. Od 20 lutego 2008 r. do dworca docierają szybkie pociągi AVE. W pobliżu dworca Sants znajduje się stacja metra, na której zatrzymują się linie L3 i L5 barcelońskiego metra. Zobacz też Estació de França
Estação Barcelona-Sants

A estação Barcelona-Sants conhecida também como Estación de Sants, é uma estação ferroviária de integração entre os trens da Rodalies de Catalunya, Renfe e as linhas Linha 3 e Linha 5 do Metro de Barcelona, Localização Está localizada no distrito de Sants - Montjuïc, na cidade de Barcelona. Características Sants Estació é uma das três estações onde as linhas L3 e L5 se conectam, as outras sendo as estações de metrô Diagonal e Vall d'Hebron. Como as duas estações, as plataformas das duas linhas da Sants Estació são conectadas por uma passagem subterrânea. No entanto, ao contrário das outras duas, também há uma conexão de via única entre as duas linhas na Sants Estació. Linha 3 O trecho da linha L3 da estação está situado sob a rua Numància, entre Melcior Palau e Avinguda Josep Tarradellas. Tem um corredor de cada lado da estação. Para acessar a estação ferroviária é necessário passar pelo corredor da linha 5. A estação está equipada com vários elevadores e tem duas plataformas laterais com 95 metros de comprimento. Linha 5 O trecho da linha L5 da estação foi inaugurado em 1969 com a abertura da linha entre Collblanc e Diagonal. A estação de metrô está situada na parte norte da estação ferroviária, entre as ruas Guitard e Enric Bargés. A estação tem um salão exclusivo no lado oeste, que tem dois acessos diretos à estação ferroviária. Possui duas plataformas laterais com 94 metros de comprimento. Do outro lado da estação, há o corredor para conexão com a linha 3. Referências Bibliografia Robert Schwandl: METROS IN SPAIN. The Underground Railways of Madrid, Barcelona, Valencia and Bilbao.Capital Transport Publishing, London, July 2001- ISBN 1854142429 Salmerón i Bosch, Carles: EL METRO DE BARCELONA: Història del ferrocarril metropolità de Barcelona.- Els Trens de Catalunya, Barcelona, 1992. Salmerón i Bosch, Carles: EL METRO DE BARCELONA - II: Història i tècnica.- Els Trens de Catalunya, Barcelona, 1992. Transports Metropolitans de Barcelona (ed.): ELS NOMS DE LES ESTACIONS DEL METRO. - TMB, Barcelona, 1988. Direcció General de Transports (Generalitat de Catalunya): METRO DE BARCELONA: Manual de Senyalització. - Generalitat de Catalunya, Barcelona, 1984. Cabana, F.: ESTACIONS. - Lunwerg Editores, 1998. ISBN 84-7782-522-X Ligações externas «Página oficial» L3 «Página oficial» L5 «Transports Metropolitans de Barcelona.» (em inglês) «Barcelona Sants.» (em inglês) «Barcelona Sants, Rodalies de Catalunya.» (em inglês) «Information and photos of the station, Trenscat.com .» (em catalão)
Барселона-Сантс

Барселона-Сантс (кат. Estació de Barcelona-Sants) — основная железнодорожная станция Барселоны, с пересадками на станции «Вокзал Сантс» (кат. Sants-Estació) линий 3 и 5 Барселонского метро. Через станцию, соединяющую остальную Испанию с соседней Францией, идёт большинство поездов Каталонии. Расположена в подрайоне Сантс района Сантс-Монтжуик. История Современный вокзал Сантс был возведён в 1970-х годах в ходе строительства первой региональной железнодорожной линии восток-запад, проходящей через центр Барселоны. За последние 30 лет вокзал Сантс превзошёл по своему значению Французский вокзал, считавшийся с 1920-х годов основным железнодорожным вокзалом Барселоны. Станция была построена в современном стиле аэропорта и располагается со всеми её многочисленными платформами под землей. Большую же часть надземных этажей занимает четырёхзвездочная гостиница «Барсело Сантс» (кат. Barceló Sants). Расположение Расположена в районе Сантс между площадями Пайсос-Каталанс и Хауна-Пейро. Рядом расположен парк индустриального искусства Испании. Техническое оснащение При запуске высокоскоростного движения в 2003—2008 годах вокзал подвергся реконструкции. Из 14 путей — 6 европейской колеи 1435 мм (с 1 по 6) и 8 иберийской 1668 мм. С 20 февраля 2008 все пути запущены в эксплуатацию. Поезда Пассажирские перевозки в Испании разделены на три категории — местные (кат. Rodalies, исп. Cercanías), региональные (кат. Mitjana Distància, исп. Media Distancia) и дальние (кат. Llarga, исп. Largo). Все перевозки осуществляет государственная компания-оператор Ренфе Операдора. Дальние Транспорт На вокзале пересекается множество маршрутов традиционных видов транспорта, кроме них есть станция проката велосипедов Bicing и остановка туристических автобусов Bus Turistic. Метро На станцию можно легко попасть со станций «Сантс-Эстасьо» (кат. Sants-Estació) линий 3 и 5 Барселонского метро. Автобус Конечная остановка «Вокзал Сантс» у автобусов 32, 44, 78, 109; проходящими являются маршруты 27, 30, 43. С северной стороны вокзала имеется автобусная станция, откуда ходят междугородние автобусы. Примечания
Барселона-Сантс

Барселона-Сантс — провідна залізнична станція Барселони, що належить Adif, агентству залізничної інфраструктури Іспанії. Станція є хабом, як для Rodalies de Catalunya, оператора залізничних приміських та регіональних перевезень Барселони, так і для національних та міжнародних напрямків. Також, це кінцева точка швидкісної залізниці Мадрид — Барселона та швидкісної залізниці Перпіньян — Барселона Станція розташована у районі Сантс-Монжуїк на площі Плаца-де-Сантс. Станція названа на честь Сантс, підрайону Барселони, в якому вона розташована. Поруч розташовано міжнародний автовокзал з такою ж назвою та є пересадка на метростанцією Сантс-Естасіо, що обслуговує залізничний вокзал. Історія та опис Сучасну станцію Сантс було відкрито в 1979 році під час будівництва другої регіональної лінії схід-захід, що проходить під центром Барселони. Барселона-Сантс замінила станцію Барселона-Франція як головний вокзал міста. В 2008 році до станції прибули перші швидкісні потяги AVE з Мадрида. З 2013 року відкрито тунель Прованс яким прямують потяги до французького кордону. В 2023 має бути відкрито станцію Барселона-Сагрера — контрапункт у східній частині міста. Швидкісні потяги до/з Мадрида та Франції будуть зупинятися на обох станціях. Станція була побудована в сучасному аеропортовому стилі, всі її численні платформи розташовані під землею. Власне вокзальні приміщення знаходяться на нульовому поверсі. Більшість верхніх поверхів головної будівлі вокзалу займає готель Hotel Barceló Sants. Трафік Станція має 14 колій, що обслуговуються наступним чином: Колії 1 — 6: AVE, Avant, Alvia, TGV inOui, Ouigo Euromed ; Колії 7, 8, 9 і 10: Rodalies Barcelona: R1, R3, R4; Rodalies de Catalunya: R12; Колії 11, 12, 13 і 14: Rodalies Barcelona: R2, R2 Північ, R2 Південь; Rodalies de Catalunya: R11, R13, R14, R15, R16; Media Distancia Renfe: MD34; Intercity Пересадки Зі станції можлива пересадка на метростанцією Сантс-Естасіо ліній L3 і L5 мережі Барселонського метрополітену. Міжнародний автовокзал Сантс розташований неподалік від залізничного вокзалу. Примітки Посилання Barcelona Sants [Архівовано 11 квітня 2018 у Wayback Machine.] listing at Adif website Barcelona Sants [Архівовано 13 травня 2014 у Wayback Machine.] listing at Rodalies de Catalunya website Information and photos of the station [Архівовано 20 квітня 2018 у Wayback Machine.] at Trenscat.com (кат.) Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Барселона-Сантс
Santa Margarida del priorat de Sant Genís de Rocafort

L'església de Santa Margarida del Priorat de Sant Genís de Rocafort o Santa Margarida de Martorell és una església romànica de Martorell (Baix Llobregat) edificada sobre les restes d'una de paleocristiana, que mancada de fonts documentals també es coneix com a Santa Margarida de Martorell. Es troba a la plana del riu Anoia, al costat del cementiri. Descripció L'església des va construir aprofitant unes parets de l'església visigòtica, tot i que perllongant-la per tots dos extrems. D'una sola nau i de planta rectangular sense absis diferenciat, les parets són reforçades interiorment per pilars adossats, el que possibilita diverses capelles laterals poc aprofundides. La porta és a ponent, formada per dos arcs en degradació i amb dues impostes per banda. L'aparell és de carreus ben escairats i disposats en filades regulars. Les finestres són de doble esqueixada. A la finestra de llevant s'aprofita interiorment una rosca monolítica amb ornamentació, d'època visigòtica. La part superior de la paret de llevant sembla refeta. L'església pren com a model la del priorat de Sant Genís, tot i que més senzilla i una mica desfigurada per l'adaptació a les restes visigòtiques sobre les que es recolza. Història Les primeres notícies del priorat de Sant Genís de Rocafort són del 1042, quan Bonfill Guillem i la seva muller Sicardis, senyors de Castellví de Rosanes, donen a Sant Genís unes cases i terres. En algun moment posterior els monjos van fundar l'església de Santa Margarida com a parròquia dependent del priorat i s'esmenta per primer cop el 1143. És documentada novament el 1300 quan Antic Domènec, de Martorell, en el seu testament, deixà dos sous a l'església i en visites pastorals del segle xiv. El 1313 el rector, que també era beneficiat del monestir, havia de residir a dalt del monestir amb els monjos, però se sap que el 1448 hi havia una casa rectoral, pel que el rector devia viure al costat de l'església. Va ser afectada pel terratrèmol de 1448 i no es devia reconstruir fins al 1534 quan va ser secularitzada. Referències