NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Université autonome de Barcelone

L'université autonome de Barcelone (UAB) (catalan : Universitat Autònoma de Barcelona, espagnol : Universidad Autónoma de Barcelona) est une université publique située à Cerdanyola del Vallès, près de Barcelone en Catalogne. Présentation En 2005, elle est composée de 50 départements dans différents domaines : sciences, lettres, etc. réparties sur 11 facultés et 3 écoles universitaires. L'UAB compte plus de 50 000 étudiants et plus de 2 900 enseignants et chercheurs. De nombreux établissements se situent sur le campus dont des centres de recherche (CSIC notamment) des écoles d'ingénieurs (ETSE), une école vétérinaire, etc. En 2010, l'UAB était classée 173e dans le monde, 95e en art, 231e en ingénierie et technologies de l'information, 218e en sciences de la vie et biomédecine, 71e en sciences naturelles et 85e en sciences sociales. Emplacement La plupart des activités universitaires prennent place sur le campus de Cerdanyola del Vallès, Vallès Occidental. D'autres centres existent à Manresa, Sabadell, Terrassa, Sant Cugat del Vallès et Barcelone. Le campus est à environ 20 km du centre de Barcelone. Il est accessible par avion (via Barcelone, Gérone, ou Reus), par train (FGC, RENFE), par bus (Sarbus), ou en voiture (autoroutes AP-7 et C-58). L'université autonome dispose d’un ensemble résidentiel (Vila Universitària) situé dans le même Campus qui offre 812 appartements et qui a une capacité de 2 193 personnes ; il est très bien desservi par le train et par la route, à environ 25 minutes du centre de Barcelone. Personnalités liées à l'université Professeurs Étudiants Joan Fontcuberta (née en 1955), artiste; Xavier Sala-i-Martin (né en 1963), économiste hispano-américain; Cristina Fallarás (née en 1948), romancière et journaliste; Montserrat Boix (née en 1960), journaliste; Sergio Rodríguez López-Ros (née en 1970), académicien et diplomate; Elisenda Vives (née en 1955), ambassadrice andorrane; Manuel Bibes (né en 1976), directeur de recherche au CNRS; Mikeas Sánchez (née en 1980), poète mexicaine et amérindienne; Támara Echegoyen (née en 1984), régatière, médaille d'or aux Jeux olympiques, trois fois championne du monde; Remei Sipi Mayo (née en 1952), écrivaine, rédactrice, éducatrice et militante équatoguinéenne spécialisée sur le genre et le développement; Llucia Ramis i Laloux (née en 1977), journaliste et écrivaine; Anna Simon (née en 1982), journaliste. Références Liens externes (ca + es + en) Site officiel Ressources relatives à la recherche : Classement académique des universités mondiales CrossRef Horizon 2020 U-Multirank Ressource relative aux organisations : Registre de transparence de l'UE Ressource relative aux beaux-arts : Union List of Artist Names Portail des universités Portail de Barcelone Portail de la Catalogne
Università autonoma di Barcellona

L'Università autonoma di Barcellona (in catalano Universitat Autònoma de Barcelona, in spagnolo Universidad Autónoma de Barcelona, abbreviata UAB) è un'università pubblica spagnola fondata nel 1968. Storia L'origine del suo nome risale alla Seconda repubblica spagnola, quando l'Università di Barcellona, in virtù della legge di autonomia universitaria, volle cambiare il proprio nome con l'attuale, anche per simboleggiare lo spirito di libertà e democrazia che si respirava a Barcellona prima dello scoppio della guerra civile, ma a causa dello scoppio della guerra e della repressione franchista non si realizzò nulla in concreto. La UAB fu fondata ufficialmente per decreto legislativo il 6 giugno 1968, e il 27 luglio fu aggiunto al decreto la disposizione di creare le facoltà di lettere, medicina, scienze naturali e scienze economiche: il 6 ottobre dello stesso anno iniziavano i corsi di lettere presso il monastero di San Cugat e pochi giorni più tardi anche i corsi di medicina presso l'hospital San Pau a Barcellona. Nel 1969 venne acquistato l'enorme estensione terriera sulla quale sorge oggi il campus e si misero in moto le altre facoltà, cui si aggiunsero negli anni tutte le facoltà e le scuole professionali di cui è dotata oggi la UAB, con investimenti notevolissimi. Con il crollo della dittatura di Franco nel 1975, l'Università autonoma introdusse un piano per la creazione di un modello di ateneo democratico e libero conosciuto come il "Manifesto di Bellaterra" e, due anni più tardi, con l'approvazione dello Statuto d'autonomia della Catalogna, la UAB passò sotto il controllo della Generalitat de Catalunya. Nel periodo tra il 1985 e il 1992 l'Ateneo fu sottoposto a un incessante processo di riforma e si costruirono numerosissimi altri edifici: il complesso abitativo costruito per gli atleti delle Olimpiadi del '92 fu messo a disposizione degli studenti della UAB e costituisce oggi la residenza universitaria detta Villa Universitaria. Ubicazione La maggior parte dei servizi e delle infrastrutture sono dislocate nel campus di Bellaterra nel municipio di Cerdanyola del Vallès e vi sono sedi a Sabadell, a Manresa e nella città di Barcellona. Il campus, nucleo della UAB, dista circa 30 km dalla città di Barcellona. Infrastrutture Secondo dati del 2005 è costituita da 50 dipartimenti che abbracciano molti settori di ricerca, raggruppati in 11 facoltà che danno vita a oltre 70 indirizzi di studio e 90 corsi di specializzazione. Accoglie 16 tra facoltà e scuole professionali, 33 istituti e centri di ricerca. Dispone di un complesso residenziale, Vila Universitària. Rettori Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sull'Università Autonoma di Barcellona Wikispecies contiene informazioni sull'Università Autonoma di Barcellona Collegamenti esterni (CA, ES, EN) Sito ufficiale, su uab.cat. (CA) Università autonoma di Barcellona, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana. Opere di Università autonoma di Barcellona, su MLOL, Horizons Unlimited. (CA) Visione aerea da Google Maps, su maps.google.com.
Autonome Universiteit van Barcelona

De Universitat Autònoma de Barcelona (UAB, Autonome Universiteit van Barcelona) is een openbare universiteit in Barcelona, Catalonië, Spanje. De universiteit is lid van de European University Association, Universia, Venice International University en het Joan Lluís Vives netwerk. Het is na de Pompeu Fabra Universiteit en de Universiteit van Barcelona een van de meest gerenommeerde onderwijsinstellingen in Spanje. Het grootste deel van de gebouwen van de UAB zijn gelegen op de campus van Bellaterra, in het randstadje Cerdanyola del Vallès. Het heeft ook enkele doceercentra in Sabadell, Manresa en de stad Barcelona zelf. In het academiejaar 2011-2012 waren er 45 667 studenten ingeschreven en had de UAB 6914 werknemers, waarvan 4411 academisch personeel. Geschiedenis De Autonome Universiteit van Barcelona werd opgericht in 1968. De naam vindt zijn herkomst in de Tweede Spaanse Republiek, toen de naam van Universiteit van Barcelona in Autonome Universiteit van Barcelona veranderd werd. Het gaat tegenwoordig om twee verschillende universiteiten. Bij de oprichting van de UAB waren er maar vier faculteiten: Geneeskunde, Wetenschappen, Letteren en Wijsbegeerte, en Economische Wetenschappen en Bedrijfskunde. In 1969 werden terreinen aangekocht buiten de stad Barcelona, in Cerdanyola del Vallès. Dit was geen toeval: het dictatoriale Spanje wou de studentenprotesten tegen Franco in densiteit verminderen door de studenten te verspreiden over het grondgebied. De universiteit is een van de stichtende leden van de Catàleg d'autoritats de noms i títols de Catalunya. De eerste lichting afgestudeerden bedroeg 147 alumni, opgeleid in een nieuw onderwijsmodel dat meer oog had voor praktische seminaries met minder studenten, in tegenstelling tot onderwijs in grote groepen ex cathedra van de Universiteit van Barcelona. Faculteiten De universiteit heeft 12 faculteiten en een technische hogeschool: Faculteit Economische Wetenschappen en Bedrijfskunde Faculteit Biologie Faculteit Wetenschappen Faculteit Pedagogie Faculteit Communicatiewetenschappen Faculteit Politieke Wetenschappen en Sociologie Faculteit Rechtsgeleerdheid Faculteit Letteren en Wijsbegeerte Faculteit Geneeskunde Faculteit Psychologie Faculteit Vertalen en tolken Faculteit Diergeneeskunde Ingenieurshogeschool Zie ook Lijst van hogeronderwijsinstellingen in Spanje Externe link (en) (ca) (es) Website van de Autonome Universiteit van Barcelona
Uniwersytet Autonomiczny w Barcelonie

Uniwersytet Autonomiczny w Barcelonie (kat. Universitat Autònoma de Barcelona, UAB) – jedna z ważniejszych uczelni w Barcelonie, Katalonii. Istnieje od 1968 roku. Uniwersytet znajduje się około 40 minut jazdy kolejką ze stacji Plaça de Catalunya w centrum Barcelony w miejscowości Cerdanyola del Vallès. Absolwenci Oleguer Presas – piłkarz, ekonomia Cristóbal López Romero – biskup rzymskokatolicki, dziennikarstwo Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona uczelni (kat. • hiszp. • ang.)
Universidade Autônoma de Barcelona

A Universidade Autónoma de Barcelona (em catalão Universitat Autònoma de Barcelona; UAB) é uma universidade pública catalã criada em 1968. O seu nome remonta à Segunda República Espanhola, quando a Universidade de Barcelona (UB), em virtude da nova lei de Autonomia Universitária, trocou seu nome por Universidade Autónoma de Barcelona. Em 1968, quando aquela instituição de ensino, até então a única de nível superior da Catalunha, já havia recuperado o seu nome original, iniciou-se um processo de criação de novas universidades catalãs. Naquele ano, foi criada a nova Universidade Autónoma de Barcelona, em Cerdanyola del Vallès, na Grande Barcelona. O seu nome homenageava o espírito de liberdade e democracia que imperou até a Guerra Civil. A maior parte dos centros docentes e serviços extracadêmicos da UAB estão no Campus de Bellaterra, situado em Cerdanyola. Há também centros docentes em Sabadell, Sant Cugat del Vallès, Manresa e na cidade de Barcelona. Dispõe de um complexo residencial de 812 apartamentos, a Vila Universitària, localizado no mesmo campus, com uma capacidade de alojamento para 2193 pessoas, facilmente alcançável por comboio e auto-estrada, encontra-se a apenas 25 minutos do centro de Barcelona. Vila Universitaria de la Universidad Autónoma de Barcelona A UAB é membro da rede de universidades Instituto Joan Lluís Vives, disponibilizando um conjunto de 77 licenciaturas, 328 programas de pós-graduação e mestrado e 90 doutoramentos. História A Universidade Autónoma de Barcelona foi criada oficialmente por um decreto legislativo em 6 de junho de 1968. Durante a Segunda República Espanhola, começaram os planos para a construção de uma segunda universidade em Barcelona, mas devido a Guerra Civil Espanhola e os anos de pobreza que se seguiram sob o regime do ditador Francisco Franco não foi possível que esses planos se tornassem realidade. No dia 27 de julho, foi adicionado ao decreto de 6 de junho um dispositivo para começar a criação da Faculdade de Letras, a Faculdade de Medicina, a Faculdade de Ciências, e a Faculdade de Ciências Economicas. Aproximadamente 10 semanas depois, no dia 8 de outubro foi inaugurada a Faculdade de Letras no mosteiro de Sant Cugat del Vallès. Durante o mesmo mês, a Faculdade de Medicina começou a funcionar no Hospital de Sant Pau em Barcelona. Em 1969, um acordo foi assinado para a aquisição de terrenos onde atualmente encontra-se o campus da universidade. Durante este ano, a Faculdade de Ciências e de Ciências Economicas abriram as suas portas. Os três anos que se seguiram, várias faculdades e escolas profissionalizantes foram criadas. Com o fim da ditadura de Franco em 1976, a Universidade introduziu um plano para criar um modelo de democracia, independente, com o documento Bellaterra Manifesto, que inclui uma declaração de princípios. Durante o período entre 1985 e 1992 a Universidade reformou várias faculdades e criou outras novas, como a facultade de Engenharia. Em 1993 a Vila Universitária foi inaugurada com um complexo de residências estudantis integrado no complexo do campus. Ligações externas Página oficial da UAB (em catalão, em inglês e em castelhano).
Universitat Autònoma de Barcelona

Universitat Autònoma de Barcelona (UAB; Barcelonas autonoma universitet) är ett offentligägt universitet i Katalonien (Spanien). Det är till största delen beläget i Cerdanyola del Vallès, i kransområdet till själva Barcelona. Historik UAB grundades 1968. Det etablerade tre år senare sin nuvarande huvudplacering i Bellaterra i Cerdanyola del Vallès. De första fakulteterna var den i filosofi och litteratur (ursprungligen placerad i Sant Cugat del Vallès) och den i medicin (med provisorisk placering i L'Hospital de Sant Pau i Barcelona). När UAB etablerades, under det sista decenniet av Francisco Francos diktatur, sågs universitetet som ett tecken på en relativ liberalisering inom spansk utbildningspolitik. Universitet innebar en ytterligare satsning inom den högre utbildningen i en spansk landsända som med sin katalanska identitet tidigare representerat en politisk motpol mot Francoregimen. UAB ansågs enligt 2012 års QS Universitetsvärldsrankning vara det bästa universitetet i Spanien. Undersökningen rankade då universitetet på 176:e plats i världen. Storlek och inriktning Universitetet bestod 2018 av 57 avdelningar inom experimentella, livs-, samhällsvetenskapliga och humanistiska vetenskaper, fördelat på 13 fakulteter eller skolor. Alla dessa centra tillsammans utdelade 2012 totalt 80 intyg i form av kandidat- och magisterexamensbevis och ingenjörsvetenskapliga grader. Dessutom erbjuds cirka 80 doktorandprogram och mer än 80 andra högre examina. UAB har fler än 40 000 studenter och fler än 3 600 akademiker och forskare. Det finns många forskningsinstitut på campusen, liksom andra forskningscentra, tekniska supporttjänster och tjänsteleverantörer. Synkrotronen ALBA, som är placerad i Synchrotronparken i Barcelona, ligger mycket nära UAB. Läsåret 2005–06 fanns inom universitetet nio olika bibliotek, ett allmänt kartotek, två dokumentationscentra och ett allmänt tidningsarkiv. Tillsammans motsvarade dessa 869 000 volymer och över 46 000 tidskriftssamlingar. Referenser
ГЕС Сау

ГЕС Сау (ісп. Central de Sau) — гідроелектростанція на північному сході Іспанії, в регіоні Каталонія. Знаходячись між малою ГЕС ГЕС (0,75 МВт) та ГЕС Сускеда, входить до складу каскаду на річці Тер, що дренує південно-східний схил Піренеїв та тече у Середземне море. В процесі спорудження станції річку перекрили гравітаційною греблею висотою 83 метри та довжиною 260 метрів, спорудження якої потребувало 335 тис. м3 матеріалу. Вона утримує витягнуте по долині річки на 17 км водосховище із площею поверхні 5,7 км та об'ємом 151 млн м3. При низькому рівні води із нього виступає дзвіниця церкви 11 століття, розташованої у затопленому місті Сан-Романо. Підземний машинний зал розташований неподалік від греблі та обладнаний двома турбінами типу Френсіс потужністю по 27,8 МВ, які при напорі у 92 метри забезпечують виробництво 85 млн кВт-год електроенергії на рік. Примітки
Junta d'Obres del Port

La Junta d'Obres del Port és un edifici situat a tocar del moll de la Fusta del Port de Barcelona, prop del Monument a Colom, catalogat com a bé amb elements d'interès (categoria C). Història Va ser projectat per Julio Valdés el 1903 i enllestit el 1907 com a estació marítima, amb serveis (duana, correus, restaurant, etc.) per als viatgers que arribaven per mar. El 1918, es destinà a oficines de la Junta d'Obres del Port, l'actual Autoritat Portuària de Barcelona. Durant la Guerra Civil espanyola, l'edifici, que acollia el restaurant «El Mundial» a la planta superior, fou severament afectat pels bombardejos, i per aquest motiu va haver de ser restaurat a partir de l'any 1940. Més recentment va patir la construcció d'una remunta que ha desfigurat l'efecte del sistema de torres angulars, cresteria i coberta bombada. Descripció De planta rectangular, té planta baixa i dos pisos. Les façanes, sobretot la principal, es caracteritzen per una acumulació molt important de trets decoratius d'estil eclèctic. A la planta baixa hi trobem un seguit d'obertures amb arc de mig punt flanquejades per pilastres amb un capitell molt senzill. Per sobre, noves pilastres llises continuen el mateix eix vertical i sobrepassen una balustrada decorada situada al tram central. En aquesta planta, noves múltiples obertures també de mig punt amb tendals en mitja volta. El darrer pis, amb tipologia de golfes però amb una important alçada, les obertures són menors i quadrangulars. S'hi combinen les balustrades i les balconades. En tota la façana, la forja emprada és molt bigarrada. Un dels trets més definitoris d'aquest edifici és la presència de quatre grans torres de planta quadrangular situades en cadascun dels vèrtexs de l'immoble. Altres dues torres més petites se situen entre aquestes i la cornisa de les façanes anterior i posterior. Aquesta cornisa davantera és bastant prominent i està coronada per tres escultures principals amb icones marines flanquejades per lleons alats. Té una àmplia profusió d'ornamentació aplicada, destacant la rica cresteria de la zona de cobertes. La seva ubicació en un espai molt més ampli que el baixador ferroviari i la seva funció de porta d'entrada als viatgers que arribaven per mar a la ciutat va possibilitar la construcció d'un edifici, que un cop més apel·la a la tipologia del palau, i que torna a prendre l'arquitectura francesa com a model. De la mateixa manera que l'edifici de la Companyia de Gas Lebon, té quatre torres angulars amb coberta molt inclinada i profusió d'ornamentació aplicada, destacant la rica cresteria de la zona de cobertes, a més d'una agosarada combinació de les obertures d'arc de mig punt, sobre columnes, a la façana principal, seguint el model de la Grand Òpera de París, i finestrals setcentistes de tradició catalana a les façanes laterals i posterior. Referències
Bâtiment de l'Autorité du Port de Barcelone

Le bâtiment de l'Autorité du Port (en catalan : edifici de la Junta d'Obres del Port) est un édifice situé dans le vieux port de Barcelone, à Barcelone (district de Ciutat Vella). Il a été bâti par Julio Valdés entre 1903 et 1907, en style éclectique. Il a été le siège de l'administration du port de Barcelone depuis 1918 jusqu'à 2010. Cet immeuble est inscrit comme Bien Culturel d'Intérêt Local (BCIL) dans le Recensement du Patrimoine Culturel catalan. Histoire et description Le bâtiment est situé face au Gouvernement Militaire de Barcelone et au monument à Christophe Colomb, alors que côté mer il se trouve face au pont de la Rambla de Mar qui donne accès à la zone du centre commercial Maremagnum. Il a été conçu comme terminal de passagers du port de Barcelone, avec un projet de Juillet Valdés. Il a été bâti entre 1903 et 1907, dans un style éclectique inspiré des palais et des casinos français de type Beaux-Arts. De plan rectangulaire, il a un plan bas et un étage, avec des tours à chaque angle. Dans la partie basse il y avait le terminal de passagers, avec des bureaux de poste et douane, alors qu'à l'étage se trouvait un restaurant appelé El Mundial Palace. La façade du bâtiment est couronnée par le groupe sculpté Barcelone protège la Marine et le Commerce, œuvre de Joan Serra Pau de 1907. Le reste du couronnement de l'édifice a aussi un décor sculpté centré sur les motifs marins, comme des tritons, des embarcations et une effigie de Poséidón, ainsi que des cornes d'abondances. En 1908 le restaurant a reçu la visite du roi Alphonse XIII. En 1918 le bâtiment a été destiné au siège de la Junte d'Œuvres du Port, l'organe administratif chargé de gérer le port de Barcelone, qui en 1978 est devenu le Port Autonome de Barcelone et, depuis 1992, l'Autorité Portuaire de Barcelone. En 2010 l'Autorité Portuaire de Barcelone a déplacé son siège et des bureaux au World Trade Center, entamant un projet pour transformer le bâtiment historique en centre de divulgation du Port de Barcelone. En 2015 ont débuté les travaux de réhabilitation, qui récupéreront la distribution originale de l'édifice, avec un unique étage. Références (es) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en espagnol intitulé « Edificio de la Junta de Obras del Puerto (Barcelona) » (voir la liste des auteurs). Bibliographie AA.VV., Enciclopèdia de Barcelona 1. 22@ / Ciutat Meridiana, Barcelona, Gran Enciclopèdia Catalana, 2006 (ISBN 84-412-1395-X) [Barral i Altet et al. 2000] (ca) Xavier Barral i Altet, Pere Beseran, Sílvia Canalda, Marta Guardià et Jornet, Guia del Patrimoni Monumental i Artístic de Catalunya, vol. 1, Barcelone, Pòrtic, 2000 (ISBN 84-7306-947-1) Liens externes Ressource relative à l'architecture : Inventaire du patrimoine architectural de Catalogne Portail de Barcelone Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la protection du patrimoine
Convent de Santa Mònica

El Convent de Santa Mònica és un edifici situat a la Rambla de Barcelona, catalogat com a bé cultural d'interès nacional. Actualment és la seu del Centre d'Arts Santa Mònica. Història Els agustinians descalços s'establiren a Barcelona el 1618, fora muralla. El 1619 adquiriren una nova propietat, vora el portal de Santa Madrona, on bastiren una petita església, beneïda el 18 de desembre d'aquell mateix any. El temple definitiu (1626-1636), era d'una nau, amb quatre capelles laterals per banda, comunicades entre si per sota de tribunes, i creuer amb cúpula al centre. Després de l'exclaustració de 1835, esdevingué parròquia i les antigues dependències conventuals foren utilitzades com a casa rectoral i dependències municipals. El 1887, fou reformada per l'arquitecte Joan Martorell i Montells, que hi bastí una nova façana d'estil eclèctic. El 1936, durant l'esclat de la Guerra Civil, l'església fou incendiada i destruïda, i en el seu lloc s'alçà l'actual, de construcció moderna. Durant la postguerra, el claustre fou utilitzat com a església provisional, i el pou o cisterna que hi havia al mig del pati, del 1804, fou desmuntat. El 1984, el convent fou declarat monument historicoartístic, i el 1987, el Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya n'inicià la restauració segons el projecte i la direcció dels arquitectes Helio Piñón i Albert Viaplana, per a dedicar-lo a activitats culturals i sales d'exposició. El 2003, s'hi van projectar noves reformes, entre les quals destacava la creació d'una nova sala d'exposicions, recobrint l'antic claustre. Arquitectura De l'antic convent se'n conserven tres ales de les dependències conventuals, situades entorn del claustre, de planta quadrada. Aquestes s'organitzen amb planta baixa i dos pisos sota coberta de teula àrab i amb façanes de gran simplicitat compositiva i de gust barroc classicista, molt auster pel que fa a l'ús d'elements ornamentals. A la intersecció de les dues naus s'alça una característica torratxa de planta quadrada amb coberta piramidal. El claustre consta de planta baixa i dos pisos. Les galeries inferiors estan organitzades mitjançant sis arcs de mig punt per banda, que recolzen sobre pilars de secció quadrada. Les ales es cobreixen amb volta per aresta. Al primer pis s'obren tres balcons amb llosana i, al darrer pis, una galeria d'onze arquets per banda, que, probablement, és el resultat d'una reforma més tardana, com sembla confirmar-ho el canvi en l'ús dels materials que hi ha entre la planta primera (pedra de Montjuïc) i la segona (maçoneria). L'element més destacat de la reforma de Piñón i Viaplana és la rampa d'accés des de la Rambla, amb làmines de fusta sobre una estructura d'acer i que actua com un balcó obert de grans dimensions. Referències Enllaços externs «Convent de Santa Mònica». Guia temàtica Biblioteca ETSAB.