NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Casanova de les Garrigues

La Casanova de les Garrigues és una obra del municipi de Cercs (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Es tracta d'una edificació d'ús rural tradicional. Planta rectangular amb teulada a doble vessant i carener paral·lel a la façana principal, orientada al costat de migdia. L'aparell és de pedra irregular sense escairar, unida amb morter i arrebossada superficialment. A la part baixa els carreus són més grossos i disposats en filades més regulars. Presenta tres obertures en forma de porta a la planta baixa i tres obertures distribuïdes irregularment a la façana, en les dues plantes superiors. Interiors amb voltes de fusta reforçades amb maó i pilastres quadriculades en pedra. Arrebossat interior amb calç. Terres de rajola de tradició aràbiga. Conserva una teiera i una cuina econòmica. No existeix tancament a les obertures superiors que conserven marcs i llindes en fusta original. Edificacions originals adjacents (pallissa) restaurades. Com a Santa Maria i/o Vilosiu, segueix la mateixa tipologia d'aprofitar el relleu natural per afavorir el tancament d'una part de l'edificació. Història El lloc on hi ha la Casanova, dins l'antic terme de Vilosiu, consta documentada la seva habitabilitat des de l'alta edat mitjana, juntament amb els Masos de Vilosiu i Santa Maria. Va continuar habitant-se al llarg de tota l'Edat Mitjana, efectuant-se successives reformes i ampliacions amb edificacions annexes. Consta referenciada en l'època moderna com una de les cases més importants de la zona. Va deixar de ser habitada regularment l'any 1960. Des de fa pocs anys l'Ajuntament de Cercs ha iniciat la rehabilitació de les Pallisses gran i petita com a centre d'activitats dels "Guies del Berguedà", interessant experiència de dinamització turística i cultural de la comarca. Referències
Cementiri de Vilalleons

El Cementiri de Vilalleons és un conjunt del municipi de Sant Julià de Vilatorta (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció És un cementiri que descriu una forma rectangular (20x15mts), amb un mur de dos metres d'alçada, on s'hi obren finestres trapezoïdals, amb la part superior més arrodonida, les quals són protegides per reixes. El mur culmina amb una mena de merlets sinuosos i amb una creu al mig de cada una. A ponent s'hi obre una gran portalada d'arc de mig punt inscrita en una falsa coberta a dues vessants i decorada amb una mena d'arquets cecs en posició escalonada. La teulada és coronada per una creu inscrita dins d'un cercle. La capella mira vers a ponent, té un portal rectangular amb motllures i un òcul al damunt flanquejat per un esgrafiat d'àngels. L'absis es troba vers llevant i és peraltat i a damunt de la volta hi ha una bola de pedra. Maçoneria, amb decoracions de totxo vermell i elements de ressalt de pedra picada, mentre que la capella es troba arrebossada. L'estat de conservació és bo. La inscripció del portal de la capella resa així: "EXPECTO RESURECTIONEM MORTUORUM SYMB NIC/ AÑO 1492 FAMILIA ESTAÑOL". Història El municipi de Vilalleons va tenir batlle propi des de 1787, però restà unit a Sta. Eugènia a la dècada de 1820. De llavors ençà tingué plena independència fins que el 8 juliol de 1945 es fusionà amb Sant Julià de Vilatorta. Com podem observar, per la data constructiva, el cementiri es degué construir abans de la fusió del municipi amb el de Sant Julià. Referències
El Casino (Sant Andreu de la Barca)

El Casino és una obra del municipi de Sant Andreu de la Barca (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Es tracta d'un cercle cultural que ha sofert modificacions a la façana d'entrada i a la part inferior del frontó. El frontó segueix un perfil curvilini propi del barroc. Les finestres que apareixen a primer terme són d'arc de mig punt amb les vidrieres originals. Referències
El Gall (Cercs)

El Gall és una masia del municipi de Cercs (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció És una casa pairal aïllada, de planta baixa i dos pisos. Presenta teulada a doble vessant amb orientació inversa a la façana principal. Aparell de pedra petita irregular unida amb morter i arrebossada irregularment. Reforçada als escaires amb totxo i/o maó en un angle i amb carreus grossos i ben escairats en els altres angles. Teulada refeta i sobrealçada amb totxo vist i teula tradicional aràbiga. En el primer pis obertures irregulars a la façana. A banda d'edificacions adjacents, destaca un petit cobert més separat de planta petita i senzilla però interessant per la solució de la coberta feta amb teula aràbiga tradicional a una sola vessant. Elements de suport en fusta. Història Documentat el lloc des de molt antic. Per tradició popular sembla que la casa del Gall va ser centre d'una batalla entre una petita força musulmana i "gent de Berga" a l'alta edat mitjana. Si que és documentada l'any 1351 com a dipòsit del gra que es molia al desaparegut molí de la Font Gran. Tot i que aquesta antiga documentació l'estructura actual de la casa, per composició i materials, cal situar-la a la primera meitat del segle xix. Aquesta va ser una important casa pairal que es mantingué habitada regularment just fins a l'any 1988. Referències
Ajuntament (Cervià de les Garrigues)

L'Ajuntament de Cervià és un edifici modernista del municipi de Cervià de les Garrigues (Garrigues) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció És 'un edifici de tres naus, la central és més alta, amb planta baixa i tres pisos. A les naus laterals hi havia les escoles i al cos central hi havia el jutjat, dos calabossos i una sala per a cobrar impostos. A la part central del primer pis hi ha la sala de plens, amb una gran balconada, i quatre sales més polivalents. Al segon pis hi havia les habitacions dels mestres i finalment, al tercer pis, l'habitació de l'agutzil. Es va construir amb pedra natural, procedent del mateix poble. La trobem treballada de maneres diverses per aconseguir un joc de textures de gran efecte decoratiu però alhora auster i de poc cost econòmic. Les obertures principals són d'arc de mig punt: les portes d'accés a l'edifici i les de la balconada, que a més a més es remarquen amb sengles arcs conopials als extrems i un arc mixtilini al centre. Aquests elements són propis de l'arquitectura medieval de gust historicista neoromànic i neogòtic, trets estilístics que recupera el modernisme. Història L'inici del segle xx fou un moment de gran importància per Cervià de les Garrigues, ja que a part de les escoles, es millora el sistema d'abastiment d'aigües i s'amplia la xarxa de clavegueram. En aquest moment també es creen institucions culturals com la coral «El Rossinyol de les Garrigues», el Sindicat agrícola i caixa rural (1914) o bé el club esportiu. Francesc de Paula Morera i Gatell, arquitecte municipal de Lleida entre 1906 i 1941, és l'autor del projecte de l'Ajuntament i escoles de Cervià de les Garrigues que es construeixen entre 1912 i 1913. També va projectar l'escola d'Artesa de Lleida de 1913. Morera i Gatell en el projecte justifica la necessitat de construir una casa consistorial i que a més tingui la grandiositat que mereixen els edificis públics, malgrat que en aquest cas els recursos són escassos. L'arquitecte tenia pensat la construcció d'una plaça al davant però no es va executar i avui la façana de l'edifici queda mig amagada entre carrers estrets. L'edifici ha sofert modificacions al llarg del temps. Les escoles, per exemple, s'han traslladat en un altre lloc. Les intervencions posteriors, però, n'han respectat l'estat primitiu, sobretot la sala de sessions que ha mantingut el paviment i la fusteria original. Referències
Cal Sastre (Viver)

Cal Sastre és una masia de Viver, al municipi de Viver i Serrateix (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Masia orientada al sud-est del tipus II segons la classificació de J. Danés, amb coberta a dues vessants i el carener perpendicular a la façana principal. Consta de tres plantes i presenta la façana amb els elements disposats simètricament. Al mig hi ha la porta d'entrada, amb arc rebaixat, i dos balcons, allindanat el del primer pis i amb arcs geminats el de la segona planta. Els finestrals són allindanats. Tota la casa és feta amb maçoneria i carreus ben tallats als angles. Referències
Tomahawk (muntanya russa)

Tomahawk és una de les 2 úniques muntanyes russes infantils que existeixen a PortAventura Park. Va ser inaugurada el 17 de març de 1997, en conjunt amb Stampida. Se situa a l'àrea del Far West, just a la porta on separa Mèxico de l'àrea dels cowboys. La muntanya russa es va construir el mateix any que Stampida, la muntanya russa de fusta més important del parc. El seu recorregut és força intens, amb girs de 180 graus molt tancats i una primera caiguda molt inclinada. Els vagons són de color groc i normalment en funcionen 2 alhora. Són individuals per als més grans i per dos places per a petits. Incorporen un cinturó de seguretat i una barra fixa. El dia 11 de febrer de 2024, a causa del fort vent, un arbre va caure sobre les vies de l'atracció provocant un accident on van resultar ferides 14 persones, dues d'elles greus. Referències Enllaços externs Tomahawk al web de PortAventura Fitxa de Tomahawk al Roller Coaster DataBase
Tomahawk (montaña rusa)

Tomahawk es el nombre de una montaña rusa de madera infantil del parque temático PortAventura Park. Fue inaugurada el 17 de marzo de 1997, en conjunto con Stampida,​ con la que se entrecruza numerosas veces. Descripción Se inauguró en 1997 a la vez que Stampida. La atracción es muy voluminosa por ser de madera y además entrecruzarse con Stampida, la versión para adultos de Tomahawk. En 2015, se colocaron trenes nuevos, naranjas, más espaciosos, suaves y cómodos.​ Recorrido El recorrido inicia con una curva a derechas de 180° para encarar la cadena que te sube hasta 14 metros. La subida la sigue una bajada y una subida, una vez arriba el tren gira a la izquierda y se hace una larga curva peraltada con subidas y bajadas paralela a las vías de Stampida. Una vez finalizada la curva se gira a derechas para encarar la estación, antes de llegar a la estación se hace una bajada pronunciada donde se hace la foto y se llega a los frenos finales. Argumento Los indios americanos te acechan en las afueras de Penitence. ¡Escapa a toda velocidad de los tomahawks de los indios en estas vagonetas! Ficha Accidentes El 11 de febrero de 2024, a las 11:25 aproximadamente, uno de los trenes chocó con un árbol que se había desprendido dejando 14 heridos, dos de ellos en estado grave. La atracción se cerró y el resto del parque siguió su operativa con normalidad. ​ Véase también PortAventura Park Del mismo parque: Shambhala: Expedición al Himalaya Furius Baco Dragon Khan Grand Canyon Rapids Hurakan Condor Stampida El Diablo - El tren de la mina Silver River Flume Ferrocarril Tour Tutuki Splash Tami-Tami Sea Odyssey Templo del Fuego Fumanchú Referencias
Tomahawk (PortAventura Park)

Tomahawk est un parcours de montagnes russes junior en bois du parc PortAventura Park, situé à Salou, en Espagne. En 2016 de nouveaux trains timberliner sont installés pour améliorer le confort ainsi que le débit de l'attraction. Ces nouveaux trains ont été fournis par le biais de Great Coasters International. Description Tomahawk est une version junior des montagnes russes en bois. Elles croisent le parcours des montagnes russes racing Stampida, ce qui fait trois parcours de montagnes russes en bois qui se croisent. Voir aussi Liens internes PortAventura Park Montagnes russes junior Custom Coasters International Liens externes Ressource relative au tourisme : Roller Coaster DataBase Tomahawk sur le site de PortAventura Portail des parcs de loisirs Portail de la Catalogne
Tomahawk (achtbaan)

Tomahawk is een junior houten achtbaan in het Spaanse pretpark PortAventura Park gelegen in Salou-Villa Seca. De achtbaan is gebouwd door CCI en ontworpen door Dennis McNulty en Larry Bill. De opening van de achtbaan vond plaats op 17 maart 1997, twee jaar na de opening van het park. De twee banen van de Stampida kruisen ook de Tomahawk, waardoor een mooi geheel van drie houten achtbanen ontstaat. Beknopte beschrijving De achtbaan Tomahawk is een kleinere versie van de houten achtbaan, bestemd voor jongere kinderen. Bij de bouw van de achtbanen van de Stampida werd besloten deze derde achtbaan erin te verwikkelen, waardoor de drie houten parcours elkaar onderling kruisen. Externe link Tomahawk op Portaventura.es
Celler Güell

El Celler Güell és una edificació modernista al nucli de Garraf, en el municipi de Sitges (comarca del Garraf). L'any 1871, Eusebi Güell i Bacigalupi adquirí al Patrimoni de l'Estat l'antiga masia del Garraf amb els seus terrenys per fer-hi edificar un pavelló de caça, que no s'arribà a fer. Temps després encarregà un celler amb habitatge annex. És un conjunt d'edificacions -celler, residència i capella- en estil gaudinià. D'autoria i datació discutida, alguns historiadors l'atribueixen a Francesc Berenguer i Mestres, que l'hauria bastit en la darrera dècada del 1800, i altres autors, com l'expert gaudinià Joan Bassegoda i Nonell, en fan coautor el mateix Gaudí. En destaquen els arcs parabòlics, l'ús del ferro forjat i l'obra vista, l'asimetria i diverses referències medievalistes. De composició orgànica, mur lateral i teulada es fonen en un únic prisma triangular ajagut sobre una de les cares. La construcció ha esdevingut modernament un establiment de restauració. Construït a les costes de Garraf, a la carretera que uneix Barcelona amb Sitges. El 1882 Gaudí havia projectat per a la família Güell, i per ser ubicats en aquests terrenys, un pavelló de caça que no va arribar a construir-se. Bibliografia Servei del Patrimoni Arquitectònic El Baix Penedès. El Garraf Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1991. Col. Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya 3. ISBN 84-393-1227-X Isabel Coll Arquitectura de Sitges 1800-1930 Sitges: Ajuntament, 2001. Segona edició ISBN 84-931852-0-5 Joan Bassegoda i Nonell El gran Gaudí Sabadell, Ausa, 1989. ISBN 84-86329-44-2 Enllaços externs Descripció i fotografies Descripció, fotografies i mapa Lloc web del restaurant que l'ocupa Arxivat 2007-10-16 a Wayback Machine. (castellà) Guia temàtica Biblioteca ETSAB: Cellers Güell (Garraf Poble)
Güellovy vinné sklepy

Güellovy vinné sklepy ((katalánsky) celler Güell, (španělsky) bodegas Güell), je modernistický soubor staveb vinařství postavený mezi léty 1895 a 1901 podle návrhu katalánského architekta Antoni Gaudího. Nachází se v malé přímořské obci Garraf u města Sitges v katalánské provincii Barcelona ve Španělsku asi třicet kilometrů od centra Barcelony. Objednatelem byl Gaudího mecenáš Eusebi Güell, pro kterého zpracoval řadu dalších staveb: Palác Güell (1886-1890), Park Güell (1900–1914), Colònia Güell včetně krypty (1904-1905). Historie Komplex byl postaven v letech 1895 až 1901 a stavbu vedl Gaudího spolupracovník Francesc Berenguer i Mestres. Původně zde měl být zbudován lovecký zámeček s několika pavilony. Nakonec byla postavena pouze budova vinařství a vstupní brána spojená s domem vrátného. Celý komplex byl dokončen v roce 1901. Víno z tohoto vinařství se podávalo například na palubách lodí společnosti Compañía Transatlántica Española, které zajišťovaly dopravu mezi Španělskem a Kubou. Produkce vína se dlouhodobě nevyplácela a byla ukončena v roce 1936. V současnosti (informace z října 2023) není objekt přístupný veřejnosti. Popis Hlavní budova Hlavní budova má podobu stanu s vysokými trojúhelníkovými štíty, kamenná střecha sahá na jedné straně téměř k zemi. Budova je postavena ze smíšeného zdiva, které kombinuje kámen a cihly. Má tři podlaží: v přízemí vlastní sklepy a místo pro parkování vozidel. V prvním patře jsou obytné místnosti a ve druhém patře je kaple a krytá terasa. Z vrcholů štítů vystupují štíhlé komíny, nad kaplí je zvonice. Budova svým vzhledem nepřipomíná žádnou jinou Gaudího stavbu, obsahuje ale jeho zcela charakteristické prvky: parabolické oblouky, konstrukce střechy a podobně. Vstupní objekt Vstupní brána a domek vrátného jsou spojeny do jednoho objektu. Vstupní portál je opět zaklenut parabolickým obloukem a uzavřen jednostranně zavěšenými vraty z ocelových řetězů, která typově připomínají Dračí bránu u Güellových pavilionů z let 1884 – 1887. Galerie Odkazy Poznámky Reference Literatura ZERBST, Reiner. Antoni Gaudí. Ilustrace François René Roland. Kolín nad Rýnem: Taschen, 1993. 239 s. ISBN 3-8228-9699-3. Kapitola Bellesguard, s. 230–231. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Güellovy vinné sklepy na Wikimedia Commons Gaudí: BODEGAS GÜELL DE GARRAF. www.gaudiallgaudi.com [online]. Gaudi All Gaudi [cit. 2019-05-11]. Dostupné online. (anglicky)
Bodegas Güell

Bodegas Güell, auf Katalanisch Celler Güell, ist eine Weinkellerei in Sitges, einem Badeort der Comarca Garraf der spanischen Provinz Barcelona. Der architektonische Komplex, besteht aus Kellereigebäude und Nebengebäuden, die vom Architekten Antoni Gaudí für Eusebi Güell im Stil des Modernisme entworfen wurden. Das Ensemble wurde zwischen 1895 und 1901 unter der Leitung von Francesc Berenguer, Assistent von Gaudí realisiert und gehörte zu den Avantgardegebäuden der Weinarchitektur. Architektur Das Werk gehört zu der neugotischen Periode Gaudís (1888–1898), einem Zeitraum, in dem der Architekt vor allem durch die Formensprache eines idealisierten Mittelalterbilds inspiriert wurde. Gaudí beschäftigte sich zuvor ausführlich mit der Beschaffenheit katalanischer, balearischer und rosellinscher Gotik. Die Gebäude entstanden weitgehend aus Garrafer Kalkstein und erhielten eine keilförmige Gesamtform mit ausgesparten parabelähnlichen Gewölben. Über dem Weinkeller befinden sich drei Etagen. In der ersten Etage ist eine Garage, in der zweiten Etage die Unterkunft für den Verwalter und in der obersten Etage eine Kapelle, die über eine Terrasse den Blick auf das Meer eröffnet. Weblinks Einzelnachweise
Bodegas Güell

Bodegas Güell, in Catalan Celler Güell, is an architectural complex comprising a winery and associated buildings located in Garraf, in the Spanish municipality of Sitges (Barcelona), designed by the Catalan architect Antoni Gaudí. History and description Gaudí received the commission for this work in 1882 from his patron Eusebi Güell, who had seen Gaudí's work at the Paris Expo in 1878; in this year Gaudí received a number of other commissions including the Palau Güell, the Pabellones Güell de Pedralbes, the Park Güell and the crypt of the Church of Colònia Güell in Santa Coloma de Cervelló. The original commission consisted of the winery and several hunting pavilions, but the latter were never built. The whole complex was located on the La Cuadra estate in Garraf, Sitges and was the property of the Count Güell. The winery buildings were finally built between 1895 and 1897, under the direction of Francesc Berenguer, Gaudí's assistant. The winery has a triangular frontal profile, with almost vertical roofs, steep sloping stone slabs, finished off with sets of chimneys and two doors that connect it to the old building. There are three floors: the ground floor for parking vehicles, an apartment on the first floor and a domed chapel on the top floor. Count Güell actually produced wine in the winery, which was served on the ships of the Compañía Transatlántica Española shipping line and was also exported to Cuba. However, production stopped in 1936 due to lack of commercial success. There is currently a restaurant in the Bodegas Güell. See also List of Gaudí buildings Catalan Modernism References Sources Joan Bassegoda Nonell: Gaudí o espacio, luz y equilibrio, Criterio, Madrid, 2002, ISBN 84-95437-10-4. External links bodegasguell.es gaudiclub.com gaudiallgaudi.com
Cellier Güell

Le cellier Güell est une cave à vin construite par l'architecte moderniste catalan Antoni Gaudí en collaboration avec Francesc Berenguer. L'ensemble architectural était destiné à abriter la production viticole de son commanditaire, le comte de Güell. Il est situé dans la comarque de Garraf, près de Sitges (Barcelone). Histoire et description Gaudí recut une commande pour cette œuvre en 1882, de la part de son grand mécène Eusebi Güell. Ce dernier avait connu l’œuvre de Gaudi à l'exposition universelle de 1878 à Paris, date à laquelle commença une longue amitié entre les deux hommes qui donna lieu à un grand nombre de projets tels que le palais Güell, le pavillon Güell dans le quartier barcelonais de Pedralbes, le parc Güell et la crypte de la Colonie Güell à Santa Coloma de Cervelló. La commande de Güell consistait en un cellier et des pavillons de chasses, mais ces derniers de furent finalement pas construits. L'ensemble est situé dans une propriété du comte de Güell, La Cuadra, à Garraf (Sitges), grand domaine de 825 hectares où Güell souhaitait exploiter des vignobles et une carrière de pierre calcaire. Les celliers furent construits entre 1895 et 1897 sous la direction de Francesc Berenguer, collaborateur de Gaudí, Le projet, adossé au pied du massif de Garraf, est conçu de manière à s'intégrer le mieux possible dans le paysage. De face, les celliers ont un profil triangulaire avec des toitures à l'inclinaison très prononcée, faites de briques et de pierre, et surmontées par un jeu de cheminées. Deux ponts unissent les édifices anciens aux nouveaux. Au-dessus de deux sous-sols, destinés aux caves à vin, il y a trois étages : le rez-de-chaussée abrite un garage, le premier étage la résidence et le second une chapelle avec son autel au centre. Le dernier étage est couvert par une voûte en arc en chaînette classique chez Gaudi. L'ensemble est complété par un grand porche fermé par un portail en fer forgé en forme de filet de pêche. Le bâtiment mesure au sommet 28,80 m de long, soit le double de la hauteur de la façade principale, 14,40 m. Le comte de Güell produisait à Garraf un vin nommé « cellier Güell » (Celler Güell) qui était servi sur les lignes maritimes de la Compagnie transatlantique espagnole et qu'il exportait à Cuba. Devant le peu de succès de son vin, la production fut interrompue en 1936. Les bâtiments abritent à présent un restaurant. Paternité Certains experts affirment que les celliers sont intégralement l’œuvre de Berenguer. Cependant, à cause des solutions architecturales, stylistiques, des matériaux employés, de l'amitié entre Gaudi et Güell, la majorité d'entre eux opte pour celle de Gaudi. Références Sources Joan Bassegoda Nonell, Gaudí o espacio, luz y equilibrio, Criterio, Madrid, 2002, (ISBN 84-95437-10-4). Voir aussi Antoni Gaudí Modernisme catalan Liens externes gaudiclub.com gaudiallgaudi.com Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la Catalogne
Cantine Güell

Le Cantine Güell (in catalano Celler Güell) sono un complesso architettonico opera di Antoni Gaudí, che si trova nel comune di Sitges. Storia e descrizione Gaudí ricevette l'incarico per la realizzazione di questa opera nel 1882 da parte del suo mecenate, Eusebi Güell, il quale aveva apprezzato l'opera di Gaudí nell'Esposizione Universale di Parigi del 1878. In quell'occasione tra Güell e Gaudí sorse una duratura amicizia, che portò l'architetto catalano alla realizzazione di diversi incarichi per l'industriale, come: i Padiglioni Güell di Pedralbes, il Palau Güell e il Parc Güell a Barcellona e la Cripta della Colonia Güell a Santa Coloma de Cervelló. L'incarico originario di Güell consisteva nella realizzazione di alcune cantine e di alcuni padiglioni di caccia, pero questi ultimi non vennero mai costruiti. Le cantine vennero invece costruite tra il 1895 e il 1897, sotto la direzione di Francesc Berenguer, collaboratore di Gaudí. Attualmente, le Cantine Güell ospitano un ristorante. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Cantine Güell