NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Монсіа

Монсіа́ — район (кумарка) Каталонії (кат. Montsià). Столиця району — м. Ампоста (кат. Amposta). Фото Муніципалітети Алкана (кат. Alcanar) — населення 9.311 осіб; Ампоста (кат. Amposta) — населення 20.359 осіб; Ґудаль (кат. Godall) — населення 749 осіб; Ла-Ґалера (кат. Galera, la) — населення 818 осіб; Ла-Сенія (кат. Sénia, la) — населення 5.969 осіб; Мас-да-Барбаранс (кат. Mas de Barberans) — населення 683 особи; Масданбержа (кат. Masdenverge) — населення 1.052 особи; Сан-Жаума-д'Анбежа (кат. Sant Jaume d'Enveja) — населення 3.355 осіб; Сан-Карлас-да-ла-Рапіта (кат. Sant Carles de la Ràpita) — населення 13.181 особа; Санта-Барбара (кат. Santa Bàrbara) — населення 3.613 осіб; Ульдакона (кат. Ulldecona) — населення 6.325 осіб; Фражіналс (кат. Freginals) — населення 406 осіб. Посилання Інтернет-сайт ради району [Архівовано 9 травня 2008 у Wayback Machine.] (кат.) Дані Жанаралітату Каталонії (кат.) Дані Інституту статистики Каталонії [Архівовано 26 вересня 2007 у Wayback Machine.] (кат.) Туристична інформація про район Монсіа (кат.)
Sant Roc de Masmolets

Sant Roc de Masmolets és una església del municipi de Valls (Alt Camp) protegida com a bé cultural d'interès local. Descripció Edifici aïllat situat damunt d'un tossal. És de línia molt simple, amb coberta a dues vessants i campanar als peus, a la dreta. A la façana s'obre una porta d'arc de mig punt, sobre impostes sobresortints, a la qual s'accedeix per 4 graons. Centrada, a la part superior, hi ha una petita obertura circular. El campanar és de base quadrada, amb dos cossos vuitavats superposats i acabament en terradet i barana amb balustres. Annex a l'edifici de l'església hi ha un petit cementiri envoltat per la muralla de l'antic castell. En l'actualitat l'obra és de pedra, maó i està arrebossada. Història L'església es va construir al costat del castell, la propietat del qual i de les terres que l'envoltaven havia passat a mans dels Jurats de Valls, aproximadament l'any 1450. Cap a finals del segle xvi, el Consell Vallenc va decidir la construcció de l'església de Sant Roc. Hi ha un document de 1613 que parla del "LLoc de Mas de Molets...á obs de prosseguir la construcció de l'església del dit lloc.". A la façana es troba una inscripció amb la data de 1808, en la dovella central de l'arc de la porta. Referències Enllaços externs «Sant Roc de Valls». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
Sant Pere de Vallcàrquera

Sant Pere de Vallcàrquera és una església romànica del municipi de Figaró-Montmany (Vallès Oriental) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici aïllat, envoltat per un mur de pedra. Consta d'una nau amb absis semicircular amb una nau lateral afegida al segle xvii, separada per columnes amb coberta de volta força apuntada. Té un campanar amb embigat de fusta. A l'exterior, la teulada és a doble vessant, i al mur sud hi ha quatre contraforts. La nau s'il·lumina amb quatre finestres d'una esqueixada i d'arc de mig punt. A la façana hi ha la porta rectangular amb llinda de pedra motllurada i amb un relleu esculpit i la data: 1679. Al damunt es troba una finestra amb llinda de pedra amb dos arquets a la part inferior. L'edifici pertany al romànic tardà, per la volta i per l'ampliació amb un presbiteri, a manera de gran absis tardà. Guarda alguns retaules amb pintures del segle xvii i elements escultòrics. Davant l'ermita hi ha una llosa de pedra rectangular amb l'anagrama de Jesús (IHS), una inscripció que anomena el difunt i una calavera. Està datada del 1676 i la inscripció diu així: VAS DE / JOAN / VAND /RELL / le PA RED / DEL PLA / I DELS / SEVS (dibuix) / 1676. Història El 1870 la parròquia es traslladà al Figueró i quedà des d'aleshores com a vella matriu, on se celebraven només les festes principals. La part del davant s'havia utilitzat com a cementiri. Referències Enllaços externs «Sant Pere de Vallcàrquera». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
Iglesia de San Andrés (El Torn)

La iglesia de San Andrés es un edificio situado en la entidad de población española de El Torn, en la provincia de Gerona. Descripción El edificio se encuentra en la entidad de población de El Torn del municipio español de San Ferreol, perteneciente a la provincia de Gerona, en la comunidad autónoma de Cataluña.​ Se menciona como iglesia parroquial del lugar en el decimoquinto volumen del Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar de Pascual Madoz, en la entrada correspondiente a «Torn», donde aparece descrita con las siguientes palabras:​ Referencias Bibliografía Madoz, Pascual (1849). «Torn». Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar XV. Madrid. pp. 33-34. Wikidata Q115624375.
Plaça de l'Oli (Valls)

La Plaça de l'Oli és un conjunt arquitectònic del municipi de Valls (Alt Camp) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció La plaça està situada en el nucli central de la vila on hi conflueixen els carrers de la Peixateria i de Sant Oleguer, del Mercat i de la Verdura. Té planta rectangular i està porxada per dos dels seus costats, enfrontats. La tipologia dels edificis de la plaça és bastant unitària; les plantes baixes estan ocupades per botigues, mentre que els pisos corresponen a habitatges. L'estructura del conjunt respon a les característiques dels mercadals dels pobles catalans. Als voltants de la plaça de l'Oli on també hi té sortida es troba el Museu Casteller de Catalunya. Història L'any 1298 fou concedit als Jurats de la vila de Valls l'ús d'un espai, antiga ferreria, que s'identifica amb el de l'actual plaça de l'oli. Amb la pesta de l'any 1348 i per raons d'higiene, la Universitat de Valls va decidir canviar l'emplaçament del mercat de l'Oli, que es feia vora de l'antic cementiri de Sant Miquel, i traslladar-lo al lloc que encara conserva la seva antiga denominació de plaça de l'Oli. El 1487 va ser empedrada. A partir de 1860 la seva denominació oficial va ser plaça Topete, tot i que popularment se la coneixia com a plaça de la Verdura, pel mercat que s'hi celebrava. Actualment ha recuperat el seu nom primitiu. Referències
Mare de Déu del Lledó de Valls

Mare de Déu del Lledó de Valls és una església del municipi de Valls (Alt Camp) protegida com a bé cultural d'interès local. Descripció Actualment l'església presenta les característiques del segle xviii en què fou edificada. Fa 24 m de llargada per 9 m d'amplada. Té planta basilical de 3 naus, una central i dues laterals convertides en capelles. És de tres trams i absis modificat. La coberta és de volta de canó. Hi han 6 finestres en l'arrencada de la volta, entre els arcs torals. El cor està situat en el primer tram, als peus de l'església i abasta tota la nau central. La façana, barroca, és de tres cossos: un central, més elevat i amb coberta a dues vessants, i dos laterals que es corresponen amb les naus interiors. La porta d'entrada es cobreix amb galeria. L'edifici és de pedra i maçoneria arrebossada i està coronat amb una espadanya. Història Hi ha una escriptura de 1366 que demostra l'existència d'una primera capella. El 1367 es va acordar la construcció d'una altra capella, posant la imatge damunt la soca del lledoner on, segons la tradició, s'havia aparegut. La Universitat de Valls va demanar el 1396 que el Sant Pare declarés Priorat l'església, sota els auspicis dels Canonges de Sant Agustí. Des del 1586 se'n van fer càrrec els frares Caputxins, els quals van inaugurar la nova capella (tercera) el 1725. Aquesta ordre va romandre a l'església del Lledó fins a 1835, en què van marxar degut a la Llei de Desamortització de Mendizábal. L'església va continuar essent santuari fins aproximadament l'any 1970, quan es convertí en parròquia. Referències Enllaços externs «Mare de Déu del Lledó de Valls». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
Castellcir

Castellcir (spanisch Castellcir) ist ein Ort und eine Gemeinde (municipi) mit 804 Einwohnern (Stand: 2025) in der Comarca Moianès in der Provinz Barcelona in der Autonomen Region Katalonien. Lage Castellcir liegt in einer Höhe von etwa 695 m in der Kulturlandschaft Pla de Bages. Barcelona liegt etwa 50 Kilometer südlich vom Ortszentrum. Bevölkerungsentwicklung Wirtschaft Früher lebten die Einwohner hauptsächlich als Selbstversorger von der Landwirtschaft, zu der auch der Anbau von Wein und die Haltung von Vieh gehörte. Im ausgehenden 18. und frühen 19. Jahrhundert entwickelte sich die Region Pla de Bages zu einem bedeutenden Weinbaugebiet, doch hatten die Gemeinden deshalb ganz besonders unter der Reblauskrise zu leiden. In den letzten Jahrzehnten sind Einnahmen aus dem Tourismus hinzugekommen. Sehenswürdigkeiten Reste der früheren Burg (Castell de la Popa) Kolumbakirche Andreaskirche Peterskirche Marienkirche Josefskapelle Herrenhaus der Marqueses von Alòs Weblinks Offizielle Website (katalanisch) Information der Generalitat de Catalunya zu Castellcir Einzelnachweise
Castellcir

Castellcir (Catalan pronunciation: [kəsˌteʎˈsi]) is a village in the province of Barcelona and autonomous community of Catalonia, Spain. The municipality covers an area of 34.2 square kilometres (13.2 sq mi) and the population in 2014 was 718. The municipality includes an exclave to the west. Since May 2015 it has been part of the new comarca of Moianès; previously it was in Vallès Oriental. References External links Government data pages (in Catalan)
Castellcir

Castellcir es un municipio de España perteneciente a la provincia de Barcelona, en la comunidad autónoma de Cataluña. Situado en la comarca del Moyanés. Símbolos El escudo de Castellcir se define por el siguiente blasón: «Escudo embaldosado: de oro, un castillo abierto de azur; bordura de ocho piezas de azur. Por timbre una corona mural de pueblo.»​ Fue aprobado el 28 de septiembre del 1984 y publicado en el DOGC número 486 el 16 de noviembre del mismo año. El escudo son las armas de los Castellcir, señores del pueblo, y son armas parlantes, ya que muestran un castillo. Castellcir tiene un antiguo castillo encima de una roca, el castillo de la Popa, que data del siglo X. Demografía Castellcir cuenta con una población de 804 habitantes (INE 2025). Administración y política * GIC: Grup Independent per Castellcir (Grupo Independiente por Castellcir) ** araC: Ara Castellcir (Ahora Castellcir), vinculado a ERC Monumentos y lugares de interés Costa del Molar Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Castellcir. Ayuntamiento de Castellcir (en catalán) Información de la Generalidad de Cataluña (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última). (en catalán) Información del Instituto de Estadística de Cataluña (en catalán)
Castellcir

Castellcir est une commune catalane d'Espagne, située dans la province de Barcelone. Histoire La commune fait partie de la comarque du Vallès Oriental jusqu'en 2015, date à laquelle elle rejoint la nouvelle comarque du Moianès. Notes et références Annexes Articles connexes Liste des comarques de Catalogne Liens externes Site officiel Portail de la Catalogne
Castellcir

Castellcir település Spanyolországban, Barcelona tartományban. Lakosainak száma 804 fő (2025). Történelme Földrajza Castellcir Balenyà, Moià, Castellterçol, Monistrol de Calders, Collsuspina, Centelles, Sant Martí de Centelles és Sant Quirze Safaja községekkel határos. Látnivalók A város híres szülöttei Testvértelepülések Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Кастельсир

Кастельсир (кат. Castellcir) — муниципалитет в Испании, входит в провинцию Барселона в составе автономного сообщества Каталония. Муниципалитет находится в составе района (комарки) Вальес-Орьенталь. Занимает площадь 34,2 км². Население — 664 человека (на 2010 год). Население Примечания Ссылки Официальная страница . Архивировано из оригинала 17 марта 2008 года. Ajuntament de Castellcir . Дата обращения: 10 марта 2008. Архивировано из оригинала 17 марта 2008 года. Informació de la Generalitat de Catalunya . Архивировано из оригинала 10 марта 2007 года. Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
Кастельсі

Кастельсі́ (кат. Castellcir) ― муніципалітет, розташований в Автономній області Каталонія, в Іспанії. Код муніципалітету за номенклатурою Інституту статистики Каталонії ― 80556. Знаходиться у районі (кумарці) Бальєс-Уріантал (коди району ― 41 та VR) провінції Барселона, згідно з новою адміністративною реформою перебуватиме у складі Баґарії (округи) Барселона. Населення Населення міста (у 2007 р.) становить 584 особи (з них менше ніж 14 років ― 18,7%, від 15 до 64 ― 65,2%, понад 65 років ― 16,1%). У 2006 р. народжуваність склала 10 осіб, смертність ― 10 осіб, зареєстровано 2 шлюби. У 2001 р. активне населення становило 218 осіб, з них безробітних ― 19 осіб.Серед осіб, які проживали на території міста у 2001 р., 341 народилися в Каталонії (з них 145 осіб у тому самому районі, або кумарці), 47 осіб приїхало з інших областей Іспанії, а 18 осіб приїхало з-за кордону. Університетську освіту має 17% усього населення. У 2001 р. нараховувалося 144 домогосподарства (з них 20,1% складалися з однієї особи, 27,1% з двох осіб,18,8% з 3 осіб, 22,2% з 4 осіб, 9% з 5 осіб, 2,1% з 6 осіб, 0,7% з 7 осіб, 0% з 8 осіб і 0% з 9 і більше осіб).Активне населення міста у 2001 р. працювало у таких сферах діяльності : у сільському господарстві ― 10,1%, у промисловості ― 20,1%, на будівництві ― 16,1% і у сфері обслуговування ― 53,8%. У муніципалітеті або у власному районі (кумарці) працює 120 осіб, поза районом ― 117 осіб. Безробіття У 2007 р. нараховувалося 13 безробітних (у 2006 р. ― 13 безробітних), з них чоловіки становили 38,5%, а жінки ― 61,5%. Економіка Підприємства міста Промислові підприємства Роздрібна торгівля Сфера послуг Житловий фонд У 2001 р. 3,5% усіх родин (домогосподарств) мали житло метражем до 59 м2, 20,1% ― від 60 до 89 м2, 41,7% ― від 90 до 119 м2 і 34,7% ― понад 120 м2.З усіх будівель у 2001 р. 33,7% було одноповерховими, 60,3% ― двоповерховими, 5,4 % ― триповерховими, 0,5% ― чотириповерховими, 0% ― п'ятиповерховими, 0% ― шестиповерховими, 0% ― семиповерховими, 0% ― з вісьмома та більше поверхами. Автопарк Вживання каталанської мови У 2001 р. каталанську мову у місті розуміли 98,2% усього населення (у 1996 р. ― 99%), вміли говорити нею 89,1% (у 1996 р. ― 94,4%), вміли читати 88,4% (у 1996 р. ― 89,7%), вміли писати 66,3% (у 1996 р. ― 61,6%). Не розуміли каталанської мови 1,8%. Політичні уподобання У виборах до Парламенту Каталонії у 2006 р. взяло участь 273 особи (у 2003 р. ― 272 особи). Голоси за політичні сили розподілилися таким чином: У муніципальних виборах у 2007 р. взяло участь 314 осіб (у 2003 р. ― 297 осіб). Голоси за політичні сили розподілилися таким чином: Історія та культура Посилання Дані Інституту статистики Каталонії [Архівовано 9 травня 2008 у Wayback Machine.] (кат.) Інформація про підприємства муніципалітету [Архівовано 23 листопада 2019 у Wayback Machine.] (кат.) Етимологія, літературна та діалектна вимова назв муніципалітетів [Архівовано 26 серпня 2004 у Wayback Machine.] (кат.)
Can Mestre

Can Mestre és un edifici del municipi de Figaró-Montmany (Vallès Oriental) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici aïllat de tipologia ciutat-jardí. Utilitza el desnivell del terreny i presenta diferents alçades al davant i al darrere. La façana del carrer consta de planta baixa i golfes, mentre que la façana posterior té quatre pisos. Està coberta amb teulada composta, de la que sobresurt una torre mirador de planta quadrada i coberta a quatre vessants. Els vèrtexs de la teulada són de rajola vidriada verda i als angles hi ha boles vidriades del mateix color. Les obertures estan situades simètricament i hi ha alternança d'obertures d'arc pla i arc de mig punt, amb emmarcaments i llindes de color marró. Història El Figaró és una població amb tradició estiuejant des de finals del segle xix i principis del XX, potenciat per l'existència del ferrocarril que facilita l'accés des de Barcelona. La seva estètica és propera al Noucentisme, tot i que utilitza alguns elements de tipologia modernista. Es desconeix la datació exacta de la casa i el seu autor. Referències Enllaços externs «Can Mestre». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
Can Feu (Lliçà d'Amunt)

Can Feu és una masia de Lliçà d'Amunt inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Gran masia d'estructura basilical i orientada a migdia. El cos principal es troba encerclar per altres cossos annexos. Consta de planta baixa, pis i golfes, només a la crugia central. A la façana principal hi ha espitlleres de defensa i tres finestres d'un cert regust gòtic i un portal adovellat al centre. Una de les finestres de la façana porta la data 1643. La cara nord sembla un cos posterior afegit a la casa, es troba coberta a dos vessants. El cos central no sobresurt en aquesta zona. Aquest cos és de paredat comú, té una llinda amb la data 1731 flanquejada per dos caps petits d'angelets fets de pedra. Història Can Feu apareix documentada en el fogatge de 1497. En el fogatge de 1553 s'esmenta a Joan Feu notari. Desconeixem altres dades documentals que facin referència a la casa. El més probable és que la construcció sigui del s. XVI, època de creixement econòmic, com ens ho indica la tipologia de les finestres, així com la utilització d'espitlleres de defensa pròpies dels s. XVI i XVII. També es pot constatar una ampliació posterior: s. XVIII a la cara sud. Situació Es troba al poble de Lliçà d'Amunt, a tocar de Santa Eulàlia de Ronçana. Referències
Parets del Vallès

Parets del Vallès (spanisch Parets del Vallés) ist eine Stadt in Katalonien in der Nähe von Barcelona mit 18.885 Einwohnern (Stand: 2025) auf etwa 9 km². Die Stadt wird in Nord-Süd-Richtung vom Fluss Tenes durchflossen. Geschichte Die Stadt wurde 878 erstmals erwähnt, allerdings erst 904 unter dem Namen vila Parietes. Den katalanischen Namen bekam sie im 12. Jahrhundert, wohl wegen der römischen Mauern, die dort gefunden wurden (Parets katal. für Mauern, Wände). Wirtschaft Parets verfügt über eine solide Infrastruktur und ist gut an Spanien und den Rest Europas angebunden. Die Wirtschaft ist eher industriell geprägt. Die meisten Beschäftigten arbeiten in mittelständischen Unternehmen, allerdings gibt es auch Niederlassungen einiger großer Firmen (u. a. Danone, Fujifilm, Novartis). Der Circuit de Catalunya liegt in der Nähe von Parets. Klima Durch seine Nähe zum Meer hat Parets ein gemäßigtes Mittelmeerklima. Die Temperaturen sind im Winter im Durchschnitt zwischen 7 °C und 9 °C und im Sommer zwischen 22 °C und 25 °C. Persönlichkeiten Josep Seguer Sans (1923–2014), Fußballspieler und -trainer, in Parets del Vallès geboren Weblinks Website der Stadt Einzelnachweise
Parets del Vallès

Parets del Vallès est une commune de la comarque du Vallès Oriental dans la province de Barcelone en Catalogne (Espagne). Personnalités Sergi Mingote Moreno, alpiniste et également maire de la ville de 2011 à 2018. Joaquim Rodríguez, coureur cycliste espagnol. Jordi Turull, ancien Conseiller de la Présidence et Porte-Parole de la Généralité de Catalogne, fait partie des membres du gouvernement régional condamnés pour l'organisation illégale de la consultation référendaire du 1er octobre 2017. Notes et références Voir aussi Articles connexes Comarque : Vallès Oriental Liens externes Site de la mairie de Parets del Vallès Portail de la Catalogne
Parets del Vallès

Parets del Vallès település Spanyolországban, Barcelona tartományban. Lakosainak száma 18 885 fő (2025). Történelme Földrajza Parets del Vallès Lliçà de Vall, Granollers, Montmeló, Mollet del Vallès, Lliçà d’Amunt és Palau-solità i Plegamans községekkel határos. Látnivalók A város híres szülöttei Testvértelepülések San Francisco del Norte Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Parets del Vallès

Parets del Vallès è un comune spagnolo di 14 983 abitanti situato nella comunità autonoma della Catalogna; a 23 km a nord di Barcellona, nella parte sud-ovest della comarca di Vallès Oriental, e 7 km dal capoluogo Granollers. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Parets del Vallès Collegamenti esterni Sito ufficiale, su parets.cat. (CA) Parets del Vallès, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana.
Parets del Vallès

Parets del Vallès is een gemeente in de Spaanse provincie Barcelona in de regio Catalonië met een oppervlakte van 9 km². Parets del Vallès telt 18.837 inwoners (1 januari 2016). Demografische ontwikkeling Bron: INE; 1857-2011: volkstellingen Opm.: Voor 1857 maakte Parets del Vallès deel uit van Mollet del Vallès Geboren in Parets del Vallès Josep Seguer (1923-2014), voetballer Joaquim Rodríguez (1979), wielrenner
Паретс-дель-Вальес

Паретс-дель-Вальес (кат. Parets del Vallès) — муниципалитет в Испании, входит в провинцию Барселона в составе автономного сообщества Каталония. Муниципалитет находится в составе района (комарки) Вальес-Орьенталь. Занимает площадь 9,1 км². Население — 17805 человек (на 2010 год). Расстояние до административного центра провинции — 7 км. Население Примечания Ссылки Официальная страница Ajuntament de Parets del Vallès Informació de la Generalitat de Catalunya Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
Parets del Vallès

Parets del Vallès är en ort och kommun i Spanien. Den ligger i provinsen Província de Barcelona och regionen Katalonien, i den östra delen av landet, 500 km öster om huvudstaden Madrid. Parets del Vallès ligger 99 meter över havet och antalet invånare är 17 632. Terrängen runt Parets del Vallès är platt åt nordväst, men åt sydost är den kuperad. Runt Parets del Vallès är det mycket tätbefolkat, med 1 692 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Sant Martí, 17,6 km söder om Parets del Vallès. Runt Parets del Vallès är det i huvudsak tätbebyggt. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Parets del Vallès.