NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Casa de les Punxes

La Casa de les Punxes ou Casa Terradas (en français : maison des pointes et maison Terradas) est un bâtiment conçu par l'architecte moderniste catalan Josep Puig i Cadafalch. Il est construit à l'intersection des rues du Roussillon, Bruc et de l'avenue Diagonal de Eixample à Barcelone. Il est classé monument historique le 9 janvier 1976. Présentation La maison fut construite en 1905 sur commande des sœurs Terrades qui voulaient fusionner trois immeubles de leur propriété. Puig i Cadafalch projeta un bâtiment d'aspect médiéval, avec des éléments qui rappellent le gothique européen. Une des caractéristiques de ce bâtiment sont ses six tours, couronnées par des pointes singulières et coniques qui valent au bâtiment son surnom de « casa de les punxes » (maison des pointes). La façade fut construite en brique où l'on peut voir des éléments décoratifs ; l'un d'eux qui représente Saint Georges, est suivi de la légende « Sant Patró de Catalunya, torneu-nos la lliberta » (Saint patron de Catalogne, rend-nous la liberté). La décoration de pierre, ornée de dessins floraux sur les tribunes et balcons, est pleinement moderniste. La toiture est à double versant. En 1975 le bâtiment fut déclaré Monument Historique National. En 1980 il fut complètement restauré. Le bâtiment se visite depuis l'été 2016. Protection Le bâtiment fait l’objet d’un classement en Espagne au titre de bien d'intérêt culturel depuis le 9 janvier 1976. Notes et références Voir aussi Bibliographie (ca) Albert García Espuche, El quadrat d'or, centre de la Barcelona modernista, Fundation Caixa de Cataluny, 1990 (ISBN 84-404-6934-9) Lien externe Description et images Portail de l’Art nouveau Biens d’intérêt culturel en Espagne Portail de Barcelone
Casa de les Punxes

La Casa de les Punxes, o Casa Terrades, è un edificio progettato dall'architetto modernista Josep Puig i Cadafalch, che si trova sull'Avinguda Diagonal di Barcellona. La casa fu costruita nel 1905 su incarico delle sorelle Terrades, che desideravano unire tre immobili di proprietà. Puig i Cadafalch progettò un edificio d'aspetto medievale, con elementi che rimandano al gotico europeo. Una delle caratteristiche dell'edificio sono le sei torri, sormontate da guglie di forma conica, da cui il nome catalano di Casa de les Punxes (Casa delle punte). Nel 1975 fu dichiarata Monumento Storico Nazionale e nel 1980 si realizzò un completo restauro dell'edificio. L'edificio è di proprietà privata e dal 2016 è visitabile. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Casa de les Punxes Collegamenti esterni Sito ufficiale, su casalespunxes.com. (CA) Casa de les Punxes, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana.
Дом с шипами

Дом с шипа́ми (кат. Casa de les Punxes или исп. Casa Terrades) — здание в Барселоне в районе Эшампле, построенное по проекту архитектора-модерниста Жозепа Пуч-и-Кадафалька. Здание занимает квартал между проспектом Диагональ, улицей Брук и улицей Росельо и было построено в 1905 году. История Строительство Дом с шипами был построен архитектором Жозепом Пуч-и-Кадафальком в 1903—1905 годах и является наиболее известной работой этого архитектора. Дом был построен по заказу трёх сестёр Террадес (Terrades), что, в частности, стало причиной придания ему второго названия: «Дом Террадес» (Casa Terrades). В задачу архитектора входило объединение трёх домов, принадлежащих сёстрам. Статус исторического памятника здание приобрело в 1975 году, а в 1980 году состоялась капитальная реконструкция. Смена владельца В 1991 году дом приобрело агентство Колониал. В 2003 году завершена ещё одна реконструкция, близкая к оригинальному проекту архитектора. Дом был выставлен на торги и продан частному покупателю. После реставрации внутренних помещений Casa Terrades посетители могут побывать на первом этаже, где размещена основная композиция, и цокольном, где работает сувенирный магазин и бар. Кроме того, гостям предлагается полюбоваться на Барселону с террасы этого необычного здания. Наверх возит лифт, воссозданный по чертежам прошлых лет. Архитектура Название «Дом с шипами» здание получило из-за шести конических башен со шпилями. Дом выходит фасадами одновременно на 3 улицы: Брук (исп. Bruc), Росельо (исп. Rosello) и проспект Диагональ. Дом подражает средневековым замкам и выполнен с соблюдением концептуальных архитектурных решений европейской готики. Фасады здания выполнены в кирпиче и тёсаном камне, каждый имеет оригинальное украшение — с применением резьбы по камню, декоративных панно. Наибольшую известность имеет панно, выходящее на улицу Росельо, на котором изображён святой Георгий (San Jorge). Рисунки на камнях галерей и балконов здания выполнены в стиле модерна. Здание эклектично: соединены фламандская ратуша и средневековый замок. Примечания Ссылки На Викискладе есть медиафайлы по теме Дом с шипами
Edificis Trade

Els Edificis Trade són un conjunt arquitectònic situat a la Gran Via de Carles III de Barcelona, catalogat com a bé amb elements d'interès (categoria C). Història Des del segle xvi, en aquest indret hi havia una masia coneguda com a Can Grau. Durant la dècada de 1930 el mas es transformà en casa de veïns, amb un total de 14 habitatges, però el 1943 fou venut i finalment enderrocat l'any 1963. Projectades pels arquitectes Josep Antoni Coderch i Manuel Valls i Vergés, les obres van començar el 1966; el 1968 es va acabar la torre oest, el 1970 la torre nord, i la torre est i sud l'any 1971. L'any 1969 van ser seleccionades per als premis FAD d'arquitectura. Descripció Es tracta d'un conjunt de quatre edificis d'oficines de planta de creu lobulada, tres d'ells units per la planta baixa, i en el qual cada edifici és una torre, dues d'onze plantes i dues de dotze. Inicialment, el projecte preveia dues plantes més per torre, però finalment es reduïren al nombre actual. Disposa d'un perímetre enjardinat que dona accés a les diferents torres i als locals de la planta baixa. També disposa de zones comunes com un auditori, sales de reunions, aparcament, restaurant, etc. La solució de les façanes és envidrada, ja que en opinió dels mateixos arquitectes el vidre atorga una impressió de lleugeresa, necessària donada l'alçada de les torres. Aquest mur cortina, solució habitual en aquesta arquitectura, aconsegueix aquí la seva màxima capacitat expressiva, en corbar-se sinuosament i dotar-la d'un protagonisme que supera la mateixa arquitectura, jugant amb la llum natural, reflectint-la de dia i amb la llum artificial dibuixant l'edifici des de l'interior, a la nit. Aquesta construcció intenta trencar la monotonia dels blocs prismàtics, característica comuns dels edificis d'oficines circumdants buscant la relació entre l'esfera pública i privada amb la disgregació del bloc d'oficines en quatre cossos independents, considerant la circulació dels vianants que es desenvoluparia entre ells. El conjunt recupera les experiències del Moviment Modern, i en especial les primeres solucions de Mies Van der Rohe en els gratacels de vidre, però amb una intenció renovadora. Referències Enllaços externs «Guia temàtica Biblioteca ETSAB: Torre d'oficines Trade». UPCommons.
Edificios Trade

Los edificios Trade son un conjunto de edificios de oficinas situado en la ciudad de Barcelona. Historia y características Se localizan en los números 86-94 de la Gran Vía Carlos III.​ Proyectados por José Antonio Coderch de Sentmenat y Manuel Valls Vergés, su construcción fue ejecutada entre 1966 y 1969.​ Los edificios, totalmente acristalados y con una estructura lobular​ que incorpora formas cilíndricas,​ presentan una altura de 13 plantas (2 de ellos) y de 11 plantas (los otros dos volúmenes).​ Véase también Arquitectura de Barcelona Referencias Bibliografía Hernández-Cros, Josep Emili; Mora, Gabriel; Pouplana, Xavier (1977). «Guía de arquitectura de Barcelona: 1716-1977: 2ª parte». Cuadernos de arquitectura y urbanismo (Barcelona: Colegio Oficial de Arquitectos de Cataluña y Baleares) (123): 3-69. ISSN 2385-3271. Preckler, Ana María (2003). Historia del arte universal de los siglos XIX y XX, Volumen 1 1. Madrid: Editorial Complutense. ISBN 84-7491-705-0. Santos, Inma (9 de mayo de 2012). «Las pioneras torres negras y onduladas». El Periódico. Serrano Freixas, Ángel (1967). «La obra reciente de José Antonio Coderch». Cuadernos de arquitectura (Barcelona: Colegio Oficial de Arquitectos de Cataluña y Baleares) (68-69): 21-26. ISSN 0011-2364. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Edificios Trade. Edificios Trade en la base de datos de la Fundación Docomomo Ibérico.
Escola Garbí

L'Escola Garbí Pere Vergés és un centre d'educació infantil, primària, E.S.O. i batxillerat fundat el 1965 a Esplugues de Llobregat que ocupa un edifici dissenyat pels arquitectes Oriol Bohigas i Josep Maria Martorell. La Fundació Escoles Garbí també disposa des de 1968 d'una escola a Badalona. Les escoles d'Esplugues i Badalona prenen el nom del seu fundador, Pere Vergés, mestre de professió i director. Garbí va ser el nom d'una classe de l'Escola del Mar i també de la revista que s'hi publicava. Després que un bombardeig de la Guerra Civil el 1938 destruís l'Escola del Mar, Vergés va fundar l'Escola Rosaleda, situada primer a Montjuïc i després al Guinardó, el 1965 l'Escola Garbí d'Esplugues, i el 1968 la Institució Pere Vergès a Badalona. L'any 2010 l'escola va rebre el premi Conviure a Catalunya atorgat per l'Associació d'Antics Diputats del Parlament de Catalunya. Referències Enllaços externs Escola Garbí - Lloc web oficial
Plaça de la Universitat

La plaça de la Universitat de Barcelona és un espai públic situat a la confluència de la ronda de Sant Antoni, ronda de la Universitat i els carrers dels Tallers i de Pelai, que forma part del circuit de les antigues rondes de Barcelona, que separen Ciutat Vella de l'Eixample. Història La plaça fou urbanitzada vers el 1872 als terrenys del baluard dels Tallers de l'antiga Muralla de Terra, i deu el nom a l'edifici històric de la Universitat de Barcelona, que des del 1871 va acollir tots els ensenyaments universitaris de la ciutat. Entre 1910 i 1940 hi havia el Monument al Doctor Robert. Transports A la plaça hi ha l'estació d'Universitat del Metro de Barcelona, on conflueixen la línia 1 i la línia 2. També hi havia un accés (actualment sense servei) a l'estació de rodalies de Plaça Catalunya, que es preveu pugui ser reobert en un futur. Referències Vegeu també Història de Barcelona Urbanisme de Barcelona Arquitectura de Barcelona Art públic de Barcelona
Plaça de la Universitat, Barcelona

The Plaça de la Universitat (Catalan pronunciation: [ˈplasə ðə lə uniβərsiˈtat], official Catalan-language name since 1980; Spanish: Plaza de la Universidad) is one of Barcelona's central squares, at the border between the districts of Eixample and Ciutat Vella. It is located at the intersection of Gran Via de les Corts Catalanes, Carrer d'Aribau and Ronda de Sant Antoni. It is also just west of Plaça de Catalunya, to which it is linked by the Ronda de la Universitat and Carrer de Pelai. The plaza is named for the University of Barcelona, whose neo-Gothic main campus lies on its northwest side. The main University building was built between 1863 and 1889 by the architect Elies Rogent, who also devised the square in 1874, at the time when the Eixample was being built after the complete demolition of the city walls. Along with Plaça d'Urquinaona, it is arguably one of the most common gathering-places for demonstrations in the city, as well as offering a pedestrianised area popular with skaters. There square is also surrounded by a number of shops and restaurants, and a primary school. Transport Universitat metro station is located on the square and it is served by Barcelona Metro line 1 and line 2. See also Urban planning of Barcelona References External links Universitat de Barcelona.
Plaza de la Universidad (Barcelona)

La plaza de la Universidad de Barcelona es una plaza situada en la confluencia de la ronda de la Universidad, la ronda de San Antonio y la Gran Vía de las Cortes Catalanas. Está situada en la frontera entre los distritos del Ensanche y Ciudad Vieja, y más concretamente entre el barrio de San Antonio, el de la Antigua Izquierda del Ensanche y El Raval. Monumentos y edificios En la parte norte de la plaza se encuentra el Campus de Humanidades, en el edificio histórico de la Universidad de Barcelona. Este edificio fue construido en el siglo XIX poco después del retorno de la universidad en la ciudad, siendo el campus de más antigüedad de la Universidad de Barcelona. Transporte y comunicaciones En la plaza está la Estación de Universidad del Metro de Barcelona, donde confluyen la Línea 1 y la Línea 2. Véase también Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Plaza de la Universidad.
Place de l'Université (Barcelone)

La place de l'Université (en catalan : plaça de la Universitat) est une place publique de Barcelone. Situation Elle est située à la jonction des avenues ronda de la Universitat, ronda de Sant Antoni et de la Gran Via de les Corts Catalanes. Elle marque la limite entre les arrondissements de l'Eixample et de la vieille-ville de Barcelone, plus précisément entre le quartier Sant Antoni, la partie gauche de l'Eixample et le Raval. Urbanisme et monuments De forme rectangulaire, la place comprend une zone centrale piétonne agrémentée de quelques arbres et équipée de bancs. On y trouve l'accès principal à la station de métro. Sur la partie nord-ouest se trouve la faculté de lettres classiques, dans les bâtiments historiques de l'université de Barcelone. C'est un édifice du XIXe siècle construit sur les plans de l'architecte Elies Rogent peu après le retour de l'université dans la ville. C'est également le campus le plus ancien de Barcelone. Transports La place est desservie par la station Universitat située sur les lignes 1 et 2 du métro de Barcelone. Portail de Barcelone
Plaça de la Universitat

La Plaça de la Universitat (in spagnolo Plaza de la Universidad) è una delle piazze centrali di Barcellona, al confine tra i quartieri dell'Eixample e della Ciutat Vella. Si trova all'incrocio tra la Gran Via de les Corts Catalanes, Carrer d'Aribau e Ronda de Sant Antoni, appena ad ovest di Plaça de Catalunya, a cui è collegata dalla Ronda de la Universitat e da Carrer de Pelai. La piazza prende il nome dall'Università di Barcellona, il cui campus principale in stile neogotico si trova sul lato nord-ovest. L'edificio principale dell'Università fu costruito tra il 1863 e il 1889 dall'architetto Elies Rogent, che progettò anche la piazza nel 1874, all'epoca della costruzione dell'Eixample dopo la completa demolizione delle mura cittadine. Insieme a Plaça d'Urquinaona, è probabilmente uno dei luoghi di ritrovo più comuni per le manifestazioni della città, oltre ad offrire un'area pedonale popolare tra gli skaters. La piazza è anche circondata da numerosi negozi e ristoranti e da una scuola elementare. Nella piazza si trova l'omonima stazione della linea 1 e della linea 2 della metropolitana di Barcellona. Note Voci correlate Piazza dell'Università di Catania Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Plaça de la Universitat
Plaça de la Universitat

Plaça de la Universitat (officiellt katalanskt namn sedan 1980; på spanska: Plaza de la Universidad) är ett av Barcelonas centrala torg, vid gränsen mellan distrikten Eixample och Ciutat Vella. Det ligger i korsningen av Gran Via de les Corts Catalanes, Carrer d'Aribau och Ronda de Sant Antoni. Det ligger också strax väster om torget Plaça de Catalunya, som det förenas med via gatan Ronda de la Universitat och Carrer de Pelai. Torget är uppkallat efter Barcelonas universitet, vars nygotiska huvudcampus ligger på dess nordvästra sida. Universitetsbyggnaden uppfördes mellan åren 1863 och 1889 av arkitekten Elies Rogent, som också ritade torget 1874, samtidigt som Eixample byggdes efter att de gamla stadsmurarna rivits fullt ut. Tillsammans med Plaça d'Urquinaona är det utan tvekan en av de vanligaste samlingsplatserna för folkliga demonstrationer i staden, samt en populär torgyta bland skateboardåkare. Transport Tunnelbanestationen Universitat ligger vid torget, och trafikeras av Barcelonas tunnelbanelinjer 1 och 2. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Plaça de la Universitat.
Jardí Botànic de Barcelona

Jardí Botànic de Barcelona je botanická zahrada v Barceloně na kopci Montjuïc. Je vytvořena mezi několika stadiony použitými při letních olympijských hrách v roce 1992. Zahrada stojí na místě skládky odpadu. Mezinárodní identifikační kód "Botanická zahrada v Barceloně" jako člen "Botanic Gardens Conservation International" (BGCI) a iniciály svém herbáři je BC. Zahrada má rozlohu 150 000m2, překonává převýšení 50 m. Hustá sít výrazných cest víceméně kopírujících terén a členících plochu na velké množství mnohoúhelníků s rovnými linkami okrajů je dominantou zahrady. Výsadba v lehce zvlněném terénu svažující se plochy je upravena jako vzdušný porost a budovy korespondují s lehkostí zeleně. Ačkoliv botanická zahrada nazvaná Jardín Botánico Histórico de Barcelona byla založena v Barceloně již v roce 1888, tato (Jardí Botànic de Barcelona) botanická zahrada je novější z obou, byla založena roku 1999. Také by neměla být zaměňována se zahradou Jardín de Aclimatación de Barcelona s botanickým zaměřením, stojící rovněž na kopci Montjuic, a jenž byla založena kolem roku 1930. Části botanické zahrady 'Jardí Botànic de Barcelona se specializují na rostliny z některých oblastí světa se středomořským podnebím (mediterán), a je rozdělena do oblastí, které představují některé části planety Země. Jedná se o Austrálii, Chile, Kalifornii, Jižní Afriku, západní Středomoří a východní Středomoří. Zvláštní oddíl je věnován flóře na Kanárských ostrovech. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Jardí Botànic de Barcelona na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Jardí Botànic de Barcelona na Wikimedia Commons (anglicky)El Jardí Botànic de Barcelona Archivováno 28. 5. 2014 na Wayback Machine. (německy)Jardí Botànic de Barcelona
Jardí Botànic de Barcelona

Der Jardí Botànic de Barcelona (spanisch Jardín botánico de Barcelona ‚Botanischer Garten von Barcelona‘) ist ein öffentlicher Botanischer Garten in der spanischen Metropole Barcelona. Er befindet sich auf dem Montjuïc zwischen dem Olympiastadion und dem Castell de Montjuïc. Der Park verfügt über eine Fläche von 12 Hektar. Geschichte Der Jardí Botànic de Barcelona wurde am 18. April 1999 eröffnet. Seit 2000 ist die Metropolregion Barcelona für die Instandhaltung des Gartens zuständig. Der Park verfügt über mehr als 20.000 Pflanzen von 2000 Arten mediterraner Flora, die nach ihrer geografischen Herkunft und entsprechend der Landschaft, die sie in der Natur bilden, verteilt sind. Seit 2003 hat das Institut Botànic de Barcelona seinen Sitz an der Ostseite des Parks. Im Rahmen der Olympischen Sommerspiele 1992 führte die Crosslaufstrecke im Modernen Fünfkampf vom benachbarten Estadi Pau Negre durch den Botanischen Garten. Weblinks Informationen über den Park (spanisch) Einzelnachweise
Jardí Botànic de Barcelona

The Botanical Garden of Barcelona (Catalan: Jardí Botànic de Barcelona, IPA: [ʒəɾˈði βuˈtaniɡ də βəɾsəˈlonə]) is a botanical garden in the Montjuïc hill of Barcelona set amongst a number of stadiums used in the Summer Olympic Games of 1992. Although a botanical garden had been established in Barcelona as early as 1888, the current gardens date from 1999. It should not be confused with the Historical Botanical Garden of Barcelona (Catalan: Jardí Botànic Històric) founded in 1930 and reopened in 2003, also located in Montjuïc. Both botanical gardens, the Historical Botanical Garden of Barcelona and the Botanical Garden of Barcelona, are administrated by the Botanical Institute of Barcelona (Catalan: Institut Botànic de Barcelona), which is one of the four institutions that constitute the Museum of Natural Sciences of Barcelona. The gardens specialise in plants and communities from those areas of the world with Mediterranean climates and is divided into areas representing the main areas. These are Australia, Chile, California, South Africa, the western Mediterranean area and the eastern Mediterranean area. A specific section is devoted to the flora of the Canary Islands. The garden was designed by local landscape architect Bet Figueras. See also Parks and gardens of Barcelona References External links El Jardí Botànic de Barcelona Jardí Botànic de Barcelona (german)
Giardino botanico di Barcellona

Il Giardino botanico di Barcellona è un orto botanico che si trova a Barcellona sulla collina di Montjuïc, tra lo stadio olimpico, il Castello e il cimitero. Il giardino non va confuso con il Giardino botanico storico di Barcellona, fondato nel 1930 e riaperto nel 2003. Anch'esso si trova sul Montjuïc ed entrambi sono amministrati dall'Istituto botanico di Barcellona, che è una delle quattro istituzioni che costituiscono il Museo di scienze naturali di Barcellona. Sebbene a Barcellona fosse presente un giardino botanico fin dal 1888, i giardini attuali risalgono al 1999 e ospitano oltre 40.000 piante e più di 1.500 specie vegetali provenienti dalle cinque regioni del mondo che hanno un clima mediterraneo: il bacino mediterraneo, la zona ovest della California, la parte centrale del Cile e le estremità più meridionali dell’Africa del sud e dell’Australia. Una sezione specifica è dedicata alla flora delle Isole Canarie. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Giardino botanico di Barcellona Collegamenti esterni Sito ufficiale, su museuciencies.cat. (CA) Giardino botanico di Barcellona, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana. Giardino botanico di Barcellona, su archINFORM.