NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Centro municipal de tenis Vall d'Hebron

El centro municipal de tenis Vall d'Hebron (en catalán: centre municipal de tennis Vall d'Hebron) es una instalación deportiva ubicada en el distrito de Horta-Guinardó de Barcelona. Su principal función es la práctica y enseñanza del tenis. Es gestionado directamente por el Ayuntamiento de Barcelona. Además es la casa de la Federación Catalana de Tenis. Historia Fue inaugurado en 1992 bajo diseño del arquitecto Tonet Sunyer con motivo de la celebración del torneo de tenis de los XXV Juegos Olímpicos. Se construyeron diecisiete pistas de tenis de tierra batida. Solamente se utilizaron como pistas de juego nueve (tres como área de competición y seis para entrenamiento), tres sirvieron para ampliar las gradas de la pista principal y el resto fue dedicado para el área de prensa y de descanso y servicios para los jugadores. La pista principal, que cuenta con gradas para 3400 espectadores, se amplió para 8000. Las dos pistas menores cuentan con gradas para 1000 personas. Con posterioridad a los Juegos, la instalación acogió una eliminatoria de Copa Davis entre España y Holanda en 1993 y una eliminatoria de Copa Federación entre España y Polonia en 2014. También ha albergado algunas ediciones del Torneo WTA de Barcelona. Instalaciones Cuenta con diecisiete pistas de tenis de tierra batida, siete pistas de tenis de suelo sintético, seis pistas de pádel, un frontón, una pista de baloncesto y una piscina. Todas estas instalaciones son exteriores. En sus instalaciones interiores se puede practicar la gimnasia aeróbica, fitness, taichí o el baile de salón. Véase también Anexo:Historia de los eventos deportivos en Barcelona
Palau dels Esports de Barcelona

The Palau dels Esports de Barcelona (Barcelona Sports Palace) is a multi-purpose indoor arena in Barcelona, Catalonia, Spain. It is on Lleida Street on the slopes of Montjuïc, a hill to the south east of the city centre. The arena is able to host competitions of any indoor sport. In 2000 it was adapted to better accommodate theatre and musical shows and given a new name: Barcelona Teatre Musical. The seating capacity was reduced from 8,000 to 3,500, but comfort and the acoustic quality were enhanced. History Inaugurated in 1955 for the Mediterranean Games, it was designed by the architect Josep Soteras. It was the only indoor arena of its type in Barcelona until 1971 when FC Barcelona inaugurated the Palau Blaugrana. Even after this, the Palau dels Esports continued to be the only indoor arena in public hands: for this reason it continued to host the main sporting, social, cultural and musical events that took place in the city. During the 1980s it was the home of the RCD Espanyol basketball team, which for several seasons competed in the ACB. It was remodelled in 1986 by the architect Francesc Labastida for the group E games of the World Basketball Championship of 1986. At the beginning of the 1990s activity in the arena began to diminish. The basketball team disappeared and in 1990 the Palau Sant Jordi was inaugurated, attracting many of the top events from that date on. The venue hosted rhythmic gymnastics and the preliminary phase of the volleyball for the 1992 Summer Olympics. This proved to be its sporting swansong, however, and from the mid-1990s it concentrated on hosting drama, music and comedy. Notable sporting events 1955: Mediterranean Games 1969: FIBA European Champions Cup final in which CSKA Moscow defeated Real Madrid 103-99 after two overtime periods in front of a 9,000 sellout crowd 1973: European Basketball Championship final phase 1986: World Basketball Championship semi final round, Group E 1992: 1992 Summer Olympics References External links Info from bcn.es Archived 2012-02-07 at the Wayback Machine Info from agendabcn.com (in Catalan) Location on Google Maps
Palais des sports de Barcelone

Le palais des sports de Barcelone (espagnol : Palacio de los Deportes de Barcelona ; catalan : Palau dels Esports) est une salle couverte polyvalente appartenant à la municipalité de Barcelone, en Espagne. Elle est située dans la rue Lleida, au pied du Montjuïc. Histoire Le site accueille les épreuves de gymnastique rythmique et la phase préliminaire du tournoi de volley-ball des Jeux olympiques d'été de 1992. Cependant, cela s'avère être son chant du cygne sportif et, à partir du milieu des années 1990, il se concentre sur l'accueil de spectacles dramatiques, musicaux et comiques. La candidature préliminaire de Barcelone-Pirineos pour les Jeux olympiques d'hiver de 2022, finalement rejetée, prévoyait d'organiser les épreuves de curling au palais des sports de Barcelone. Événements notables Le palais des sports de Barcelone a accueilli plusieurs événements sportifs notables : 1955 : Jeux méditerranéens ; Coupe d'Europe des clubs champions de basket-ball 1968-1969 ; 1960 : Coupe d'Espagne masculine de rink hockey ; 1973 : Championnat d'Europe masculin de basket-ball ; 2000 : Combat de boxe entre José María Guerrero Torvisco et Rafael Arias ; 2000 : Combat de boxe entre Manuel Calvo Villahoz y Juan Polo, pour le titre transcontinental des poids-plume (TWBA). Notes et références Liens externes Ressource relative au sport : Enciclopèdia de l'Esport Català Ressource relative à la musique : MusicBrainz (es) Informations, sur bcn.es. (ca) Informations, sur agendabcn.com. (es) Localisation, sur Google Maps. Portail du sport Portail du théâtre Portail de Barcelone
Palau de la Metal·lúrgia

El Palau de la Metal·lúrgia, Electricitat i Força Motriu és un pavelló de l'Exposició Internacional de 1929 de Barcelona, catalogat com a bé amb elements d'interès (categoria C). Actualment, està unit al veí Palau del Vestit o del Treball com a Pavelló 8 de la Fira de Barcelona. Història i descripció Va ser projectat pels arquitectes Alexandre Soler i Amadeu Llopart amb el nom de Palau de la Indústria. Amb una superfície de 16.000 m², l'interior va ser dividit en cinc zones comunicades entre si a través de l'espai central, on s'aixeca una gran cúpula polièdrica, sobre tambor i amb llanternó, i la coberta està formada per una composició de triangles, que fan referència a l'expressionisme centreeuropeu. Disposa d'una llarguíssima façana a l'avinguda de la Reina Maria Cristina, al centre de la qual hi ha un cos avançat, al qual s'accedeix per una escalinata que arriba a un vestíbul a partir de tres obertures de doble alçat, i culmina amb un gran timpà clàssic decorat amb pintures al fresc de Francesc d'Assís Galí, que també pintà uns plafons per a la galeria d'entrada juntament amb Josep Obiols i Manuel Humbert, que hi van realitzar tretze plafons fent clara al·lusió a l'energia, a la força i al treball que la primera genera. Als costats de l'entrada se situen unes torratxes amb escultures al·legòriques d'Enric Casanovas. Entre el 20 de maig i el 8 de juliol del 1934, la part dreta va acollir l'Exposició de Primavera, impulsada per la Junta d'Exposicions d'Art de Barcelona. A partir d'aquella ocasió, l'espai seria conegut com a Saló de l'Art Modern i acolliria, també, les edicions de 1935 i 1936 d'aquell certamen artístic. Durant els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 fou utilitzat en les competicions d'esgrima i de pentatló modern. El 2023 s'instal·là un jardí vertical, el Bosc Vertical CaixaForum, a la paret mitgera que dona a l'avinguda de Francesc Ferrer i Guàrdia, que el 2014 havia quedat al descobert en ser enderrocat l'antic restaurant La Pèrgola. Referències
Palau de la Metal·lúrgia

Der Palau de la Metal·lúrgia ist eine Mehrzweckhalle in der spanischen Stadt Barcelona im Bezirk Sants-Montjuïc. Geschichte Der Palau de la Metal·lúrgia wurde 1929 anlässlich der Weltausstellung Exposició Internacional de Barcelona errichtet. Während den Olympischen Sommerspielen 1992 war die Halle Wettkampfstätte der Wettkämpfe im Fechten sowie der Fechtwettkämpfe im Modernen Fünfkampf. Weblinks 1992 Summer Olympics Official Report (Memento vom 28. Mai 2008 im Internet Archive) (englisch)
Palau de la Metal·lúrgia

The Palau de la Metal·lúrgia (English: Metallurgical place) is a venue located in Barcelona. Constructed for the 1929 International Exposition, it hosted the fencing and the fencing part of the modern pentathlon events for the 1992 Summer Olympics. References 1992 Summer Olympic official report. Archived 2008-05-28 at the Wayback Machine Volume 2. pp. 189–91.
Palacio de la Metalurgia

El Palacio de la Metalurgia (en catalán, Palau de la Metaŀlúrgia) es un pabellón ubicado en la Feria de Barcelona, del distrito de Sants-Montjuïc. Es gestionado por la empresa privada Fira de Barcelona. Historia Diseñado por los arquitectos Alexandre Soler i March y Amadeu Llopart, fue inaugurado en 1929 con motivo de la Exposición Internacional de 1929 con el nombre de Palacio de la Electricidad. El estilo arquitectónico usado fue una mezcla de art decó colosal y expresionismo centroeuropeo simplista. En 1992 fue sede de las competiciones de esgrima de los XXV Juegos Olímpicos. Actualmente está integrado en las instalaciones de la Feria de Barcelona y lleva el nombre de Pabellón 8. Véase también Anexo:Historia de los eventos deportivos en Barcelona
Palais de la métallurgie

Le Palais de la métallurgie (catalan : Palau de la Metaŀlúrgia) est un pavillon de l'Exposition internationale de Barcelone de 1929, classé bien d'intérêt patrimonial (catégorie C). Il est relié au Palau del Vestit o del Treball voisin, formant ainsi le Pavillon 8 de la Fira de Barcelona. Histoire et description Conçu par les architectes Alexandre Soler et Amadeu Llopart sous le nom de Palau de la Indústria, ce pavillon d'une superficie de 16 000 m2 est divisé en cinq zones reliées entre elles par un espace central. Ce dernier est surmonté d'un grand dôme polyédrique, reposant sur un tambour et surmonté d'une lanterne. La toiture, composée de triangles, évoque l'expressionnisme d'Europe centrale. Le bâtiment possède une très longue façade sur l'Avinguda de la Reina Maria Cristina. En son centre se dresse un corps de bâtiment avancé, auquel les visiteurs accèdent par un escalier qui mène à un hall d'entrée depuis trois ouvertures à double hauteur. Ce corps de bâtiment est surmonté d'un grand tympan classique orné de fresques de Francesc d'Assís Galí, qui a également réalisé des panneaux pour la galerie d'entrée en collaboration avec Josep Obiols et Manuel Humbert. Ces treize panneaux évoquent clairement l'énergie, la force et le travail que le premier bâtiment génère. De part et d'autre de l'entrée se trouvent des tourelles ornées de sculptures allégoriques d'Enric Casanovas. Du 20 mai au 8 juillet 1934, l'aile droite du bâtiment accueille l'Exposition de printemps (catalan : Exposició de Primavera), organisée par le Comité des expositions d'art de Barcelone (catalan : Junta d'Exposicions d'Art de Barcelona). Dès lors, cet espace est connu sous le nom de « Saló de l'Art Modern » et accueille également les éditions 1935 et 1936 de ce concours artistique. En 2023, un mur végétalisé, le Bosc Vertical CaixaForum, est installé sur le mur mitoyen donnant sur l'avenue Francesc Ferrer i Guàrdia, mis à nu en 2014 lors de la démolition de l'ancien restaurant La Pèrgola. Notes et références Liens externes Ressource relative au sport : Enciclopèdia de l'Esport Català Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la culture Portail de Barcelone Portail des expositions internationales
Reial Club Marítim de Barcelona

El Reial Club Marítim de Barcelona (RCMB) és un club nàutic de Barcelona i un dels clubs esportius més antics d'Espanya. Bàsicament té les seccions de rem, vela i motonàutica. El Reial Club Marítim de Barcelona es troba al Moll d'Espanya del Port Vell de Barcelona. Les seves instal·lacions són de bona qualitat, i compta amb un port esportiu, un local social amb restaurant i un espai per a les embarcacions a sec i per a fer carenatge i altres reparacions. El port esportiu disposa de 251 amarratges. Història El club neix el 1902 amb el nom de Real Club de Barcelona com a resultat de la fusió entre el Real Club de Regatas, que era un club bàsicament de rem des de feia més de 20 anys, i el Real Yacht Club, que era una entitat bàsicament de vela. El 25 de gener del 1913, a proposta del president Rafael Morató i Senesteva, es va aprovar el canvi de denominació a Real Club Marítimo. El 1911 l'arquitecte Enric Sagnier va guanyar el concurs per a la construcció del nou estatge social, amb planta octogonal coberta amb cúpula i rematada per una mena de far. Situat a l'angle sud del Moll de Barcelona, va ser inaugurat el juliol del 1914. El 23 de maig del 1959 es va inaugurar l'actual seu social en el Moll d'Espanya, perquè la Junta d'Obres del Port necessitava l'espai ocupat per l'anterior edifici. El 1922 va organitzar el primer Campionat d'Europa de Rem celebrat a Espanya. El 22 de juny del 1976, es va procedir a normalitzar el nom del club en català, que des d'aleshores es diu Reial Club Marítim de Barcelona. Gestió Mèrits El RCMB ha guanyat més de 1.000 medalles en competicions nacionals i més de 200 medalles en competicions internacionals. El soci Santiago Amat va ser el primer esportista individual espanyol que va guanyar una medalla olímpica (bronze). Va ser en vela als Jocs Olímpics del 1932 a Los Angeles en la classe olímpica de 12 peus. En rem, l'outrigger a vuit espanyol format pels socis del club Lluís Omedes, J. Riba, Jaume Giral, Leandre Coll, Josep L. Lasplazas, Enric Pérez, Eliseu Morales Ricard Massana i Josep Martínez, com a timoner, va participar en els Jocs Olímpics de París del 1924. El quatre amb timoner del Club de Regates, format per Joan Camps Mas, Josep Fórmica-Corsi, Ricard Margarit i Calvet, Orestes Quintana i Antoni Vela i Vivó (timoner), va participar en les proves de rem dels Jocs Olímpics de 1900. Referències Enllaços externs Web del Reial Club Marítim de Barcelona
Royal Barcelona Maritime Club

The Royal Barcelona Maritime Club (Catalan: Reial Club Marítim de Barcelona (RCMB), Spanish: Real Club Marítimo de Barcelona) is a member-only yacht club based in Barcelona. It was established in 1881 and is one of the oldest yacht clubs in Catalonia, Spain. This club is located at one end of Barcelona harbor, close to where la Rambla meets the sea, by the "Maremagnum" shopping mall and aquarium complex. The RCMB is a well-equipped yacht club, with its own delimited area situated very close to its rival Royal Barcelona Yacht Club (Reial Club Nàutic de Barcelona), which is considered more elitist. The RCMB's area is an "administrative concession" from the Barcelona Port Authority. It houses the club's premises, where there is a cafeteria cum restaurant specialized in fish dishes. The club has 251 moorings for yachts of average size. On its NE side there is a dry dock area and repair facilities for both sail and motor boats. The club also offers sailing courses and watersports courses. The Royal Barcelona Maritime Club regularly organizes regattas. It has participated in many sailing competitions and has won more than 1.000 medals in domestic competitions, as well as over 200 medals in international competitions. It won also the first olympic medal for Spain in the 1932 Olympics. References External links RCMB website Catalan Autonomous Government's sailing club list Marinas in Catalonia
Real Club Marítimo de Barcelona

El Real Club Marítimo de Barcelona (Reial Club Marítim de Barcelona en idioma catalán y oficialmente), RCMB, es un club náutico español ubicado en el puerto de Barcelona. Fue fundado en 1902, por lo que es uno de los clubes deportivos más antiguos de España.​ Historia El club nace en 1902 con el nombre de Real Club de Barcelona como resultado de la fusión de dos clubes: El Real Yacht Club, que era un club básicamente de vela. Fundado en 1879 como Club Catalán de Regatas, cambió de nombre a Club Náutico en mayo de 1887 cuando se eligió presidente a Pedro Doménech Grao, y el 15 de marzo de 1888 recibió el título de Real pasando a denominarse Real Yacht Club. El Real Club de Regatas, que era un club fundamentalmente de remo. Fundado en 1881 como Club de Regatas de Barcelona, añadió el título de Real el 23 de febrero de 1888 bajo la presidencia de José Enrique de Olano. El protocolo de la fusión se firmó el 25 de enero de 1902, creándose el Real Club de Barcelona, cuyo primer presidente fue José Enrique de Olano. El 31 de enero de 1909 se produjo una escisión en la junta general del Real Club de Barcelona al imponerse otra candidatura diferente a la del presidente José Enrique de Olano, que entonces fundó otro club, el Real Club Náutico de Barcelona. El 25 de enero de 1913, a propuesta del presidente del Real Club de Barcelona, el Sr. Morató, la Junta General procedió a aprobar el cambio de denominación a Real Club Marítimo. En julio de 1914 se inauguró oficialmente la nueva sede social de la entidad, de estilo modernista y obra del arquitecto Enric Sagnier, en el ángulo sur del Muelle de Barcelona. El 23 de mayo de 1959 se inauguró la actual sede social en el Muelle de España debido a que la Junta de Obras del Puerto necesitaba el espacio ocupado por la anterior. En 1922 el club organizó el primer Campeonato de Europa de remo celebrado en España. El 22 de junio de 1976 se procedió a cambiar el nombre oficial de la entidad, que pasó a ser la traducción al idioma catalán del anterior: Reial Club Marítim de Barcelona. Trofeo Internacional Ciudad de Barcelona El RCMB organizó por primera vez el TICB en la década de 1950 acogiendo las modalidades de remo de 8+ masculino (de exhibición) y 4x femenino (de competición). La regata se retomó con su carácter anual desde 2007 en su decimocuarta edición.​ En 2013 el trofeo se celebró con la participación de 131 deportistas de los clubes de remo catalanes y un equipo de remo de la Universidad de Cambridge.​ Deportistas destacados En 1900, un equipo de remo integrado por Antonio Vela (que compitió en skiff y en Cuatro con timonel), Juan Camps, José Fórmica, Ricardo Margarit y Orestes Quintana participó en los Juegos Olímpicos de París. Individualmente, Santiago Amat se convirtió en el deportista más destacado de la entidad al ganar la primera medalla olímpica (bronce) para España en vela, en los Juegos de 1932, además de tres campeonatos de España de la clase Snipe, en 1944, 1946 y 1951. Referencias Enlaces externos Sitio web oficial Real Club Marítimo de Barcelona en Facebook Real Club Marítimo de Barcelona en X (antes Twitter)
Reial Club Nàutic de Barcelona

El Reial Club Nàutic de Barcelona (RCNB) és un club nàutic de la ciutat de Barcelona i un dels clubs esportius més antics d'Espanya. Va ser fundat l'any 1876 amb el nom de Club Català de Regates. Es troba a un extrem del Port de Barcelona. Disposa d'unes instal·lacions de bona qualitat, i compta amb un Port esportiu, un local social i una escola de navegació. El restaurant del RCNB té uns finestrals amb una bona vista del port i normalment està obert per al gran públic. El port esportiu té 175 amarratges, 20 dels quals són de lloguer mentre que la resta són de propietat privada. En sintonia amb la companyia catalana de perfumeria i moda Puig, el Club Nàutic organitza anualment a aigües de Barcelona una regata denominada Puig Vela Clàssic. La principal particularitat de la regata és que està reservada per a embarcacions clàssiques i tradicionals. La regata és una de les més importants per a velers clàssics de totes les que se celebren arreu. Gestió Mèrits El RCNB ha rebut molts honors en la seva llarga existència. Entre els més importants cal destacar els següents: 1999: Placa d'or de la Reial Orde del Mèrit Esportiu. 2003: Medalla al Mèrit Esportiu, categoría Or de l'Ajuntament de Barcelona. 1998: Àncora d'or de la Reial Federació Espanyola de Vela. 1997: Millor Entitat Esportiva Catalana del diari El Mundo Deportivo. També ha rebut nombroses vegades la Vela d'Or de la Federació Catalana de Vela. Referències Vegeu també Bribón Enllaços externs Reial Club Nàutic de Barcelona - Lloc web oficial
Real Club Náutico de Barcelona

The Royal Barcelona Yacht Club (Spanish: Real Club Náutico de Barcelona, Catalan: Reial Club Nàutic de Barcelona (RCNB)) is a member-only yacht club based in Barcelona. It was established in 1876 and is one of the oldest yacht clubs in Catalonia, Spain. This club is located at one end of Barcelona harbor. It is a well-equipped yacht club, with its own delimited area very close to the competing Royal Barcelona Maritime Club (Reial Club Marítim de Barcelona). The RCNB's area is an "administrative concession" from the Barcelona Port Authority and it houses the club's premises, as well as a restaurant overlooking the moored yachts that is open to the public. The club has 175 moorings, of which 20 are available for hire. The remaining moorings are private property. The Reial Club Nàutic de Barcelona has participated in many sailing competitions during its long existence. It has won a great number of awards. The club organizes together with the fashion and perfumes company Puig the "Puig Vela Clásica" race that is run every year during the month of July, in Barcelona waters. The main feature of this race is that it is reserved for traditional and classical boats only. This regatta is one of the main classical sailboats races of all those celebrated worldwide. References External links RCNB website Catalan Autonomous Government's sailing club list Archived 24 June 2010 at the Wayback Machine Marinas in Catalonia
Estació de Sant Andreu de Llavaneres

Sant Andreu de Llavaneres és una estació de ferrocarril propietat d'adif situada al barri marítim de Sant Andreu de Llavaneres a la comarca del Maresme. L'estació es troba a la línia Barcelona-Mataró-Maçanet per on circulen trens de les línies de rodalia R1 i RG1 de Rodalies de Catalunya operades per Renfe Operadora. Aquesta estació de la línia de Mataró es va inaugurar com a baixador l'any 1900, tot i que aquest tram va entrar en servei el 1857 quan es va obrir la primera ampliació del ferrocarril de Barcelona a Mataró, la primera línia de ferrocarril de la península Ibèrica, fins a Arenys de Mar. La iniciativa de la construcció del ferrocarril havia estat de Miquel Biada i Bunyol per dur a terme les múltiples relacions comercials que s'establien entre Mataró i Barcelona. L'any 2016 va registrar l'entrada de 332.000 passatgers. Referències Vegeu també Llista d'estacions d'Adif a Catalunya Xarxa ferroviària de Catalunya
Estación de San Andrés de Llavaneras

San Andrés de Llavaneras​ (en catalán y oficialmente Sant Andreu de Llavaneres) es una estación de la línea R1 de Barcelona y línea RG1 de Gerona de Rodalies Renfe de ubicada en la línea de playa del municipio homónimo. La estación pertenece a la línea del Maresme, pero no al tramo más antiguo de la misma. Referencias
Station Sant Andreu de Llavaneres

Sant Andreu de Llavaneres is een station van Rodalies Barcelona. Het is gelegen in de gelijknamige gemeente Sant Andreu de Llavaneres en wordt bediend door lijn R1. Het station en tevens het spoor grenst aan het strand. Het stationsgebouw is rood en wit van kleur en grenst aan de N-11. Men kan hier overstappen op regionale busverbindingen. Lijnen