NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
L'Obac (Amer)

L'Obac és una masia d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció L'Obac es tracta d'una masia de tres plantes coberta amb una teulada a dues aigües de vessants a façana que està rematada amb un ràfec prominent de fusta, el qual es troba en un estat pèssim de conservació com així ho demostra el fet que està a punt d'esfondrar-se. La planta baixa consta d'un portal d'accés quadrangular cobert en la part superior per una llinda rústica de fusta i equipat amb muntants laterals de pedra. En el primer pis trobem una finestra de pèrmoduls amb les impostes retallades en forma de quart de cercle. Al costat de la finestra s'observa vagament unes dovelles que correspondrien a les restes vivents d'un antic portal d'arc de mig punt adovellat, el qual en un moment històric determinat a causa d'alguna intervenció o reforma va ser tapiat i cegat. En el segon pis, el qual executava les tasques de golfes tenim una petita finestra de permòduls però a escala molt reduïda. Als dos extrems de la façana, però sobretot a l'esquerra s'observen els grans blocs de cantoners de pedra regular ben desbastada i treballada, que arranquen de la base i es prolonguen fins a la coberta. Pel que fa al tema dels materials, prima per sobre de tot un com és la pedra. Una pedra que la trobem present en dues modalitats: per una banda, tenim les pedres fragmentades i els còdols de riu manipulats a cops de martell i lligades amb morter de calç, que compossen les quatre façanes. Mentre que per l'altra trobem la pedra sorrenca localitzada específicament en els blocs cantoners de pedra, en els muntants del portal d'accés i en les llindes i brancals de les tres finestres de permòduls - les dues de la façana principal i la que es troba en la façana lateral que dona al camí-. Remarcar que la masia presenta una morfologia irregular que es deu al fet d'haver-se d'adaptar i alhora salvar al desnivell físic existent del solar en què està emplaçada. Un desnivell que es tradueix a la pràctica en un marge. El cos central, en forma de torre quadrangular, es troba flanquejat a banda i banda per una sèrie de construccions de petita escala. Així a la dreta trobem una petita casa d'una sola planta coberta amb una teulada a dues aigües de vessants a façana. A l'esquerra tenim dues petites construccions d'aspecte molt feble i dèbil. Immediatament davant del cos central trobem un petit cobert amb teulada plana, la qual està sostentada per tres pilars de maons. Referències
Can Boada (Amer)

Can Boada és una masia d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Can Boada es tracta d'una masia de planta rectangular que consta de planta baixa i pis superior. La masia està coberta amb una teulada a dues aigües de vessants a laterals, la qual està rematada amb un ràfec d'una sola filera de teula. Aquesta filera de teula està pintada amb calç i ornada amb cossos geomètrics de diversa índole. La masia està estructurada internament en tres crugies. La planta baixa destaca el portal d'arc de mig punt equipat amb unes dovelles de mida mitjana bastant barroeres com així ho acredita la seva morfologia irregular i poc treballada i amb uns muntans de pedra sorrenca. El portal es troba flanquejat per dues obertures - una per banda- bastant irrellevants. En el primer pis trobem tres obertures: la de l'extrem esquerre és quadrangular i totalment irrellevant, ja que no ha rebut cap mena de tractament a destacar. Per la seva banda, la del centre i de l'extrem dret estan equipades amb llinda monolítica i muntans de pedra ben treballats i escairats. En els extrems de la façana s'observen els grans blocs cantoners de pedra, que combinen blocs més regulars i treballats amb blocs més matussers. En la façana lateral esquerra trobem una finestra rectangular equipada amb llinda monolítica, muntants de pedra i coberta amb un enrreixat de ferro forjat en la llinda de la qual es pot llegir la data de "1 8 2 4" que apuntaria a una intervenció que es va dur a terme en la masia. I és que aquesta ha estat objecte de múltiples intervencions i reformes successives amb el pas del temps co així ho acrediten diversos factors: la coberta no és regular sinó que està desplaçada sensiblament del centre; l'ampliació de l'espai físic de la masia pròpiament; el sobredimensionament i desproporció del vessant dret de la teulada, la qual si s'observa per la part posterior es percep que està més apujada que la seva homònima de l'esquerra; l'adossament en la part posterior de la masia d'un cos de planta irregular, ja que està ubicat en un pendent suau i que està cobert amb una teulada a dues aigües de vessant a façana i que executaria les tasques de corral… Pel que fa al tema dels materials, prima per sobre de tot un com és la pedra. Una pedra que la trobem present en dues modalitats: per una banda, les pedres fragmentades i els còdols de riu manipulats a cops de martell i lligades amb morter de calç. Una modalitat que és la principal, ja que inunda les respectives façanes de la masia. Mentre que per l'altra tenim la pedra sorrenca, concentrada i localitzada únicament en els muntants del portal d'accés i en les llindes i muntants de les dues finestres del primer pis. Tot i l'antiguitat de la masia, aquesta presenta un bon estat de conservació que es deuria a les contínues obres de manteniment i acondicionament en la masia que han ajudat que aquesta presenti un bon estat de salut. Referències
Mas Palou (Amer)

Mas Palou és una masia d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Palou es tracta d'una masia de dues plantes coberta amb una teulada a dues aigües de vessants a façana i rematada amb un ràfec prominent de fusta. La planta baixa consta d'un gran portal d'arc carpanell rebaixat amb muntants de pedra ben treballats i escairats. En el primer pis trobem dues obertures rectangulars equipades amb llinda monolítica, muntans de pedra i ampit treballat. En la llinda de la finestra que està ubicada en l'extrem esquerre s'aprecia la data de "1 5 + 7 4". En l'extrem dret de la façana s'observa la presència d'un rellotge de sol de petites dimensions, que ha conservat la pigmentació original vermellosa però no així el pal que marcava les hores. Remarcar que la masia presenta una morfologia irregular que es deu al fet d'haver-se d'adaptar i alhora salvar al desnivell físic existent del solar en què està emplaçada. Un desnivell que es tradueix a la pràctica en un marge molt accentuat i de gran pendent. Pel que fa al tema dels materials, prima per sobre de tot un com és la pedra. Una pedra que la trobem present en dues modalitats: per una banda, tenim les pedres fragmentades i els còdols de riu manipulats a cops de martell i lligades amb morter de calç, que compossen les quatre façanes. Mentre que per l'altra trobem la pedra sorrenca localitzada específicament tant en l'arc carpanell i muntants del portal d'accés com en les llindes, muntants i ampits de les dues finestres del primer pis. A la dreta de la masia primigènia trobem tota una sèrie de dependències annexes de factura relativament moderna, les quals estan cobertes amb una teulada irregular a dues aigües de vessants a façana. Diguem irregular ja que una vessant és més alta que l'altra. Immediatament davant de la masia trobem una gran construcció de planta quadrada que consta de dues plantes i coberta a dues aigües de vessants a laterals, la qual exerciria les tasques de graner i magatzem. Història Els orígens de Palou són antiquíssims, i el primer esment conegut data de l'any 860, en què surt esmentat sota la forma "Palatiolum de Merlach". L'edifici que podem contemplar avui dia és el resultat final d'un llarg procés de múltiples intervencions i reformes que es van dur a terme en moments històrics determinats. Així, l'edifici actual és fruit d'un reforma dels segles XVI (1574) i XVII, mentre que les dependències annexes daten del segle xix, igual que part de l'edifici central, reformat. Referències
Can Puig de Lloret Salvatge

Can Puig de Lloret Salvatge és una masia d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici aïllat de tres plantes format per varis adossats i ampiacions amb coberta de doble vessant a façana situat al paratge de Lloret Salvatge. La façana és arrebossada i amb la pedra vista. La maçoneria utilitzada és irregular i poc desbastada a excepció d'algunes obertures i les cadenes cantoneres. La construcció, de planta irregular però partint d'un rectangle original, consta bàsicament de dos parts. A la part posterior de la casa es conserva part del paller i el sòl de l'antiga era de batre. La façana principal dona a llevant i està formada per un gran portal format per grans blocs de pedra sorrenca ben escairats i una llinda monolítica. Aquesta llinda destaca per l'existència de dos petits caps esculpits en baix relleu al centre. Al primer pis hi ha diverses finestres emmarcades de pedra sorrenca, una d'elles datada de 1777. La resta d'obertures han estat reformades, refetes amb rajola i arrebossades. La teulada ha estat restaurada recentment amb totxanes i noves teules. A la part nord de la casa es conserva un antic pou cobert amb una volta de pedra. Història Es tracta d'un mas originari de mitjan segle xviii (1777), possiblement reformat llavors sobre una construcció anterior. La seva activitat original era agrícola i ramadera, com encara evidencien els diferents camps aterrossats que hi ha als voltants del mas i dels masos de l'entorn. Ha estat reformat a finals del segle XX en varis sectors, com la teulada, els interiors i els accessos de la part nord. Actualment està habitat per masovers neorurals. Referències
Can Gallissà (Amer)

Can Gallissà és un mas a tocar del Pasteral al sud del terme d'Amer (la Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Aquesta masia, encara que l'edifici i les construccions actuals es datin del segle XVI-XIX, és molt antiga, ja que apareix esmentada a l'acta de consagració del monestir de Santa Maria d'Amer, com a topònim de la zona amb el nom de "Gallizano". L'edifici actual presenta una estructura d'edificacions superposades i annexes, fruit de diverses reformes i ampliacions. Sobretot es poden diferenciar el cos principal, les ampliacions, les dependències de treball i corts de bestiar i el paller, un xic separat de la casa, al sector sud-oriental. Arquitectura Conjunt d'edificis format per varis espais (zona d'habitatge, magatzems i pallers, l'antiga era de batre, les corts pel bestiar i les dependències de treball) adossats o pròxims entre ells de dues plantes. Dos sectors són coberts amb teulada de doble vessant a façana i un sector amb teulada de doble vessant a laterals, i aquest també té un pis més. Tot el conjunt està arrebossat en major o menor grau i presenta una façana de pedra vista. La façana principal presenta unes obertures emmarcades de pedra sorrenca. La porta principal està feta de grans blocs de pedra, amb llinda monolítica i té permòdols motllurats a les impostes. Al primer pis hi ha una finestra emmarcada també de sorrenca amb l'ampit motllurat i una llinda monolítica. El ràfec d'aquesta part està format per cinc fileres de rajola i teula, totes elles pintades de formes triangulars en color blanc i algunes amb puntets, ratlles i ondulacions. Al sector de llevant d'aquesta façana hi ha una altra porta i una altra finestra, de pedra sorrenca grisosa, d'ampit motllurat i llinda monolítica datada de 1717, amb l'abreviatura de Jesús, una creu i un nom indesxifrable a sota, suposadament el nom del propietari o l'encomanador de l'obra de reforma. La façana de llevant presenta un portal adovellat, en forma d'arc de mig punt datable del segle xvi, fet de grans blocs de pedra sorrenca i una finestra enreixada, també de sorrenca, de llinda amb dos blocs i forma d'arc conopial. El paller és un edifici de dos pisos i coberta de doble vessant a laterals. De planta irregular, arrodonida al sector més pròxim a la casa, presenta dues arcades de mig punt rebaixades, dues grans finestres al primer pis, un accés per la part posterior i un embigat de fusta. El seu estat de conservació és dolent i té una part del sostre enfonsada. A la façana principal, al costat de la finestra del primer pis, existeix un rellotge de sol amb les lletres IHS dins un sol radiant esgrafiat de color vermellós amb la data de 1716. A la teulada hi ha una interessant xemeneia de doble vessant i secció rectangular, de pedra, rajola i teula. Referències
Can Pagès (Perles)

Can Pagès és una masia barroca al veïnat de Perles al municipi de Vilademuls (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici format per dos cossos adossats a l'antiga esglesiola romànica del veïnat de Perles, envoltant-la a les façanes nord i oest. La part més important és l'edifici de ponent. És una construcció a dues aigües, amb el carener situat de nord a sud. Té planta baixa i dues plantes, l'última sota coberta, sense golfa. L'habitatge es desenvolupa a la primera planta. L'accés es fa a través d'una porta amb llinda plana, amb motllura perimetral i un escut gravat a la llinda. Destaquen, a més de la porta, una notable finestra cantonera a l'angle sud-oest, així com el seguit de finestres del pis superior, tres per banda, amb arc de punt rodó. També és interessant el pou, com a element afegit a l'interior de la casa i que al primer pis es converteix en armari. L'esglesiola és una construcció d'estil romànic modificada per a usos agrícoles. Es pot datar del segle xii. Se'n conserva l'exterior, on destaca l'absis, orientat a llevant, amb una finestra per il·luminar l'altar; la porta d'accés, d'arc de punt rodó, a la façana sud i formada per carreus treballats de pedra de Banyolesaixí com una creu de pedra posada a la coberta sobre l'absis. La coberta és a dues aigües i el carener es prolonga fins a l'absis, formant una entrega atípica amb el punt rodó de l'absis. Interiorment no es conserva res de l'estat inicial. La volta va caure el 1969 i va ser substituïda per una solera de biguetes. L'espai es destina a celler i magatzem agrícola. Història A principi del segle xiv hi va néixer Guillem Bernat de Perles conegut pel seu llibre verd dels feus. L'edifici actual data del segle xvii, arrambada a la capella. El mas fou adquirit pel seu masover. A l'interior, entre dues portes i malgrat l'arrebossat de la paret, encara s'aprecia una data: 23 JANER 1607, que deu correspondre a la data de construcció. A sobre de la llinda hi ha un dibuix esgrafiat rematat per una creu. Referències
La Casanova (Rupit i Pruit)

La Casanova és una masia de Rupit i Pruit (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Masia de planta rectangular coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana, situada a migdia. Consta de planta baixa, primer pis i golfes. La façana presenta un cos adossat a la part dreta i cobert per la mateixa vessant que es prolonga. A la part esquerra s'hi adossa també un altre cos de petites dimensions. La façana presenta un portal d'arc rebaixat amb la dovella central datada. Al primer pis hi ha una finestra central de grosses dimensions i les laterals conserven les espieres. Les golfes tenen una petita finestra rectangular. La part de tramuntana només té algunes obertures protegides per llangardaixos. És construïda amb pedra sense polir unida amb morter de calç. Les finestres i obertures són de pedra picada. Del carener sobresurt un gros cavall de fusta. Història L'única data concreta del mas es troba a la llinda del portal, datat al 1809, per bé que l'edificació sembla més antiga. És una masoveria de les Viles, fet que permet relacionar-la hipotèticament amb un tal Francesc Vila, que apareix al fogatge de la parròquia i terme de Sant Francesc Dosmunts de l'any 1553. Referències
Masia Renyins

La Masia Renyins és una obra de Rupit i Pruit (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Masia de planta rectangular coberta a dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana, situada a migdia. Consta de planta baixa, pis i golfes. La façana presenta un portal rectangular a la planta, amb llinda datada, dues finestres al primer pis i una a les golfes. La vessant esquerra cobreix uns estables i la pallissa i és oberta per la part de la façana. El sector nord té poques obertures i conserva els ràfecs de lloses. A ponent hi ha una finestra amb l'ampit motllurat. Al sector de llevant s'hi adossen petites construccions. És construïda amb pedra sense polir unida amb morter i calç, i els elements de ressalt són de pedra picada. Història No es troba registrada en els fogatges del segle xvi, però per les dates constructives de l'edificació al segle xviii ja existia i fou cremada durant la Guerra del Francès. Al segle xix fou reformada i restaurada. La llinda del portal duu la inscripció següent: 9 bre. 21 DEL ANY DE 1792 / MIQUEL CAR RERA y ALOU. La llinda de la finestra de ponent diu: 13 de JUNY de 1832 / MANUELA CARRERA y ALOU. Referències
La Garganta (Rupit i Pruit)

La Garganta és una masia de Rupit i Pruit (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Masia de planta rectangular, coberta a dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana, orientada a migdia. Consta de planta baixa i dos pisos. La façana presenta un portal adovellat amb un finestral al damunt i quatre finestrals laterals amb els ampits motllurats i espitlleres a sota. Al segon pis hi ha una obertura d'arc còncau. A ponent, les obertures són petites. A la part Nord s'hi adossa un cos cobert a una vessant i el ràfec arriba fins a la façana. El portal és d'arc rebaixat a la planta i rectangular al primer pis, on hi ha també algunes espitlleres. A llevant també n'hi ha. És construïda amb pedra sense polir de color grogós i les obertures són de pedra picada. La masoveria és de planta rectangular, coberta a dues vessants i amb el carener paral·lel a la façana la qual és orientada a llevant. Consta de planta baixa i primer pis. El portal és de forma rectangular i presenta una grossa llinda amb una inscripció, al damunt hi ha tres finestres. Al sector de migdia hi ha una finestra la qual serveix d'accés al primer pis mitjançant una escala de peu. A la part de ponent s'hi adossa un cos cobert a una sola vessant. És construïda amb lleves de pedra sense polir i els escaires i obertures són ben treballats. Existeix una cambreria de planta rectangular, coberta a dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana té grans obertures d'entrada al paller. La part dreta té un petit portal rectangular amb una finestra que corresponen a l'antiga estada i un petit cobert amb obertures a la banda de migdia. És construïda amb pedra sense polir i els carreus dels escaires i obertures ben treballats. L'estat de conservació és mitjà. S'hi han fet algunes reformes sense respectar els materials de la construcció antiga. Hi ha afegitons de ciment porland. Història Aquest mas està registrat al fogatge de la parròquia i terme de Sant Andreu de Pruyt de l'any 1553, on hi consta un tal PERE GARGANTA. El mas, com molts altres, es devia reformar durant el segle xviii segons ens indica la llinda del finestral de migdia: AVE MARIA SIN PECADO CONSEBIDA 17 02 Cal remarcar el caire defensiu de l'edificació. La masoveria, com indica la llinda del portal, fou construïda per Joan Masmitja Garganta l'any 1858. Actualment ha perdut les funcions de masoveria i serveix com a corral i magatzem. Referències
El Torrentó

El Torrentó és una masia a l'oest del terme de Rupit i Pruit prop del límit amb el de l'Esquirol (Osona). Antic mas situat vora el torrent i sota el cingle d'Aiats. Es troba registrat en el fogatge de la parròquia i terme de Sant Llorenç Dosmunts de 1553. Aleshores habitava el mas un tal Joan torrentó. Masia Masia de planta rectangular coberta a dues vessants i amb el carener paral·lel a la façana, orientada a llevant. Està construïda sobre el desnivell del torrent i es distingeixen tres cossos a l'alçat. La part nord consta de planta baixa i dos pisos, la del mig té un pis menys i el cos següent està format per porxos, encarats a migdia i sostinguts per pilars. Als porxos hi ha una llinda de fusta que duu la inscripció: I 1 0 S / I 1 6 3. El portal, situat a l'extrem nord, és rectangular amb llinda de pedra picada, molt deteriorada i on només es pot llegir CONSEBIDA. Hi ha algunes finestres tapiades, a ponent s'hi adossa un cos de construcció recent. Els escaires i les obertures són de pedra picada, la resta és de pedra sense polir. Cabana La cabana, amb la data 1771, està coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana situada a migdia, davant l'era. Consta de planta i primer pis. Presenta un portal d'arc rebaixat, construït amb carreus de pedra, al primer pis n'hi ha un altre de característiques semblants però tapiat, el carreu central és datat. Al sector de llevant s'hi adossa un cos cobert amb la prolongació del vessant de la casa, amb un portal rectangular a la planta. Es construïda amb pedra sense polir unida amb morter de calç i els carreus dels portals són picats i d'un color grisós. Referències
Masia l'Hom

La Masia l'Hom és una obra de Rupit i Pruit (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Masia de planta rectangular coberta a dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana, orientada a llevant. Està assentada damunt la pedra. El portal és rectangular amb una llinda esculturada, la finestra del damunt té l'ampit motllurat. La llinda té un sobre arc al damunt. Les obertures de la façana es distribueixen simètricament. El mur de migdia és gairebé cec. A ponent s'hi adossa un cos cobert a una vessant que serveix de corral. La lliça és de pedra. És construïda amb pedra sense polir, amb els elements de ressalt de pedra picada. Història Antic mas registrat al fogatge de la parròquia i terme de Sant Andreu de Pruyt de l'any 1553. Aleshores habitava el mas un tal Lorens Hom. És una masoveria de les Viles de Pruit. Com es pot observar per les dates constructives, el mas fou reformat i ampliat als segles XVII i XIX. Al portal de llevant s'hi pot llegir: AVE MA 1693 RIA / SIN PECADO CONCEBIDA / ME FESIS SAGISMUNDU HOM. A la finestra de tramuntana hi diu: JOAN HOM 1862. A la finestra de llevant hi ha escrit: 1880. Aquest mas termeneja amb el municipi de Tavertet i està habitat. Referències