Arcos de Jalón

Arcos de Jalón este un municipiu spaniol din comarca Tierra de Medinaceli, în provincia Soria, Castilia și León. Geografie Arcos de Jalón este situat în valea râului Jalón, aproape de izvorul acestuia, în sud-estul provinciei Soria și la granița cu provinciile Zaragoza și Guadalajara, la 826 m deasupra nivelului mării, pe pantele platoului Sierra Ministra. Teritoriul se împarte între bazinele hidrografice ale râurilor Duero și Ebru, municipiul Arcos de Jalón aparținând bazinului Ebrului. Climatul său este mediteranean continental, subarid, cu temperaturi medii de la 2 °C la 4 °C în ianuarie și de la 18 °C la 20 °C în iulie, precipitații medii anuale de la 300 mm la 491 mm, vânturi dinspre nord-est, solano, și dinspre sud-vest, ábrego. Planul localității Arcos de Jalón Numeroasele râuri și pârâuri care traversează municipiul marchează geografia naturală, cu o vegetație bogată care formează luncile, de o mare bogăție peisajistică. De asemenea, trebuie evidențiate Sabinares del Jalón și Páramo de Layna ca locuri de o valoare ecologică și peisajistică foarte importantă. Din cauza acțiunii râurilor, diferențele de nivel ale acestui municipiu sunt pronunțate, de la 827 m în vilă până la 1.290 m în zonele înalte din Judes. Municipiul Arcos de Jalón face parte din unitatea morfo-structurală de tranziție numită joncțiunea sistemului iberic și central, întâlnind sierra de Solorio la sud-est (la limita cu Guadalajara și Zaragoza) și sierra de Muedo la nord-vest. Originea geologică și tectonică a acestui teritoriu se situează în urmă cu aproximativ șase milioane de ani, la începutul Pliocenului Inferior (Era Terțiară). Avansul spre nord al plăcii continentale africane în raport cu placa iberică a originat formarea de noi munți și a întrerupt comunicarea între Oceanul Atlantic și Marea Mediterană, ale cărei ape s-au evaporat complet, transformându-se în scurt timp într-un bazin deșertic. Sudul Europei a devenit un sistem de lacuri. Teritoriul municipal este situat în așa-numitele Parameras de Molina. Este vorba despre un ansamblu de zone de stepă existente la tranziția de la muntele sorian către câmpie, în care se remarcă cele cunoscute sub numele de Páramos de Layna. Aceste parameras încep în zona de contact a Cordilierei Centrale cu cea Iberică în sierra de Pela, prelungindu-se spre est în zone largi de topografie nivelată și plană, cu arii de cute line tăiate de peniplena fundamentală a podișului, motiv pentru care relieful lor este în mare parte o suprafață de eroziune, orizontală sau ușor deformată, unde nivelurile care apar la suprafață corespund materialelor calcaroase care s-au depus în timpul Triasicului, dezvoltându-se un număr mare de forme carstice (doline, peșteri, lapiezuri), și cu o altitudine medie care se situează în jurul a 1000–1200 m. Acest relief, de tip masă și deluros, prezintă o trăsătură remarcabilă reprezentată de fenomenele de ravenare și formare a rigolelor produse de apele de șiroire. Din punct de vedere geologic se diferențiază două zone: sudul, cu formațiuni geologice din Jurasic, unde se disting dolomiți și calcare cu o bună permeabilitate, și nordul, cu formațiuni din epoca Terțiară, mai precis din Miocen, cu argile nisipoase cu intercalații de pietriș și nisip foarte permeabil. Un reper geomorfologic de remarcat este laguna din Judes, de origine carstică. Municipiul Arcos de Jalón cuprinde, de asemenea, localitățile Aguilar de Montuenga, Chaorna, Iruecha, Jubera, Judes, Layna, Montuenga de Soria, Sagides, Somaén, Utrilla, Velilla de Medinaceli și Urex de Medinaceli. Este principalul nucleu urban și centru de servicii al comarcăi Tierra de Medinaceli, integrată în prezent în comarca Arcos de Jalón. Teritoriul său municipal este cel mai extins din provincia Soria. Se situează la 92 de kilometri de capitala Soria. Teritoriul său municipal este traversat de autostrada A-2, între pK 158 și 175. Dispune de o stație de cale ferată, la kilometrul 183 al liniei Madrid-Barcelona, inaugurată la 25 mai 1863. Comune limitrofe Istoric Arcos (așa se numea localitatea în 1821) a fost integrat inițial în provincia Calatayud, nou creată, ca rezultat al sesiunii celebrate în Cortesurile spaniole la 7 octombrie 1821, unde s-a dezbătut și aprobat configurația teritorială provincială a Spaniei. La 30 decembrie 1821, Cortesurile au aprobat limitele teritoriale ale provinciei Calatayud, care cuprindea, în plus, părți din actualele provincii Soria, Guadalajara și Teruel. În 1822, odată stabilit cadrul juridic, a fost constituită Deputația din Calatayud. Provincia în care a fost integrat inițial actualul Arcos de Jalón număra o populație de peste 100.000 de locuitori. Capacitatea de atracție a orașului Calatayud asupra zonei sale înconjurătoare a fost recunoscută și evidențiată prin crearea Deputației provinciale din Calatayud, o instituție cu putere politică și de gestionare administrativă, care deschidea o perspectivă promițătoare de dezvoltare. Cu toate acestea, existența sa a fost efemeră, încheindu-se prin decretul de la 1 octombrie 1823, prin care Ferdinand al VII-lea a declarat nule toate actele Guvernului constituțional, localitatea integrându-se definitiv în cea de Soria. La căderea Vechiului Regim, localitatea se constituie în municipiu constituțional, în regiunea Castilia Veche,[2] districtul Medinaceli, care la recensământul din 1842 număra 107 gospodării și 438 de locuitori. Până la reforma nomenclaturii municipale din 1916, municipiul se numea pur și simplu Arcos. La acea dată, numele său a fost modificat în Arcos de Jalón. La 28 iulie 1967, teritoriul municipiului se mărește deoarece încorporează localitățile Aguilar de Montuenga, Chaorna, Iruecha, Jubera, Judes, Layna, Montuenga de Soria, Sagides, Somaén și Velilla de Medinaceli. Utrilla a fost încorporată la 24 august 1970. Sagides aduce localitatea Ures, iar Velilla pe cea din Arbujuelo. Demografie Arcos de Jalón are o populație de 1.531 de locuitori (conform datelor INE din 2025). Patrimoniu Castelul din Arcos de Jalón - Datat în secolul al XIV-lea, acesta se ridică pe locul vechii fortărețe arabe. Tot în secolul al XIV-lea, castelul a fost asediat de susținătorii regelui castilian Petru I cel Crunt, care au luptat împotriva rebelului Fernán Gómez de Albornoz, partizan al fratelui său bastard Henric de Trastámara. Tocmai primul proprietar cunoscut a fost Fernán Gómez Albornoz, ale cărui blazoane apar pe ușa de acces la turnul omagiului, deși se știe că a trecut prin diferite mâini, precum Juan Duque sau familiile Manrique ori Medinaceli, care l-au posedat până la începutul secolului al XIX-lea. Figurează în catalogul Bunurilor Protejate ale Guvernului regional Castilla y León la categoria Castel, cu data declarării 22 aprilie 1949. Biserica din Arcos de Jalón - Biserica parohială Nuestra Señora de la Asunción. Construcția sa a început la sfârșitul primei jumătăți a secolului al XVI-lea și a fost reconstruită în secolul al XVIII-lea. Îmbină diverse stiluri: gotic, renascentist și baroc. Din stilul său gotic încă se păstrează absida poligonală cu cinci laturi și bolta pe nervuri a capelei mari. Se remarcă prin cristelnița din secolele al XVI-lea sau al XVII-lea și prin retablul Adormirii Maicii Domnului, din a doua jumătate a secolului al XVII-lea. Retablurile rămase (Cristo de la Piedad, Virgen del Carmen, Virgen del Rosario, Virgen del Pilar și Inmaculada) sunt baroce. Cultură Gastronomie Matambre sau artaquitón, o tocană preparată cu pâine, ou, usturoi, pătrunjel, lapte, sare, ulei, ceapă și dafin. Festivități 3 februarie, Sfântul Blasiu (în spaniolă San Blas). 15 mai, Sfântul Isidor Plugarul (în spaniolă San Isidro Labrador), sărbătoarea agricultorilor. 14 august, Pijamada. 14 septembrie, Preasfântul Cristos al Bunei Morți (în spaniolă Santísimo Cristo de la Buena Muerte). Personalități Luis del Sol⁠(d) (1935 - 2021), fotbalist internațional spaniol Galerie de imagini Note Legături externe Materiale media legate de Arcos de Jalón la Wikimedia Commons „Arcos de Jalón” (în spaniolă). Ayuntamiento de Arcos de Jalón. Arhivat din original la 29 noiembrie 2020. Accesat în 9 februarie 2026.