NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ilhéu dos Pássaros

Ilhéu dos Pássaros – wysepka położona między 2 a 3 km na północny zachód od wyspy São Vicente i jednocześnie 1,3 km na północny zachód od pobliskiego przylądka João Ribeira w miejscowości Mindelo. Ilhéu dos Pássaros administracyjnie jest częścią jednostki samorządowej São Vicente. Wysepka jest wulkaniczną górą podwodną. Geografia Wysepka posiada suche obszary trawiaste i skaliste występy, które wznoszą się na wysokość do 40 m. Jej długość i szerokość wynosi około 150 m. Graniczy z Mindelo Bay i Canal de São Vicente. Leży na Oceanie Atlantyckim. Panorama Wysepkę można zobaczyć z południowej części wyspy Santo Antão oraz z zachodniej i północnej połowy wyspy São Vicente, szczególnie z gór Monte Verde i Monte Cara oraz miejscowości Mindelo i Lazareto. Na wysepce znajduje się latarnia morska. Pobliskie wyspy i wysepki Santo Antão na północ São Vicente na wschód, południe i zachód Linki zewnętrzne Zdjęcie wysepki z 2005. [dostęp 2016-06-11]. [zarchiwizowane z tego adresu (2007-09-26)].
Ilhéu dos Pássaros

O Ilhéu dos Pássaros (em Crioulo cabo-verdiano: Djeu) é um ilhéu com 82 metros de altitude situado no município de São Vicente a cerca de 2 a 3 km a noroeste da cidade do Mindelo. O Ilhéu dos Pássaros hospeda um pequeno farol e fecha a Baía do Porto Grande, grande porto natural da ilha de São Vicente formado pela cratera submarina de um vulcão com cerca de 4 km de diâmetro. Ilhas próximas Santo Antão, a norte São Vicente, a leste, sul e oeste Referěncias Ligações externas «Ilhéu dos Pássaros em ecaboverde.com»
Ilhéu dos Pássaros

Ilhéu dos Pássaros är en ö i Kap Verde. Den ligger i kommunen Concelho de São Vicente, i den nordvästra delen av landet, 270 km nordväst om huvudstaden Praia. Terrängen på Ilhéu dos Pássaros är varierad. Öns högsta punkt är 19 meter över havet. Omgivningarna runt Ilhéu dos Pássaros är i huvudsak ett öppet busklandskap. Runt Ilhéu dos Pássaros är det ganska tätbefolkat, med 222 invånare per kvadratkilometer. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Ilhéu dos Pássaros.
Illa Brava

L'illa Brava és una illa de l'arxipèlag atlàntic de Cap Verd, pertanyent al grup d'illes de Sotavento. També és el nom del municipi (Brava) que abasta a aquesta illa i els veïns Ilhéus Secos. Té prop de 6.462 habitants en 67 km². La principal vila és Nova Sintra. Brava és la menor de les illes habitades de Cap Verd. Té una escola, un liceu, una església i una plaça, la Plaça Eugénio Tavares. Brava és una de les illes més verdes de l'arxipèlag i la seva gran quantitat de flors abunden els ulls de les quals un dia proclamat, com ilha das flores. De les habitades de Cap Verd, est és la més petita en superfície. El verd de l'illa, omple d'encants per descobrir, porta a escenaris de diversos colors i sabors, on profundes valls contrasten amb els pics més alts. Amb una costa serpentejant, badies guanyen el seu encant, on el blau del mar i el contrast de la terra verda amb els vaixells de colors que podem trobar allí. Fajã de Água és una visita obligada. La mística ciutat de Nova Sintra, capital de l'illa, que té característiques marcadament colonials. Furna és el principal port d'entrada a l'illa. Topònim Quan l'illa va ser descoberta va rebre el nom de São João. Tanmateix, algun temps després el nom va ser alterat a causa de l'aspecte florit que tenia l'illa. Li va ser donat el nom de "Brava", que en portuguès significa "salvatge". Sent "brava" un adjectiu com a "rebel", "verd" o qualsevol altre. El nom de l'illa, al contrari de les altres illes capverdianes, no va regit de la preposició "de", com és el cas de substantius; Fogo, Maio, Sal) o nom de sants com illa de São Nicolau, etc. El mateix succeeix amb l'illa Terceira de les Açores (i no illa de Terceira). També en crioll capverdià hi ha aquesta diferència. Així, es diu Dja d' Sal, Dja r' Mai', Dja di Santiagu, Dja r' Fogu, però mai Dja di Braba, sinó Dja Braba. Població Pel 1832 la població s'estimava en 8.000 habitants. Història L'illa va ser descoberta en 1462, però fins a 1620 no va ser poblada fins a l'arribada de mariners provinents de Madeira i d'Açores, per això també l'illa es va mantenir al marge del comerç d'esclaus. En 1680 la seqüència d'erupcions volcàniques a la veïna illa de Fogo va fer que una part dels habitants d'aquesta illa emigressin a Brava. Al final del segle xviii quan els baleners de Rhode Island i New Bedford, s'aventuraven cap als mars del sud, trobaven a Brava les condicions ideals per proveir els navilis i reforçar la tripulació amb mariners experimentats. Aquest intercanvi va originar l'emigració dels bravencs per a la costa de Nova Anglaterra. En 1843 es va instal·lar un consolat estatunidenc a Brava. Localitats Cachaço Campo Baixo Cova Joana Cova Rodela Fajã de Água Furna Mato Mato Grande Nova Sintra do Monte Santa Bárbara Tantum Nova Sintra Personatges il·lustres Eugénio Tavares, músic. Referències Enllaços externs Imatges de Brava Informació de Brava
Brava (ostrov)

Brava je nejmenší obydlený ostrov na Kapverdách a zároveň nejzelenější ostrov Sotaventa. Název ostrova znamená v portugalštině „divoký“. Historie Ostrov je obydlen od roku 1540, ale jeho obyvatelstvo vzrostlo až v roce 1675, kdy vybouchla sopka Pico do Fogo na dalším kapverdském ostrově Fogo. Ještě více než století zde byl hlavním ekonomickým odvětvím rybolov (konkrétně lov velryb), v současnosti tuto pozici zaujímá zemědělství. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Brava, Cape Verde na anglické Wikipedii. Související články Seznam sopek v Africe Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Brava na Wikimedia Commons
Brava

Brava er en vulkansk ø i øgruppen Sotavento, Kap Verde. Øens højeste punkt er Monte Fontainhas på 976 m. Brava, der er på 64 km² er Kap Verdes mindste befolkede ø, og øen blev befolket for første gang i 1540'erne. Øens befolkning øgedes i forbindelse med et vulkanudbrud på naboøen Fogo i 1675. Hovednæringsvejen var længe hvalfangst, men er nu knyttet til landbrug. Den samlede befolkning på Brava udgør omkring 4.300, og øens største by er Vila Nova Sintra.
Isla Brava

Brava es una isla caboverdiana situado en el archipiélago de Sotavento La principal ciudad de la isla es Nova Sintra.​ Geografía Es una de las islas más verdes del archipiélago de Sotavento. De las islas habitadas de Cabo Verde, es la más pequeña en superficie. El verde de la isla, llena de encantos por descubrir, lleva a escenarios de diversos colores y sabores, donde profundos valles contrastan con los picos más altos. Con una costa serpenteante, las bahías ganan su encanto, donde se aprecia el contraste del azul del mar y la tierra verde. Faja de Agua es una visita obligada. La mística ciudad de Nova Sintra, capital de la isla, tiene características marcadamente coloniales. Furna es el principal puerto de entrada a la isla.​ Topónimo Cuando la isla fue descubierta recibió el nombre de São João. No obstante, algún tiempo después el nombre fue alterado debido al aspecto florido que tenía la isla. Le fue dado el nombre de "Brava", que en portugués significa "salvaje". Siendo "brava" un adjetivo como "rebelde", "verde" o cualquier otro, el nombre de la isla, al contrario de las demás islas caboverdianas, no va precedido de la preposición "de", como es el caso de los sustantivos (Fogo, Maio, Sal) o los nombre de santos, como São Nicolau, etc. Lo mismo sucede con la isla Terceira de las Azores (y no isla de Terceira). También en criollo caboverdiano existe esta diferencia. Historia La isla fue descubierta por Diogo Afonso en 1462, pero hasta 1620 no fue poblada, cuando llegaron marineros provenientes de Madeira y de Azores. Por eso también la isla se mantuvo al margen del comercio de esclavos. En 1680 las frecuentes erupciones volcánicas en la isla vecina de Fogo hicieron que una parte de los habitantes de esta isla emigrasen a Brava. Al final del siglo XVIII, cuando los balleneros de Rhode Island y New Bedford se aventuraban en los mares del sur, encontraron en Brava las condiciones ideales para reabastecer los navíos y reforzar la tripulación con marineros experimentados. Este intercambio originó la emigración de los bravenses a la costa de Nueva Inglaterra. En 1843 se instaló un consulado americano en Brava. Economía Sector primario El clima de la isla favorece las plantaciones de café, patatas, maíz, banana y caña de azúcar.​ Festividades El 24 de junio son las fiestas de San Juan. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Isla Brava. Imágenes de Brava Información de Brava (alemán)
Brava (Cap-Vert)

Brava (en créole capverdien: Braba) est une île volcanique située au milieu de l’océan Atlantique, c'est la plus petite île habitée du Cap-Vert. Découverte en 1462, à l'origine son nom était São João (Saint Jean) car l'île a été découverte un 24 juin. Occupée à partir des années 1540, sa population s’accroît après l’éruption en 1675 du Pico do Fogo sur l’île voisine de Fogo. Les principales activités économiques de l’île sont l’agriculture et la pêche. L’île dispose d’écoles, d’un lycée, d’un gymnase, d’églises, de parcs dont l’un en honneur au célèbre poète Eugénio Tavares. Population Énergie L’île Brava est alimentée en électricité par une centrale thermique disposant de 3 groupes électrogènes. Le gazole nécessaire à leur alimentation est importé par voie maritime. Un réseau électrique dessert les habitations des villages de l’île ainsi que les stations de pompage de l’eau, utilisée pour l’eau sanitaire et pour l’irrigation des cultures. L’île Brava est totalement isolée des autres îles de l'archipel d’un point de vue énergétique, et son aéroport est fermé depuis 2004. Elle est donc fortement dépendante de ses importations de combustibles par bateau. Villes et villages Cachaço Campo Baixo Cova Joana Fajã de Água Furna Lime Doce Mato Grande Nova Sintra do Monte Santa Bárbara Tantum Nova Sintra Dépendances Ilhéu Cima Ilhéu Grande Ilhéu Sapado Ilhéu do Rei Ilhéu Luis Carneiro Notes Voir aussi Article connexe Liste des volcans du Cap-Vert Bibliographie (en) Richard A. Lobban Jr et Paul Khalil Saucier, « Brava », Historical dictionary of the Republic of Cape Verde, Scarecrow Press, Lanham, Maryland ; Toronto ; Plymouth, 2007, p. 43-44 (ISBN 978-0-8108-4906-8) (fr) Michel Lesourd (dir.), « Brava », in Le Cap-Vert, les Éd. du Jaguar, Paris, 2006, p. 116-125 (ISBN 978-2-86950-408-0) (fr) Sabrina Requedaz et Laurent Delucchi, « Brava, la sauvage », in Cap-Vert, Éditions Olizane, Genève, 2011 (6e éd.), p. 159-171 (ISBN 978-2-88086-394-4) Liens externes (fr) « Brava » (Armand d'Avezac et al., L'Univers. Îles de l'Afrique, Firmin Didot frères, Paris, 1848, p. 208-210) (pt) caboverde.com (pt) Carte topographique (1930) Ressources relatives à la géographie : Global Volcanism Program Volcano Global Risk Identification and Analysis Project Portail des îles Portail du volcanisme Portail du Cap-Vert Portail de l’océan Atlantique
Brava (Capo Verde)

Brava è un'isola vulcanica di Capo Verde, appartenente al gruppo delle Sotavento. Da un punto di vista amministrativo, l'isola costituisce una contea (contea di Brava), con capoluogo Nova Sintra. Storia L'isola fu colonizzata alla metà del XV secolo. Nel 1675 la sua popolazione aumentò rapidamente in seguito all'eruzione del Monte Fogo, sulla vicina isola di Fogo, che portò numerosi profughi a stabilirsi a Brava. Gli insediamenti umani sono stati gravemente danneggiati dalla tempesta tropicale Beryl nel 1982. L'attività vulcanica che ha dato origine all'isola è ancora presente, ma non ci sono registrazioni di eruzioni in epoca storica. Nelle acque oceaniche, circa 20 km al largo della costa a sudovest dell'isola, si trova il vulcano sottomarino Cadamosto Seamount, la cui sommità arriva a 1.500 m al di sotto della superficie del mare. Economia La principale attività economica dell'isola era tradizionalmente la caccia alla balena; oggi è l'agricoltura. Brava è una delle due isole abitate di Capo Verde a non avere un aeroporto (l'altra è Santo Antão). Insediamenti Oltre a Nova Sintra, i principali insediamenti di Brava sono: Cachaço Campo Baixo Cova Joana Fajã de Agua Furna Lime Doce Mato Grande Nova Sintra do Monte Santa Bárbara Tantum Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Brava Wikivoyage contiene informazioni turistiche su Brava Collegamenti esterni Brava (isola), su sapere.it, De Agostini. (EN) Brava Island, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Brava (eiland)

Brava is een vulkanisch eiland en is een van de 22 gemeentes van Kaapverdië, onderdeel van de archipel Sotavento, en telt 5.995 inwoners. Het is het kleinste bewoonde eiland van de archipel. De hoofdplaats van de gemeente is de stad Nova Sintra. Tot de gemeente Brava behoren ook de eilandjes Grande en Cima. Geografie Plaatsen op het eiland Het eiland Brava zelf is voor statistische doeleinden opgedeeld in de volgende plaatsen: Bereikbaarheid Het eiland Brava heeft geen eigen vliegveld. Op het nabijgelegen eiland Fogo ligt het Aeródromo de São Filipe. Vanuit Furna is een bootverbinding met São Filipe. De reisduur is minder dan een uur. Toerisme Op het eiland is nog weinig toerisme. Het is vooral een plek voor wandeltochten. Cidade de Nova Sintra biedt een mooi uitzicht op het eiland Fogo.
Ilha Brava

Brava é uma ilha e concelho do Sotavento de Cabo Verde. A sua maior povoação é a vila de Nova Sintra. O único concelho da ilha tem cerca de sete mil habitantes. Com 67 km², Brava é a menor das ilhas habitadas de Cabo Verde, e tem uma densidade populacional de 101,49/km². A ilha tem uma escola, um liceu, uma igreja e uma praça, a Praça Eugénio Tavares. Nomenclatura Quando a ilha foi descoberta, deram-lhe o nome de S. João. No entanto, algum tempo depois o nome foi alterado devido ao aspecto florido que a ilha tinha. Foi-lhe dado o nome "Brava" que significa "selvagem". Sendo "brava" um adjectivo, tal como "selvagem", "rebelde", "verde" ou outro adjectivo qualquer, o nome da ilha, ao contrário das outras todas, não vem regido da preposição "de", como é o caso de substantivos — nomes de coisas (Fogo, Maio, Sal) ou nomes de Santos (São Nicolau, Santa Luzia, São Vicente, etc.). O mesmo se passa com "ilha Terceira" nos Açores (e não ilha da Terceira). Também em crioulo existe essa diferença: diz-se Dja d' Sal, Dja r' Mai', Dja di Santiagu, Dja r' Fogu, mas nunca Dja di Braba, é sempre Dja Braba. Personalidades Eugénio Tavares, poeta José Rodrigues Aleixo, filósofo Zonas Cachaço Campo Baixo Cova Joana Cova Rodela Fajã de Água Furna Lime Doce Mato Grande Nova Senhora do Monte Santa Bárbara Tantum Vila Nova Sintra Geografia Tipo: Estratovulcão A norte da Brava ficam os Ilhéus Secos ou do Rombo. Língua Para além do português, língua oficial, o crioulo cabo-verdiano é usado no dia-a-dia pela maioria da população da Brava. Existe uma variante local do crioulo cabo-verdiano. Referências Ligações externas Imagens da Brava Informações da Brava (em alemão)
Брава

Брава (порт. Brava, «лесистый, необработанный») — самый маленький по размеру населённый остров Кабо-Верде. Гористый ландшафт острова сменяют плодородные равнины. Благодаря редкому разнообразию цветущих растений его называют островом цветов. География С геологической точки зрения остров Брава — стратовулкан, не извергавшийся уже примерно 10 тыс. лет. Он является продолжением соседнего острова Фогу, расположенного в 20 км к востоку. Глубина пролива между ними составляет всего несколько сотен метров, в то время как с других сторон остров Брава окружён глубинами более 4000 м уже на расстоянии нескольких километров от берега. Менее чем в 8 км к северу от Брава находится группа малых необитаемых островов Секуш (англ. Ilhéus Secos), или Сухих, также называемых «Островками Ромба» (порт. Ilhéus Secos, Ilhéus do Rombo). В неё входят два более крупных острова: Гранди (англ. Ilhéu Grande) и Сима (англ. Ilhéu de Cima), — и три совсем мелких: Ду-Рей, Сападу, Луиш-Карнейру (соответственно порт. Ilhéu do Rei, Ilhéu Sapado, Ilhéu Luís Carneiro). Все эти острова примечательны тем, что заселены колониями очень редких морских птиц, являющимися эндемичными для данного региона. Некоторые из редких птиц Кабо-Верде запечатлены на монетах государства достоинством 50 эскудо. История Остров Брава был открыт в 1462 г. португальскими мореплавателями, первое поселение появилось в 1573 г. Заселение Брава активизировалось после разрушительного извержения вулкана Фогу на соседнем одноимённом острове в 1675 или в 1680 г. В конце XVIII и XIX веке вблизи островов Фогу и Брава процветал американский китобойный промысел. Местные жители часто становились матросами американских судов, которым было необходимо пополнить свои команды. По прибытии в США многие кабовердианцы оседали в новой стране. С тех пор в США существует целая община выходцев из Кабо-Верде. Административное деление Экономика Остров известен своим экзотическим промыслом — выращиванием хрозофоры красильной, или лакмусовой травы (Chrozophora tinctoria), что наряду с рыболовством остаётся главной статьёй доходов местных жителей. Население острова составляет около 6,0-6,5 тыс. чел. Главным населённым пунктом является посёлок Нова-Синтра (англ. Nova Sintra) примерно с 1,8 тыс. жителей. На острове имеются школы, лицей, соборы и одна площадь, носящая имя поэта и композитора морна Эужениу Тавареша (англ. Eugénio Tavares), родившегося на Брава. Весьма существенную финансовую помощь островитянам оказывают эмигрантские организации в США и странах Западной Европы. На острове был открыт аэропорт (1992), но в 2004 г. из-за преобладания сильных ветров регулярные полёты прекратились, и он был закрыт. Примечания Литература Touristic Guide Cape Verde 2010. Touristischer Fuehrer Kap Verde. Ссылки www.caboverde.com (порт.) Прогулка по о. Брава, фотографии (нем.)
Brava

Brava är en av öarna i ögruppen Sotavento i Kap Verde. Den ligger längst söderut i landet. Öns area är 67 km², och antalet invånare var 6 462 år 2005. En större ort på ön är Nova Sintra med 1 882 invånare, nära centrum på ön. Den högsta bergstoppen på ön, Monte Fontainhas, når 976 m ö.h. Den viktigaste näringen på Brava är fiske, och där finns även visst jordbruk. Se även Lista över öar i Atlanten Referenser Externa länkar caboverde.com - karta och länkar
Брава (острів, Кабо-Верде)

Брава — острів у Кабо-Верде. Це найменший населений острів Кабо-Верде з групи Сотавенто. Він вперше був заселений у 1540-х. Після виверження вулкану Фогу на сусідньому острові Фогу у 1675 році, кількість жителів острова Брава значно зросла — вулканічна активність змусила багатьох переселитись сюди. Сьогодні на острові проживають близько 6 тис. осіб. В минулому основним заняттям жителів острова був китобійний промисел, проте зараз основне заняття — сільське господарство (вирощування рослин та рибальство).
Illa de Santa Luzia

L'illa de Santa Luzia és una illa del grup d'illes de Barlavento de l'arxipèlag de Cap Verd. Actualment deshabitada, l'illa va albergar una petita comunitat d'agricultors en el segle xviii. Administrativament pertany al concelho de São Vicente, amb seu a la veïna illa homònima i situada a 5 milles d'ella. L'illa de Santa Luzia i els illots adjacents (Branco i Raso) constitueixen una reserva natural. Curiosament, diverses illes de Cap Verd tenen noms de sants (la major part corresponents al dia en què van ser descobertes), Santa Luzia és l'única que té nom de santa. El paisatge està constituït per muntanyes escarpades al nord, i al sud estan les platges i dunes de sorra blanca. Fauna La fauna marina de l'illa és bastant rica i diversificada. És un dels llocs de fresi de les tortugues, i són l'hàbitat de moltes espècies de peixos i mariscs. Història La muntanya submarina es va formar fa al voltant de 122 milions d'anys de l'antiga escorça oceànica durant el Cretaci. Durant l'Edat de Gel, Santa Luzia juntament amb São Vicente i Santo Antão eren una part de l'illa del Nord-Oest, que tenia uns 1.500 km². Del 5000 al 4000 aC l'illa es va dividir i es formaren l'illa de Santa Luzia i els illots Ilhéu Branco i Raso després que els nivells del mar van pujar a l'última edat de gel. L'illa fou descoberta el 1462 en el dia de Santa Llúcia. L'illa mai no fou colonitzada de manera sostenible, i posteriorment va allotjar una petita població que vivia de l'agricultura al segle xviii. Els primers colons van venir de São Nicolau, un dels primers assentaments a la regió inclosa l'illa de São Vicente. Entre 1831 i 1833 la desertització provocà el seu abandó, encara que més tard i albergà una ermita. Els pastors usaren l'illa com a pastura del seu ramat de cavalls, ases i mules. Hi viu una espècie única de llangardaix. En el segle XX s'hi construí una estació meteorològica. Actualment hi pesquen pescadors de l'illa veïna de São Vicente. En 2003 Santa Luzia i els dos illots orientals d'Ilhéu Branco i Raso foren declarats àrea protegida com a Reserva Natural de Santa Luzia. A l'illa hi ha flora i fauna en perill d'extinció. Accidents geogràfics Promontoris: Ponta dos Piquinhas - el punt més septentrional de l'illa Ponta de Salina - nord Ponta do Crioulo - nord-est, el punt més oriental de l'illa Ponta da Mãe Grande - est Ponta dos Tarafes - sud-est Ponta da Laje de Areia - sud Ponta de Praia - oest Ponta Branca - el punt més occidental de l'illa Corrents Corrent del nord Ribeira do Melãs - centre-oriental Dos corrents oroentals Corrent oriental de Monte Espia Ribeira de Casa Quatre corrents més buits a Praia de Palmea Testão Ribeira do Curral Ribeira de Ponta Branca Ribeira de Agua Doce Platges: Praia do Castelo Praia de Roque - el punt més meridional de l'illa Praia de Prainha Branca - sud Praia de Palmea Testão - sud-oest Referències Enllaços externs (portuguès) Santa Luzia al web de les Àrees protegides de Cap Verd Arxivat 2012-02-24 a Wayback Machine.