Hospital de la Santa Creu de Vic

L'Hospital de la Santa Creu és un edifici de Vic (Osona), catalogat com a bé cultural d'interès local. Fundat el 1348, el 1987 va iniciar un procés de transformació per a convertir-se en una residència i hospital geriàtric amb cures pal·liatives i un hospital de dia. Forma part del Consorci Hospitalari de Catalunya i va rebre la Creu de Sant Jordi el 1998. Història Va ser fundat el 1348 per una deixa testamentària de Ramon Terrades, vigatà establert a Mallorca, però a causa de la pesta, les obres no foren acabades fins al 1384. El 1441, el modest edifici (sala d'homes i de dones) fou ampliat amb la capella que dona culte a santa creu. Entre 1538 i 1547 es va construir la façana actual i les sales d'un gòtic tardà. La façana és un dels pocs elements renaixentistes que conserva la ciutat a part de la capella de Sant Just. Al segle xx s'hi van fer algunes obres que van anar a càrrec de l'arquitecte Josep Maria Pericas, que hi va construir una farmàcia noucentista (1932-1933). Actualment, gairebé tots els serveis sanitaris s'han traslladat a unes dependències annexes i de nova construcció. Descripció És de planta gairebé quadrada, amb un pati central i un tancament a la façana que respon a l'estètica renaixentista i està cobert a diverses vessants. La façana, marcada per tres cossos verticals, els laterals amb capcers triangulars. Els portals estan decorats amb frontons triangulars i les finestres del primer pis amb trencaaigües. El central presenta una decoració amb petxina damunt la llinda, frontons triangulars al primer pis, trencaaigües al segon i obertures separades per columnetes al tercer pis, fent espona a la part esquerra amb un campanaret d'espadanya. El coronament té una cornisa sense ràfec. La major part de l'edifici ha sofert transformacions que impedeixen veure l'estructura, i s'ha perdut una de les sales, que roman amagada sota els envans i departament de construcció moderna. Cal remarcar també els mosaics que s'hi conserven i el portal del carrer Sant Pere, que encara que assalinat ostenta un relleu amb xiprers com a símbol d'hospitalitat. A l'escala interior es conserva un plafó ceràmic del segle xviii. La sala gòtica és de planta rectangular orientada de llevant a ponent. De grans dimensions, forma una de les dependències laterals del complex. És una nau d'una llargada considerable i està coberta per catorze trams amb arcs d'ogiva i parts de descàrrega, que descansen sobre uns culs de llàntia llisos. Un mur és cec i l'altre té finestres rectangulars, hi ha tres portals de fusta i vidrieres a manera de tancament. Ha estat sensiblement restaurat i, donat el cos de les obres, les parets són arrebossades i pintades en lloc de ser de pedra vista; el sostre és pla i el sòl recobert de mosaic modern. Hi havia una sala bessona a aquesta però ha estat transformada. El portal està situat al sud-oest i dona al carrer de Sant Pere. És de forma rectangular emmarcat per carreus i una gran llinda de pedra damunt el portal en la qual hi ha un alt relleu que descriu dos xiprers amb una creu llatina al damunt (es troba molt assalinat). A la part esquerra el flanqueja una finestra rectangular amb una bonica reixa de ferro forjat i al damunt un òcul ovalat que denota l'amplada dels murs. Aquest portal condueix a les antigues cavallerisses, un ampli recinte amb cobertes de volta i parets formades per còdols de riu i morter. Dins del pati d'entrada hi ha el jardí i la farmàcia. Aquesta és de planta rectangular i consta de dues sales cobertes per volta de canó, una d'elles sense decorar, conserva una pica de marbre i el terra és nou, l'altra té unes decoracions amb esgrafiats de figures geomètriques i una lluneta decorada amb pintures al fons (signades per Ll. Costa), els murs són de rajola llisa. La façana presenta un gros portal d'arc rebaixat amb dovelles de pedra i s'inscriu un petit portal rectangular, tot decorat amb vidre decorat i marcs de fusta. A cada costat hi ha un portal rectangular, amb inscripcions i decoracions semblants. Al damunt, s'hi obren finestres. S'hi conserven 19 pots, una gran taula de marbre i molts documents sobre l'hospital els quals s es troben en un precari estat de conservació. També conserva unes inscripcions: NEQUE HERVA NEQUE HALAGMA / SANAT SED SERMO DOMINI / DEUS PROVIOEBIT. Jardí Té un enjardinament senzill i molt digne amb gran parterre verd i quatre magnòlies a les cantonades amb la creu al mig. Uns paviments de pedra al voltant condueixen a les escales del fons i als diferents accessos dels edificis que l'envolten. Hi ha quatre escuts i una tarja que contextualitza la història de l'edifici: L'escut de l'hospital, conformat per l'escut de Vic, de forma caironada i amb el camper de divisió quarterada on es representen les creus i les gules, i per l'escut del Bisbat de Vic, format per la mitra episcopal i les claus de Sant Pere. La mitra timbra l'escut i les claus es fusionen amb les partions de l'escut de Vic. Està disposat sobre una targeta amb les vores acabades en volutes d'espiral i tires de pergamí i rodejat de tiges i fulles. L'escut del canonge Pere Ramis, de forma ovalada i amb representacions en baix relleu del birret i les bordures (atributs eclesiàstics del canonge) al camper, i una palmeta de la qual brollen tres flors de lis i fulles. L'escut es disposa sobre una targeta que imita un rotlle de pergamí. L'escut de Vic, de forma caironada amb el camper en divisió quarterada on es representen les creus i les gules. L'escut es disposa sobre una targeta que imita un rotlle de pergamí. L'escut de Conanglell, de forma de quadrilong francès amb el camper cobert de rombes i timbrat per un casc. L'escut es disposa damunt d'una targeta que imita un rotlle de pergamí. Tarja que imita els rotlles de pergamí i a la superfície oblonga de la qual hi ha la inscripció següent: «Ramon de Terrades. Fundador de l'Hospital de Vich. Año 1348»". Edifici al carrer de Sant Pere, 8 Es troba a la part posterior de l'Hospital de la Santa Creu, on s'havien de construir dues cases enfront de les monges de Santa Margarida, que al segle xvii fou substituïda per l'església dels Trinitaris. Una d'aquestes cases era destinada a les dones i l'altra als homes. Consta de planta baixa i dos pisos, coberta a quatre vessants. A la planta baixa, dos grans finestrals amb reixes de ferro forjat i a l'esquerra, un portal rectangular amb la llinda esculpida. A l'angle esquerra, per la banda del carrer de Sant Pere, hi ha grans carreus de pedra que arriben fins al nivell del segon pis. A nivell del primer pis hi ha tres o quatre carreus esculpits on es representa un escut, fragmentat i datat. La resta dels pisos i la teulada han estat molt reformats i desmereixen un xic l'estructura primitiva. És construïda amb pedra, totxo i arrebossada al damunt. Parts de ferro forjat i pedra vista. La llinda del portal, per bé que es troba molt deteriorada, conserva dos xiprers esculpits, símbol d'hospitalitat. L'escut esculpit als carreus de l'angle esquerre és de pedra blanquinosa i duu la llegenda següent: PTI.MAX.HOC.CP OCAVIT 1680. Referències