Can Catà

Can Catà és una masia de la serra de Collserola a Cerdanyola del Vallès (Vallès Occidental), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Història Antigament conegut com a mas Coll i també Gassó, va ser venut el 1708 per Eulàlia Domingo, vídua del doctor en drets Francesc Catà, a Josep Mas i Duran (†1725), burgès honrat de Perpinyà. Aquest va reunir més propietats a la zona i fou succeït per la seva filla Maria Agnès Mas i Duran (†1743), vídua del procurador causídic Josep Pallerols, que al seu torn fou succeïda per Josep Vinyes i Fuster, doctor en drets. El 1773, els seus hereus, els germans Francesc d'Assís, Maria Francesca, Maria Agnès, Maria Teresa i Marià Peraller i Vinyes vengueren el conjunt al comerciant Ramon Llordella i Torrebruna, que el 1790 va ser nomenat cavaller i el 1791 va rebre el privilegi de noble de mans de Carles IV. A la seva mort el 1799, va ser succeït pel seu fill Ramon de Llordella i Tresserras. Arran de la Guerra del Francès, la família va fugir a Mallorca, on la seva esposa Gertrudis de Lana i Piferrer i la seva filla Maria Rosa moririen el 1812. Després de la mort sense descendència del primogènit Pere Nolasc, la successió va passar a la seva neboda Gertrudis de Lemaur i de Llordella (1802-1868), filla de Maria Lluïsa de Llordella i de Lana (1780-1803) i de l'enginyer militar Manuel Lemaur de la Muraire (1759-1811), casada amb el coronel d'artilleria Josep de Molins i de Cabanyes (1793-1859). El 1861, ja vídua, va vendre la finca per 12.000 duros a Maria Carme Llopart i Xiqués, pagats per la seva mare Manuela Xiqués i Romagosa, indiana natural de l'Havana, com a part del dot al seu matrimoni amb Leopold Gil i Serra. Posteriorment, fou heretada pel seu fill Leopold Gil i Llopart, casat en terceres noces amb Elisa Nebot i Torrens, i foren pares de l'arquitecte Leopold Gil i Nebot (1921-2016). Descripció És una masia del segle xviii amb els portals d'entrada a punt rodó i la teulada amb pendent als costats. Mostra l'estructura formada per la planta baixa, pis i golfes, on s'ha fet una galeria de dos arcs. La façana és orientada a migdia i fou reformada a inicis del segle xx. És coronada per un frontó amb formes motllurades circulars i els balcons tenen baranes amb balustrada. Les finestres són coronades amb cornises. Té uns jardins d'estil neoclàssic, dissenyats al segle xx per l'arquitecte Francesc de Paula Nebot i Torrens. La finca inclou la Reserva Natural de Can Catà, que actualment no s'obre al públic. Referències Vegeu també Eudald Mas i Duran Venceslau de Molins i de Lemaur Torrent de Can Catà Sant Iscle i Santa Victòria de les Feixes Casa Gertrudis Zorrilla Bibliografia Antuña y Lloréns, Astrid «Don Carlos Lemaur y su descendencia». Cuadernos de Ayala, núm. 79, juliol 2019, p. 11-20. Bonet Armengol, Jordi «Homenatge a Leopoldo Gil Nebot». Butlletí de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi, 2015, p. 227-330. Solans Huguet, Joan Antonit «Leopold Gil Nebot. Arquitecte (1921-2016)». Butlletí de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi, 2017, p. 213. Rodrigo y Alharilla, Martín. La familia Gil. Empresarios catalanes en la Europa del siglo XIX. Fundación Gas Natural, 2010. ISBN 978-84-614-2739-0.