NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
L'Aulet

l'Aulet és un mas a uns 4 km al sud de la vila de Rupit (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Arquitectura Masia de planta quadrada coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana orientada a tramuntana. Consta de planta baixa i dos pisos. S'hi observen diverses etapes constructives i el portal de la façana es troba descentrat del cos de l'edificació. En aquest indret hi ha diverses obertures, algunes de les quals estan tapiades. A la part de ponent, es modifica l'estructura de la planta i una part del mur s'endarrereix cap a l'interior de la casa descrivint una estructura en forma "L". És en aquest sector on hi ha uns antics porxos, avui tapiats que descrivien unes obertures d'arc de mig punt al primer pis i de forma rectangular al segon. Algunes finestres del mas estan datades i als angles oest i est hi ha runes d'antigues construccions. Els materials constructius són gresos units amb fang i morter de calç. Les obertures són de pedra ben escairada. La Cabana és de planta rectangular, coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana, la qual està situada a migdia. Consta de planta baixa i primer pis, la vessant esquerre es troba enterrada i, per tant, aquest sector es troba molt deteriorat. La part dreta conserva un gros portal que segueix la inclinació de la teulada i els dos pisos són separats per una biga de fusta i un empostissat. La resta dels murs són cecs. El parament és de granit unit amb fang. Història Antiga masia adscrita a la parròquia de Sant Joan de Fàbregues de la qual se'n tenen notícies des de l'any 1000, avui la parròquia es troba englobada a la parròquia de Sant Miquel de Rupit. L'Aulet es troba registrat en els fogatges de 1553 de la parròquia i terme de Sant Joan de Fàbregues, aleshores habitava el mas un tal Joan. Fou una casa pairal de gran importància i arribà a tenir set masoveries. El mas fou àmpliament reformat durant el segle xviii com es pot observar per les dades constructives de les finestres (la del nord data del 1783, mentre que la del sud porta inscrit l'any 1787) i portals (1782). Referències
El Casot (Rupit i Pruit)

El Casot és una masia de Rupit i Pruit (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Masia de planta rectangular assentada sobre el desnivell del terreny. Presenta dos cossos, un de més alçada que l'altre. Ambdós estan coberts a dues vessants i amb el carener paral·lel a la façana la qual es troba orientada a ponent. A la banda de tramuntana hi ha unes escales que donen accés directe al primer pis on s'ubica el paller (hi ha unes antigues finestres tapiades amb totxo). A llevant hi ha petites obertures i a la banda de ponent s'hi troba el portal que dona accés a la casa, el qual és de forma rectangular i un cobert que s'adossa a l'extrem dret. El materials constructius són el granit i altres pedres unides amb morter de calç així com alguns afegitons de totxo arrebossats al damunt. Història Masia d'escàs valor artístic, adscrita a l'antiga parròquia de Sant Joan de Fàbregues documentada des del 968 i avui englobada a la parròquia de Sant Miquel de Rupit. No tenim cap notícia constructiva que ens permeti situar històricament el Casot. Referències
La Serra (Rupit i Pruit)

La Serra és una masia al nord del terme de Rupit i Pruit (Osona) prop del termenal amb la Vall d'en Bas (la Garrotxa). Antiga masia que es troba registrada al fogatge de la parròquia de Sant Andreu de Pruit del 12 d'octubre de 1553. Aleshores habitava el mas un tal Andreu Serra. El mas ha sofert diverses reformes, una de les quals data el segle xix segons indica la llinda d'una finestra datada l'any 1854 i 1856 segons el portal d'entrada. Masia d'estructura complexa. Un dels cossos és de planta rectangular i cobert a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana, formada per un cos de galeries sostingudes per pilars i orientada a migdia. A la part inferior es formen uns porxos que condueixen a un portal rectangular, datat, i a sobre un terrat amb baranes de fusta. A la part de tramuntana d'aquest cos s'adossa una construcció de planta rectangular coberta a dues vessants i amb el carener de nord a sud. Aquesta construcció està envoltada per altres cossos. A la part de tramuntana conserva tres finestres conopials. És construïda amb pedra sense polir unida amb calç i els elements de ressalt són de pedra picada. Referències
Els Arcs (Sant Pere de Torelló)

Els Arcs és una masia de Sant Pere de Torelló (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici civil. Masia d'estructura complexa, ja que és producte de diverses edificacions. És de planta rectangular amb la façana orientada a llevant, el carener és paral·lel al portal, rectangular i d'escàs interès. Adossat a aquest cos hi ha una edificació de nova construcció. Al sector de tramuntana hi ha un altre portal d'accés a la masia, de forma rectangular. Al damunt presenta una finestra de carreus de pedra tosca. Al davant d'aquesta façana hi ha unes cabanes que tanquen el barri, al qual s'accedeix per una mena de túnel, quedant doncs la casa envoltada per dependències agrícoles. Construïda amb pedra, morter i totxo. L'estat de conservació és mitjà. Història Situada sota el santuari de Bellmunt. Es troba registrada al fogatge de 1553 de la parròquia i terme de Sant Pere de Torelló. Per aquella època habitava el mas GRACIA ARCHS. Havia estat corral del mas Moles, lloc que fou centre de reunió per a Masies de Torelló durant l'època que aquest nucli funcionà com a tal, de l'any 1826 al 1920, quan es fusionà amb la Vola i Curull per unir-se definitivament amb Sant Pere de Torelló l'any 1926. Els Moles s'emparentaren amb els Ricart de Malla, els quals en foren propietaris fins que fa pocs anys el mas fou adquirit per els Rossell. Referències
Targarona

Targarona és una masia de Sant Pere de Torelló (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció És una masia de grans dimensions, de planta rectangular i coberta a quatre vessants. La façana és orientada a migdia i presenta un portal de forma rectangular a l'extrem dret, damunt el qual hi ha un mosaic amb la figura de Sant Miquel arcàngel. A l'extrem esquerre hi ha un altre portal rectangular a través del qual s'accedeix a un espai cobert amb volta quatripartita, damunt el qual hi ha un cos de galeries formades per arcs rebaixats i que miren vers llevant. A la part dreta d'aquest espai hi ha un portal d'arc rebaixat format per dovelles, a través del qual s'accedeix a l'habitatge dels propietaris. A la dovella central hi ha un escut d'armes on hi figura un animal alat. Fent espona al portal hi ha un pujador de cavalls. Cal destacar una cabana, a l'era, amb els murs exteriors decorats. L'estat de conservació és mitjà. És construïda amb pedra i arrebossada al damunt llevat els elements de ressalt. Història La casa Cabrera, durant l'època feudal tenia la masoveria de Targarona com a casa alodial. Està esmentada al fogatge de 1553 de la parròquia i terme de Sant Pere de Torelló. Aleshores habitava el mas Pere Targarona. El mas conserva un vell escut. Els Targarona s'ennobliren en vincular-se per casament amb la família Pandolit. El mas fou reformat i ampliat al segle xviii, segons podem observar a una finestra situada al mur de migdia datada el 1712. Fou propietat dels Picó, que el vengueren l'any 1954 als propietaris actuals, els Blanco. Referències
Torrent Generos

Torrent Generos és una masia de Sant Pere de Torelló (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici civil. Masia de planta rectangular coberta a dues vessants i amb el carener paral·lel a la façana, a ponent. El portal és rectangular. Consta de planta baixa, pis i golfes. A la part de migdia i abrigats sota la teulada del cos principal s'obren uns porxos a nivell de primer i segon pis, els quals són sostinguts per pilars i interessants cavalls de fusta. A la part baixa s'hi ha construït un cobert de totxo que desmereix l'antiga arquitectura. A la part dreta d'aquest hi ha un cobert que segueix la línia constructiva de la casa. La part de migdia és bàsicament bastida de tàpia. L'edificació és construïda amb pedra i arrebossada al damunt, deixant els elements de ressalt de pedra vista. L'estat de conservació és bo però perilla donat que s'ha construït una casa nova al costat per tal de fer-hi un habitatge per als propietaris i l'altre als masovers, de manera que restarà abandonat. Història Es troba dins del terme de l'antic nucli de la Vola, vella demarcació coneguda per AVETOLA i documentada des del 923. La parròquia de Sant Andreu de la Vola, a redós de la qual es formà el nucli, encara que tingui orígens més antics, fou renovada i dotada de nou l'any 1031. Aquest mas es troba registrat al fogatge de 1553 de la parròquia i terme de la Vola i Curull. El mas es devia conèixer pel nom simple de Torrent, així es troba al fogatge: EN TORRENT. Fou reformat i ampliat a mitjans de segle xviii segons indiquen les llindes. Referències
La Coma del Coll

La Coma del Coll és una masia de Sant Pere de Torelló (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Descripció Es tracta d'una masia prop del terme de Sant Andreu de la Vola, sota el Pic de les Àguiles a la banda de solell. És de planta quadrangular, coberta a dues vessants i amb parets de pedra devastada. Història La Coma del Coll consta al cens de la Vola i Curull del 1780. El bandoler Ramon "Felip", capitost de trabucaires, greument ferit es va refugiar a la Coma del Coll. Aquest va ser capturat la matinada del 2 de juliol de 1842, prop del veïnat de Sant Andreu de la Vola, al peu del coll de Bracons. El comandant Antoni Baixeras i la seva tropa s'atribueix els mèrits d'aquest arrest. També hi van intervenir els mossos d'esquadra sota les ordres del caporal de la Seu d'Urgell. Felip va ser traslladat a Vic i després de rebre els auxilis espirituals va ser afusellat a les darreres hores de la tarda del mateix dia. Referències
Rectoria de Tavertet

La Rectoria és una antiga rectoria reconvertida en museu de Tavertet (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Rectoria de planta rectangular, assentada sobre el desnivell del terreny i orientada a ponent, i unida a l'església a través d'un pont per la part de tramuntana. Per les característiques constructives s'hi endevinen clarament dues edificacions que pels carreus que feien d'escaire deixen entreveure una edificació que pertanyia pròpiament a la rectoria i una altra a la casa contigua. La façana presenta un gran portal adovellat i una finestreta, al primer pis hi ha una finestra amb la llinda datada, ampit i espiera (sector de la rectoria) on s'hi obren dues finestres més. A l'altra part hi ha dues finestres al primer i al segon pis. A la part de tramuntana té diverses obertures, la de migdia és unida a una altra casa i al NE hi ha un portalet, que pel desnivell correspon al primer pis, i que des de la part posterior de la casa dona accés a l'atri de l'església. Història La història de la rectoria va lligada a la de l'església, les primeres notícies de la qual daten del 1070 a través d'un document en què els vescomtes d'Osona- Cardona (senyors de Rupit) donen com a feu Robert Umbert dues cavalleries de terra que tenia Ramon Miró de Tavertet excepte l'església. Per la dada constructiva que conserva l'edificació (1708 VERNEDA RECTOR), es pot suposar que l'habitatge del rector fou reformada o ampliada ensems que l'església quan s'hi bastí la sagristia i un altar o capella a la part de migdia. Queda però sense documentar l'altra part de l'edificació que avui està convertida en MUSEU a la part baixa i dona testimoni d'haver estat una casa important. Referències
Casaramona

Casaramona és una masia de Sora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici civil orientat a llevant amb teulada a dues vessants. La part dreta de la façana principal hi ha una galeria orientada a migdia. Davant de la casa hi ha una gran era així com una cabana de grans dimensions que destaca per la seva harmonia. L'edifici de la casa està renovat de l'any 1817 i la cabana el 1814. Història Aquesta masia està documentada des del 1040. L'any 1093 es anomenat "mansus Raimundi", a l'any 1317 encara se l'anomenava "mansi Raimundi de Pino" i pertanyia a la Cambreria de Sant Joan de les Abadesses. Serà a partir del segle xv que se l'anomenarà Casaramona conservant encara dit cognom. Referències
Cal Flaquer (Sora)

Cal Flaquer és una masia de Sora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Edifici civil de mitjanes dimensions, amb teulada a dues vessants, orientada a l'est. La construcció és allargada i irregular. Es feu en dues etapes. A l'angle sud-est hi ha l'entrada i una eixida en baranes de fusta i un pilar de pedra treballada. A la façana de ponent hi ha adossat un cos amb funcions de petita cabana i també hi ha un pou cisterna. A la façana que dona al carrer hi ha una petita capelleta dedicada a Sant Roc i Sant Sebastià, datada al 1844, que s'obrí mitjançant una prometença del poble després del còlera. Història L'any 1599 s'esmenten les cases de Llacó i les d'en Pere Flaquer, dit Lo Panitxo, com situades en el sòl de vall del cementiri. El nom actual d'aquesta casa reflecteix la dedicació dels seus antics estadants al formar-se el raval de Sora. Encara s'hi conserva un forn que deixa constància inequívoca de l'antiga funció de dita casa. Referències
El Boixader (Sora)

El Boixader és una masia de Sora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció El cos principal és de forma allargada amb teulada a dues vessants i desaigua a la façana principal i orientació vers el sud-oest. L'entrada és un portal de forma rectangular amb pedra treballada i a la llinda hi ha la data de 1803. A la banda esquerra de la casa hi ha una era. Tan a la façana principal com a la de l'esquerra hi ha finestres amb pedra treballada. A la part dreta i posterior hi ha un seguit d'edificacions auxiliars adossades al cos central i també hi ha una cabana. Història Masia situada sota l'antic Castell de Rocafiguera per la seva banda de migjorn i obrint-se a la Vall de Sora. Aquest mas ja és citat l'any 1338 com el mas "Boxader". Segons un capbreu del 21 de febrer de 1621 s'uní al mas Estrada. Posteriorment es convertirà amb una masoveria de Rocafiguera. Degut a la seva proximitat, el seu topònim sovint s'uneix a l'antic Castell Duocastella i més tard Rocafiguera. Referències
Les Cases (Sora)

Les Cases és una masia de Sora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Masia de considerables dimensions situada en una coma. Està coberta per una teulada a dues vessants i orientada vers el sud. Hi ha una lliça que dona pas a la part del davant. La façana principal té un afegit formant una eixida si bé es conserva un portal amb pedra treballada, els elements artístics són escadussers, solament algunes finestres amb pedra treballada i un rosetó a la part posterior de l'edifici. Completen la masia edificacions auxiliars (cabana, corts) i antigament albergava dues masoveries en diferents pisos de l'edificació. Història Les Cases és una antiga masia ja documentada el segle xiv. Apareix citada en un document de venda del delme de Sora que l'any 1338 feu en Mare de Sant Agustí a en Pere Sala. La seva propietat es manifesta a l'haver absorbit antigament la masoveria de la Fajola i el mas de Coll de Bellús que abans havia estat de Casaramona. L'actual edificació sembla principalment del segle xvii. En una llinda a la part posterior de l'edifici hi ha la data de 1671. Referències
La Plaça (Sora)

La Plaça és una masia de Sora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Casa de planta rectangular construïda de pedra i morter a la que se li han anat adossant construccions annexes que fan de corts o de pallers donant un conjunt més complex. La coberta és de teules a doble vessant i per la part exterior l'edifici ha estat cimentat. És una de les antigues masies de Sora. Tot i que la casa queda situada a l'esquerra del camí que travessa el poble, un dels pallers queda a mà dreta i, per tant, el conjunt d'edificis tanca el nucli urbà. Història El 1570 una menció estableix a Pere Sastre el terreny per a una casa que es dirà "Casa de la Plaça" al cens de 2 sous que devia pagar a la rectoria de Sora. El lloc era anomenat antigament la Plaça del terme per tenir-hi lloc les reunions de veïns. Referències
La Posa (Sora)

La Posa és una masia de Sora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Casa de planta rectangular amb pedres petites i poc morter als murs i teules a doble vessant. La construcció dels murs denoten diferents etapes d'ampliació. Actualment la casa està envoltada de construccions annexes que s'havien usat de pallisses o corts d'animals. Història La posa fou un dels masos més rellevants de la parròquia de Sora. Els seus hereus foren, el segle xiii, batlles de Duocastella i nomenaren al mas "Hospitium", intentant ennoblir-lo. El rector de Sora, Guillem de Pausa o de Posa, d'aquest mas, passà a poder dels hospitalers el castell de Duocastella. Tenia units la masoveria de Torrents i el mas Puigsech. Actualment la casa està abandonada i mig coberta de bardisses. En una de les construccions que havien estat pallers, a la dreta de la casa s'hi està construint un habitatge. Referències
La Vinyola (Sora)

La Vinyola és una masia de Sora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Casa de planta rectangular construïda amb carreus irregulars plans a l'exterior i força morter. Les portes i finestres no tenen cap mena de marc. La teulada, de teula, és de doble vessant. Actualment està habitada i es conserva en bon estat. Tot i que la casa no conserva documentació així ni cap data a les llindes, l'estructura de la construcció és similar a altres construccions del segle xviii. Història El Mas Vinyola apareix documentat en el primer document que dona una visió global de la parròquia de Sora, que testimonia la venda del delme de Sora feta l'any 1338, per Marc Sant Agustí a Pere de Sala. En aquest document s'especifiquen els masos de la parròquia estricte de Sora i entre ells el Mas Vinyola. Posteriorment el mas va ser absorbit per Tarradelles de Munt. Referències
La Talaia (Sora)

La Talaia és una masia de Sora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Casa de planta rectangular construïda amb carreus irregulars als murs i grans carreus ben talats a les llindes i muntants de les portes i finestres. La teulada és a doble vessant amb teula àrab. L'actual construcció és fruit d'una restauració dels anys 60 del segle passat. Referències
Sant Pere en Puig

Sant Pere en Puig és una masia de Sora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Casa de planta rectangular molt allargada construïda amb murs de pedres irregulars i molt de morter. L'estructura dels murs de la casa són molts semblants als de les esglésies de Sant Pere el Puig, de la qual pren el nom i n'és veïna. La casa fou construïda amb diferents etapes clarament visibles a l'exterior dels murs. El cos d'habitatge és anterior a l'allargament d'aquest i presenta porxos a peu de pla i primera planta de la casa. Les obertures estan emmarcades per pedres ben tallades i les finestres tenen ampit. La llinda de les porta conserva una inscripció parcialment llegible: "PERA DM 1854". Aquesta data, a jutjar pel tipus de mur que sembla contemporani al de l'església, correspondria a una reforma de l'habitatge, que podria coincidir amb l'allargament d'aquest. Història Tot i que en el terme de Sora hi hagut diversos masos anomenats Puig, la casa propera a l'església de Sant Pere al Puig sembla la que pertany a aquesta sufragània i consta habitada el 1592, juntament amb el Mas de Munt, Casarramona, Mas Coput, i els masos Mas i Casa d'en Duran. Referències
Solallong

Solallong és una masia de Sora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Casa de planta rectangular construïda amb pedres irregulars, totxo i morter i actualment està parcialment arrebossada. El teulat és a doble vessant. Adossada a la casa es conserven diverses construccions que encara s'utilitzen pel bestiar i que donen a la casa un pati tancat davant de la façana. Actualment el cos de la casa es troba modificat amb escales i distribuïdors per tal de condicionar-la com a residència temporal, trencant exteriorment la uniformitat de la casa. Història Solallong fou un dels masos de la vella demarcació de Sant Pere al Pla, sufragània de la parròquia de Sant Pere de Sora. Durant molt de temps va ser l'única casa habitada de la contrada, i la seva propietat anava des de l'antic mas dit Vilaseca, prop de Sant Miquel de Gallifa, a la meitat de les terres de Cussoms, que compartia amb l'Espadaler. Tenir units els masos de Solanelles des Pla, Noguer des Pla, Castells des Pla i fins i tot el propi Sant Pere al Pla. Referències
Angelats (Sora)

Angelats és una masia de Sora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció El cos principal d'habitatge de la casa està format per un edifici de planta rectangular i teulat a doble vessant. Els murs estan fets de pedra irregulars i molt de morter. A la part davantera de la casa s'hi va afegir un cos que sembla ampliar l'habitatge per la part dreta i avança el teulat fent dos porxos superposats a la part del davant. En un dels pilars que aguanta susdit teulat duu la data de 1703. A la part posterior de la casa també s'hi ha afegit un cos avançat, a la part esquerra, que amplia l'habitatge. Història El mas d'Angelats apareix documentat en el primer document que dona una visió global de la parròquia de Sora. El document és la venda del delme de Sora que feu l'any 1338 en Marc de Sant Agustí a Pere de Sala. En aquest hi consten tots els masos de la parròquia estricte de Sora i entre ells el mas Angelats. El mas Angelats havia format part de la finca de Viladevall. Desaparegut en la despoblació del segle xiv es conserva el topònim que encara avui conserva la construcció refeta el segle xviii. Referències
Pla Morell (Sora)

El Pla Morell és una masia de Sora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Construcció molt reformada i sobretot reconstruïda per ser utilitzada com a residència d'estiueig. Construïda amb pedres irregulars, avui reforçades amb ciment, conserva el cos central de l'habitatge de planta rectangular i teulat a doble vessant. Les obertures d'aquest cos més antic estan emmarcades per pedres grans i ben tallades i les finestres tenen llinda i ampit, mentre la porta conserva la llinda de fusta. El cos afegit a ponent és de construcció moderna tot i que podria haver-se basat en una construcció antiga avui desapareguda. Referències
Can Bussoms

Can Bussoms és una masia de Sora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Descripció Bussoms és la casa que dona nom a la finca d'aquesta família, juntament amb la Mata i el Mas Rovira, fou una explotació agrícola de mitjans dels segle xx. La casa, avui deshabitada, està construïda amb murs de pedres irregulars subjectades amb morter i teulat a doble vessant. La planta és rectangular amb un cos afegit a la part del darrere. Tot i que no hi viu ningú, es conserva en bon estat. Al voltant de la casa es conserven algunes construccions annexes que encara avui s'utilitzen com a pallers o magatzems de gra. Història A partir dels documents conservats en el mas Casaramona i que es refereixen a aquesta finca, sabem que Antic de Sarrieta i de Gurb, senyor de Duocastella, va unir els masos de Bussons i Colell, independitzats posteriorment. La primera documentació és de l'any 1239 arran d'un plet que tingueren els homes del Pi (contrada a la qual pertanyia el mas Bussoms) que es deien súbdita de la Cambreria de Sant Joan, contra els frares hospitalers, nous senyors de Duocastella. Referències