NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Escola Parc del Guinardó

El Parc del Guinardó és una escola de la ciutat de Barcelona d'Educació Infantil i Primària integrada a la xarxa pública i de titularitat municipal. Està situada a la falda de la muntanya del Guinardó, al districte d'Horta-Guinardó. La seva creació va ser acordada a iniciativa de l'Ajuntament de Barcelona el 22 de novembre de l'any 1921, i s'inaugurà el 5 de novembre de 1923 com una institució pedagògica. Va ser una de les escoles que es van crear a la ciutat de Barcelona "a ple aire", sensible l'Ajuntament llavors a les condicions de salut dels infants. Va ser una de les darreres iniciatives de l'educació municipal abans no es proclamés la dictadura de Primo de Rivera. La senyoreta Dolors Palau, deixebla de Rosa Sensat, en va ser directora i ànima durant més de quaranta anys. S'implantaren llavors els principis pedagògics del Mètode Decroly, concedint una importància extraordinària a les activitats d'observació a l'aire lliure. També es donà molta importància a l'educació estètica, dibuix, música, dansa i es posà en pràctica el mètode de gimnàstica rítmica de Jacques-Dalcroze. Referències Bibliografia Domènech i Domènech, Salvador; Forteza i Albet, Maria Clara. Una joia d'escola. L'Escola Parc del Guinardó. Kairat, 2023. ISBN 9788419476135. Domènech i Domènech, Salvador. Els Alumnes de la República : els grups escolars del Patronat Escolar de l'Ajuntament de Barcelona. Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2008, p. 433. ISBN 9788484157908. Sambola i Alcobé, Rosa. Representació de la dimensió ambiental de l'estètica escolar a les escoles de bosc de Barcelona (1914-1939). Una anàlisi interpretativa del fons fotogràfic. [Tesi Doctoral, UVIC], 2021. Escola Municipal Parc del Guinardó: 75 anys 1923-1998. Institut d'Educació. Ajuntament de Barcelona, 1999. DL: B-30312-99. Enllaços externs Web Escola Parc del Guinardó Aprendre a viure. 90 anys de l'Escola Municipal Parc del Guinardó. Revista El Pou, número 3, desembre 2013
Escola Municipal Ignasi Iglésias

L'Escola Municipal Ignasi Iglésias és un centre educatiu de Barcelona situat a l'antiga masia de Les Carasses, al barri de Sant Andreu de Palomar de Barcelona. Història El 1930, l'associació Amics d'Ignasi Iglésias va engegar una campanya de recaptació de fons per aixecar una font en homenatge al poeta i dramaturg, fill de Sant Andreu, que havia mort dos anys abans. La recaptació va suposar un gran èxit, per la qual cosa, i tenint en compte l'aferrissada defensa que Iglésias havia fet de les escoles a l'aire lliure mentre va ser membre del consistori barceloní, es van destinar els diners a la compra de la finca de Les Carasses per a crear-hi una escola pública, que va obrir les portes el 17 de novembre de 1931. El centre, que pertanyia al Patronat d'Escoles Municipals, va seguir els principis de les escoles a l'aire lliure i impartia els ensenyaments d'acord amb el model de l'escola activa. Després de la Guerra Civil, molts mestres van ser depurats, però l'escola va seguir oberta i amb la recuperació de les institucions democràtiques es va crear la primera direcció col·legiada i el consell escolar. Destaca també per la seva implicació en la vida del barri i la seva presència en les festes populars, a les quals du el seu propi gegant. El 2007 van rebre la Medalla d'Honor de Barcelona. Referències Enllaços externs Escola Municipal Ignasi Iglésias - Lloc web oficial (català) «L'Escola Ignasi Iglésias, l'antiga masia de Les Carasses». betevé, 19-02-2013.
Escola Tres Pins

L'Escola Tres Pins és una escola d'educació infantil i primària de Barcelona que s'ocupa de la formació conjunta d'alumnes sords i oïdors amb modalitat bilingüe. L'Escola Municipal Tres Pins és l'únic centre d'educació infantil i primària de Barcelona i també de Catalunya que forma conjuntament a alumnes sords i oïdors amb modalitat bilingüe. Aquest centre, situat a Montjuïc, i integrat en el Consorci d'Educació de Barcelona, impulsa des de 1984 un model d'aprenentatge bilingüe de la llengua de signes catalana (LSC) i la llengua oral escrita i parlada. L'Escola Municipal Tres Pins es va fundar oficialment el 1990, després del desdoblament del Centre Municipal Fonoaudiològic, hereu al seu torn de l'antiga Escola Municipal de Sords-Muts. L'Escola Tres Pins és la continuadora directa, tot i les interrupcions històriques, de la primera escola per a persones sordes a Barcelona (1800), que va tenir com a primera seu el Saló de Cent de l'Ajuntament de Barcelona. Al centre s'ofereixen els mitjans necessaris perquè l'alumne sord es desenvolupi a nivell personal, emocional, intel·lectual, lingüístic i social. Un 10% dels alumnes del centre són sords, i per això a la majoria de les classes és habitual veure dos professionals: la mestra, que es dirigeix als oïdors, i una logopeda del CREDAC Pere Barnils, que, interpreta l'explicació de la mestra i les intervencions dels companys, i posa veu als nens sords. A banda de les classes ordinàries, els alumnes sords fan classes específiques tant en petits grups com també de manera individualitzada. La intervenció educativa cap a l'alumnat sord es fa en modalitat bilingüe: llengua de signes catalana (LSC) i llengua oral escrita i parlada. Durant les classes, la presència d'un logopeda garanteix la presència de la LSC i facilita la comunicació i l'aprenentatge dels alumnes sords. A més, per tal d'afavorir la comunicació entre iguals, els alumnes oïdors també treballen la LSC. L'any 2015 rep Premi LSC de Foment de la Llengua de Signes Catalana en la categoria d'entitat que ha destacat en el foment de la LSC. Amb aquest premi la Generalitat vol reconèixer la feina que es fa al centre amb l'objectiu d'establir un model d'integració dels infants sords en l'escola ordinària. Referències Enllaços externs Escola Tres Pins
Escola Baloo

L'Escola Baloo (pronunciat 'Baló' en català) és un Centre d'Educació Infantil i Primària (CEIP) públic, ubicat al barri de Montbau de Barcelona. Història L'Escola Baloo es va constituir el 1966 com a Cooperativa Escolar de Montbau, formada per una dotzena de famílies del barri, que volien per als seus fills una educació catalana, progressista, laica i mixta. Va començar a funcionar el setembre de 1967, amb dues classes (una de 3 i 4 anys i l'altre de 5 i 6) amb dues mestres del barri, i una cuinera també del barri, provisionalment en un xalet del barri del Putxet, i al cap d'uns mesos als locals socials de la Cooperativa Barcelonesa d'Habitatges, a les casetes blanques de Montbau. Cada curs s'hi afegia un nou nivell, i ja no hi cabien a l'espai de les casetes blanques, per això es van traslladar als baixos d'una torre del carrer Harmonia, fins que el 1973 l'Ajuntament de Barcelona va cedir per 50 anys un terreny a la cantonada dels carrers Vayreda i Arquitectura, on 3 dels pares de la Cooperativa (Bastardes, Balari i Vidal), que eren arquitectes, van dissenyar i dirigir la construcció d'una nova escola. Els pares i mestres de l'escola, coincidint amb el ressorgir de nombrosos moviments de renovació pedagògica a Catalunya, van tenir presència activa en diverses institucions pedagògiques: Associació de Mestres Rosa Sensat, Moviment d'Escola Moderna, Coordinació Escolar, i en la dècada dels 80 participen activament en la creació del Col·lectiu d'Escoles per l'Escola Pública Catalana (CEPEPC) i en l'elaboració dels seus Estatuts. El curs 1987-1988 aconsegueixen la integració a la xarxa d'escoles públiques. El setembre de 1993 el Departament d'Ensenyament canvia la seva ubicació del carrer Vayreda als equipaments actuals, al carrer Harmonia, ocupant les instal·lacions de l'antiga escola Enric Borràs. El curs 2009-2010 es van realitzar obres de reforma i renovació integral de l'edifici, i es va crear l'Escola Bressol Municipal L'Harmonia dins del recinte escolar. Ubicació L'escola, situada a la part més alta del carrer Harmonia, fa de frontissa entre la ciutat de Barcelona i el parc natural de Collserola. Està emplaçada en una de les 'portes de Collserola'. Gaudeix dels nivells més baixos de contaminació atmosfèrica de les escoles de la ciutat: en un estudi del 2019, és juntament amb 2 escoles de Vallvidrera, les úniques que no arriben als 20 µg/m³ de nivell mitjà de NO2. Referències Vegeu també Gegantó Ós Baloo
Escola Anxaneta

L'Escola Anxaneta és un centre públic d'educació infantil i primària de Mataró adscrit al Departament d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya. Al principi, era una escola privada. Durant la transició espanyola, però, va passar a formar part del Col·lectiu d'Escoles per l'Escola Pública Catalana i va afavorir el pas a l'educació pública. Així doncs, el 9 de desembre del 1987, amb la signatura del conveni d'integració de l'Anxaneta a la xarxa d'escoles públiques, es va efectuar aquest canvi. El nom del centre prové del mot «enxaneta», tot i que escrit incorrectament amb a per tradició. Un dels fundadors, Pim Montserrat, creu que això suposa un tret identitari més i recalca que el nom es va decidir conjuntament amb els pares fundadors: «vam creure que voler tocar el cel representava la unió per aconseguir fer més coses i anar més amunt». Referències
Sagrat Cor de Jesús de Tarragona

L'Escola Vedruna Tarragona és un centre educatiu privat amb estudis concertats de Tarragona, que forma part de la xarxa d'escoles Vedruna Catalunya. El col·legi es va fundar el 5 de juny de 1866, actualment el centre imparteix els cursos des de i0 fins a segon de Batxillerat. La institució que fou el fonament de l'actual Vedruna Tarragona es va iniciar com una obra benèfica i educativa: un asil d'òrfenes, ubicat a la Plaça de Palau núm.2. Era l'any 1866, en temps de la primera general successora de Santa Joaquima de Vedruna, la mare Paula Delpuig, que les germanes carmelites de la Caritat arribaren a Tarragona. Els primers dies de la Guerra Civil, el Partit Obrer d'Unificació Marxista (POUM) confiscà el col·legi. Durant els tres anys de la guerra l'immoble tingué diversos usos: primer fou seu del POUM i després la Delegació Comarcal del Consell de l'Escola Nova Unificada, l'habilità com "Escola Primària Unificada". Quan les tropes del General Franco entraren a Tarragona el 14 de febrer de 1939, s'hi hostatjaren soldats. L'any 1944 seguí l'ampliació, amb l'adquisició d'una nova casa, que permetia eixamplar el col·legi uns dos-cents metres quadrats per la part est. Des del 1939 al 1964 s'impartiren els següents nivells: pàrvuls, ensenyança primària, comerç, batxillerat i magisteri. La fundació de l'escola de Magisteri de l'Església Beata Joaquima de Vedruna, amb el beneplàcit de l'arquebisbe Arce Ochotorena, tingué lloc l'any 1948. Referències Enllaços externs Sagrat Cor de Jesús de Tarragona - Lloc web oficial
Col·legi Claver

El Col·legi Claver de Raimat és un centre educatiu fundat per la Companyia de Jesús l'any 1970. Actualment imparteix els ensenyaments d'educació infantil, primària, ESO i batxillerat. L'etapa obligatòria està concertada. Disposa d'una església construïda l'any 1961 i rehabilitada el 2022. Referències
Col·legi Maria Immaculada de Tremp

El Col·legi Maria Immaculada es troba a la ciutat de Tremp, (Pallars Jussà). El col·legi és un centre religiós que va ser fundat l'any 1859 per Maria Antònia París i per Sant Antoni Maria Claret (fundadors de la congregació claretiana). Aquesta congregació cristiana està formada per missioneres i missioners claretians que tenen col·legis d'aquesta congregació per tot el món: a Argentina, Colòmbia, Costa Rica, El Salvador, Espanya, Brasil, Filipines, Guatemala, Hondures, India, Japó, Panamà, Uruguai i Veneçuela. Durant aquests anys l'escola ha anat canviant segons les necessitats de la comarca. En els seus inicis era una escola femenina i amb internat però a partir dels anys 70 passa a ser una escola mixta. En l'actualitat el nombre d'alumnes del centre és de 330 i el de professors, sense incloure vetlladors, és de 29. El centre abraça els diferents nivells que van des dels 2 fins als 16 anys. Aquests inclouen servei de guarderia, Educació Infantil (3-5 anys), Educació Primària (6-11 anys) i Educació Secundària Obligatòria (12-16 anys). Referències Enllaços externs Lloc web del centre Arxivat 2016-08-22 a Wayback Machine.
St. Ignatius College, Barcelona

St. Ignatius College (Catalan: Jesuïtes Sarrià-Sant Ignasi) is a private Catholic primary and secondary school and vocational training facility, located in the Sarrià neighbourhood of Barcelona, in Catalonia, an autonomous community in the northeastern corner of Spain. The school was founded in 1892 by the Society of Jesus. St. Ignatius College currently offers kindergarten, primary, secondary high school, and vocational training; the compulsory part is government subsidized. History The centre began as a boarding school in a rented municipal building in Manresa, which was evacuated after a misunderstanding between the Council and the Jesuits. In 1892 the Jesuits bought the Gardeny property, consisting of a house and extensive gardens. An annex was built and classes began the same year. The current building was built between 1893 and 1896, and opened in 1895 unfinished (completed between 1915 and 1926). It was originally a boarding school but began admitting external students in 1905. In 1907 it had 20 teachers and 230 students, mostly boarders. The school was closed in 1914 so that the facility could accommodate the Jesuit houses of philosophical and theological studies for the priesthood, but it reopened in 1927. During the Second Republic as a result of the decree of expulsion of the Jesuits, the Government made it a public school until the end of the Civil War. After 1939 the school was returned to the Jesuits and began to operate normally. Its enrollment was high in 1949, with a steady growth in students. The school currently has about 3,000 students. Notable alumni Alberto Fernández Díaz Andrés Iniesta Rafael Ribó Xavier Trias Carlos Ruiz Zafón Controversies Documentary La Fugida See also Catholic Church in Spain Education in Catalan List of Jesuit schools References Further reading Yetano, Ana. The religious educational institution in the Spain of the Restoration (1900-1920). Anthropos Editorial, 1 January 1988, p. 216-. ISBN 978-84-7658-062-2. External links
Escola Santa Anna

L'Escola Santa Anna és un centre educatiu privat d'educació infantil, primària i ESO de Barcelona Història Va ser fundada el 1953 als locals parroquials de l'església de Santa Anna, i d'aquí el nom. Posteriorment va passar al carrer de les Escoles Pies, fins que el 1978 es va traslladar a l'actual seu al carrer de Bailèn cantonada amb el de la Diputació, a l'antiga Torre Bayer. Durant el franquisme, l'escola va resistir-se a acceptar les directrius del Movimiento i donava les classes en català, així com usava els mètodes d'ensenyança de la Segona República. Referències Enllaços externs Escola Santa Anna - Lloc web oficial
Col·legi Montserrat

El Col·legi Montserrat és una escola innovadora, fundada el 29 de setembre de 1926 a Barcelona per la Congregació de les Missioneres Filles de la Sagrada Família de Natzaret. A l'escola es treballa l'aprenentatge cooperatiu, la intel·ligència interpersonal i la intrapersonal, la psicologia de l'optimisme de Martin Seligman i el racional-emotiu. La forma de fer les classes és important i s'usen jocs, fitxes o relats per a impartir els coneixements. La jornada de l'escola comença amb uns breus moments de reflexió en què els alumnes prenen consciència de l'inici del dia per després anar desenvolupant el pla del dia, la setmana i el mes, així com els seus objectius. Les classes es desenvolupen al llarg de diverses hores en què es duen a terme projectes interdisciplinaris. L'alumne és autònom i ha de gestionar el seu propi temps per a treure el màxim profit. Es promou la confiança en si mateix. La disponibilitat de molts recursos, producte de la seva educació a les intel·ligències; i l'esperit d'emprenedoria social («el que han après és per donar-lo a la societat»). Referències Enllaços externs Projecte innovació educativa: Col·legi Montserrat. Fundació Telefónica Arxivat 2017-03-27 a Wayback Machine. (castellà)
Col·legi Casp

Col·legi Casp–Sagrat Cor de Jesús (Catalan pronunciation: [kuˈlːɛʒi ˈkasp səˈɣɾat ˈkɔɾ ðə ʒəˈzus], in English "Casp College-Sacred Heart of Jesus"), also known as Jesuïtes de Casp, is a Jesuit school in Barcelona, Catalonia, Spain, founded in 1881. Its Catalan name refers to both the school's location on Casp Street (Carrer de Casp) and the attached church, the Església del Sagrat Cor de Jesús. Both the school and church are run by the "Casp Jesuits" (Jesuïtes de Casp). History Col·legi Casp is the successor to two Jesuit schools in the city: Col·legi de Betlem, founded 1546, and Col·legi de Cordelles, given to the Jesuits in 1659. Both were situated on the Rambla dels Estudis and were open until the expulsion of the Jesuit order in 1767. Col·legi Casp opened October 1, 1881, initially with 108 students. The political environment in Spain at the time had an effect on the school's growth. In 1932, it was converted into a municipal school due to the dissolution of the Society of Jesus, which returned in 1939. Col·legi Casp's enrollment increased soon after, and the school expanded into adjacent buildings. In 1971, the school became a co-ed institution with its first female students. The next year it began offering Catalan courses and, in 1978, began teaching in Catalan. By the 1983–84 school year, the entire school had become co-ed. Currently, Col·legi Casp has more than 1,700 students of both sexes between the primary, compulsory secondary, and non-compulsory secondary (batxillerat) sections of the school. The Casp Jesuits have graduated around 25,000 students, many of whom have become well known in Catalan society. In 2007, Col·legi Casp received the Medal of Honor of Barcelona (Medalla d'Honor de Barcelona). Relations with other schools Col·legi Casp's batxillerat section is very active with student exchange programs. Among its partner schools are: In Belgium: Collège Saint-Michel in Brussels In France: Ecole de Provence in Marseille In Canada: Collège Jean-de-Brébeuf in Montreal, Quebec In the United States: Brebeuf Jesuit Preparatory School in Indianapolis, Indiana Loyola Academy near Chicago, Illinois Magnificat High School near Cleveland, Ohio St. Ignatius High School in Cleveland, Ohio St. John's Jesuit High School in Toledo, Ohio St. Ursula Academy in Cincinnati, Ohio St. Xavier High School in Cincinnati, Ohio Walsh Jesuit High School near Akron, Ohio St. Ursula Academy (Toledo, Ohio) in Toledo, Ohio In addition, the school's primary section participates in the Comenius programme. Notable alumni Iñaki Urdangarin, Duke of Palma de Mallorca – bronze medalist in handball at the 1996 and 2000 Summer Olympics Francesc Vendrell – Catalan diplomat Ignasi Barraquer – ophthalmologist known for his contributions to the advancement of cataract surgery Josep Maria de Sagarra – Catalan poet, novelist, playwright, journalist and translator Albert Guinovart – Catalan composer and pianist Jaume Padrós i Selma – Catalan physician and politician See also List of Jesuit sites References External links (in Catalan) Col·legi Casp (in Catalan) Església del Sagrat Cor Col·legi Casp at the Ignatian Wiki
Kostka College, Barcelona

Kostka College, Barcelona, Spain, was established in 1939 and became a work of the Jesuit Educational Foundation in 2012. It is currently situated in the Gràcia neighborhood of Barcelona, and includes classes from kindergarten through baccalaureate. The school was founded in 1939, in Roger de Llúria in Barcelona. In 1984 it moved to its current location at the top of Gràcia. The school was under the patronage of the Association of Culture and Work (1977-1994) then under the Foundation Moré de Mora (1995-2010), and finally joined the Jesuit Educational Foundation in 2012. See also List of Jesuit sites References
La Salle Gràcia

La Salle Gràcia és una escola privada de la vila de Gràcia que pertany a la congregació dels Germans de les Escoles Cristianes de La Salle. Està situada a la Plaça del Nord de Barcelona. Va ser inaugurada el 17 d'abril del 1892. Comprèn les etapes educatives d'infantil fins a batxillerat, a més d'oferir cicles formatius i d'ençà del 2019 el batxillerat dual. La institució destaca en l'àmbit esportiu, sobretot en la gimnàstica artística. De fet, el 2024 el seu club de gimnàstica artística es va convertir en el millor de tot Espanya. Disposa d'un teatre, una capella, aules d'informàtica i laboratoris, entre d'altres. Té un lligam fort amb els Lluïsos de Gràcia i altres entitats del teixit local. El 2016, va estrenar l'agrupament escolta Estrella del Nord, anomenat així per l'estel del seu logo. Va ser dirigida del 2001 al 2008 per Josep Maria Santos, i del 2010 al 2019 per Joan Such i Llop. El 2014, s'hi va poder votar en la consulta sobre el futur polític de Catalunya. Entre els exalumnes del centre destaquen els jornalistes Antoni Bassas i Onieva i Vicenç Sanclemente, el docent Xavier Canaleta Llampallas, el polític Joan Carles Solé i Latorre i l'autora Berta Miret i Padilla. Referències
Escola Grèvol

L'Escola Grèvol és una escola cooperativa catalana del Poblenou de Barcelona. Va néixer l'any 1973 amb la fusió de les escoles Sant Lluís i Puríssima. Al moment de la creació, Grèvol atenia uns cinc cents nens i nenes, gairebé tots del barri. S'impartien classes de parvulari i d'educació general bàsica, a càrrec d'una desena de mestres. L'escola Grèvol es repartia en tres edificis: ocupava una part de l'edifici situat a la rodona del Casino, una planta d'un edifici del carrer Dr. Trueta amb la Rambla (actualment hi ha l'escola infantil La Marina), i una planta d'un edifici situat a la cantonada de Dr. Trueta amb la plaça de Sant Bernat Calvó. El 1995 la situació era crítica, l'escola no complia amb els requisits de la Llei Orgànica General del Sistema Educatiu d'aleshores i s'havia de tancar. Mobilitzats per Joan Barot i Olivé, junts, uns 415 famílies i 38 mestres,van crear una cooperativa i van aportar la meitat dels recursos per al projecte de construcció d'un nou edifici, que el 1997 ja era una realitat. La cooperativa de pares i professors trasllada al centre en un edifici de nova construcció a la cruïlla del carrer de Fluvià amb el carrer del Taulat. En el Consell Rector de la cooperativa escola, els mestres tenen més pes que els pares. És pionera d'innovació pedagògica,en l'aprenentatge de l'anglès, la utilització de les noves tecnologies per part dels alumnes i l'assignatura Ser Emprenedor. Des de la seva fundació, l'escola va estar dirigida per Joan Barot i Olivé fins que es va jubilar el 2009. Referències
La Salle Horta

La Salle d'Horta és un col·legi dels Germans de les Escoles Cristianes de La Salle fundat el 8 de gener de 1912 per uns germans provinents de França a petició del mossèn Joan Icart, rector de la parròquia d'Horta, i Joan Josep Laguarda, bisbe de Barcelona, ubicat al carrer Combinació amb tan sols quatre aules. Rápidament, es traslladà al carrer Chapí 74 de Barcelona en un nou espai on el centre era conegut per Col·legi Sant Joaquim. Història Els anys de la Guerra Civil l'activitat queda interrompuda, quedant fins i tot, un germà mort. El 1961 el Germà Saturnino Salor, amb la col·laboració d'un grup d'antics alumnes, proposen a La Salle l'adquisició d'un nou emplaçament situat al carrer Hedilla número 67, al districte de la ciutat de Barcelona d'Horta-Guinardó, on es troba actualment. L'any 1963 s'inicia el curs escolar amb el nivells d'ingrés i de primer i segon curs de batxillerat. El 2001, davant la necessitat de tenir un parvulari, i en no disposar de l'espai per a aquestes aules, es lloguen uns locals a la plaça Karl Marx, on les Germanes Hospitalàries de la Santa Creu havien tingut una escola. L'any 2012, celebra el seu centenari, on hi participaren entre d'altres l'Arquebisbe de Barcelona, Lluís Martínez i Sistach, i la Consellera d'Educació de la Generalitat de Catalunya, Irene Rigau. El 2012 també va complir 50 anys d'activitat esportiva a l'escola. Referències