NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Can Duc

Can Duc o Can Duch és un edifici al municipi d'Anglès inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Can Duch fou una antiga casa senyorial que, durant el segle xx, fou un herbolari. Edifici de tres plantes entre mitgeres i coberta de dues aigües a façana del costat esquerre del carrer Major. La planta baixa té tres obertures, dues finestres d'obra amb els angles superiors arrodonits i la porta principal, centralitzant la façana, emmarcada amb dovelles de pedra sorrenca i amb forma d'arc de mig punt. El primer pis té dues finestres i un balcó. Les finestres d'obra, de petita grandària, també tenen les cantonades interiors i superiors arrodonides. L'obertura del balcó, situat a sobre de la porta principal, està emmarcat de pedra sorrenca. Té els muntants fets de blocs escairats i els blocs de les impostes amb relleus de decoració floral en forma de fris i una llinda monolítica. El balcó està decorat amb ferro forjat amb barrots senzills que alternen formes d'espiral i prismes quadrats. El segon pis té dues obertures emmarcades de pedra granítica de la mateixa mida que les del pis inferior. Tenen les llindes monolítiques i les impostes avançades i retallades a la part inferior amb forma de quart de cercle. La finestra del costat dret té un ampit emergent i treballat. Sobre el ràfec senzill s'alça una terrassa i una balconada de rajols en forma reticular. Referències
Can Duc

Can Duc o Can Duch es un edificio en el municipio de Anglés (provincia de Gerona, Cataluña, España) catalogado en el Inventario del Patrimonio Arquitectónico de Cataluña. Can Duc fue una antigua casa señorial que, durante el siglo XX, fue un herbolario. Un edificio de tres plantas entre medianeras y cubierta de dos aguas en fachada del lado izquierdo de la calle Mayor.​ La planta baja tiene tres aberturas, dos ventanas de obra con los ángulos superiores redondeados y la puerta principal, centralizando la fachada, enmarcada con dovelas de piedra arenisca y con forma de arco de medio punto.​ El primer piso tiene dos ventanas y un balcón. Las ventanas de obra, de pequeño tamaño, también tienen las esquinas interiores y superiores redondeadas. La apertura del balcón, situado encima de la puerta principal, está enmarcada de piedra arenisca. Tiene los montantes hechos de bloques escuadrados y los bloques de las impostas con relieves de decoración floral en forma de friso y un dintel monolítico. El balcón está decorado con hierro forjado con barrotes sencillos que alternan formas de espiral y prismas cuadrados.​ El segundo piso tiene dos aberturas enmarcadas de piedra granítica del mismo tamaño que las del piso inferior. Tienen los dinteles monolíticos y las impostas avanzadas y recortes en la parte inferior con forma de cuarto de círculo. La ventana del lado derecho tiene un vierteaguas emergente y trabajado. [1] Sobre el alero sencillo se alza una terraza y un balcón de ladrillos en forma reticular.​ Véase también Calle de Avall. Calle del Empedrat. Iglesia de Sant Miquel, de estilo renacentista. Iglesia de Sant Pere Sestroques. Ermita de Santa Bárbara. Complejo industrial y Vapor Burés. Café de l'Aliança Edificio de Can Cendra. Casa Doctor Vinyes o Can Peix. La Torre o Villa Eulalia. Can Cuc Ca l'Esparter Cal Rellotger Cal Noi Cal Sabater Can Vilaró Can Camps Pisos de Can Verdaguer Granja de Can Cendra Referencias Enlaces externos
Can Déu (Anglès)

Can Déu és una masia del municipi d'Anglès inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Edifici aïllat de dues plantes i coberta de dues aigües a façana. És en el pendent d'un turó, per la qual cosa existeixen uns aterrassaments amb contraforts tant a sobre com a sota del mas. La planta baixa té dues obertures rectangulars, fetes de pedra i obra. Una d'elles, la principal, té com a llinda una biga de fusta. Al parament lateral dret, a ponent, hi ha restes d'un forn semicircular amb coberta d'un vessant. El primer pis té tres obertures. Hi ha una finestra petita a la part dreta, una finestra més gran, emmarcada de rajol i amb llinda de biga de fusta i, a la part esquerra, una finestra d'arc de mig punt emmarcada de rajols amb balcó no emergent i impostes marcades de rajol. La teulada és simple i senzilla i, encara que durant els anys 70-80 es va fer una reforma a la teulada, hi ha una part del sostre que està enfonsada. A la banda dreta de la façana, on també s'entreveuen antigues finestres actualment tapades, hi ha dos tirants de ferro que aguanten l'estructura. Immediatament adossat al costat esquerre de la casa hi ha una estructura de rajols de dues plantes i teulada d'un sol vessant a façana que feia funcions de paller i magatzem. Referències
Can Déu Nostro Senyor

Can Déu Nostro Senyor és una obra del municipi d'Anglès inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Casa medieval de tres plantes entre mitgeres, coberta amb vessant de dues aigües a façana i situada al costat dret del carrer d'Avall. Respon a la tipologia de casa medieval. La planta baixa té dues obertures, una finestra rectangular reformada i amb reixat de ferro i la porta principal. Aquesta està emmarcada amb un arc de mig punt de grans dovelles i conserva, a la dovella clau, restes d'un baix relleu. El primer pis consta de dues finestres, una més gran que l'altra. La més gran està emmarcada amb ampit, muntants i llinda de pedra amb inscripció gravada. El segon pis té una galeria o badiu de tres finestres en forma d'arcs de mig punt amb pilars i impostes de rajol. La finestra central és més gran que les laterals. La façana va rebre, a finals del segle xix, un arrebossat pintat d'un color ocre taronjat amb motius rectangulars vermellosos. Història A la dovella clau de la porta principal existeix un baix relleu deteriorat on s'aprecia la data de 1638 i la figura d'una au rapaç (potser una àliga) amb les ales desplegades i en acció de menjar. A la llinda de la finestra major del primer pis hi ha la inscripció següent: «16 PETRVS IHS BECH DEV 40», és a dir, «en nom de Déu, Pere Bech Déu, 1640». Referències Enllaços externs «Can Déu Nostro Senyor». Patrimoni de la Selva. Consell Comarcal de la Selva.
Can Feliu Vell

Can Feliu Vell és una masia del municipi d'Anglès (la Selva) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es tracta d'una masia de dues plantes i golfes i d'estructura basilical i cornisa catalana. Una masia que pels seus trets constitutius es podria enquadrar dins d'una primera tipologia o família de masies. Les masies que es corresponen amb aquesta primera tipologia comparteixen tota una sèrie de trets comuns, com ara el fet de tenir la coberta amb els vessants encarats cap a les façanes principals. Aquest tipus sol correspondre normalment a les masies de més antiguitat sorgides d'una evolució continuada a partir d'un primer cos de reduïdes dimensions. Aquest primer nucli construït als volts dels segles xiv i xv, podia tenir diverses plantes. Així la planta baixa, pràcticament sense cap obertura, era destinada a quadres pel bestiar. La planta primera, a què s'accedia per una escala exterior de pedra i una porta d'influència romànica, era formada per una sola estança on hi havia la llar de foc, l'aigüera... Moltes vegades hi havia una tercera planta, molt petita, que servia de dormitori, amb accés per mitjà d'una simple escala de mà. La prosperitat del camp en els segles xvi i xvii donà lloc a les successives reformes i ampliacions que convertiren a aquells primers edificis minúsculs en les vastes masies que avui tenim. El resultat ha estat, en molts casos, la d'una arquitectura complexa i de difícil generalització tipològica. Pel que fa a la façana principal, la planta baixa consta de dues obertures de les quals destaca en especial el portal d'accés d'arc de mig punt que té com a matèria primera el rajol. En el primer pis o planta noble, hi ha dues obertures de les quals destaca en especial la central, la qual es caracteritza per ser rectangular, amb llinda monolítica conformant un arc pla, muntants de pedra i la llinda alberga una inscripció al centre: " + IHS". Pel que fa a la segona planta, que desenvolupa les tasques de golfes, es projecta en la façana en format de finestra doble o geminada d'arc de mig punt de rajol. Adossat transversalment a la façana tenim un cos longitudinal de dues plantes i de vessant a façana. En la planta baixa tenim un portal adovellat d'arc de mig punt de pedra amb unes dovelles de mida mitjana, però, això sí, ben escairades. En el primer pis hi ha una altra obertura d'arc de mig punt però en aquest cas de rajol. Aquesta edificació, construïda aproximadament cap al 1968, va significar una ampliació important de la masia. El cos longitudinal, adossat a la façana, va experimentar entorn del 1968 unes obres d'ampliació. Referències Enllaços externs «Can Feliu Vell». Patrimoni de la Selva. Consell Comarcal de la Selva.
Can Gardela

Can Gardela és una obra del municipi d'Anglès inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Casa de quatre plantes entre mitgeres i coberta amb una terrassa plana. La planta baixa té dues obertures, una finestra petita emmarcada de pedra i amb reixa de ferro i la porta principal, feta de grans blocs i llinda monolítica amb una inscripció commemorativa. La façana està coberta, en la seva part inferior, per un sòcol d'arrebossat gruixut d'un metre i de color gris. El primer pis té dues finestres emmarcades de pedra formades per grans blocs, dintells monolítics i ampits treballats i emergents. El segon pis té també dues finestres, però aquestes són fetes una amb pedres de maçoneria i l'altra amb pedres grans i poc desbastades. Aquest pis i el superior semblen de nova factura i edificats durant la segona meitat del segle xx. El tercer pis, l'única part de la façana que conté un arrebossat, pintat de blanc, l'ocupa la terrassa. Té un voladís inferior de rajols i parts de balcó fets amb tubs de ferro entre pilars. Història Ca la Gardela està situada al carrer del raval, obert durant el segle xvii, una de les sortides tradicionals del Castell d'Anglès. Aquest habitatge és una casa antiga i reformada a finals del segle xviii que se situava fora del recinte murat original de la vila. La llinda de la porta principal conté la inscripció següent: ANY 17 + 93 ROMÀ ROSELL ME FECIT MAR 9 Referències
Can Gubau

Can Gubau és una obra del municipi d'Anglès inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici de planta rectangular situat a la cantonada del carrer de la Indústria amb la plaça de Catalunya. Consta de dues façanes i, en la part de la plaça, a més, hi ha un cos o crugia de dos plantes que sobresurt de la resta, de planta baixa. El sector de planta baixa té sis obertures rectangulars i àmplies, dues de les quals són portes d'accés -una per façana-, i les altres, finestres -dues per façana. La façana comença amb un sòcol emmotllurat que recorre tot l'edifici i continua amb una escenografia arquitectònica fictícia d'obra i motllo. Emmarcant les finestres i les portes hi ha unes arcades de mig punt, tres per façana, amb les dovelles clau ressaltades i coronades de decoració vegetal. Com a suport fictici de les arcades hi ha dobles columnes amb doble base i capitells seriats de rica decoració vegetal en nombre de quinze. La diferència entre la façana del carrer de la Indústria i la de la plaça de Catalunya és que en la primera les columnetes estan lligades o unides amb arcs trebolats i en la segona amb arcs de mig punt peraltats. Cadascuna de les dues façanes té tres crugies simètriques -sense comptar el cos de dues plantes. Les crugies estan separades amb pilastres adossades que coincideixen amb les columnes. Les pilastres acaben amb dues mènsules cadascuna -quinze en total- que suporten la cornisa emergent. La cornisa emergeix un xic més en la part de les pilastres. La planta baixa del sector de dues plantes té una gran finestra de mig punt, motllurada i partida en tres trams verticals per pilars d'obra que condicionen tres finestres enreixades i pintades de color verd. El primer pis d'aquest sector té un balcó amb finestra de doble arcada de mig punt peraltat geminada amb motllures que ressalten la finestra i divideixen el pis en dues parts horitzontalment a l'altura de les impostes. El balcó té una barana de ferro forjat amb la base eixamplada i decoració de llaços i flors. Aquest sector és coronat amb una cornisa plana de tretze mènsules de similar factura i decoració, vegetal i geomètrica, que les de la part del Cafè. Sobre la cornisa comença el teulat. Pel que fa a la coberta, és plana a la part del Cafè i de doble vessant a façana a la part del cos de dues plantes. El sostre del Cafè conté una balustrada d'obra, amb barrots motllurats, que segueix els trams de les crugies assenyalats amb petits pilars coronats de florons sobre la línia de les pilastres. El floró més gran coincideix amb la cantonada. Història El carrer de la Indústria es va obrir durant l'últim terç del segle xix i l'edifici de Can Gubau és de principis de segle xx. Durant la primera meitat del segle xx fou la seu del "Centre Republicà" d'Anglès. Referències Enllaços externs «Can Gubau». Patrimoni de la Selva. Consell Comarcal de la Selva.
Can Janer (Anglès)

Can Janer és un immoble del municipi d'Anglès que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Es tracta d'un immoble de tres plantes i golfes, entre mitgeres, cobert amb una teulada a dues aigües de vessants a façana, em un ràfec singular en el qual s'ha procedit a una aplicació original i creativa del rajol en format de ziga-zaga o de dents de serra. Es troba al costat dret del carrer d'Avall. L'immoble és fruit de dues etapes constructives molt diferents. Per una banda, el primer i segon pis dels quals només cal ressaltar el portal d'accés, que no és el típic adovellat sinó de llinda de fusta, són propis del segle xvii. Per altra banda, el tercer i quart pis, en els quals trobem una simple finestra rectangular -en el tercer- i uns badius en format de tres obertures d'arc de mig punt accentuada la central -en el quart-, són fruit d'una ampliació que va experimentar l'edifici segurament entorn el segle xix. Aquest plantejament queda àmpliament demostrat pel canvi estètic i visual originat pels materials emprats, és a dir, en el primer i segon pis pedruscall i en el tercer i quart maó. Referències
Can Mans (Anglès)

Can Mans o Can Pistolero és un edifici al municipi d'Anglès catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es tracta de la segona casa pont del carrer d'Avall, la qual diafragmenta tot el seu espai urbà, però molt inferior des del punt de vista ornamental i estètic en comparació a l'arcada de Cal Sabater. L'estat actual de conservació i preservació és bastant lamentable, cosa que ha provocat que la casa estigui submergida en un procés de degradació inexorable com així ho demostren diversos elements puntuals de la façana des dels amplis forats en tot l'espai físic de l'edifici al despreniment de la pedra fins a arribar a les obertures. També en forma part d'aquest conjunt el número 21 del carrer d'Avall. Es tracta d'un immoble que abraça una morfologia bastant complexa i polièdrica com així ho acredita la seva resolució formal, és a dir: un immoble de tres plantes i golfes cobert a dues aigües de vessants a façana, al cim d'una arcada apuntada. D'altra banda aquesta arcada, orientada i ubicada perpendicularment i, per tant, travessant el carrer de banda a banda, esdevé un solemne i majestuós arc de pas de mig punt, lleument apuntat, amb la sageta -alçada- més accentuada que no pas la llum -amplada-. Al bell mig de sota l'arcada, es pot contemplar clarament que aquesta està composta al seu interior per un sostre format per un entramat de cairats i bigues de fusta. Referències
Can Marc (Vilaür)

Can Marc és una obra del municipi de Vilaür (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat al sud del nucli urbà de Vilaür, a pocs metres de distància del poble pel carrer de la Font, a la zona coneguda com els Llaparts. Descripció És una masia de planta rectangular, formada per diverses crugies, amb la coberta de dues vessants de teula i distribuïda en planta baixa, pis i golfes. Presenta un cos rectangular adossat al sud, amb sortida a una terrassa al nivell del primer pis la qual té unes escales exteriors d'accés directe, conseqüència d'una reforma efectuada al segle xix. La façana principal està orientada a ponent i presenta un gran portal de mig punt adovellat, amb la clau gravada amb la data 1583. Al pis, les obertures són rectangulars i estan emmarcades amb carreus de pedra. La central presenta la llinda decorada amb una petita creu i la inscripció "CRISTOPHUS MARCUS ME FECIT", mentre que la de l'extrem sud és de llinda plana amb permòdols decorats amb rosetes. El ràfec de la teulada està bastit amb maons plans pintats i decorats amb motius geomètrics, tot i que està força degradat, ja que probablement duia una inscripció actualment esborrada. La façana sud presenta una galeria a l'últim nivell, oberta mitjançant quatre finestres d'arc de mig punt arrebossat. A la part superior hi ha les restes d'un antic rellotge de sol mig esborrat. La façana de llevant presenta un forn adossat a l'extrem sud, de planta circular i bastit amb pedra desbastada, amb una alçada fins al nivell del pis. Està ubicat dins d'un petit recinte delimitat amb una tanca de pedra, al que s'accedeix des de la banda sud, a través d'un portal d'arc rebaixat bastit amb maons. La façana està reforçada amb un contrafort posterior, bastit amb maons i situat al costat del forn. Des de l'interior d'aquest recinte s'accedeix a un porxo embigat que dona pas a les antigues quadres i corrals de la masia, mitjançant obertures d'arc rebaixat bastides amb maons. La construcció és bastida en pedra, tot i que està arrebossada i pintada. Història L'antiga masia datada vers el segle xvi mitjançant la inscripció incisa a una llinda que presenta la data de 1583. També es pot apreciar la inscripció CRISSTOPHVS MARCVS ME FECIT. Referències
Can Martra

Can Martra és un edifici situat al carrer Indústria, número 31-33, del municipi d'Anglès, a la comarca de la Selva. Aquesta obra arquitectònica es troba inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Història Entre finals del segle xix i principis del XX va allotjar un antic trull d'oli i una premsa de vi, alhora que era un lloc de venda d'aquests productes. Actualment només resten dues de les cinc crugies de què estava format l'edifici original de principis del segle xx. Una de les parts de l'edifici es transformà com a rellotgeria i encara ho és. L'altra, s'ha transformat en un bloc de pisos. Descripció Edifici entre mitgeres de dues plantes i coberta plana del qual només resta la part esquerra, situada al número 33 del carrer de la Indústria. La planta baixa té una porta rectangular i un comerç. L'edifici original continuava a la part dreta amb una finestra i dos portals rectangulars amb decoració de ferro forjat. El primer pis està format per tres finestres rectangulars resseguides amb motllures. Dues d'elles, les més grans, presenten un balcó no emergent amb quatre barrots decorats fets d'obra. L'edifici original continuava a la part dreta amb tres finestres balconades similars. La cornisa i la línia del sostre amb una línia de teules està suportada per set mènsules decoratives i una balustrada d'obra amb dos testos o cràteres decorades que culminen l'estructura. L'edifici original estava compost, a la cornisa, d'un seguit de 17 mènsules. Continuava la balustrada i existia un frontó elevat amb dos testos o cràteres decoratives, també fet d'obra, on, a manera de plafó, s'hi hauria escrit possiblement el nom de l'establiment o del propietari. L'estructura de l'edifici tendeix a l'horitzontalitat i l'element més destacable és la balustrada que hi ha sobre la cornisa. La part del número 31 està ocupada per un bloc de pisos de quatre plantes amb dues entrades de garatge a la planta baixa, un sòcol de placats de marbre i tres pisos amb quatre finestres rectangulars balconades i seriades cadascun. Referències
Can Muntada (Manlleu)

Can Muntada és una construcció del municipi de Manlleu (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És una antiga casa manlleuenca construïda, segurament, al mateix temps que la casa Dordal (al davant) com ho indiquen les llindes i coincidència d'utilitzar la mateixa pedra. És important per les seves proporcions i per la situació que ocupa a l'entrada de Manlleu. També és necessari esmentar d'entrada amb lloses de pedra natural molt típiques de l'època. Descripció És un edifici de planta i dos pisos amb façana al carrer del Pont i al passeig de Sant Joan, on hi ha un pati que comunica la casa amb el molí. La façana al carrer del Pont manté l'alineació a vial i disposa de tres obertures en planta baixa (una de les portes s'ha convertit en finestra). A les plantes superiors hi trobem tres obertures col·locades seguint els eixos anteriors. El balcó de la planta pis és corregut i engloba les tres obertures mentre que en la segona els balcons són independents, tots són de barana de ferro forjat treballada. Totes les obertures són de llinda plana amb emmarcaments de pedra. A la façana al passeig de Sant Joan només la planta segueix l'alineació al vial, les plantes pis queden reculades creant angle recte amb el carrer del Pont, amb una part avançada, d'aproximadament 1/3 de la façana, situada a l'angle que forma amb el pati. En aquesta façana hi trobem tres obertures en planta primera i tres en la segona. Les de la primera planta donen al terrat que forma el volum de la planta baixa, mentre que les de la segona són dos balcons i una finestra ubicats seguint els eixos. Tant la finestra com els balcons tenen mènsules que suporten l'ampit o la llosa del balcó de pedra. La llosa del balcó central recull també una obertura situada al lateral del cos sortint. Totes les obertures són de llinda plana amb emmarcament de pedra. En la façana al pati hi trobem un cos adossat de planta baixa i pis sense obertures en planta baixa. Aquest cos, en el seu costat més petit, segueix l'alineació del passeig. La façana al pati és cega en planta baixa mentre que en planta pis hi trobem tres obertures, una molt petita i dues més grans que es col·loquen en forma simètrica a l'angle. Aquestes dues obertures són de llinda plana amb emmarcament de pedra i amb un ampit continu. Aquest cos està cobert a dues aigües amb acabat de teula ceràmica amb el ràfec sustentat per biguetes de fusta. En la planta segona només hi ha una petita obertura que sembla de recent creació. La coberta és a tres vessants amb acabat de teula ceràmica amb ràfec sustentat per biguetes de fusta. Al centre de l'edificació s'hi alça una torre de planta rectangular amb dues finestres d'arcs de mig punt amb ampit continu a cada cara. La coberta és a quatre vessants amb el ràfec i acabats iguals als de la coberta. Referències
Can Muntal (Manlleu)

Can Muntal és un edifici de planta baixa i dos pisos del municipi de Manlleu (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció La planta baixa ha estat adaptada al comerç, però el primer i el segon pis conserven l'estructura original. Al primer pis s'hi obren tres finestres unides per una balconada de barana de ferro forjat. Les finestres estan decorades, als brancals per unes columnetes adossades de fust llis i capitell de volutes, i a la llinda amb una sanefa geomètrica amb unes flors, al centre i als extrems. Al segon pis els tres balcons són situats simètricament sobre les del primer pis; estan decorades als brancals amb les mateixes columnes adossades que al primer pis, i a la llinda amb un entaulament de frontó discontinu amb un relleu d'iconografia vegetal al centre i motllures semicirculars que el perfilen. La façana acaba amb una franja d'estuc de colors crema i negra, amb un dibuix lineal d'uns "putti" entre ramatges i flors. La teulada acaba amb una barbacana, de llates i rajoles i un ràfec continu de fusta decorat. Història Correspon a l'onada constructiva que afectà Manlleu a finals del segle xix i principis del XX relacionada amb l'increment del sector industrial. Els motius ornamentals utilitzats en els balcons es donen en la majoria de cases d'aquesta època. Referències