Mas Casanoves (Argentona)

El Mas Casanoves o actualment coneguda com a Mas Casanovas és una masia d’Argentona (Maresme) catalogada com a Patrimoni Arquitectònic de Catalunya i protegida com a Bé Cultural d’Interès Local (BCIL). Està situada dins l’àmbit de protecció forestal del PEIN de la Conreria–Sant Mateu–Céllecs, amb accés per la Carretera d'Òrrius nº21 i pel carrer 11 de la urbanització de Can Raimí. La masia apareix documentada als registres municipals i al catàleg de masies des del segle xvii, si bé diverses fonts apunten a un possible origen al segle xvi. Descripció arquitectònica L’edifici principal està format per dos cossos perpendiculars a la façana i un tercer cos paral·lel situat a la part posterior. Consta de planta baixa, pis i golfes, amb teulada a dues vessants i carener perpendicular a la façana principal. La façana original presenta un portal d’arc de mig punt de pedra amb nou dovelles i tres finestres emmarcades també en pedra. Centrat sobre el portal hi destaca un rellotge de sol. A la banda de ponent hi ha adossada una construcció del segle XIX amb façana basilical i porxada orientada a migdia. Planta baixa L’entrada conserva la porta antiga original i dos portals de pedra que donen accés al celler i a la cuina. La cuina manté elements tradicionals com una gran llar de foc, un cendrer de ceràmica incrustat a la paret, un forn de pedra i el rentamans original. El celler conserva cinc bótes de vi, una premsa de cargol original, dues tines quadrades bessones i un hipogeu en bon estat de conservació. La zona antiga es completa amb un ampli menjador annex a la segona cuina antiga de fusta enrajolada amb rajola de terracota vitrificada verda original. Aquesta ha estat restaurada per garantir-ne la funcionalitat, mantenint-ne l’estructura i la major part dels materials originals. Planta primera Al primer pis hi ha dues habitacions i un ampli saló. Una de les habitacions disposa d’una finestra amb festejadors laterals, element característic de l’arquitectura tradicional catalana. L’altra presenta una finestra petita i allargada que actuava com a espitllera de vigilància orientada a migdia. Elements interiors La masia conserva paviments originals de rajola ceràmica de terracota en molt bon estat, així com rajoles de ceràmica vitrificada verdes i groc ocre en diverses dependències, especialment als banys, que constitueixen un tret distintiu de l’edifici. Història i documentació En la documentació històrica el mas apareix amb diferents grafies: Mas Casanoves i Mas Casanovas. Una placa de pedra situada a l’entrada recull la forma «Mas Casanoves», mentre que altres escriptures utilitzen la variant «Mas Casanovas». Casanoves en format català normatiu, s'ha utilitzat de forma més contemporània, mentre que Casanovas sembla indicar el cognom familiar original. Actualment s'ha recuperat el Casanovas, per tal de retornar l'essència original al Mas i portar-lo a un terreny més internacional. Durant una generació anterior, la finca fou propietat de la família Masé. Documentació conservada relaciona aquesta família amb activitats vinculades a la importació i premsatge de vi de Chianti al celler de la masia. Tot i que en els documents municipals d’Argentona consta documentada des del segle xvii, altres indicis materials, com una peça ceràmica associada a la família Masé, encara present encapçalant una de les portalades interiors de la masía, apunten a una possible datació del segle xvi. En un dels murs de les parets de Can Casanovas, formant part de l'estructura, s’hi va localitzar un fragment de ceràmica romana del segle IV, probablement corresponent a una cassola d’ús domèstic. corresponent al període de presència romana a la península Ibèrica. Aquesta peça es conserva extreta del mur, exposada, enmarcada i datada a l’interior de la casa. Entorn i explotació agrícola Històricament, els terrenys del mas han estat dedicats al cultiu d’ametllers i vinya. Actualment hi predominen arbres fruiters, especialment cítrics com tarongers dolços i de taronja amarga, llimoners i mandariners, incloent-hi varietats locals i d’altres de caràcter més singular, com una varietat específica de Microfortunella microcarpa, de petit format i aroma intens. Algunes d’aquestes mandarines han estat anomenades «Mirinda», denominació introduïda per Isabel Giralt Puig. El terme prové de l’esperanto i significa «admirable» o «meravellosa». Aquesta denominació ha quedat associada a la finca com una manera d’identificar la fragància característica de la vall on s’ubica. La presència de cítrics, poc habitual en aquesta concentració a l’interior del Maresme, es combina amb espècies vegetals autòctones pròpies de la zona, com oliveres i matollar mediterrani amb romaní. Durant la primavera, la floració simultània d’aquestes espècies genera una combinació aromàtica singular que ha estat identificada com un tret distintiu de l’entorn immediat del mas. També hi creixen altres espècies fruiteres, com alvocaters, pruneres, pebrers i figueres. L’entorn està format per zona forestal protegida i per senders que connecten amb la muntanya de Burriac i altres itineraris del Parc de la Serralada Litoral. Etapa contemporània Cap a l’any 2000 la masia fou transmesa per la família Masé i adquirida per Erik Bang. Juntament amb la seva esposa, Ma Àngels Puig i Portabella, en van assumir la conservació i manteniment, vetllant per la preservació dels elements arquitectònics i patrimonials de la finca. La casa ha passat per diverses generacions i famílies al llarg del temps, que n’han mantingut l’activitat agrícola i l’estructura original. Posteriorment, a iniciativa d’Isabel Giralt Puig, filla gran de Ma Àngels Puig, es va plantejar la voluntat de donar un nou ús a la masia que permetés posar en valor el seu patrimoni arquitectònic i el seu entorn natural. Isabel Giralt Puig, que morí el 30 de gener de 2020, expressà el desig que la finca pogués esdevenir un espai obert i compartit, integrat en el paisatge i accessible a un públic ampli. En compliment d’aquesta voluntat familiar, la masia fou habilitada com a establiment de turisme rural el 2025 sota la direcció d’Arnau Perramon Giralt, adaptant els espais interiors i exteriors per a nous usos compatibles amb la preservació del conjunt. La casa obrí al públic el 6 de febrer de 2026 com a allotjament de turisme rural amb capacitat per a vint persones amb el nom de Mas Casanovas. Referències https://argentona.cat/ARXIUS/POUM/CATALEGMASIESCASES/CatA_leg_de_masies_i_cases_rurals.pdf