NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Els Alamús

Els Alamús és un poble i municipi de la comarca del Segrià, Catalunya. Etimologia En la documentació antiga apareixia amb la forma Alamurs (segle xii), que prové d'un antropònim d'origen germànic. Geografia Llista de topònims dels Alamús (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc). Història El poble de Vensilló, vinculat a l'Ordre del Temple, va esdevenir municipi independent a primers del Segle XIX, amb la desaparició de l'antic règim senyorial, però va ser incorporat al municipi d'els Alamús entre 1832 i 1842. El terme d'aquest poble és un enclavament ubicat al sud-est del terme municipal, entre Bell-lloc d'Urgell i Torregrossa Demografia Referències Enllaços externs Pàgina web de l'Ajuntament Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
Els Alamús

Els Alamús ist eine katalanische Gemeinde (Municipio) mit 835 Einwohnern (Stand: 2025) in der Provinz Lleida im Nordosten Spaniens. Sie ist Teil der Comarca Segrià. Die Gemeinde besteht neben dem Hauptort Els Alamús aus den Ortschaften La Barceloneta und Vencilló. Geographie Els Alamús liegt etwa acht Kilometer östlich vom Stadtzentrum von Lleida in einer Höhe von ca. 210 m. Einwohnerentwicklung Sehenswürdigkeiten Martinskirche Weblinks Offizielle Website (katalanisch) Information der Generalitat de Catalunya zu Els Alamús Einzelnachweise
Els Alamús

Els Alamús,​​ también conocido como Alamús,​ es un municipio de la comarca del Segriá, en la provincia de Lérida, comunidad autónoma de Cataluña, España. Geografía Integrado en la comarca del Segriá, en el límite con la Plana de Urgel, se sitúa a 12 km de la capital provincial. El término municipal está atravesado por la Autovía del Nordeste A-2 en el pK 475, así como por la autovía LL-11, que permite el acceso a la zona oriental de Lérida desde la Autovía del Nordeste. El relieve del municipio es predominantemente llano, atravesado por el canal auxiliar d'Urgell y algunas acequias para el regadío. La altitud oscila entre los 240 m al sur y los 185 m al norte. El pueblo se alza a 212 metros sobre el nivel del mar. Demografía Els Alamús cuenta con una población de 835 habitantes (INE 2025). Economía Agricultura de regadío y ganadería Referencias Bibliografía Varios (1989). «Guía de Cataluña. Todos los pueblos y todas las comarcas». Barcelona, Caixa de Cataluña. ISBN 84-87135-01-3. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Els Alamús. Sitio web del Ayuntamiento de Alamús Información de la Generalidad de Cataluña (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última). Información del Instituto de Estadística de Cataluña
Els Alamús

Els Alamús est une commune de la province de Lérida, en Catalogne, en Espagne, de la comarque de Segrià. Géographie Histoire Démographie Économie Lieux et monuments Personnalités Jumelage Notes et références Annexes Articles connexes Liste des comarques de Catalogne Piémont pyrénéen Liens externes Site officiel Portail de la Catalogne
Элс-Аламус

Элс-Аламус (кат. Els Alamús, баск. Els Alamus) — муниципалитет в Испании, входит в провинцию Льейда в составе автономного сообщества Каталония. Муниципалитет находится в составе района (комарки) Сегрия. Занимает площадь 20,21 км². Население — 739 человек (на 2010 год). Население Примечания Ссылки Pàgina oficial de l'Ajuntament Informació de la Generalitat de Catalunya Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
Els Alamús

Els Alamús är en kommun i Spanien. Den ligger i provinsen Província de Lleida och regionen Katalonien, i den östra delen av landet, 400 km öster om huvudstaden Madrid. Antalet invånare är 751. Arean är 20,5 kvadratkilometer. Els Alamús gränsar till Lleida, Bell-lloc d'Urgell och Torregrossa. Terrängen i Els Alamús är platt. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Els Alamús.
Pinós

Pinós ist eine spanische Gemeinde (municipio) der Provinz Lleida im Innern der autonomen Region Katalonien. Pinós hat 274 Einwohner (Stand: 2025). Die Gemeinde besteht neben Pinós aus den Ortschaften Ardèvol, Matamargó, Sant Just d'Ardèvol und Vallmanya. Lage Pinós liegt etwa 70 Kilometer ostnordöstlich von Lleida und etwa 70 Kilometer nordwestlich von Barcelona in den Pyrenäen in einer Höhe von ca. 825 m. Die Gemeinde ist das geografische Zentrum Kataloniens. Bevölkerungsentwicklung Sehenswertes Marienkirche von Andèvol Justuskirche von Sant Just d’Andèvol Peterskirche von Vallmanya Marienkapelle Vinzenzkapelle Weblinks Einzelnachweise
Pinós

Pinós (Catalan pronunciation: [piˈnos]) is a village and municipality in the province of Lleida and autonomous community of Catalonia, Spain. The municipality includes a small exclave to the north-east. The village is regarded as the geographical centre of Catalonia, and there is a plaque set in the ground at its claimed location. It has a population of 274 (register office, 2025) . References External links Media related to Pinós at Wikimedia Commons Official website (in Catalan) Government data pages (in Catalan)
Pinós

Pinós es un municipio español perteneciente a la provincia de Lérida, situado en el sureste de la comarca catalana del Solsonés y lindando con l'Anoia y el Bages. A mediados del siglo XIX se denominaba Pinós y Mata de Porros; en esa época incorporó los antiguos municipios de Matamargo, Sangra y Vallmanya.​ En este municipio, también se encuentra el centro de Cataluña. Además, hay un despoblado, Malagarriga, que es un enclave en la provincia de Barcelona. Demografía Pinós cuenta con una población de 274 habitantes (INE 2025). Referencias Bibliografía Varios (1989). Guía de Catalunya. Todos los pueblos y todas las comarcas. Barcelona, Caixa de Catalunya. ISBN 84-87135-01-3. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Pinós. Ayuntamiento de Pinós Información de la Generalidad de Cataluña (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última). Información del Instituto de Estadística de Cataluña
Pinós

Pinós est une commune de la comarque du Solsonès dans la province de Lérida en Catalogne (Espagne). Géographie Commune située dans les Pyrénées, elle présente la double particularité de revendiquer le centre géographique de la Catalogne, et de détenir une exclave au nord-est, au niveau du pont de Malagarriga (ca), entre Cardona et Navàs. Notes et références Voir aussi Article connexe Comarque : Solsonès Liens externes Portail de la Catalogne Portail des Pyrénées
Pinós

Pinós település Spanyolországban, Lleida tartományban. Pinós Riner, Cardona, Sant Mateu de Bages, La Molsosa, Calonge de Segarra, Torà, Llobera és Navàs községekkel határos. Lakosainak száma 274 fő (2025). Népesség A település népessége az utóbbi években az alábbiak szerint változott: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Pinós

Pinós è un comune spagnolo di 308 abitanti situato nella provincia di Lleida, nella comunità autonoma della Catalogna. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Pinós Collegamenti esterni Sito ufficiale, su pinos.ddl.net. (CA) Pinós, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana.
Пинос (Льейда)

Пинос (исп. Pinós, баск. Pinos) — муниципалитет в Испании, входит в провинцию Льейда в составе автономного сообщества Каталония. Муниципалитет находится в составе района (комарки) Сольсонес. Занимает площадь 104,3 км². Население — 315 человек (на 2010 год). Население Примечания Ссылки Página web del Ayuntamiento Архивная копия от 4 февраля 2008 на Wayback Machine Información de la Generalitat de Catalunya Información del Institut d'Estadística de Catalunya
Pinós

Pinós (katalanskt uttal: [piˈnos]) är en kommun i Spanien. Den ligger i provinsen Província de Lleida och regionen Katalonien, i den östra delen av landet, 500 km öster om huvudstaden Madrid. Antalet invånare är 302. Arean är 104 kvadratkilometer. Pinós gränsar till Riner, Cardona, Sant Mateu de Bages, La Molsosa, Calonge de Segarra, Torà de Riubregós, Llobera och Navàs. Terrängen i Pinós är kuperad österut, men västerut är den platt. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Pinós.
Ribera d'Ondara

La Ribera d'Ondara és un municipi de la comarca de la Segarra. Està situat al sud-est de Cervera. És un municipi de gran extensió, format per la unió dels termes de Sant Pere dels Arquells i de Sant Antolí i Vilanova el 1972. La capital del municipi és a Sant Antolí i Vilanova. L'economia municipal compta amb els següents recursos: agricultura de secà (cereals, ametllers, oliveres), ramaderia porcina i d'aviram. L'alcalde és Francesc Sabanés del PSC que va recuperar l'alcaldia el 27 de desembre de 2024 gràcies a una moció de censura contra l'alcaldessa de llavors, Elisabet Jové, amb el suport d'un regidor no adscrit que havia anat a la llista d'Aliança Catalana i que havia substituït Albert Puig que havia dimitit. Elisabet Jové havia ocupat l'alcaldia des del 13 de març de 2024, gràcies a una altra moció de censura contra Francesc Sabanés, que va prosperar amb el suport d'Albert Puig, l'únic regidor d'Aliança Catalana, i de les 3 regidores que es va presentar per Acord Municipal però que van renunciar per passar a ser "no adscrites". Geografia Llista de topònims de Ribera d'Ondara (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc). Demografia Vegeu també Aigües Rubinat-Llorach Alzinera de Can Gaspar Roure de Llindars Referències Enllaços externs Ajuntament de Ribera d'Ondara Dades generals de l'ajuntament Arxivat 2004-04-15 a Wayback Machine.
Ribera d’Ondara

Ribera d’Ondara (spanisch Ribera del Dondara) ist eine spanische Gemeinde (municipio) mit 437 Einwohnern (Stand: 2025) im Nordosten Kataloniens. Die Gemeinde besteht aus den Ortschaften Briançó, Gramuntell, Els Hostalets, Llindars, Montfar, Montlleó, Montpalau, Pomar, Rubinat, Sant Antolí i Vilanova, Sant Pere dels Arquells und La Sisquella sowie der Wüstung El Mas Claret. Der Verwaltungssitz befindet sich in Sant Antolí i Vilanova. Die Kommunen Sant Pere dels Arquells und Sant Antolí y Vilanova wurden 1972 zur heutigen Gemeinde zusammengeschlossen. Geographie Ribera d’Ondara liegt etwa 67 Kilometer östlich von Lleida und etwa 75 Kilometer nordwestlich von Barcelona in einer Höhe von ca. 580 m am Río Ondara. Durch die Gemeinde führt die Autovía A-2. Einwohnerentwicklung Sehenswürdigkeiten Briançó Reste der Burganlage Salvatorkapelle Gramuntell Burgruine von Gramuntell Marienkirche Els Hostalets Georgskapelle Llindars Burgreste Rochuskirche Montfar Marienkirche Montlleó Burgreste Marienkirche Montpaó Burgreste Jakobskirche Pomar Pauluskirche Rubinat Burgreste Marienkirche Sant Antolí Burganlage Marienkirche Sant Pere dels Arquells Peterskirche Sisquella Marienkapelle Timor Burganlage Ruine der Jakobskirche Weblinks Einzelnachweise
Ribera d'Ondara

Ribera d'Ondara (Catalan pronunciation: [riˈβeɾa ðonˈdaɾa]) is a municipality in the province of Lleida and autonomous community of Catalonia, Spain. The municipality is split into three parts, the biggest central part containing the main town, Sant Antolí i Vilanova. It has a population of 437 (register office, 2025) . References External links Government data pages (in Catalan)
Ribera d’Ondara

Ribera d’Ondara település Spanyolországban, Lleida tartományban. Ribera d’Ondara Cervera, Montoliu de Segarra, Montornès de Segarra, Granyena de Segarra, Estaràs, Sant Guim de Freixenet, Montmaneu és Talavera községekkel határos. Lakosainak száma 437 fő (2025). Népesség A település népessége az utóbbi években az alábbiak szerint változott: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Ribera d'Ondara

Ribera d'Ondara è un comune spagnolo situato nella comunità autonoma della Catalogna. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Ribera d'Ondara Collegamenti esterni Sito ufficiale, su ajriberaondara.net. (CA) Ribera d'Ondara, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana.
Ribera d'Ondara

Ribera d'Ondara (em catalão e oficialmente) ou Ribera del Dondara (em castelhano) é um município da Espanha na comarca de Segarra, província de Lérida, comunidade autónoma da Catalunha. Tem 54,5 km² de área e em 2021 tinha 431 habitantes (densidade: 7,9 hab./km²). Demografia Referências
Рибера-д’Ондара

Рибера-д’Ондара (исп. Ribera d'Ondara) — муниципалитет в Испании, входит в провинцию Льейда в составе автономного сообщества Каталония. Муниципалитет находится в составе района (комарки) Сегарра. Занимает площадь 54,5 км². Население — 476 человек (на 2006 год). Население Примечания Ссылки Página web del Ayuntamiento Información de la Generalitat de Catalunya Información del Institut d’Estadística de Catalunya Página web de turismo de la Segarra
Sant Andreu de Linya

Sant Andreu de Linya és l'església parroquial de Linya que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català de Navès (Solsonès). Descripció Sant Andreu de Linya és una església neoclàssica rural amb la rectoria adossada. És d'una sola nau, planta rectangular i amb coberta a doble vessant. Té un esvelt campanar de tres cossos, acabant amb una balustrada de pedra d'on surten quatre semiarcs ogivals. Porta al nord-est senzilla amb llinda de pedra i al damunt, un petit rosetó. Escala amb esgraons per entrar-hi. Parament de pedres irregulars amb morter, excepte a les cantonades que són de pedra picada i escairats. A l'interior hi ha un Retaule renaixentista (segle xvi) amb escenes de la Vida de Crist, coronat per un Sant Andreu. L'estela funerària es troba clavada davant de l'església. És feta de pedra, té una decoració a base d'una creu, en forma d'ametlla i ficada dins d'un cercle, amb peu de forma triangular. Sarcòfags: 1-. De forma rectangular, de 50 cm d'amplada, 95 de llargada i 50 d'alçada. La decoració de la cara frontal està formada per una franja amb quatre flors, iguals dues a dues, totes de sis pètals i amb la silueta en relleu. Per sota corre un fris de capelles amb arcs escarsers i de mig punt. En una de les cares laterals hi ha una creu recreuada i a l'altra una de patent, les dues en relleu. No hi ha la tapa. 2-. Només resta la cara frontal. Fa 88 cm de llargada, 42 d'alçada i 25 cm. La decoració està formada per dos quadrats amb vora en relleu i un dibuix, també en relleu. En un dels quadrats hi ha un castell emmerletat de carreus en filades, dues torres i porta d'arc de mig punt dovellat al centre. A l'altra hi ha un dibuix esquemàtic dels tres cards dels Cardona. Notícies històriques Església dedicada a Sant Andreu. És la parroquial de Linya. Tradicionalment tenia només quatre cases (masos). A la fi del segle xix, es van annexionar masies que havien estat de Navès i de Besora. El lloc havia estat possessió dels Cardona. Tant l'estela funerària com els sarcòfags, és possible que fossin de l'antiga església, la qual va ser substituïda al segle xviii per l'actual església parroquial, d'estil Neoclàssic. Referències Vegeu també Llista de monuments de Navès
Sant Andreu de Pujol Melós

Sant Andreu de Pujol Melós és una església que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català de Navès (Solsonès). Descripció Sant Andreu de Pujol Melós és una església romànica construïda damunt de la preromànica. És d'una sola nau, coberta amb volta apuntada i absis quadrat que recobreix el de l'església primitiva. Arc presbiteral apuntat. La construcció és a partir d'un parament de pedres escairades a cops de maceta en fileres. L'absis és sobre dos podis i hi ha un altre podi al frontis, que està format per tres fileres de pedres fent escala. Un tercer podi, és a l'angle de la nau i l'absis. La porta està al costat sud, amb arc de mig punt i adovellada. Hi ha una finestra a la paret que tanca l'absis, prolongació de la primitiva, amb arc de mig punt monolític. Finestra a la nau, al costat sud, de doble esqueixada i arc de mig punt adovellat i una finestra al frontis, similar a l'anterior. L'orientació de la nau és al nord-est. Les mides són 6,20x11,70 metres. Notícies històriques Ni la primitiva església ni l'actual, no estan esmentades en l'Acta de Consagració de l'any 839. L'església està dedicada a Sant Andreu. Referències Vegeu també Llista de monuments de Navès
Antic cementiri de Lloberola

L'Antic cementiri de Lloberola és una obra al poble de Lloberola, del municipi de Biosca (Solsonès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció L'antic cementiri conserva diversos nínxols encastats al mur i dos interessants sarcòfags esculpits amb decoracions geomètriques i nobiliàries força malmeses, que eren propietat de la família Sacicera de Cervera del segle xiv. Els dos sarcòfags estan encabits dins del mur, dins arcs de mig punt. El primer, a l'esquerra, és de pedra de marès i es recolza sobre sis peus, a manera de petites columnetes de base cilíndrica. El vas té esculpits en alt relleu a la cara frontal dos escuts i al mig una creu de planta grega, així com una inscripció molt erosionada. La tapa és de secció triangular amb una sanefa de fulles i nusos que la decoren i cinc escuts com els del vas de la cara frontal. El segon és realitzat en pedra de sauló, molt erosionat a causa dels fenòmens atmosfèrics. El vas té una sanefa que l'emmarca a la cara frontal, dos escuts per banda semblants als de l'altre sarcòfag i una flor central. La tapa és de secció triangular amb bisell i ja no se li veu la decoració. El nínxol de més a la dreta, té arc conopial. Al cementiri hi ha altres tombes més modernes. A la porta del cementiri hi ha una llinda de marès on es pot llegir la següent llegenda: MORS MORTIS / MORTI MORTEM / MORTE DEDIT Referències
Edifici a l'avinguda Salvador Dalí, 116 (Figueres)

L'edifici situat a l'Avinguda Salvador Dalí, 116 és una construcció del municipi de Figueres (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es tracta d'un edifici situat a davant de la carretera N-II de planta baixa i un pis, amb coberta terrassada. Aquest edifici té un encoixinat de pedra Les obertures de la planta baixa, són en realitat dues plantes interiorment, però exteriorment veiem unes obertures en arc de mig punt amb una motllura al seu voltant. Aquesta motllura es repeteix a les obertures de la planta superior, algues de les quals tenen balcons de ferro forjat, i també a les cantonades, a on la motllura imita una cantonada de carreus. Destaca d'aquest edifici la marquesina situada al centre de la façana, feta de fusta. Tots els balcons estan suportats per mènsules. Referències
Barraca de la Tancada (Amposta)

La Barraca de la Tancada és una construcció popular del municipi d'Amposta inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici aïllat, al costat del canal a la zona de la Tancada. Té una planta rectangular (4,70 x 3,20m.), amb una alçada de 2,5m. Les parets estan fetes amb canya, sorra, sac al damunt i emblanquinades després. La porta està a un flanc, gairebé centrada, i una petita finestra al costat de la dreta. El sostre té una carena reforçada feta de canya i barro. Una tela sobreposada al sud la protegeix. La xemeneia, amb una alçada de 3 metres, està feta d'obra. Història Es tracta d'un edifici preparat com a habitatge, bastit cap als anys 70. De tipologia constructiva tradicional està amb relació amb un costum més estès al País Valencià. El tipus arquitectònic de la barraca es diu que prové del món ibèric, si bé fins al segle xv no apareix documentació gràfica al respecte (retrat de Santa Rosa atribuït al Mestre de Cabanes). Aquestes edificacions s'emmarquen dins la mena d'habitatge dispers rural del mediterrani que té unes característiques ben definides: planta baixa, dissociació de l'espai domèstic (interior: lloc de refugi/exterior: treball), no cohabitació amb les bèsties de treball. La seva evolució ve donada per la solució constructiva de murs i cobertes, i per l'estructuració interna. Referències
Cal Batlló (Vallcebre)

Cal Batlló és una masia del municipi de Vallcebre. Està situada a una alçada de 1.180,6 msnm. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Masia de planta rectangular de planta baixa i dos pisos, amb coberta a dues vessants i el carener paral·lel a la façana de llevant. La porta, d'arc de mig punt rebaixat, és al centre de la masia. Amb balcons i eixida d'arc rebaixat a la primera planta i al pis superior. La construcció és del segle xvii i al segle xviii es va construir un cos rectangular adossat al mur de migdia, cobert a dues vessants i amb el carener paral·lel a la façana de llevant; aquest cos es destinà a pallissa i graner. Notícies històriques La masia fou construïda el segle xvii i formava part del terme parroquial de Santa Maria de Vallcebre; situada dins els límits jurisdiccionals del Monestir de Sant Llorenç prop Bagà i dels Barons de Pinós. Vegeu també Vallcebre Llista de monuments de Vallcebre Referències
Can Boada (Llagostera)

Can Boada de Llagostera és un edifici de planta inicialment quadrangular i amb portants de murs de pedra morterada que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. S'estructura en tres crugies i es troba cobert a dos vessants amb teula. De la façana principal cal destacar la porta dovellada i les tres finestres de la planta principal d'estil renaixentista amb guardapols i arrencaments esculpits en pedra de granit. A les golfes s'obre una finestra geminada amb arcs semicirculars. Destaquen la pallissa annexa de parets i arcades semicirculars de pedra. Davant la Masia es formà un pati amb construccions baixes i tancat per un alt mur i un portal de barri pel seu accés. Història El mas fou construït bàsicament durant el s. XVI. Posteriors ampliacions han definit el conjunt i han configurat un pati al davant, tancat per alts murs. Hi ha una masoveria annexa que és ocupada actualment pel guàrdia de la finca. La família Boada tenia altres edificis notables a Llagostera. Cal destacar la bona restauració feta en el conjunt i l'acurat tractament de l'entorn. Vegeu també Llista de monuments de Llagostera Referències
Ca l'Aimeric (Caldes de Malavella)

Ca l'Aimeric és una masia situada als afores del nucli urbà de Caldes de Malavella (Selva). Concretament, es troba al km 702, al costat dret de la N-II en direcció a Girona, des de Caldes de Malavella. És una obra inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Presenta una estructura de dues plantes i teulada a doble vessant, inclinada cap a les dues façanes laterals de l'edifici, amb ràfec de doble filera i cornisa catalana. La porta d'entrada, al centre de l'edifici, és de mig punt amb grans dovelles i està flanquejada per dues finestres que protegeixen l'accés a l'interior de la casa per intrusos amb unes reixes de treball de forja. Just al costat esquerre de la porta d'entrada, hi ha un banc corregut d'obra. Al pis superior, tres finestres, la central de les quals es troba just sobre la porta d'entrada. Aquestes són quadrangulars amb llinda monolítica. Dos detalls destaquen de la façana: un rellotge de sol i una escena religiosa treballada en rajola vidriada. Al voltant de l'edifici, construccions agrícoles i ramaderes. Referències