NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Can Ribot (Casavells)

Can Ribot és un edifici de Corçà (Baix Empordà) situat als afores del poble de Casavells, al nord-est, prop de la carretera de Figueres. Està inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció La casa és de planta rectangular i formada per tres nivells (planta baixa i dos pisos) en que la seva estructura portant està construïda amb pedra i morter de calç. La coberta a dues aigües cap a les façanes més llargues, i està feta amb teula àrab. Història Amb posterioritat es va restaurar la casa, i es van canviar les finestres fetes amb pedra, per les actuals de totxo. Al mateix temps es va obrir una important galeria al a segona planta, en la façana principal, també feta amb totxo. Referències
Jardí de Can Rogent

El Jardí de Can Rogent és una obra amb elements neoclàssics i romàntics de Collbató (Baix Llobregat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció El jardí està situat al centre del poble entre els carrers Amadeu Vives, Sant Antoni i Bonavista. Es tracta, doncs, d'una gran taca verda (2,5 ha) al centre de la població formada a partir de finals del segle xix. Fou dissenyat responent a l'estil de jardí romàntic o italià, amb escales d'obra per guanyar els desnivells, arbres i arbustos ben retallats, pèrgoles, etc. Abunden les agrupacions de boixos i xiprers amb zones de bosc incorporades. Referències
Cal Pallarès (Montellà i Martinet)

Cal Pallarès és un mas al veïnat de Víllec (Montellà i Martinet, la Baixa Cerdanya). Es tracta d'un conjunt de diverses edificacions que conformen una residència rural, amb tots els seus elements com són l'habitatge, graners, celler, estables, quadres, etc. Els anys han produït una evolució dins del conjunt arquitectònic. No es tracta doncs d'una construcció unitària sinó que les diverses dependències han anat creixent al voltant d'un nucli primitiu que conté elements gòtics. Té una construcció de maçoneria i cobertes de teula àrab. A l'edifici corresponent a l'habitatge cal destacar el portal d'arc de mig punt i dovelles de pedra d'època medieval. També té unes obertures amb ornamentació d'estil gòtic català. Conté una balconada de fusta pròpia del país. Referències
Mas Mendrat i capella de Santa Magdalena

El Mas Mendrat i capella de Santa Magdalena és una obra de Montellà i Martinet (Baixa Cerdanya) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Gran mas cerdà, en forma d'U, amb el cos principal de tres pisos orientat a l'est i amb l'era situada entre ell i dos cossos perpendiculars. Ben a prop, al nord-est del mas, hi ha la capella romànica de Santa Magdalena (segle xiii), és un petit edifici d'una sola nau i absis semicircular i coberta per una volta apuntada, amb una finestra monolítica trevolada a la part superior de la paret oest. Història El mas Mendrat ha estat restaurat modernament i la capella de Santa Magdalena també. Referències
La Molina de Ridolaina

la Molina de Ridolaina és una masia a l'est del terme municipal de Montellà i Martinet (la Baixa Cerdanya) molt a prop del termenal amb Bellver de Cerdanya. Formà part de l'antic terme de Ridolaina. Quedà deshabitada a principis de la dècada dels 60 i posteriorment fou comprada pel municipi de Montellà i Martinet, que l'incorporà a les terres comunals de la vall de Ridolaina. Masia de planta i dos pisos, amb dues pallisses, una a l'oest, adjacent a la casa, i una altra, mig esfondrada, al sud-oest, davant de la casa. Referències
Sant Climent d'Ardòvol

Sant Climent d'Ardòvol és una església de Prullans (Baixa Cerdanya) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció De l'antic edifici de planta rectangular en resten només els murs perimetrals, de llevant i de migdia, en una alçada aproximada de 3 metres. La nau mesura 6m i té una obertura als cinc metres. Al mur de llevant hi ha una obertura d'arc de mig punt tapiada. Aquest mur està adossat a una construcció veïna. En l'interior hi queden restes d'arrebossat. En una fotografia de 1964 (GAVÍN: Inv...) s'aprecia com encara conservava el campanar d'espadanya i els altres dos murs. La reabilitació recent li ha retornat l'ús. Història L'església parroquial va ser consagrada el 890 pel Bisbe d'Urgell Ingolbert (885-893) sota l'advocació de Sant Climent. Més tard fou dedicada a la Mare de Déu del Roser. Restaurada a finals del segle xx, 1979, amb una coberta nova. Referències
Sant Salvador de Vallformosa

Sant Salvador de Vallformosa és una església de Rajadell (Bages) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Església situada als afores del nucli de la vila. Es tracta d'una església historicista de caràcter gòtic, de la qual destaca una portalada lateral. Aquesta presenta un arc de mig punt adovellat que alterna el color blanc i el rosa, i dues columnes a banda i banda que també juguen amb aquests colors.Tot el conjunt està en mal estat. Referències
Escorxador de l'Espluga de Francolí

L'Escorxador de l'Espluga de Francolí és una obra noucentista de l'Espluga de Francolí (Conca de Barberà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció El desenvolupament demogràfic de poblacions com l'Espluga en el primer terç del nostre segle i la política de modernització de la Mancomunitat de Catalunya, proporcionà la construcció de serveis públics com escoles, biblioteques o serveis lligats a la salut i la higiene, com per exemple els escorxadors. La façana presenta elements de tradició clàssica com les obertures en forma de loggia palladiana. La resta de la façana és molt senzilla amb finestres i cornises simples. Referències Enllaços externs «Escorxador de l'Espluga de Francolí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Consell Comarcal Conca de Barberà.
Sant Pere de Malpàs

Sant Pere de Malpàs és una església del poble de Malpàs, al municipi del Pont de Suert (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Església d'una nau de planta rectangular, aïllada al mig de la plaça. S'han reformat les cobertes i façana principal. En aquesta la porta té un senzill arc de mig punt, rosetó a sobre i un campanar a la cantonada de llevant de base quadrada, també modificat. Referències
Sant Vicenç d'Adons

Sant Vicenç d'Adons és una església amb elements neoclàssics d'Adons al municipi de Pont de Suert (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Església d'una nau molt modificada. La volta esfondrada ha estat substituïda per un forat de biguetes amb revoltons. La coberta actual és a una vessant. Un petit campanar amb coberta de lloses de pissarra té una campana a la finestra. Referències
Santa Cecília d'Abella d'Adons

Santa Cecília d'Abella d'Adons és una església romànica amb elements neoclàssics de Gotarta al municipi Pont de Suert (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici de planta rectangular amb edificis adossats a la capçalera de ponent i al lateral de migjorn. La façana principal, orientada a llevant, té una porta senzilla amb arc rebaixat, rosetó i campanar a la cantonada de migdia amb les finestres amb arc de mig punt, i murs de carreus aixamfranats a les cantonades. Història El lloc va pertany als barons d'Erill i passà després a la possessió del monestir de Lavaix. Està documentada des del 961. Referències
Cal Berta (Gisclareny)

Cal Berta és una obra de Gisclareny (Berguedà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Petita masia de planta rectangular coberta a dues aigües amb uralita i el carener perpendicular a la façana de ponent. La masia té els murs fets de petites pedres sense treballar unides amb morter. Les obertures es concentren a la façana principal i són de petites dimensions i allindades. Història La masia dona nom a un dels veïnats del terme de Gisclareny, el que està situat sota el turó que domina l'església de la mare de déu del roser. Possiblement, es construí a finals del segle xvii o principis del segle següent. En els últims anys s'ha condicionat com a segona residència, usant nous materials que no respecten l'aspecte primitiu. Referències
Sant Francesc de Gósol

Sant Francesc de Gósol és una església de Gósol (Berguedà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Petita capella d'una sola nau de reduïdes dimensions amb el presbietri quadrat i coberta amb una senzilla volta de creueria. L'interior és totalment enguixat. La porta s'obre al mur de migdia i és un senzill exemplar d'arc de mig punt que ha perdut les dovelles centrals, substituïdes per maons a plec de llibre. Aquesta façana és coronada per un petit campanar d'espadanya. Història L'església és documentada des del 1716 però és una construcció de finals del segle xvii. En la visita pastoral del 1716 hi figura advocada a St. Francesc i St. Antoni, i en la visita del 1759 hi consta que era mantinguda per un devot. Sempre ha estat una capella particular, sense arribar, per tant, a la categoria de parròquia, tot i que és situada al poble de Sorribes. Referències
Departament d'Empresa i Treball de la Generalitat de Catalunya

El conseller d'Empresa i Treball de la Generalitat de Catalunya és el màxim representant del departament d'Empresa i Treball. L'actual conseller d'Empresa i Treball és Miquel Sàmper i Rodríguez, des del 12 d'agost de 2024. Funcions Corresponen al Departament d'Empresa i Treball les competències: El comerç interior i l'artesania. El consum. El turisme. La indústria, la seguretat industrial i les mines. La innovació. La internacionalització de l'empresa catalana. L'emprenedoria. Les relacions laborals i la inspecció de treball. Les polítiques d'ocupació i la intermediació laboral. Pel que fa a la qualificació professional, les competències s'exerciran en coordinació amb el sistema de formació i qualificació professionals, assignat al Departament d'Educació. L'economia social, el tercer sector, les cooperatives i l'autoempresa. Qualsevol altra que li atribueixin les lleis i altres disposicions. Llista de consellers Notes Referències Enllaços externs Departament d'Empresa i Treball de la Generalitat de Catalunya - Lloc web oficial (català)
Consejería de Empresa y Trabajo de la Generalidad de Cataluña

La consejería de Empresa y Trabajo es una de las consejerías del Gobierno de Cataluña 2021-2025. Esta consejería fue creada el 25 de mayo de 2021​ uniendo las competencias de las anteriores consejerías de Empresa y Conocimiento y de Trabajo, Asuntos Sociales y Familias. El actual consejero es Roger Torrent i Ramió. Competencias El DECRETO 21/2021, de 25 de mayo, de creación, denominación y determinación del ámbito de competencia de los departamentos de la Administración de la Generalidad de Cataluña, establece las competencias de las distintas consejerías de la Generalidad de Cataluña. Las competencias de esta Consejería son en materia de comercio interior, artesanía, turismo y la industria, así como la seguridad industrial y las competencias en industria minera. También cuenta con las competencias en innovación, las políticas de emprendimiento y la internacionalización de las empresas catalanas. Además, en el ámbito del trabajo tiene las competencias en relaciones laborales y la inspección de trabajo, así como las políticas de empleo y la intermediación laboral. En cuanto a la calificación profesional, las competencias se ejercerán en coordinación con el sistema de formación y cualificación profesionales, asignado al Departamento de Educación. Además, tiene competencias en las materias de economía social, el tercer sector, las cooperativas y la autoempresa. Quedan adscritos a la Consejería de Empresa y Trabajo el Servicio Público de Empleo de Cataluña, el Consorcio para la Formación Continua de Cataluña y el Consorcio de Formación Profesional de Automoción. Consejeros Referencias
Departamento de Interior de la Generalidad de Cataluña

El Departamento de Interior y Seguridad Pública (en catalán y oficialmente: "Departament d'Interior i Seguretat Pública") es uno de los departamentos de la Generalidad de Cataluña, encargado de velar por la seguridad, las emergencias, el tráfico, el medio ambiente y los espectáculos públicos en Cataluña.​ Fue creado en 1999 cuando fueron transferidas a Cataluña las competencias en materia de seguridad pública. La actual consejera de Interior es Núria Parlon Gil.​ Competencias El Decreto 21/2021, de 25 de mayo, de creación, denominación y determinación del ámbito de competencia de los departamentos de la Administración de la Generalidad de Cataluña,​ establece las competencias de las distintas consejerías de la Generalidad de Cataluña. Las competencias de esta Consejería son relativas a las funciones relacionadas con la seguridad ciudadana, el tráfico, las emergencias y la protección civil. Así como, la prevención, extinción de incendios y salvamento. Es competencia de esta Consejería el control y la dirección del cuerpo de los Mozos de Escuadra, Bomberos de la Generalidad de Cataluña y del Cuerpo de Agentes Rurales. También son competencia de esta Consejería la gestión y control de los espectáculos públicos y las actividades recreativas. Además, en la actual legislatura se ha añadido a esta Consejería las competencias en vigilancia, control y colaboración en la gestión del medio natural, y la protección y prevención integrales del medio ambiente, mediante el Cuerpo de Agentes Rurales, que se encontraban dentro de la Consejería de Acción Climática, Alimentación y Agenda Rural. Quedan adscritos a esta Consejería el Instituto de Seguridad Pública de Cataluña, el Centro de Atención y Gestión de Llamadas de Urgencia 112 ("CAT112") y el Servicio Catalán de Tráfico. Consejeros Línea temporal Referencias
Département de l'Intérieur (Catalogne)

Le département de l'Intérieur et de la Sécurité publique (en catalan : Departament d'Interior i Seguretat Pública) est le département de la Généralité responsable de la sécurité publique, de la sécurité routière et de la gestion des situations d'urgence en Catalogne. Fonctions Missions Le département de l'Intérieur est responsable de l'exercice des compétences propres de la généralité de Catalogne dans les domaines : de la sécurité publique ; de la circulation routière ; des urgences et de la protection civile ; de la prévention et de l'extinction des incendies ; du sauvetage en mer ; des manifestations publiques et activités de loisirs ; de la surveillance, du contrôle et de la collaboration dans la gestion des milieux naturels ; de la protection de l'environnement au moyen du Corps des Gardes-forestiers. Organisation Le département de l'Intérieur s'organise de la façon suivante : secrétariat général ; direction générale de la Prévention, de l'Extinction des incendies et du Sauvetage en mer ; direction générale de la Police ; direction générale de la Protection civile ; direction générale de l'Administration de la sécurité ; direction générale de la Coordination des polices locales ; direction générale des Gardes-forestiers. Histoire Conseillers Notes et références Voir aussi Articles connexes Gouvernement de Catalogne Liens externes (ca) Site officiel du département Portail de la Catalogne
Santa Margarida i els Monjos

Santa Margarida i els Monjos ist eine katalanische Gemeinde in der Provinz Barcelona im Nordosten Spaniens. Sie liegt in der Comarca Alt Penedès. Persönlichkeiten Raimund von Penyafort (um 1175–1275), Dominikaner, Kanonist, Heiliger Einzelnachweise Weblinks Information der Generalitat de Catalunya zu Santa Margarida i els Monjos
Santa Margarida i els Monjos

Santa Margarida i els Monjos település Spanyolországban, Barcelona tartományban. Lakosainak száma 7806 fő (2025). Történelme Földrajza Santa Margarida i els Monjos Pacs del Penedès, Vilafranca del Penedès, Olèrdola, Castellet i la Gornal, L'Arboç, Castellví de la Marca és Sant Martí Sarroca községekkel határos. Látnivalók A város híres szülöttei Testvértelepülések Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal (katalán)
Santa Margarida i els Monjos

Santa Margarida i els Monjos è un comune spagnolo di 5 042 abitanti situato nella comunità autonoma della Catalogna. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Santa Margarida i els Monjos Collegamenti esterni (CA) Sito ufficiale, su santamargaridaielsmonjos.cat. (CA) Santa Margarida i els Monjos, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana.
Santa Margarida i els Monjos

Santa Margarida i els Monjos is een gemeente in de Spaanse provincie Barcelona in de regio Catalonië met een oppervlakte van 17 km². Santa Margarida i els Monjos telt 7.360 inwoners (1 januari 2016). Demografische ontwikkeling Bron: INE, 1857-2011: volkstellingen
Santa Margarida i els Monjos

Santa Margarida i els Monjos (em catalão e oficialmente) ou Santa Margarita y Monjós (em castelhano) é um município da Espanha na comarca de Alt Penedès, província de Barcelona, comunidade autónoma da Catalunha. Tem 17,48 km² de área e em 2021 tinha 7 664 habitantes (densidade: 438,4 hab./km²). Demografia Referências
Санта-Маргарида-и-эльс-Монжос

Санта-Маргарида-и-эльс-Монжос (кат. Santa Margarida i els Monjos) — населённый пункт и муниципалитет в Испании, входит в провинцию Барселона в составе автономного сообщества Каталония. Муниципалитет находится в составе района (комарки) Альт-Пенедес. Занимает площадь 17,48 км². Население — 6933 человека (на 2010 год). Расстояние до административного центра провинции — 64 км. Покровителем города считается святая Маргарита. Население Примечания Ссылки Официальная страница Información de la Generalitat de Catalunya Información del Institut d'Estadística de Catalunya
Santa Margarida i els Monjos

Santa Margarida i els Monjos är en kommun i Spanien. Den ligger i provinsen Província de Barcelona och regionen Katalonien, i den östra delen av landet, 500 km öster om huvudstaden Madrid. Antalet invånare är 7 121. Arean är 17,2 kvadratkilometer. Santa Margarida i els Monjos gränsar till Pacs del Penedès, Vilafranca del Penedès, Olèrdola, Castellet i la Gornal, L'Arboç, Castellví de la Marca och Sant Martí Sarroca. Terrängen i Santa Margarida i els Monjos är huvudsakligen platt, men söderut är den kuperad. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Santa Margarida i els Monjos.
Санта-Маргаріза-і-алс-Монжус

Са́нта-Маргарі́за-і-алс-Мо́нжус (кат. Santa Margarida i els Monjos) — муніципалітет, розташований в Автономній області Каталонія, в Іспанії. Знаходиться у районі (кумарці) Ал-Панадес провінції Барселона, згідно з новою адміністративною реформою перебуватиме у складі Баґарії (округи) Барселона. Населення Населення міста (у 2007 р.) становить 6.459 осіб (з них менше 14 років — 16,6 %, від 15 до 64 — 72,1 %, понад 65 років — 11,3 %). У 2006 р. народжуваність склала 92 особи, смертність — 33 особи, зареєстровано 46 шлюбів. У 2001 р. активне населення становило 2.558 осіб, з них безробітних — 218 осіб.Серед осіб, які проживали на території міста у 2001 р., 3.373 народилися в Каталонії (з них 2.300 осіб у тому самому районі, або кумарці), 1.306 осіб приїхало з інших областей Іспанії, а 363 особи приїхали з-за кордону. Університетську освіту має 6,9 % усього населення. У 2001 р. нараховувалося 1.687 домогосподарств (з них 14,6 % складалися з однієї особи, 25,8 % з двох осіб,23,9 % з 3 осіб, 22,8 % з 4 осіб, 9,2 % з 5 осіб, 2,7 % з 6 осіб, 0,7 % з 7 осіб, 0,2 % з 8 осіб і 0,1 % з 9 і більше осіб).Активне населення міста у 2001 р. працювало у таких сферах діяльності: у сільському господарстві — 2,5 %, у промисловості — 47 %, на будівництві — 9,7 % і у сфері обслуговування — 40,8 %. У муніципалітеті або у власному районі (кумарці) працює 3.560 осіб, поза районом — 1.134 особи. Безробіття У 2007 р. нараховувалося 235 безробітних (у 2006 р. — 224 безробітних), з них чоловіки становили 31,1 %, а жінки — 68,9 %. Економіка Підприємства міста Промислові підприємства Роздрібна торгівля Сфера послуг Житловий фонд У 2001 р. 1,7 % усіх родин (домогосподарств) мали житло метражем до 59 м2, 32,7 % — від 60 до 89 м2, 41,6 % — від 90 до 119 м2 і 24 % — понад 120 м2.З усіх будівель у 2001 р. 20,4 % було одноповерховими, 57,5 % — двоповерховими, 18,4 % — триповерховими, 2,1 % — чотириповерховими, 0,2 % — п'ятиповерховими, 0,9 % — шестиповерховими, 0,1 % — семиповерховими, 0,4 % — з вісьмома та більше поверхами. Автопарк Вживання каталанської мови У 2001 р. каталанську мову у місті розуміли 95,3 % усього населення (у 1996 р. — 97,4 %), вміли говорити нею 76,2 % (у 1996 р. — 83,4 %), вміли читати 75 % (у 1996 р. — 83,2 %), вміли писати 50,6 % (у 1996 р. — 55,2 %). Не розуміли каталанської мови 4,7 %. Політичні уподобання У виборах до Парламенту Каталонії у 2006 р. взяло участь 2.426 осіб (у 2003 р. — 2.558 осіб). Голоси за політичні сили розподілилися таким чином: У муніципальних виборах у 2007 р. взяло участь 2.719 осіб (у 2003 р. — 2.685 осіб). Голоси за політичні сили розподілилися таким чином: Історія та культура Див. також Дані Інституту статистики Каталонії [Архівовано 9 травня 2008 у Wayback Machine.] (кат.)
Dragon Khan

Dragon Khan in PortAventura (Salou, Katalonien, Spanien) ist eine vom Ingenieurbüro Stengel GmbH entworfene Stahlachterbahn vom Modell Sitting Coaster des Herstellers Bolliger & Mabillard, die am 2. Mai 1995 eröffnet wurde. Mit ihren acht Inversionen hatte die Bahn bis 2002 die meisten Inversionen der Welt, bevor sie 2002 von Colossus in Thorpe Park abgelöst wurde. Ab 1998 teilte sie sich den Titel mit „Monte Makaya“ im brasilianischen „Terra Encantada“ von Intamin. Fahrt Auf der 1269,5 m langen Strecke durchfahren die Fahrgäste nach dem Lifthill und dem First Drop acht Inversionen: einen Looping, einen Dive-Loop, eine Zero-g-Roll, eine Cobra-Roll, welche aus zwei Inversionen besteht, einen weiteren Looping und die Interlocking Corkscrews, welche ebenfalls aus zwei Inversionen bestehen. Züge Dragon Khan besitzt drei Züge mit jeweils sieben Wagen. In jedem Wagen können vier Personen (eine Reihe) Platz nehmen. Als Rückhaltesystem kommen Schulterbügel zum Einsatz. Fotos Weblinks Dragon Khan auf der Parkwebsite (englisch) Dragon Khan in der Roller Coaster DataBase