NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Castell dels Tres Dragons

Il Castell dels Tres Dragons (Castello dei Tre Dragoni) è il nome popolare dell'edificio modernista di Barcellona costruito da Lluís Domènech i Montaner nel 1887-1888 come caffè-ristorante in occasione dell'Esposizione Universale del 1888. Si trova alla fine della strada che andava dall'Arco di Trionfo al Parc de la Ciutadella e dal 1920 ospita il Museo di Zoologia di Barcellona. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Castell dels Tres Dragons Collegamenti esterni (CA) Castell dels Tres Dragons, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana. Castell dels Tres Dragons, su archINFORM.
Замок трёх драконов

Замок трех драконов (кат. Castell dels Tres Dragons) — здание в стиле модерн, построенное в Барселоне в 1887—1888 годах как кафе-ресторан для Всемирной выставки 1888 года архитектором Луисом Доменек-и-Монтанером. Над проектом также работал скульптор Жуан Лимона-и-Бругера (кат. Joan Llimona i Bruguera). Название, вероятно, происходит от одноименного романа Серафи Питарры 1865 года. Являлся одним из основных зданий выставки и конечным пунктом экскурсии от Триумфальной арки по парку Сьютаделья. В здании, украшенном драконами, в настоящее время располагается Зоологический музей Каталонии. В XXI веке Замок трёх драконов является одной из визитных карточек парка Сьюитаделья. Основой постройки стал кирпич и листовое железо. Здания представляет собой квадрат в плане с башнями по четырём углам. Верхняя часть стен увенчана зубцами в два ряда, которые соединены между собой мостиками. Уникальность замку придают белые керамические плиты, обрамляющие верхнюю часть фасада. На них нанесены синие рисунки растений, животных и людей. Создание этих декоративных плит приписывается Антонио Галиису, Хосе Лимону, Пельисеру и Александр де Рикеру. Оконные проёмы некогда украшали витражные стекла, созданные Антони Ригальтом-и-Бланшем, однако в результате взрыва бомбы во время Гражданской войны в Испании они были утрачены. Литература Испания. Издательство «Вокруг света», 2008
Museu Picasso

Das Museu Picasso in Barcelona ist ein Kunstmuseum, das vor allem Jugendwerke von Pablo Picasso zeigt, die zwischen 1895 und 1904 entstanden sind. Die Sammlung umfasst jedoch auch Werke aus späteren Schaffensperioden, wie die Serie Las Meninas aus dem Jahr 1957, die Variationen des gleichnamigen Gemäldes von Velazquez darstellt. Geschichte Das Museum befindet sich in fünf zusammenhängenden gotischen Häusern (Stadtpalästen) aus dem 13. bis 15. Jahrhundert in der Carrer Montcada im Viertel La Ribera: dem Palau Aguilar, dem Palau Baró de Castellet, dem Palau Meca, der Casa Mauri und dem Palau Finestres. Den Grundstock der Sammlung des 1963 eröffneten Museums bildet eine Stiftung von Jaime Sabartés – einem ehemaligen Sekretär und Freund Picassos. Interessant ist an dem Zeitpunkt der Eröffnung, dass in Francos Spanien Picassos Bilder jahrelang nicht gezeigt und sein Name in der Presse nicht einmal gedruckt werden durften. Erst mit Beginn des Touristen-Booms änderten Spaniens Kulturbeamten diesen Weg und hofften auf die Werbewirksamkeit des Namens von Picasso. 1961 fand die erste Picasso-Ausstellung statt. Es folgte bald die Einrichtung eines Picasso-Museums, das aber unter dem Namen Sabartés Collection eröffnet werden musste und erst später umbenannt werden durfte. 2007 benannte die Stadt die Plaça Sabartés beim Picasso Museum zwischen der Montcada und der Flassaders nach Sabartés. Er erhielt 2008 auch im Museum einen nach ihm benannten Raum, der ein Picasso-Porträt von ihm als Faun zeigt, datiert mit 1946. Weblinks Offizielle Website (katalanisch, spanisch, englisch) Museum und Kollektion auf der städt. Webseite Das Museum auf welovebarcelona.de (deutsch) Das Museum auf irbarcelona.de (deutsch) Das Museum auf Lonely Planet (engl.)
Museo Picasso (Barcellona)

Il Museo Picasso è un museo di Barcellona che raccoglie una delle più vaste collezioni di opere dell'artista spagnolo Pablo Picasso, ed è uno dei più famosi e visitati musei della città. È ospitato in cinque palazzi di epoca gotica contigui tra loro, all'interno del quartiere de La Ribera. La collezione permanente del museo è costituita da 4 249 opere, la maggior parte delle quali risalgono alla gioventù dell'artista, trascorsa appunto a Barcellona. Picasso si trasferì in città all'età di 14 anni quando suo padre, un insegnante d'arte, trovò lavoro presso la locale scuola. Tra le opere più rappresentative esposte ci sono due delle sue prime opere di grande formato, La prima comunione del 1896 e Scienza e carità del 1897, alcuni lavori del periodo parigino (tra cui Margot), del periodo blu e, più scarse, del periodo rosa, oltre a opere del secondo dopoguerra, come la serie di studi per le Meniñas o per i Piccioni. Cospicua anche una collezione di disegni, incisioni e ceramiche realizzati dall'artista. La collezione Il percorso espositivo è organizzato per periodi e temi: Málaga La Coruña Barcellona Málaga: estati del 1896 e del 1897 Madrid Horta de Sant Joan Barcellona: 1899–1900 Parigi: 1900–1901 Il Periodo blu Il Periodo rosa Barcellona: 1917 1917–1957 Las Meninas Picasso incisore Picasso ceramista Le opere maggiori Margot (1901) Madre con bambino malato (1903) Arlecchino (1917) Las Meninas (1957) Le mostre speciali Spesso il Museo Picasso ospita speciali mostre in cui vengono presentate opere di Picasso o di altri artisti. Di tanto in tanto il museo organizza anche seminari e letture su argomenti legati al pittore o su pubblicazioni di argomento artistico-museale tenuti da esperti provenienti da tutto il mondo. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Museu Picasso Collegamenti esterni (CA) Sito ufficiale, su museupicassobcn.cat. (EN) Sito ufficiale, su museupicassobcn.cat. (CA) Museo Picasso, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana.
Museu Picasso (Barcelona)

Het Museu Picasso de Barcelona in Barcelona is een van de drie musea vernoemd naar en gewijd aan de Spaanse kunstschilder Pablo Picasso. Toen Pablo Picasso veertien jaar was schreef hij zich in bij de Barcelonese Academie voor Schone Kunsten, waar ook de Spaanse surrealist Joan Miró studeerde. Hij kon al van jongs af aan goed tekenen. Hij studeerde ook af in Barcelona en zette hier de eerste voetstappen in de richting van het modernisme van de Moderne kunst. Het Museu Picasso is een van de meestbezochte attracties van de stad. Het museum is gevestigd in vijf aangrenzende middeleeuwse paleizen in de wijk El Born (het Palau Aguilar, Palau Baró de Castellet, Palau Meca, Casa Mauri en Palau Finestres). Het telt drie verdiepingen en er zijn vijfendertig zalen met werken van Picasso uit de periode 1890-1957. Daaronder zijn veel minder bekende. Het museum opende oorspronkelijk onder de naam Colección Sabartés. Onder het Francoregime liet men geen museum toe met de naam "Picasso". Jaum Sabartés was een vriend en de persoonlijke secretaresse van Picasso. Hij schonk schilderijen, tekeningen en reproducties die hij van Picasso had gekregen. Sarbatés overleed in 1968. Picasso schonk nadien nog meer werken. Langzaam groeide het bedrijf. Franco bleef echter gekant tegen de kunstschilder. Picasso vluchtte naar Parijs. In het schilderij Guernica (oorlog) uitte Picasso zijn verdriet over de Spaanse Burgeroorlog. Collectie Het museum bezit belangrijke werken uit de jeugdperiode van Picasso. Veel van deze werken zijn gemaakt tussen 1895 en 1904. In deze periode werkte en woonde hij in Barcelona. Bekend is de serie Las Meninas, een vijftigtal werken gebaseerd op het beroemde werk Las Meninas van Velázquez, waarin Picasso een studie maakt van het beroemde werk. Er worden in het museum ook tijdelijke tentoonstellingen gehouden met wisselende thema's over het leven en werk van Picasso. Zie ook Musée Picasso (Parijs) Museo Picasso (Málaga) Musée Picasso Antibes Externe links Museu Picasso Hoogtepunten van de collectie
Muzeum Picassa w Barcelonie

Muzeum Picassa w Barcelonie (kat. Museu Picasso) – galeria sztuki zlokalizowana w Barcelonie, w hiszpańskiej wspólnocie autonomicznej Katalonia, przy ulicy Montcada. W swoich zbiorach posiada jedną z najobszerniejszych kolekcji dzieł sztuki hiszpańskiego artysty Pabla Picassa, łącznie 4251 obrazów. Pomieszczenia muzeum obejmują pięć sąsiadujących ze sobą średniowiecznych pałaców, położonych w dzielnicy La Ribera na Starym Mieście: Palau Aguilar, Palau del Baró de Castellet, Palau Meca, Casa Mauri, oraz Palau Finestres. Zostało otwarte dla publiczności 9 marca 1963, początkowo pod nazwą Colección Sabartéss. Stało się pierwszym muzeum poświęconym twórczości Picassa i jedynym utworzonym za życia artysty. Obecnie jego dyrektorem jest Emmanuel Guigon. Przypisy
Museu Picasso (Barcelona)

O Museu Picasso é um museu de arte localizado em Barcelona, na Espanha. Foi declarado museu de interesse nacional pela Generalidade da Catalunha. História É um museu popular instalado em cinco palácios. Foi aberto ao grande público em 1963, com o nome de Coleção Sabartés, já que Picasso era inimigo declarado do regime Franquista que governava a Espanha na época. O museu continha obras que Jaume Sabartés ofereceu ao seu amigo Picasso. Após a morte de Sabertés, o próprio Picasso ofereceu obras ao museu. A coleção é composta por cerca de 5.000 obras de arte de diversos autores. Uma das obras mais famosas que Picasso doou ao museu foi Las meninas. Referências Ligações externas Museu Picasso (em castelhano) Barcelona Turisme (em castelhano)
Музей Пікассо (Барселона)

Музе́й Пікассо́ (кат. Museu Picasso) у Барселоні - музей знаменитого іспанського художника XX ст. Пабло Пікассо, що має одну з найбільший колекцій його художніх робіт . Це один з найпопулярніших і найвідвідуваніших музеїв Каталонії. Музей розташований у п'яти сусідніх середньовічних палацах Готичного кварталу Барселони. Історія Ідея створення музею належить другові Пікассо Джемі Сабартесу. Пікассо свого часу передав йому багато своїх робіт. Спочатку Сабартес планував заснувати музей у Малазі, місті, де Пікассо народився. Однак сам Пікассо порадив відкрити музей у Барселоні, оскільки він протягом свого життя був тісно пов'язаний з цим містом. Музей було відкрито у 1963, виставлена колекція складалася з 574 робіт, подарованих Сабартесом, тих творів, які Пікассо раніше подарував місту Барселоні, робіт з Музею сучасного мистецтва Барселони та подарунків від друзів Пікассо та колекціонерів. Після смерті Сабартеса у 1968 Пікассо сам пожертвував велику кількість робіт, включаючи бл. 1000 робіт раннього періоду його творчості — академічні роботи та живопис «блакитного періоду». Зараз у музеї постійно експонуються понад 3,5 тис. робіт Пікассо. Музей розташований за адресою: Карре Монкада (c/ Montcada) 15-23, 08003 Барселона. Про вартість квитка та час роботи музею можна дізнатися тут [Архівовано 13 вересня 2008 у Wayback Machine.]. Примітки Посилання Сайт Музею Пікассо у Барселоні [Архівовано 15 вересня 2008 у Wayback Machine.] (кат.), (англ.), (ісп.)
Església de Santa Eulàlia de Puig-oriol

L'església parroquial o Església de Santa Eulàlia és un edifici de le veïnat de Santa Eulàlia de Puig-oriol al municipi de Lluçà, dedicada a santa Eulàlia de Mèrida. Es tracta de la segona església del poble, construida en els segles xvi-xvii quan la vella església (uns sis cents metres més a l'oest de l'edifici actual) va ser abandonada. Edifici en estil barroc popular, va rebre una extensió i reforma major el 1855, quan va esdevenir església parroquial. Adossada a l'església hi ha la rectoria. El campanar quadrangular està coronat amb una balustrada. Durant la missa que s'hi celebra durant el dia de la patrona, el 10 de desembre, s'hi canten uns goigs del segle xix, amb lletra i música de mossèn Lluís Alemany més recent. De l'església vella, en estil romànic que es trobava al lloc on encara hi ha el cementiri, només en queda una capella lateral. Referències
Can Pèlacs (Matadepera)

Can Pèlacs o Can Pèlecs és una masia de Matadepera (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció La masia de Can Pèlacs està situada al nord de Matadepera, dins del parc natural de Sant Llorenç de Munt i L'Obac. Es tracta d'una masia composta per diferents cossos, el cos principal és de planta irregular i coberta de dos aiguavessos de teula àrab. En alçada consta de planta baixa i primer pis, la façana principal s'orienta a migdia i s'observa una porxada d'arcs de mig punt. Al costat nord-est hi ha la masoveria, de planta irregular i coberta de dos aiguavessos de teula àrab. En alçada consta de planta baixa i primer pis. A la façana de ponent es conserva una finestra gòtica d'arc conopial. Un segon cos consta de planta baixa i dos pisos. La coberta també és de teules àrabs a dues aigües. L'acusada pendent del terreny va obligar a omplir de terra l'espai davant la casa i configurar feixes de conreu. Podem veure visibles les restes de murs de l'antiga masia i el trull, més a ponent que l'actual. El jardí és molt antropitzat d'un classicisme italià, a l'igual que l'edifici residencial, on dominen les pèrgoles, l'enllosat i els murs fets de paredat. Les funcions de la Masia es divideixen entre la pairalia, actualment destinada a segona residència, i la masoveria, habitada tot l'any. Història La masia de Can Pèlacs va ser reconstruïda al segle xx. Es conserven només restes de l'antiga masia del segle XVI com per exemple la finestra d'arc conopial. Trobem referències al segle xvi quan es comença a conèixer amb el nom actual: can Pèlecs. Fou fruit del casament de la pubilla del mas Busqueta amb Gabriel Pèlacs de Castellar del Vallès. Referències
Mas Cellers

El Mas Cellers és una masia de Matadepera (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció Masia aïllada amb jardí envoltada d'una closa situada a la urbanització de Les Pedritxes de Matadepera. La masia consta de tres cossos adossats de planta rectangular de diferent dimensió i altura. L'accés a l'edifici es practica a través d'una portalada d'arc escarser de maó a sardinell amb teuladet a dues aigües. L'edifici principal presenta planta baixa i pis amb coberta a doble vessant amb el carener perpendicular a la façana principal. A la façana principal les obertures es distribueixen en eixos verticals. Una mica descentrat es troba el portal d'arc de mig punt adovellat amb brancals de pedra tallada flanquejat a cada costat per una finestra allindada amb brancals i ampit de pedra tallada. Al pis s'obren tres finestres de la mateixa factura. El parament és arrebossat i pintat amb els carreus que emmarquen les obertures i conformen les cadenes cantoneres a la vista. Història Hi ha una primera referència documental d'aquesta masia l'any 1490 a l'Speculo de Sant Llorenç del Munt amb el nom de Mas Cellés. Es tracta d'un exemple de masia en estat ruïnós que es va recuperar i reformar per a ús particular conservant part dels elements originals. Referències
Jardins de les Voltes d'en Cirés

Els jardins de les Voltes d'en Cirés són un espai públic del barri del Raval de Barcelona, situat entre l'Avinguda de les Drassanes i el carrer Nou de la Rambla, a prop d'equipaments com el CAP Drassanes, el Centre Cívic Drassanes i l'Escola Oficial d'Idiomes. Història i descripció El seu nom recorda un dels carrers de l'anomenat «barri Xino», que s'obria sota una volta al núm. 57 del carrer Nou de la Rambla i va desaparèixer a la dècada del 1960 per l'obertura de l'Avinguda de les Drassanes. A començaments de la dècada del 1980 encara hi havia un solar habilitat provisionalment com a parc, però la urbanització definitiva de la zona va arribar de la mà del PERI aprovat el 1985. En el marc del Pla dels Barris de Barcelona, s'inicià un procés participatiu per a redissenyar els jardins, que culminà el 2019 amb l'arranjament de nou de l'espai, seguint el criteri dels veïns. Es potenciaren els espais de lleure per infants, i es canvià el paviment per sauló i cautxú. Vegetació Hi ha alguns arbres originals de l'espai de les espècies Quercus ilex (Alzina), Tipuana tipu (Tipuana), Phytolaca dioica (Bellaombra) i la Washingtonia robusta. Referències Vegeu també Font del carrer Nou de la Rambla Casa-fàbrica Alegre-Cirés
Villa romana di Centcelles

La villa romana di Centcelles è uno dei monumenti romani più importanti della Spagna. Edificata nel territorio dell'attuale comune di Constantí, a 7 km dalla città di Tarragona (l'antica Tarraco). La presenza di un mausoleo con affreschi paleocristiani e mosaici nella cupola fa di questo edificio uno dei più importanti dell'arte romana in Spagna; si ritiene che il mausoleo sia stato eretto per ospitare la tomba dell'imperatore Costante I, figlio di Costantino I, ucciso nel 350 in località oppidum Helena. Insieme al «Complesso archeologico di Tárraco», di cui fa parte, è stata inserita nella lista dei siti patrimonio dell'umanità dell'UNESCO. Storia e struttura della villa Centcelles si trova tra il fiume Francolí e la città di Constantí, lungo la strada romana che porta dalla città di Tarraco all'entroterra della provincia romana dell'Hispania Tarraconensis. Il sito fu studiato dall'Istituto archeologico germanico a partire dal 1956. La fase più antica e peggio documentata è quella repubblicana, epoca di prima occupazione del sito. Nel I-II secolo vi fu eretta una villa, di cui è nota solo la parte agricola, con i dolia per la conservazione dei prodotti. Nel III secolo il complesso fu rinnovato, per poi essere abbandonato alla fine di quel secolo o all'inizio del successivo. Nel IV secolo il complesso fu completamente rinnovato, ridisponendolo in direzione est-ovest al di sopra delle strutture precedenti; il complesso tardo-imperiale aveva una facciata di 90 m e una pianta rettangolare includeva la zona termale e due sale coperte a cupola. La zona termale era collegata a un complesso di stanze insistenti su di una corte interna, a oriente della quale vi sono due sale a cupola, una quadrilobata, l'altra circolare. Il complesso è completato da un corpo orientale. Il progetto fu però modificato in corso d'opera: a una delle due sale a cupola (diametro 10,70 m, altezza 13,60 m) fu aggiunta una cripta e la sala fu convertita a mausoleo (è questa l'unica delle due sale conservatasi), il complesso termale non fu terminato, ma fu sostituito in seguito con un complesso più piccolo. Mausoleo Affreschi Solo piccoli frammenti dell'affresco si sono conservati: una scena di caccia, un ritratto femminile, alcuni edifici, forse i resti di una raffigurazione urbana. Mosaici Il mosaico della cupola è diviso in quattro fasce concentriche, separate da motivi geometrici. La fascia più esterna raffigura una scena di caccia; la seconda fascia raffigura sedici scene tratte dall'Antico e dal Nuovo Testamento, tra cui quella del Buon Pastore. La fascia più piccola è divisa in otto scene, di cui quattro raffiguranti le stagioni e quattro personaggi in trono, alcuni dei quali indossano vesti e decorazioni in oro e porpora, riservate agli imperatori. La sommità della decorazione musiva è separata dalla fascia precedente da una decorazione geometrica; di essa restano alcune teste. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su villa romana di Centcelles Collegamenti esterni Museu National Arqueològic de Tarragona, "Roman villa of Centcelles
Villa-mausoleo de Centcelles

Villa-mausoleo de Centcelles är en fornlämning i Spanien. Den ligger i provinsen Província de Tarragona och regionen Katalonien, i den östra delen av landet, 400 km öster om huvudstaden Madrid. Villa-mausoleo de Centcelles ligger 42 meter över havet. Terrängen runt Villa-mausoleo de Centcelles är lite kuperad. Runt Villa-mausoleo de Centcelles är det mycket tätbefolkat, med 1 313 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Tarragonès, 4,8 km söder om Villa-mausoleo de Centcelles. Runt Villa-mausoleo de Centcelles är det i huvudsak tätbebyggt. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Villa-mausoleo de Centcelles.
Església de la Mare de Déu del Pilar (el Masnou)

L'església de la Mare de Déu del Pilar és una església parroquial de la vila del Masnou (el Maresme) consagrada a la Mare de Déu del Pilar. Obra de l'arquitecte Josep Maria Liesa de Sus i construïda sota la direcció de l'arquitecte municipal Pere-Jordi Bassegoda i Musté. Els orígens del temple es vinculen a la donació feta l'any 1945 per les germanes Maria Cinta i Pilar Escardó Valls del terreny on s'hi construiria l'església. Les germanes Escardó Valls havien adquirit el terreny per fer realitat el designi del seu germà Josep Maria, mort en un accident d'aviació, d'erigir un temple a la urbanització Vivet de Pedra Blanca. L'església fou beneïda el 1953 pel bisbe de Barcelona, Gregorio Modrego. Inicialment, l'església s'utilitza per celebrar missa els diumenges i festes de precepte, amb la perspectiva de poder ampliar els serveis, amb un habitatge per al sacerdot i escoles gratuïtes. L'any 1954, el bisbe beneí de la imatge del Pilar, el Sagrat Cor i les campanes, Amb el pas dels anys rebé donacions i creixé amb la barriada on es troba. L'any 1972 va esdevenir parròquia. Referències
Mirador dels Apòstols

El Mirador dels Apòstols o plaça dels Apòstols, és una plaça situada a l'accés al recinte del Monestir de Montserrat, a tocar de l'aparcament de cotxes, a la muntanya de Montserrat, al terme municipal de Monistrol de Montserrat (el Bages). Descripció La placeta està mig encerclada per un element arquitectònic, unes obertures separades per columnetes, que correspon al que fou tercer pis de l'absis central neoromànic (1876-1885), adossat a la façana de l'església de Santa Maria (s. XVI) que acabava exteriorment amb una galeria o trifori l'alçada de la qual era proporcionada al volum de l'església d'aleshores. L'any 1992, durant les obres de restauració d'aquest temple, que consistiren sobretot a retornar-li la volumetria original del segle XVI, aquesta galeria fou traslladada aquí. Sota mateix de la placeta rodona, hi ha la capella funerària (1958) que conté les despulles dels membres del Terç de Requetès de la Mare de Déu de Montserrat morts durant la Guerra Civil (1936–1939). El projecte i la decoració són obra del P. Crisòleg Picas (1922). Una mica més avall, vora la timba, s'alça un monument dedicat a Ramon Llull, 'Escala a l'enteniment' de Josep M. Subirachs. Història Rep el nom de Plaça dels Apòstols, en record d'una capella que hi fou edificada el segle XVI en memòria dels Sants Apòstols. Mig destruïda per la Guerra del Francès, fou reedificada el 1858 i restaurada el 1907. A l'inici de la Guerra Civil (1936) va ser enderrocada, i el lloc fou enjardinat. El 7 d'octubre de 1939, el P. Abat Marcet va col·locar-hi la primera pedra de la capella funerària, que no es començà a construir fins a l'any 1958. Referències