NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Паретс-дал-Бальєс

Паре́тс-дал-Бальє́с (кат. Parets del Vallès) - муніципалітет, розташований в Автономній області Каталонія, в Іспанії. Код муніципалітету за номенклатурою Інституту статистики Каталонії - 81593. Знаходиться у районі (кумарці) Бальєс-Уріантал (коди району - 41 та VR) провінції Барселона, згідно з новою адміністративною реформою перебуватиме у складі Баґарії (округи) Барселона. Населення Населення міста (у 2007 р.) становить 16.720 осіб (з них менше 14 років - 17,1%, від 15 до 64 - 71,2%, понад 65 років - 11,7%). У 2006 р. народжуваність склала 213 осіб, смертність - 86 осіб, зареєстровано 89 шлюбів. У 2001 р. активне населення становило 8.042 особи, з них безробітних - 756 осіб.Серед осіб, які проживали на території міста у 2001 р., 10.159 народилися в Каталонії (з них 4.956 осіб у тому самому районі, або кумарці), 4.191 особа приїхала з інших областей Іспанії, а 633 особи приїхали з-за кордону. Університетську освіту має 7,6% усього населення. У 2001 р. нараховувалося 5.108 домогосподарств (з них 14,2% складалися з однієї особи, 26,4% з двох осіб,25,2% з 3 осіб, 25,1% з 4 осіб, 6,9% з 5 осіб, 1,8% з 6 осіб, 0,3% з 7 осіб, 0,1% з 8 осіб і 0,1% з 9 і більше осіб).Активне населення міста у 2001 р. працювало у таких сферах діяльності : у сільському господарстві - 0,7%, у промисловості - 41,5%, на будівництві - 7,9% і у сфері обслуговування - 50%. У муніципалітеті або у власному районі (кумарці) працює 10.693 особи, поза районом - 4.730 осіб. Доходи населення У 2002 р. доходи населення розподілялися таким чином : Безробіття У 2007 р. нараховувалося 587 безробітних (у 2006 р. - 616 безробітних), з них чоловіки становили 37,1%, а жінки - 62,9%. Економіка У 1996 р. валовий внутрішній продукт розподілявся по сферах діяльності таким чином : Підприємства міста Промислові підприємства Роздрібна торгівля Сфера послуг Житловий фонд У 2001 р. 5,5% усіх родин (домогосподарств) мали житло метражем до 59 м2, 49,3% - від 60 до 89 м2, 28,3% - від 90 до 119 м2 і 17% - понад 120 м2.З усіх будівель у 2001 р. 35,7% було одноповерховими, 39% - двоповерховими, 17,5 % - триповерховими, 4,9% - чотириповерховими, 0,9% - п'ятиповерховими, 1,2% - шестиповерховими, 0,5% - семиповерховими, 0,2% - з вісьмома та більше поверхами. Автопарк Вживання каталанської мови У 2001 р. каталанську мову у місті розуміли 95,8% усього населення (у 1996 р. - 95,7%), вміли говорити нею 76% (у 1996 р. - 73,7%), вміли читати 73% (у 1996 р. - 69,4%), вміли писати 48 % (у 1996 р. - 43,8%). Не розуміли каталанської мови 4,2%. Політичні уподобання У виборах до Парламенту Каталонії у 2006 р. взяло участь 6.508 осіб (у 2003 р. - 7.243 особи). Голоси за політичні сили розподілилися таким чином: У муніципальних виборах у 2007 р. взяло участь 6.356 осіб (у 2003 р. - 7.321 особа). Голоси за політичні сили розподілилися таким чином: Історія та культура Посилання Дані Інституту статистики Каталонії (кат.) Інформація про підприємства муніципалітету (кат.) Етимологія, літературна та діалектна вимова назв муніципалітетів (кат.)
San Felíu de Codinas

San Felíu de Codinas​ (oficialmente en catalán: Sant Feliu de Codines) es un municipio de España perteneciente a la provincia de Barcelona, en la comunidad autónoma de Cataluña. Situado en la comarca del Vallés Oriental. Durante el siglo XX fue uno de los centros de veraneo de la burguesía catalana y grandes empresarios, que construían sus torres modernistas; muchas de estas familias aún conservan sus casas para pasar el verano, aunque algunas también se utilizan de vivienda invernal. Historia El nombre de Sant Feliu ya aparece en 1059 cuando Mir Geribert y su esposa Guisla fueron nombrados barones de Montbui por el conde de Barcelona Ramón Berenguer I el Viejo. Estos fueron los primeros señores feudales que ocuparon una baronía que se extendía a lo largo y ancho de una extensa comarca a la que pertenecían, entre otros, los actuales municipios de Sant Feliu, Bigas, La Ametlla y Santa Eulalia de Ronsana.​ Después de muchos litigios, y aprovechando una coyuntura favorable, se obtuvo del rey Carlos IV, en 1793, el título de Villa en la parroquia de San Felíu de Codinas, aunque esta concesión no pudo ser efectiva hasta el día 8 de diciembre de 1799, fecha en que se pudieron reunir los 25 000 reales de vellón que se pedían para acceder a esa petición.​ Demografía San Felíu de Codinas cuenta con una población de 6827 habitantes (INE 2025). Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre San Felíu de Codinas. Sitio web del Ayuntamiento de San Felíu de Codinas
Sant Feliu de Codines

Sant Feliu de Codines est une commune de la province de Barcelone, en Catalogne, en Espagne, de la comarque de l'Vallès Oriental Personnalités liées à la commune Dionís Escorsa i Cruells (1840- 1900), homme d'affaires catalan, est né dans la commune. Laia Berenguer Puget (1920-2011), femme politique catalane, ancienne maire de la commune. Notes et références Annexes Articles connexes Liste des comarques de Catalogne Liens externes Portail de la Catalogne
Sant Feliu de Codines

Sant Feliu de Codines település Spanyolországban, Barcelona tartományban. Lakosainak száma 6827 fő (2025). Történelme Földrajza Sant Feliu de Codines Sant Quirze Safaja, Bigues i Riells del Fai, Caldes de Montbui és Gallifa községekkel határos. Látnivalók A város híres szülöttei Testvértelepülések Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal (katalán)
Sant Feliu de Codines

Sant Feliu de Codines è un comune catalano di 4 530 abitanti, situato nella Catalogna. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Sant Feliu de Codines Collegamenti esterni (CA) Sito ufficiale, su santfeliudecodines.cat. (CA) Sant Feliu de Codines, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana.
Sant Feliu de Codines

Sant Feliu de Codines (em catalão e oficialmente) ou San Felíu de Codinas (em castelhano) é um município da Espanha na comarca de Vallès Oriental, província de Barcelona, comunidade autónoma da Catalunha. Tem 15 km² de área e em 2021 tinha 6 406 habitantes (densidade: 427,1 hab./km²). Demografia Referências
Сан-Фелиу-де-Кодинес

Сан-Фелиу-де-Кодинес (кат. Sant Feliu de Codines) — муниципалитет в Испании, входит в провинцию Барселона в составе автономного сообщества Каталония. Муниципалитет находится в составе района (комарки) Вальес-Орьенталь. Население — 5836 человек (на 2010 год). Население Примечания Ссылки Официальная страница
Sant Feliu de Codines

Sant Feliu de Codines är en kommun i Spanien. Den ligger i provinsen Província de Barcelona och regionen Katalonien, i den östra delen av landet, 500 km öster om huvudstaden Madrid. Antalet invånare är 6 105. Arean är 15,0 kvadratkilometer. Sant Feliu de Codines gränsar till Sant Quirze Safaja, Bigues i Riells, Caldes de Montbui och Gallifa. Terrängen i Sant Feliu de Codines är kuperad söderut, men norrut är den platt. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Sant Feliu de Codines.
Сан-Фаліу-да-Кузінас

Сан-Фалі́у-да-Кузі́нас (кат. Sant Feliu de Codines) — муніципалітет, розташований в Автономній області Каталонія, в Іспанії. Код муніципалітету за номенклатурою Інституту статистики Каталонії — 82107. Знаходиться у районі (кумарці) Бальєс-Уріантал (коди району — 41 та VR) провінції Барселона, згідно з новою адміністративною реформою перебуватиме у складі Баґарії (округи) Барселона. Населення Населення міста (у 2007 р.) становить 5.495 осіб (з них менше 14 років — 16,5 %, від 15 до 64 — 67,5 %, понад 65 років — 16,1 %). У 2006 р. народжуваність склала 63 особи, смертність — 47 осіб, зареєстровано 28 шлюбів. У 2001 р. активне населення становило 2.253 особи, з них безробітних — 165 осіб.Серед осіб, які проживали на території міста у 2001 р., 3.580 народилися в Каталонії (з них 1.980 осіб у тому самому районі, або кумарці), 623 особи приїхали з інших областей Іспанії, а 327 осіб приїхало з-за кордону. Університетську освіту має 13 % усього населення. У 2001 р. нараховувалося 1.644 домогосподарства (з них 22,1 % складалися з однієї особи, 28,3 % з двох осіб,20,5 % з 3 осіб, 19,5 % з 4 осіб, 6,1 % з 5 осіб, 1,9 % з 6 осіб, 0,9 % з 7 осіб, 0,4 % з 8 осіб і 0,3 % з 9 і більше осіб).Активне населення міста у 2001 р. працювало у таких сферах діяльності : у сільському господарстві — 2,4 %, у промисловості — 26,4 %, на будівництві — 12,9 % і у сфері обслуговування — 58,2 %. У муніципалітеті або у власному районі (кумарці) працює 1.201 особа, поза районом — 1.137 осіб. Безробіття У 2007 р. нараховувалося 164 безробітних (у 2006 р. — 184 безробітних), з них чоловіки становили 42,1 %, а жінки — 57,9 %. Економіка Підприємства міста Промислові підприємства Роздрібна торгівля Сфера послуг Житловий фонд У 2001 р. 4,3 % усіх родин (домогосподарств) мали житло метражем до 59 м2, 37,9 % — від 60 до 89 м2, 35,3 % — від 90 до 119 м2 і 22,4 % — понад 120 м2.З усіх будівель у 2001 р. 21,2 % було одноповерховими, 55,3 % — двоповерховими, 20 % — триповерховими, 2,5 % — чотириповерховими, 0,5 % — п'ятиповерховими, 0,2 % — шестиповерховими, 0,1 % — семиповерховими, 0,1 % — з вісьмома та більше поверхами. Автопарк Вживання каталанської мови У 2001 р. каталанську мову у місті розуміли 96,1 % усього населення (у 1996 р. — 98,3 %), вміли говорити нею 86,1 % (у 1996 р. - 90,2 %), вміли читати 84,2 % (у 1996 р. — 84,4 %), вміли писати 62,6 % (у 1996 р. — 58,7 %). Не розуміли каталанської мови 3,9 %. Політичні уподобання У виборах до Парламенту Каталонії у 2006 р. взяло участь 2.170 осіб (у 2003 р. — 2.455 осіб). Голоси за політичні сили розподілилися таким чином: У муніципальних виборах у 2007 р. взяло участь 2.298 осіб (у 2003 р. — 2.276 осіб). Голоси за політичні сили розподілилися таким чином: Історія та культура Посилання Дані Інституту статистики Каталонії (кат.) Інформація про підприємства муніципалітету (кат.) Етимологія, літературна та діалектна вимова назв муніципалітетів (кат.)
Parque de la Barceloneta

El parque de la Barceloneta se encuentra en el distrito de Ciutat Vella de Barcelona, en el barrio de La Barceloneta. Fue inaugurado en 1996, con un diseño de Jordi Henrich y Olga Tarrasó. Descripción Este parque se encuentra junto al mar, en un terreno donde antiguamente se encontraba una fábrica de la empresa Catalana de Gas, en funcionamiento hasta 1989, de la que quedan una torre de aguas y la estructura metálica de un gasómetro, diseñada por el ingeniero Claudi Gil Serra en 1868.​ La torre es una obra de diseño modernista de José Doménech y Estapá, de 1905. De la antigua fábrica se conserva igualmente el edificio de oficinas, construido en 1907 por Domènech i Estapà, que actualmente acoge la Fàbrica del Sol, sede del Centro de Recursos Barcelona Sostenible, dedicado a la educación ambiental. El área del parque comprende diversas zonas con parterres de césped y espacios de sablón, jalonados de áreas vegetales donde predominan las plantaciones regulares de árboles como pinos, tipuanas, palmeras, bellasombras y tarayes. Junto al paseo marítimo, que da a la playa de la Barceloneta, se encuentra un Monumento a Simón Bolívar, obra de Julio Maragall (1996). El recinto incluye área de juegos infantiles, zona de pícnic y pistas de petanca, así como un campo de fútbol (Camp Municipal Futbol Barceloneta) y tres colegios (CEIP Alexandre Galí, IES Narcís Monturiol e IES Joan Salvat Papasseit).​ Vegetación Entre las especies presentes en el parque se hallan: el pino carrasco (Pinus halepensis), la casuarina (Casuarina cunninghamiana), la tipuana (Tipuana tipu), el tamarindo (Tamarix gallica), el ombú (Phytolacca dioica), la washingtonia (Whashingtonia robusta y Washingtonia filifera) y la palmera datilera (Phoenix dactylifera).​ Véase también Parques y jardines de Barcelona Historia de la jardinería en España Referencias Bibliografía Gabancho, Patrícia (2000). Guía. Parques y jardines de Barcelona. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, Imatge i Producció Editorial. ISBN 84-7609-935-5. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Parque de la Barceloneta.
La Rotonda (Barcelona)

La Rotonda es un edificio modernista situado en la esquina del paseo de Sant Gervasi con la avenida del Tibidabo, en Barcelona (distrito de Sarrià-San Gervasi). Fue construido por Adolfo Ruiz Casamitjana en 1906, y ampliado por Enric Sagnier en 1918. Este inmueble está catalogado como Bien Cultural de Interés Local (BCIL).​ Historia y descripción El edificio fue en su origen el Hotel Metropolitan, promovido por el doctor Salvador Andreu, uno de los principales promotores de la urbanización de la falda del monte Tibidabo, con una amplia avenida que unía el paseo de San Gervasio con la montaña, que fue ocupada por casas unifamiliares al estilo de las ciudades-jardín inglesas.​ Para el transporte se instaló un tranvía en la avenida y un funicular para ascender a lo alto de la montaña (1901), donde se emplazó el Parque de Atracciones del Tibidabo.​ El proyecto fue encargado a Adolfo Ruiz Casamitjana, un arquitecto adscrito al modernismo de moda en la época, autor de diversas casas y edificios en Barcelona, el más conocido de los cuales es La Rotonda.​ En 1918 se añadieron dos pisos y el inmueble fue convertido en hotel: el Hotel Metropolitan, uno de los más lujosos de la Barcelona de entonces. Las obras fueron a cargo de Enric Sagnier, uno de los arquitectos más prolíficos de la Ciudad Condal, a caballo entre el modernismo y el clasicismo. En 1951 se hizo una nueva ampliación, a cargo de Josep Maria Sagnier, con una reforma interior efectuada por el interiorista Jordi Galí. En 1960 el hotel fue reconvertido en la Clínica Rabassa. En 1999 el edificio fue adquirido por la inmobiliaria Núñez y Navarro, que lo restauró entre 2010 y 2016, con un proyecto de Alfredo Arribas: se conservó únicamente la fachada modernista y se procedió al derribo de la edificación proyectada por Sagnier, aumentando así su volumen para poderlo convertir en un edificio de oficinas.​ Se trata de un edificio compuesto de dos cuerpos rectangulares en forma de L, con otro cuerpo cilíndrico en la intersección de ambos, coronado por un templete-mirador de forma redonda —que da nombre a la «Rotonda»—, con una profusa decoración cerámica, obra de Lluís Bru. Las fachadas son lisas, con balcones con barandilla de hierro y molduras de temática vegetal, así como unos bustos en el primer balcón del cuerpo cilíndrico.​ La casa tenía un coronamiento con mosaicos de temas festivos y deportivos, que desapareció en 1952 cuando se construyó un piso superior.​ Véase también Arquitectura de Barcelona Referencias Bibliografía Barral i Altet, Xavier; Beseran, Pere; Canalda, Sílvia; Guardià, Marta; Jornet, Núria (2000). Guia del Patrimoni Monumental i Artístic de Catalunya, vol. 1 (en catalán). Barcelona: Pòrtic. ISBN 84-7306-947-1. Miralles, Roger (2008). Barcelona, arquitectura modernista y noucentista 1888-1929. Barcelona: Polígrafa. ISBN 978-84-343-1178-7. Montaner, Josep Maria (2005). Arquitectura contemporània a Catalunya (en catalán). Barcelona: Edicions 62. ISBN 84-297-5669-8. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre La Rotonda.
Tour Andreu

La Torre Andreu, plus connue comme La Rotonda, est un bâtiment moderniste catalan situé à Barcelone, dans le district de Sarrià-San Gervasi. Il a été bâti par Adolf Ruiz i Casamitjana en 1906, et élargi par Enric Sagnier en 1918. Cet immeuble est inscrit comme Bien Culturel d'Intérêt Local (BCIL) dans le Recensement du Patrimoine Culturel catalan. Histoire Le bâtiment était à l'origine la maison du docteur Salvador Andreu, qui était un des principaux promoteurs de l'urbanisation de la montagne Tibidabo, avec une ample avenue qui unissait la promenade de Sant Gervasi avec la montagne, qui était occupée par des maisons sur le modèle des cités-jardins anglaises. Pour le transport il a installé le tramway (Travia Blau) sur l'avenue et un funiculaire pour monter au Tibidabo (1901), où a été bâti le Parc d'Attractions du Tibidabo. Le projet a été chargé à Adolf Ruiz i Casamitjana, dont la Torre Andreu est sa réalisation la plus connue. En 1918 ont été ajoutés deux étages et l'immeuble il a été converti en hôtel : l'Hôtel Metropolitan, un des plus luxueux de la Barcelone d'alors. Les travaux ont été l'œuvre d'Enric Sagnier, un des architectes les plus prolifiques de la ville, à mi-chemin entre le modernisme et le classicisme. En 1960 l'hôtel a été reconverti en clinique. En 1999 le bâtiment a été acquis par l'immobilière Núñez i Navarro, qui l'a restauré entre 2010 et 2016, sur un projet d'Alfred Arribas : il a conservé uniquement la façade moderniste et a augmenté son volume intérieur pour le convertir en immeuble de bureaux. Description Il s'agit d'un bâtiment composé de deux corps rectangulaires en forme de L, couronné par un templete-mirador de forme ronde - qui lui donne son nom de « Rotonde » -, avec un riche décor en céramique, œuvre de Lluís Bru. Les façades sont lisses, avec des balcons avec rambarde de fer et décorations à thématique végétale, ainsi que quelques bustes. La maison avait un couronnement avec mosaïques sur des thèmes festifs et sportifs, qui a disparu en 1952 quand a été construit un étage supérieur. Voir aussi Modernisme catalan Références (es) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en espagnol intitulé « Torre Andreu » (voir la liste des auteurs). Bibliographie Xavier Barral i Altet, Pere Beseran, Sílvia Canalda, Marta Guardià et Jornet, Guia del Patrimoni Monumental i Artístic de Catalunya, vol. 1, Barcelona, Pòrtic, 2000 (ISBN 84-7306-947-1) Roger Miralles, Barcelona, arquitectura modernista y noucentista 1888-1929, Barcelona, Polígrafa, 2008 (ISBN 978-84-343-1178-7) Josep Maria Montaner, Arquitectura contemporània a Catalunya, Barcelona, Edicions 62, 2005 (ISBN 84-297-5669-8) Liens externes Ressource relative à l'architecture : Inventaire du patrimoine architectural de Catalogne Portail de Barcelone Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de l’Art nouveau
Bagà

Bagà (Catalan pronunciation: [bəˈɣa]) is a Spanish municipality located in the comarca of Berguedà, in Catalonia. Traditionally, Bagà is considered the capital of Alt Berguedà, the mountainous northern half of the comarca. Location Bagà is located at the head of the valley of the Llobregat river, at the feet of the high mountains of the Cadí range. The town itself is at 785 metres above sea level. Bagà is 20 kilometers to the north of Berga, and 7.5 kilometers to the south of the Túnel del Cadí, a tunnel which crosses the Cadí range, connecting with the region of la Cerdanya. The municipality includes a small exclave to the west. History Bagà was founded in the 9th century A.D. when the region of Berguedà was repopulated by Wilfred the Hairy. The noble family of Pinós dominated most of Alt Berguedà throughout most of the Middle Ages and administered its domains from the town of Bagà, giving the town some importance. The town was redesigned in the 13th century by Galceran IV de Pinós, and is a rare example of medieval city planning. The town grew rapidly and by the beginning of the 14th century a new neighbourhood had to be built outside the town's walls to accommodate its growing population. Bagà was also granted a weekly market (which continues to this day) consolidating its role as a regional capital. As a curiosity, some medieval documents refer to a “Hugo of Bagà” being the founder of the Knights Templar, though this is uncertain. Population The population of Bagà has increased in recent years primarily due to an influx of people from the smaller towns surrounding it. Economy The economy of Bagà once centered on the textile industry and mining. These industries provided the basis for the economy in the 18th, 19th, and 20th centuries. Since the collapse of these industries, the region’s economy has focused on rural tourism, as well as winter sports tourists filtered from the nearby region of Cerdanya The Fia-faia The Fia-faia is a celebration of the winter solstice dating from pre-Christian times which takes place in Bagà every Christmas Eve. A bonfire is set in the mountains to the west of the town, where the sun sets. After dark, inhabitants of the town set faies, or bundles of Cephalaria leucanta alight and carry them from the bonfire to the central square of the town, where they are left on the ground. Children then jump over the fires, singing “Fia-faia, Fia-faia, que nostro senyor ha nascut a la palla”, or ‘Fia-faia, for our Lord is born in the hay’. Afterwards, bread is toasted over the fires and eaten with all i oli or quince paste. Sites of interest St. Esteve de Bagà is the parish church of the town, built between the 14th and 15th centuries. Santuari de la Mare de Déu del Paller is a neoclassical sanctuary two km outside town, dedicated to the town's patroness, the “Virgin of the Haystack” Plaça Porxada, the town's central square, built in the 13th century References External links Government data pages (in Catalan)
Bagà

Bagà est une commune de la communauté de Catalogne en Espagne, située dans la province de Barcelone. Elle appartient à la comarque de Berguedà. Géographie Histoire Lieux et monuments Église Saint-Estève Col de Pal (2 080 m), col routier Jumelage Bagà est jumelée le 9 août 2014 avec la commune française de Laroque-des-Albères (Pyrénées-Orientales). Aux XVe et XVIe siècles, les deux villages dépendaient du même seigneur. Sports Le village accueille l'Ultra Pirineu, compétition d'ultra-trail et de skyrunning, chaque année en septembre depuis 2009. Notes et références Voir aussi Article connexe Comarque : Berguedà Liens externes (ca) Site officiel Portail de la Catalogne Portail de l’Espagne
Bagà

Bagà település Spanyolországban, Barcelona tartományban. Lakosainak száma 2161 fő (2025). Történelme Földrajza Bagà Castellar de n’Hug, Das, Gisclareny, Guardiola de Berguedà, Urús, Alp, Montellà i Martinet, Saldes, Josa i Tuixén és Bellver de Cerdanya községekkel határos. Látnivalók A város híres szülöttei Testvértelepülések Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal (katalán)
Bagà

Bagà (em catalão e oficialmente) ou Bagá (em castelhano) é um município da Espanha na comarca de Berguedà, província de Barcelona, comunidade autónoma da Catalunha. Tem 43,13 km² de área e em 2021 tinha 2 145 habitantes (densidade: 49,7 hab./km²). Em Bagà nasceu no século XV o historiador Pere Tomic. Demografia Referências