NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Estany de Filià

L'Estany de Filià és un llac d'origen glacial que es troba a 2.134 m d'altitud, a la capçalera de la vall Fosca, al Pallars Jussà, al sud-oest del poble de Cabdella, en el terme municipal de la Torre de Cabdella. És un dels pocs estanys de muntanya del terme que no es troba en una zona lacustre extensa. Aquest estany està aïllat, en els vessants nord-orientals del Tossal de la Costa. L'estany de Filià és l'estany més meridional dels Pirineus, a la capçalera de la Noguera Pallaresa. És un estany petit i bastant somer amb 1.8 ha de superfície i 5.5m de fondària màxima. La seva conca de quasi 150 està orientada de sud-oest a nord-est amb el Tossal d'Astell (2624 m) com a punt més alt. La conca està recoberta amb vegetació en poc més de la meitat de la seva superfície. La vegetació dominant són els gespets (prats de Festuca eskia), tot i que també hi ha neretars (matollars de Rhododendron ferrugineum) i prats de pèl caní (Nardus stricta), de F. airoides, de F. yvesii, F. nigrescens, Trifolium thalii i Ranunculus gouanii, de Kobresia myosuroides. Al voltant de l'estany hi ha interessants molleres de Carex fusca. L'estany és oligotròfic i ric amb fanerògames aquàtiques. S'hi troba l'espargani (Sparganium angustifolium), el ranuncle aquàtic (Ranunculus aquatilis), i de Myriophyllum alterniflorum. Cal ressaltar, que a causa de la duresa més elevada de l'aigua, en lloc de les caràcies del gènere Nitella, habituals en els estanys de muntanya, hi és present una espècie de Chara, pròpia d'ambients amb més carbonats a l'aigua. Pel que fa a la fauna, s'hi ha introduït la truita comuna (Salmo trutta) i el barb roig (Phoxinus phoxinus), i a les zones més someres de l'estany hi ha granota roja (Rana temporaria). L'estat ecològic és Bo segons la classificació de la Directiva Marc de l'Aigua, tot i que la recent construcció de pistes d'esquí a la seva conca podria afectar seriosament la zona humida. Es troba protegida dins del PEIN de Filià, tot i que no ha quedat finalment inclòs dins de la Xarxa Natura 2000. Cal promoure mesures urgents que permetin compatibilitzar la pràctica de l'esquí amb la preservació de l'estany i les molleres que l'envolten. Referències
Estany de Francí de Dalt

L'Estany de Francí és un llac glacial a 2.330 m d'altitud, a la capçalera de la vall Fosca, al Pallars Jussà, al nord-oest del poble de Cabdella, en el terme municipal de la Torre de Cabdella.Pertany al grup de llacs d'origen glacial de la capçalera nord-oriental del riu de Riqüerna, a través del barranc de Francí, al voltant del Pic Salado. Rep les aigües directament de la muntanya, i les aboca a l'Estany de Francí, a llevant. La seva conca està formada al nord per la Serra de les Mussoles, al nord, i pel Serrat de la Mina, al sud-est. Referències
Estany de Mar

L'Estany de Mar és un llac d'origen glacial que es troba a 2.429 m d'altitud, a la capçalera de la vall Fosca, al Pallars Jussà, al nord-est del poble de Cabdella, en el terme municipal de la Torre de Cabdella. La seva conca està formada per unes carenes situades entre el Tuc de Saburó, al nord-est, el Pic de la Mainera, a l'est, la Pala Pedregosa de Llessui al sud-est i les Pales de Colomina al nord-oest. Pertany al grup de vint-i-sis estanys d'origen glacial de la capçalera del Flamicell que per la construcció de la central hidroelèctrica de Cabdella van ser interconnectats subterràniament, i per superfície entre ells i amb l'Estany Gento com a regulador del sistema. Rep les aigües de l'Estany de Saburó i directament de les muntanyes que l'envolten. Aquest estany té dues preses: una de doble al sud, des d'on les seves aigües van cap a l'Estany Frescau, i una altra, força més gran, amb una presa més petita al costat meridional, d'on les aigües van cap a l'Estany de Colomina. Referències
Estany de Malavesina

L'Estany de Malavesina és un llac que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. El nom «segurament deriva d'un terme basc que vol dir rodals dolents, mals paratges». El llac, d'origen glacial, està situat a 2.494 metres d'altitud, a la Capçalera de Caldes, al sud-est de la Bretxa Peyta. Drena pel seu extrem oriental cap al Barranc de Malavesina. Rutes L'estany es troba en el punt on les rutes que pugen des del Pletiu de Riumalo pel Barranc de Malavesina se separen: cap a la Bretxa Peyta direcció la vall de Valarties,el Besiberri Nord o el Pas de Trescazes; o directament cap al Besiberri Sud o el Pas de Trescazes al sud-oest. Referències Bibliografia Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001) Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007) Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
Estany de Sarradé

L'Estany de Sarradé és un llac que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. «El nom prové del basc "Sarra-toi" (zarra significa "escòria", i també "arrencada en l'arrossegament de blocs al riu", o "sorra grollera del riu", i -toi, sufix que indica abundància)». El llac, d'origen glacial, està situat a 2.121 metres d'altitud, a la part mitjana de la Vall de Sarradé. Té una superfície de 4,33 hectàrees i 24 metres de fondària màxima. Recull les aigües dels vessants occidental, septentrional i oriental de la vall. Drena cap al Barranc de Sarradé (S). Rutes Remuntant al Barranc de Sarradé, des de l'Estany de Llebreta. Referències Bibliografia Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001) Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007) Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
Estany de Sarradé d'Amunt

L'Estany de Sarradé d'Amunt és un llac que es troba a 2.465 m, en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. «El nom prové del basc "Sarra-toi" (zarra significa "escòria", i també "arranque en el arrastre de bloques del río", o "arena gruesa del río", i -toi, sufix que indica abundància)». El llac, d'origen glacial, està situat a 2.465 metres d'altitud, a la part alta de la Vall de Sarradé. Drena cap a l'Estany de Sarradé (SSO). Rutes Remuntant el Barranc de Sarradé, des de l'Estany de Llebreta; per a vorejar després la riba oriental de l'Estany de Sarradé i pujar per la Canal de Sarradé d'Amont. Referències Bibliografia Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001) Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007) Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
Estany de la Munyidera

L'estany de la Munyidera és un estany pirinenc del terme municipal d'Espot, dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. Està situat a 2.367 m d'altitud, a uns 15 m de desnivell per sobre de l'estany Gran d'Amitges i al costat de l'estany dels Barbs. Referències
Estany de la Passada

L'Estany de la Passada és un llac que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. El llac, d'origen glacial, està situat a 2.536 metres d'altitud, a l'extrem sud-occidental de la Vall de Contraix, a peus del vessant oriental del Pic de Sarradé. Drena cap al nord-est per tributar al Barranc de Contraix. Referències Bibliografia Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001) Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007) Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
Estany de la Ribera

L'Estany de la Ribera és un llac, d'origen glacial, situat a 2.354 metres d'altitud. És l'únic estany que es troba en la banda esquerra de la Vall de Morrano, que és la menys elevada. De forma allargada, segueix el mateix eix que el barranc que el travessa. Rep les aigües del barranc pel sud-est i drena al nord-oest. Cal remarcar al seu voltant: l'Estany Xic (NNO), l'Estany Major (ENE), la Collada de Morrano (SE) i el Pic de Morrano (S). Rutes Sortint del Planell d'Aigüestortes direcció sud-est, el camí travessa el Pletiu Davall de Morrano i remunta el fort pendent fins a trobar el Pletiu de Damont de Morrano. Després ressegueix el barranc que, direcció sud-est, travessa Aigües Tortes de Morrano i ens porta a l'estany. Referències Bibliografia Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001) Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007) Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
Estany Frescau

L'Estany Frescau o Estany de la Frescal, és un llac d'origen glacial que es troba a 2.420 m d'altitud, a la capçalera de la vall Fosca, al Pallars Jussà, al nord-est del poble de Cabdella, en el terme municipal de la Torre de Cabdella. La seva conca està formada per unes carenes situades entre el Tuc de Saburó, al nord-est, el Pic de la Mainera, a l'est, la Pala Pedregosa de Llessui al sud-est i les Pales de Colomina al nord-oest. Pertany al grup de vint-i-sis llacs d'origen glacial de la capçalera del Flamisell, interconnectats subterràniament i per superfície entre ells i amb l'Estany Gento com a regulador del sistema. Rep les aigües de la muntanya i des dos estanyets petits situats al seu nord, que les reben de l'Estany de Mar, i les seves aigües van a l'Estany Gento. Referències
Lago Frescau

Lago Frescau är en sjö i Spanien. Den ligger i provinsen Província de Lleida och regionen Katalonien, i den nordöstra delen av landet, 500 km nordost om huvudstaden Madrid. Lago Frescau ligger 2 420 meter över havet. Trakten runt Lago Frescau består i huvudsak av gräsmarker. Kommentarer Källor Wikimedia Commons har media som rör Lago Frescau.
Estany del Bergús

L'Estany del Bergús és un llac que es troba en el terme municipal d'Espot, a la comarca del Pallars Sobirà, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. El nom «pot provenir del ribagorçà i aranès bergàs, que designa un aprés, lloc destinat a munyir el bestiar». El llac, d'origen glacial, està situat a 2.444 metres d'altitud, al mig de Colomers d'Espot. Té 6,3 hectàrees de superfície i 49 metres de fondària màxima. Rep les aportacions dels Estanys Gelats a l'oest, i del rosari d'estanyets que s'estenen al seu nord i ponent; desaigua cap al sud, cap a les Pales d'Estany Redó. Rutes El camí, que des de l'Estany Llong puja a l'Estany Redó, és el punt d'entrada natural a Colomers d'Espot; voreja la riba esquerra de l'estany i puja les pales orientals, direcció nord-est, fins a arribar al camí que horitzontalment uneix el Portarró d'Espot i l'Estany del Bergús. Referències Bibliografia Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001) Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007) Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
Lago del Bergús

El lago del Bergús (en catalán estany del Bergús) es un lago español se sitúa en el término municipal de Espot, en la comarca del Pallars Sobirá, dentro del parque nacional de Aigüestortes y Lago de San Mauricio, provincia de Lérida, Cataluña. Es de origen glaciar, está situado a 2444 m de altitud y tiene 6,3 ha de superficie y 49 m de profundidad máxima.​ Véase también Embalses de Cataluña Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Lago del Bergús.
Estany del Pessó d'Avall

L'Estany del Pessó d'Avall o Estany del Pessó de Baix és un llac que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins de la zona perifèrica del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. El llac, d'origen glacial, està situat a 2.432 metres d'altitud a la Coma del Pessó. És un dels dos Estanys del Pessó; rep les aigües de l'Estany del Pessó d'Amont (E) i drena cap al Barranc del Pessó (SE), a la riba dreta del Riu de Sant Martí. El nom "pessó significa 'munt cònic d'herba dallada', i s'aplica a cims de forma cònica". Referències Bibliografia Mapa Vall de Boí 1:25.000. Editorial Alpina. Mapa Carros de Foc 1:25.000. Editorial Alpina. Mapa Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici 1:25.000. Institut Cartogràfic de Catalunya. Segona edició: abril 1998. Els tresors d'Aigüestortes i Sant Maurici. Pep Coll, Mercè Aniz i Víctor Luengo. Pagès Editors. lleida 2002.
Estany d’Aigüissi

L'Estany d'Aigüissi és un llac que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. «El nom prové del llatí "aqua exi", surt aigua». El llac, d'origen glacial, està situat a 2.431 metres d'altitud. Drena per l'extrem meridional, cap al Barranc d'Aigüissi (S). Rutes Des de l'Estany de Sarradé: anant a buscar el Colladó d'Aigüissi, que queda a l'oest. Referències Bibliografia Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001) Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007) Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
Estanyets Amagats

Els Estanyets Amagats són dos llacs no gaire grossos d'origen glacial que es troben a 2.603 i 2.665 m d'altitud, a la capçalera de la vall Fosca, al Pallars Jussà, al nord-oest del poble de Cabdella, en el terme municipal de la Torre de Cabdella. La seva conca està formada a ponent per la Cresta de Reguera, i a llevant, per la muntanya de Cogomella. Pertany al grup de llacs d'origen glacial de la capçalera nord-oriental del riu de Riqüerna, a través del barranc de Francí, al voltant del Pic Salado. Rep les seves aigües de la muntanya; i de l'estany superior passa a l'inferior. Des d'aquest va, a través d'un barranc, cap a l'Estany de Reguera. Referències
Estanyets de Dellui

Els Estanyets de Dellui són uns petits estanys que es troben en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. Descripció El nom «podria derivar del basc ote-ili-oi. Ote vol dir argelaga. Aquesta vall és més feréstega que les veïnes, té menys bosc i molts menys pasturatges. Potser d'aquí li ve el nom. Ili vol dir poble i en aquesta vall no n'hi ha hagut mai cap, però potser aquí ili és un element basc diferent». Situats per sota l'Estany de Dellui, són un grup de petits llacs que s'estenen direcció nord-nord-oest per desaiguar al Barranc de Dellui. Es troben entre els 2.308 i 2.324 metres. Rutes Dues són les alternatives més habituals, ambdues per Vall de Dellui: Des del Planell d'Aigüestortes, seguint el camí d'Estany Llong, fins a trobar i remuntar el Barranc de Dellui, per trobar el primer dels estanyets. Sortint des del Refugi d'Estany Llong i agafant el camí de les Corticelles, que s'inicia direcció sud-sud-est, per després bifurcar-se cap al sud-oest el corriol que porta cap a la Vall de Dellui i als estanyets. Bibliografia Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001) Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007) Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998) Referències
Estanyol Nou

L'estanyol Nou o de can Silet el podem trobar al Pla de l'Estany. L'estanyol té 35 metres de diàmetre i 7 metres de fondària màxima. El caminet per arribar-hi comença a peu de la carretera de circumval·lació de l'estany, a davant d'una casa anomenada Can Cisó; d'aquí el seu nom. Aquest estanyol és el més recent, nasqué el 12 de novembre de 1978. Després d'un estiu molt sec, aquell dia es produí un esfondrament càrstic que va originar el nou estanyol. Els pollancres que hi havia s'enfonsaren i va anar sorgint la vegetació pròpia de zones aquàtiques. Referències
Estanyol de la Cendra

L'estanyol de la Cendra es troba fent l'itinerari 2 per l'espai natural conegut com a "Ruta de la Puda i les Estunes" a Banyoles, Pla de l'Estany. Es troba just havent deixat enrere la Font Pudosa i tot continuant el camí direcció als estanyols d'en Montalt. L'estanyol de la Cendra és un clar exemple d'estanyol format per enfonsament càrstic. Rep el seu nom per què l'aigua té un aspecte cendrós degut al xalió (pissarrí) que hi ha al fons i que queden en suspensió a causa de l'entrada subterrània d'aigua. Té 35 m2 de superfície i 20 metres de fondària. Tot i que el seu origen ha recollit un munt de creences populars. Avui dia s'ha comprovat científicament que no són certes i a hores d'ara ja només queden com a petites rondalles: hi ha qui diu que aquest estanyol adopta aquest color cendrós cada vegada que hi ha un terratrèmol a qualsevol indret del món. També hi havia qui creia que era d'origen volcànic. La vegetació és la pròpia d'àmbits humits - joncs, balca, canyís, etc. Pel que fa a fauna, s'hi pot observar la típica d'espais aquàtics tranquils: el blauet, el bernat pescaire o l'ànec collverd. Referències
Estanys de Cap de les Mussoles

­ Els Estanys de Cap de les Mussoles o des Mussoles són dos llacs d'origen glacial que es troben dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici, a 2.455 i 2.449 metres d'altitud, en el terme municipal de la Vall de Boí, a l'Alta Ribagorça. El seu nom prové «del basc, mun-tzi-ol-a, cabana de l'aturonament, del massís de turons». Situats en les Mussoles, la vall dreta de les dues que conformen la Vall de les Mussoles; per sota del Pedregam de les Mussoles, que s'origina a les parets que baixen dels pics que rodegen la vall per la seva part meridional; es troben els estanys que drenen cap a l'Estany de les Mussoles al nord. Rutes La ruta surt del Planell de Sant Esperit resseguint la riba esquerra del Barranc de Llacs, fins a trobar i seguir, cap al sud-est, el Barranc de les Mussoles. Al trobar el punt on desaigua el Barranc de la Cometa de les Mussoles la ruta ressegueix aquest barranc uns 400 metres direcció sud, on gira cap al nord-est, per resseguir després la riba dreta del Barranc de les Mussoles una altra vegada, vorejar la mateixa riba de l'Estany de les Mussoles per arribar als estanys de Cap de les Mussoles. Referències Bibliografia Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001) Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007) Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
Estanys Gelats (Gémena)

Els Estanys Gelats són uns petits llacs al terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. «El nom deriva del llatí "stagna gemina", estanys bessons». Els estanys, d'origen glacial, són a 2.579, 2.522 i 2.504 metres, a la Coma d'Abellers, flanquejats pel nord i per llevant per cims per sobre dels 2.900 metres: Punta Senyalada, Pic d'Abellers, Besiberri Sud, Pic de Comaloforno, Punta de Passet i Punta de Lequeutre. Els estanys estan esglaonats, desaiguant l'últim cap l'Estany Gémena de Dalt al sud. S'hi accedeix vorejant l'Estany Gémena de Baix per qualsevol de les ribes i l'Estany Gémena de Dalt per llevant, pujant a la Coma d'Abellers. Referències Enllaços externs ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Estanys Gelats. [Consulta: 05/10/2013] Bibliografia Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001) Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
Estanys de Carboneres

Els Estanys de Carboneres és un conjunt de llacs d'origen glacial, situat a uns 2.475 msnms els dos d'avall i a uns 2.530 els dos d'amunt, a la capçalera del Flamisell, al Pallars Jussà, al nord-est del poble de Cabdella, en el terme municipal de la Torre de Cabdella. La seva conca està formada pel Sobremonestero a llevant, i el Tossal del Prat a migdia, a la zona més alt del nord del terme de la Torre de Cabdella. Pertany al grup de vint-i-sis llacs d'origen glacial de la capçalera del Flamisell, interconnectats subterràniament i per superfície entre ells i amb l'Estany Gento com a regulador del sistema. Rep les aigües de les muntanyes que els envolten i aboquen les seves aigües a l'Estany Morto. Referències
Estanys de Comalesbienes

Els Estanys de Comalesbienes és un grup de llacs que es troben en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. Descripció Al mig del circ de la Vall de Comalesbienes s'alça un petit tossal (2.649,4 m), rodejant-lo per les bandes oriental i meridional es troben els dos Estanys de Comalesbienes i un conjunt d'estanyets. El més septentrional dels estanys (2.603 m) rep les aportacions d'un estanyet (2.617 m) situat al sud-est, a mig camí del tossal, i drena cap al seu més gran germà meridional (2.582 m); aquest segon, que s'arqueja envoltant el tossal pel seu sector sud-oriental, drena cap a un estanyet (2.573 m) situat al nord-oest que, al seu torn, desguassa cap al Barranc de Comalesbienes que baixa direcció oest. Al nord, dos estanyets (2.714 i 2.707 m), situats a peus del Coll de Comalesbienes, i un tercer (2.818 m), que es troba sota dels Crestells de Colieto, drenen cap a l'estany septentrional. A l'est, l'Estany Gelat (2.739 m), rodejat pels Crestells de Colieto i les Crestes Barrades, desguassa també cap a l'estany septentrional. Dos estanyets més, un al sud (2.609 m) i un altre a l'est (2.588 m) del Tossalet del Pletiu (2.626,2 m), desguassen a l'oest de l'estany meridional. Rutes El punt d'inici d'aquest camí es troba al costat del barratge que tanca l'accés per carretera a la Presa de Cavallers, uns 400 metres abans d'arribar-hi, a 1.743 metres d'altitud. La ruta puja direcció est pel Barranc de Comalesbienes fins a trobar els estanys. Referències Bibliografia Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001) Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007) Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)