NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Faro de Fuencaliente

El faro de Fuencaliente se encuentra en la punta sur de la isla de La Palma (Canarias, España), en el municipio de Fuencaliente. Se encuentra en el parque natural de Cumbre Vieja y a su alrededor se encuentran las Salinas de Fuencaliente, las playas del Faro de Fuencaliente, la de Echentive y la antigua Fuente Santa. Historia En realidad consta de dos faros: uno de principios del siglo XX que sufrió muchos daños durante la erupción del volcán Teneguía, por lo que construyeron otro al lado. En 2006 se reconstruyó el viejo faro para acoger el Centro de Interpretación de la Reserva Marina de la isla de La Palma.​ Este Centro de Visitantes fue inaugurado el 29 de junio de 2006. Fue el primero creado por el Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación (MAPA) con carácter divulgativo, ya que su objetivo es fomentar el respeto por el medio marino y la pesca. En la entrada se exponen tres montajes visuales alusivos a los vertidos sólidos provenientes de la actividad humana; otro denuncia los líquidos tóxicos que arrojan los petroleros, y un tercero representa un sumidero por el que las viviendas arrojan productos tóxicos. La sala principal recrea una gruta volcánica y el visitante, que camina sobre un suelo de cristal sobre el fondo marino podrá observar las basuras que los humanos han vertido en alguna ocasión al mar. En el centro de la sala hay un delfín a escala real realizado en bronce colgado del techo y atrapado por la red de un pesquero del que solo apreciará la quilla en la superficie. Las paredes repletas de peces de bronce y rocalla submarina recrean los fondos de la reserva. Referencias Enlaces externos Puertos de Tenerife Faro de Fuencaliente, web del ayuntamiento de Fuencaliente.
Vuurtoren van Fuencaliente

De Vuurtoren van Fuencaliente is een actieve vuurtoren bij Fuencaliente de la Palma op het Canarische eiland La Palma. De huidige vuurtoren is de tweede vuurtoren op deze locatie en markeert het zuidelijke uiteinde van het eiland. Eerste vuurtoren De originele vuurtoren is geopend in 1903 en bestaat nog steeds. Deze toren is 12 meter hoog en is onderdeel van het naast de nieuwe vuurtoren gelegen wachtersgebouw. De vuurtoren is tijdens een aardbeving in 1939 zwaar beschadigd en deels herbouwd. Tussen 2001 en 2004 is de toren gerepareerd en daardoor is het tegenwoordig mogelijk voor bezoekers om de toren te beklimmen. Het wachtershuis is hergebruikt als informatiecentrum voor het zeereservaat op het eiland (Centro de Interpretación de la Reserva Marina de la Isla de La Palma). De grootste ruimte is ingericht als vulkaankloof, waar de bezoekers op een verhoogde glazen vloer lopen. Hier staat ook een bronzen sculptuur van een dolfijn. Huidige toren De nieuwe en hogere vuurtoren is gebouwd in 1985 en is rood en wit geverfd. De toren heeft een hoogte van 24 meter met een lichthoogte van 36 meter boven het waterpeil. Het licht kan vanaf 14 zeemijlen afstand gezien worden en bestaat uit drie flitsen wit licht elke 18 seconden. Referenties
Jardín Sitio Litre

El Jardín Sitio Litre es un jardín de propiedad privada que mantiene una gran colección de plantas tropicales y subtropicales en el municipio canario de Puerto de la Cruz en la isla de Tenerife, España. Es el jardín más antiguo de Tenerife con más de 220 años. Posee una mansión privada que data de 1730 y que durante 44 años fue sede de un convento. Historia El nombre actual le viene dado por su primer propietario Archibald Little, quien compró la finca en 1774, dando lugar a que esta hacienda se denominase Little´s Place o el Sitio Little. La denominación original ha ido trasformándose hasta llegar a llamarse Sitio Litre. Little realizó un conjunto de reformas para convertirla en un lugar de ocio y distracción. De este modo, la mansión fue reestructurada para transformarse en una fonda o quinta de descanso. Archibald Little, además, diseñó un jardín al característico estilo británico en el que plantó especies típicas de la flora canaria y tropical. En el año 1852 todo el conjunto fue vendido a Charles Smith, a cuya familia perteneció hasta 1996, cuando el empresario John Lucas la compró y la abrió al público. Características y visitantes La casona del Sitio Litre puede englobarse arquitectónicamente como una muestra más del estilo colonial preponderante en la época con alguna serie de elementos propios de la arquitectura doméstica canaria. El edificio en su parte superior, se encuentra rematado por un mirador de forma hexagonal, de estilo inglés colonial. Con el transcurso de la historia el Sitio Litre desempeñó una labor destacada como lugar de estancia para muchos extranjeros que visitaban la isla. Algunas de las personalidades que se hospedaron en la mansión fueron Thomas Debary, Alexander von Humboldt, Marianne North, André Pierre Ledru, William Wilde, Alfred Diston, Charles Piazzi Smyth, Agatha Christie, Rosalyn Christie, Isaac Latimer, Florence Du Cane, Elle Du Cane y Richard Francis Burton. Colecciones En este jardín se alberga una importante colección de plantas de especies tropicales de procedencia de África y América, fundamentalmente. Son de destacar, la mayor colección de orquídeas de la isla de Tenerife, así como el drago más grande y antiguo de Puerto de la Cruz. También se puede admirar una exposición de diferentes pinturas cedidas por el Real Jardín Botánico de Kew, con el cual tienen un acuerdo de colaboración. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Jardín Sitio Litre. Página de fotos de Sitio Litre Información de Puerto de la Cruz Sitio Litre, información e historia
Сад орхидей (Пуэрто-де-ла-Крус)

Сад орхидей Пуэрто-де-ла-Крус (исп. Jardín Sitio Litre) — самый старый по времени своего основания частный ботанический сад на Тенерифе. Расположен в городе Пуэрто-де-ла-Крус. Являясь до сегодняшнего дня частным поместьем, сад открыт для посетителей. История Поместье, основанное вместе с садом в 1730 году, в течение 44 лет действовало как католический монастырь. Современное название (исп. Jardín Sitio Litre) происходит от имени первого владельца Арчибальда Литтла, купившего особняк в 1774 году и осуществившего перепланировку сада в соответствии с английскими образцами. В 1852 году поместье было приобретено Чарльзом Смитом и принадлежало семье до 1996 года, когда предприниматель Джон Лукас выкупил его и открыл для широкой публики. На протяжении более 250 лет поместье играло роль места отдыха аристократии, посещавшей остров Тенерифе. В особняке останавливались: барон Александр фон Гумбольдт, Чарлз Пьяцци Смит, Агата Кристи, Ричард Фрэнсис Бёртон, Марианна Норт, Уильям Уайльд и другие. Ссылки На Викискладе есть медиафайлы по теме Сад орхидей Пуэрто-де-ла-Крус Jardin des Orchidees — Sitio Litre — Puerto de la Cruz (исп.)
Telescopi William Herschel

El telescopi William Herschel (WHT) és un telescopi reflector de 4,2 metres de diàmetre que es troba a l'Observatori del Roque de los Muchachos a l'illa de La Palma, a les Illes Canàries. La idea del telescopi William Herschel va ser concebuda en la dècada del 1960, quan es va dissenyar l'Observatori Anglo-australià a Austràlia. La comunitat astronòmica britànica va sentir la necessitat d'un telescopi de mida comparable per observar el cel de l'hemisferi nord. La planificació va començar el 1974 però el 1979 el projecte va estar en perill de ser cancel·lat perquè els costos es van disparar. Va ser redissenyat per reduir significativament el cost i es va vendre una participació del 20% per a ús dels astrònoms dels Països Baixos. El 1981 es va donar el vistiplau al nou projecte, coincidint amb el 200 aniversari del descobriment d'Urà per William Herschel, per la qual cosa es va decidir batejar el telescopi en el seu honor. La construcció va començar el 1983, va ser traslladat a La Palma el 1985 i va veure la llum el 1987. En virtut dels acords per al seu establiment, el telescopi i el seu ús està participat des de 1990 pel Particle Physics And Astronomy Research Council (PPARC) del Regne Unit, el Nederlandse Organisatie Voor Wetenschappelijk Onderzoek (NWO) dels Països Baixos i l'Institut Astrofísic de les Illes Canàries d'Espanya. El telescopi forma part del Grup de telescopis Isaac Newton. El telescopi reflector té un diàmetre de 4,2 metres, amb una raó focal f2.8 de tipus Cassegrain-Nasmyth fabricat a Owens, Illinois. És el major de la seva classe a Europa. Observa el cel en longituds d'ona de llum visible i d'infraroja. Referències Telescopi William Herschel The 4.2-m William Herschel Telescope (WHT), Isaac newton Group of Telescopes.
William Herschel-teleskopet

William Herschel-teleskopet er et astronomisk 4,2 m teleskop som er en del af Isaac Newton Group of Telescopes (ING). ING består foruden William Herschel-teleskopet (WHT) af Isaac Newton-teleskopet (INT) på 2,5 m og Jacobus Kapteyn Telescope (JKT) på 1,0m, og er en del af Observatorio del Roque de los Muchachos på La Palma-øen. Planerne om at bygge teleskopet opstod i 1960'erne, da Anglo-Australian Observatory blev designet og senere bygget i Sydney, Australien. Der var et ønske om også at have en kraftfuldt teleskop på den nordlige halvkugle. Planlægningen gik i gang i 1974, men i 1979 var projektet ved at blive droppet, pga. stigende udgifter. Teleskopet blev derfor redesignet, og med medfinansiering fra hollandske astronomer, kunne projektet gå i gang i 1981. Dette år var 200-året for William Herschels opdagelse af Uranus, og teleskopet blev derfor navngivet til ære for ham. Konstruktionen af teleskopet begyndte i 1983, og det kunne benyttes første gang i 1987. Teleskopets teoretisk maksimale opløsning er mindre end 0,2 buesekunder. Kilder
Telescopio William Herschel

El Telescopio William Herschel (WHT) es un telescopio reflector de 4,2 metros de diámetro, que se encuentra en el Observatorio del Roque de Los Muchachos en la isla de La Palma en las Islas Canarias (España). La idea del telescopio William Herschel fue concebida en la década de 1960, cuando se diseñó el Observatorio Anglo-Australiano en Australia. La comunidad astronómica británica sintió la necesidad de un telescopio de tamaño comparable para observar el cielo en el hemisferio norte. La planificación comenzó en 1974 pero en 1979 el proyecto estuvo en peligro de ser cancelado debido a que los costes se dispararon. Fue rediseñado para reducir significativamente el coste y se vendió una participación del 20% para uso de los astrónomos de los Países Bajos. En 1981 se dio el visto bueno al nuevo proyecto, coincidiendo con el 200 aniversario del descubrimiento de Urano en la obra de William Herschel, por lo que se decidió bautizar el telescopio en su honor. La construcción comenzó en 1983, fue trasladado a La Palma en 1985 y vio la primera luz en 1987. En virtud de los acuerdos para su establecimiento, el telescopio y su uso está participado desde 1990 por el Particle Physics and Astronomy Research Council (PPARC) del Reino Unido, el Nederlandse Organisatie voor Wetenschappelijk Onderzoek (NWO) de los Países Bajos y el Instituto de Astrofísica de Canarias, España El telescopio forma parte del Grupo de Telescopios Isaac Newton y recibe numerosas solicitudes para utilizar ser usado, al menos tres veces más de las que puede atender. El telescopio reflector tiene un diámetro de 4,2 metros, con una razón focal f/2.8 de tipo Cassegrain-Nasmyth fabricado en Owens, Illinois, y es el mayor de su clase en Europa. Observa el cielo en longitudes de onda de luz visible y de infrarrojos. Referencias Telescopio William Herschel, en el Instituto de Astrofísica de Canarias. The 4.2-m William Herschel Telescope (WHT), Isaac newton Group of Telescopes.
Télescope William-Herschel

Le télescope William Herschel ou WHT (en anglais : William Herschel Telescope) est un télescope de type Cassegrain-Nasmyth de 4,2 de diamètre situé à l'observatoire du Roque de los Muchachos, à La Palma, dans les île Canaries. Le télescope a été mis en service en 1987 et observe dans le proche infra-rouge. Nommé en honneur de l'astronome William Herschel, il fait partie du groupe de télescopes Isaac Newton. Histoire Le télescope William Herschel fut imaginé à la fin des années 1960, lorsque l'observatoire anglo-australien était en cours de conception. La communauté astronomique britannique ressentit le besoin en télescopes d'une taille comparable dans l'hémisphère nord. Les études commencèrent en 1974, mais en 1979 le projet faillit être abandonné à cause d'un budget en forte augmentation. Un re-design permit une baisse substantielle du coût, et les astronomes néerlandais prirent une part de 20 % dans le projet, permettant à celui-ci d'obtenir le feu vert en 1981. Cette année était celle du 200e anniversaire de la découverte d'Uranus par William Herschel, et il fut décidé de baptiser le télescope en son honneur. Le télescope fait partie du groupe de télescopes Isaac Newton. La construction commença en 1983 et le télescope fut expédié à La Palma en 1985. Il vit sa première lumière en 1987. Le télescope a une monture azimutale. Le miroir est supporté de telle façon que sa résolution théorique maximale est inférieure à 0,03 arcseconde en bande V et 0,2 arcseconde en bande K. Le seeing typique à La Palma est de l'ordre d'une seconde d'arc, et donc le télescope est limité par celui-ci. En tant que télescope de recherche performant, le WHT est fortement sollicité, et il y a typiquement trois fois plus de demandes de temps de télescope que de temps disponible. Parmi les découvertes notables faites avec le WHT, on peut citer celle d'une bulle de gaz chaud en expansion au centre de la Voie lactée, suggérant la présence d'un trou noir supermassif ; la première observation de la contrepartie optique d'un sursaut gamma ; et récemment, la découverte d'une étoile Wolf-Rayet ayant le vent stellaire le plus rapide connu. Références Voir aussi Articles connexes Liste des plus grands télescopes optiques Observatoire du Roque de los Muchachos Lien externe (en) WHT Homepage Portail de l’astronomie Portail des îles Canaries
Telescopio William Herschel

Il telescopio William Herschel (in inglese William Herschel Telescope, WHT) è un telescopio riflettore di 4,2 metri di diametro che si trova presso l'osservatorio del Roque de los Muchachos, sull'isola di La Palma alle Canarie. Storia L'idea del WHT è stata concepita negli anni sessanta, quando è stato progettato l'Osservatorio anglo-australiano in Australia. La comunità astronomica britannica sentiva la necessità di un telescopio di grandezza comparabile per osservare il cielo dell'emisfero boreale. La progettazione è iniziata nel 1974 ma nel 1979 l'idea ha rischiato di essere cancellata a causa dei costi lievitati. È stato dunque riprogettato per ridurre sensibilmente il costo ed è stata ceduta una quota del 20% agli astronomi olandesi, questo ha permesso di ottenere il via libera nel 1981. Quell'anno era il 200º anniversario della scoperta di Urano ad opera di William Herschel, così è stato deciso di battezzare il telescopio in suo onore. La costruzione è iniziata nel 1983, è stato trasportato a La Palma nel 1985 e ha visto la prima luce nel 1987. Il telescopio è un membro del gruppo di telescopi Isaac Newton (Isaac Newton Group of Telescopes) e riceve numerose richieste di utilizzo, almeno il triplo di quelle che riesce a soddisfare. Caratteristiche Il telescopio è un riflettore da 4,2 metri, configurazione Cassegrain-Nasmyth. Osserva il cielo nelle lunghezze d'onda del visibile e infrarosso. Usa una montatura altazimutale. Risultati scientifici Tra le scoperte ottenute con l'utilizzo del WHT c'è quella di una calda bolla di gas in espansione al centro della nostra galassia, che suggerisce la presenza di un buco nero supermassivo. Si segnala anche la prima osservazione della controparte ottica di un gamma ray burst e la recente scoperta di una stella di Wolf-Rayet con il vento stellare più veloce finora conosciuto. Note Voci correlate Isaac Newton Telescope Telescopi riflettori più grandi del mondo Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su telescopio William Herschel Collegamenti esterni (EN) WHT Homepage, su ing.iac.es.
William Herschel-telescoop

De William Herschel-telescoop bevindt zich op het Observatorium Roque de los Muchachos op de Canarische Eilanden. De oorspronkelijke plannen dateren van eind jaren 1960, toen het Anglo-Australian Observatory werd opgezet. De Britse astronomische gemeenschap voelde de behoefte aan een vergelijkbare telescoop op het noordelijk halfrond. In 1974 werden de eerste plannen opgezet, maar tegen 1979 stond het project op het punt om afgeblazen te worden vanwege de uit de pan rijzende kosten. Door een nieuw ontwerp konden de kosten aanzienlijk worden gereduceerd. Verder namen Nederlandse astronomen een aandeel van 20%, zodat het in 1981 van start kon gaan. Dat jaar was het 200ste geboortejaar van William Herschel, en daarom werd besloten de telescoop naar hem te vernoemen. De telescoop maakt deel uit van de Isaac Newton-telescoopgroep. De bouw begon in 1983, en de telescoop werd in 1985 naar La Palma verscheept. Hij zag het eerste licht in 1987. De telescoop heeft een alt-azimutale montering. Hij wordt op zodanig wijze gebruikt dat de theoretisch maximale hoekscheidend vermogen minder dan 0,2 boogseconden bedraagt. De gemiddelde seeing op La Palma is van de grootteorde van 1 boogseconde, dus dat beperkt de mogelijkheden van de telescoop. Hij wordt gebruikt voor optisch onderzoek in het zichtbare en infrarode bereik. De telescoop, die van het Cassegrain-type is, behoort tot de krachtigste telescopen. Daardoor is er zeer veel vraag naar waarnemingstijd. Gemiddeld wordt er driemaal zoveel waarnemingstijd aangevraagd als er beschikbaar is. Belangrijke waarnemingen die met deze telescoop zijn gedaan, waren de ontdekking van een hete bel van expanderend gas in het midden van het melkwegstelsel, die de aanwezigheid van een extreem groot zwart gat suggereerde; de eerste waarneming van de optische tegenhanger van een gammaflits; en de ontdekking van een Wolf-Rayetster met de snelst bekende sterrenwind. Toen hij in 1987 zijn eerste licht zag, was de William Herschel-telescoop de derde of vierde in grootte ter wereld. Externe link (en) Website William Herschel-telescoop
William Herschel-teleskopet

William Herschel-teleskopet (WHT), eller Telescopio William Herschel, är ett 4,20 meter optiskt/nära-infrarött reflekterande teleskop beläget vid Observatorio del Roque de los Muchachos på ön La Palma på Kanarieöarna, Spanien. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, William Herschel Telescope, 2 juli 2017.
Сан Кристобал де ла Лагуна

Сан Кристобал де ла Лагуна (на испански: San Cristóbal de La Laguna) е град и община на остров Тенерифе, Испания. Населението му е 153 655 жители (по данни към 1 януари 2017 г.), а има площ от 102,6 кв. км. Намира се на 543 м н.в. в непосредствена близост до столицата Санта Крус де Тенерифе, с която имат общ градски транспорт. Пощенският му код е 38200. Официалният език е испанският. Градът е част от световното наследство от 1999 г. насам. Някои от съответните личности, родени в този град, са Хосе де Анчиета (светец и мисионер) и Амаро Парго (корсар и търговец). Източници
San Cristóbal de La Laguna

San Cristóbal de La Laguna je město na Kanárských ostrovech v severní části ostrova Tenerife. Je součástí metropolitní oblasti Santa Cruz de Tenerife, leží asi 25 km na jih od tohoto města, nejbližšími městy jsou El Rosario a Tacoronte. Město je sídlem biskupství a univerzity. K 1. lednu 2022 mělo 157 815 obyvatel. Historie San Cristóbal de La Laguna založil roku 1495 kastilský dobyvatel a kolonizátor, generál Alonso Fernández de Lugo poté, co jeho vojsko v krvavé bitvě u Aguere roku 1494 pozabíjelo na 1700 místních obyvatel Guanchů a ostatní kapitulovali. Na místě bitvy byl vztyčen kamenný kříž a později postavena kaple. 6. července 1497 byl položen základní kámen nového města (dnešní Villa de Abajo) a vytyčeny jeho ulice. V roce 1999 bylo město zapsáno na seznam světového dědictví UNESCO. Památky Katedrála Panny Marie Pomocné, sídlo biskupa Královská svatyně Cristo de La Laguna, kde obraz ukřižovaného Ježíše Krista vysoce uctívaný na Kanárských ostrovech. Iglesia de la Concepción (kostel Neposkvrněného početí Panny Marie); nejstarší kostel ve městě, postavený roku 1511. Ve městě jsou dva kláštery. Klášter svaté Kláry z Assisi Klášter svaté Kateřiny Sienské, v němž se nachází neporušené tělo jeptišky Maríi de León y Delgado, opředené pověstí o zázraku. Školství a kultura Universidad de La Laguna byla založena dekretem španělského krále Carlose IV. roku 1792 a reformována v letech 1913 a 1927. V současnosti ji navštěvuje okolo dvaceti pěti tisíc studentů. Významné osobnosti Alonso Fernández de Lugo (1456–1525), kastilský dobyvatel, žil a zemřel zde. José de Anchieta (1534–1597), jezuitský kněz a misionář v Brazílii, zdejší rodák Amaro Pargo (1695–1747), španělský korzár, zdejší rodák Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku San Cristóbal de La Laguna na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu San Cristóbal de La Laguna na Wikimedia Commons
San Cristóbal de La Laguna

San Cristóbal de La Laguna er en by og kommune i det sydvestlige Spanien på øen Tenerife i provinsen Santa Cruz de Tenerife, De Kanariske Øer. Den har et indbyggertal på 161.108 (2025) indbyggere. San Cristóbal de La Laguna er den næst mest folkerige by på Tenerife og den tredje største på De Kanariske Øer. Byen er beliggende i den nordøstlige del af øen Tenerife, nær byen Santa Cruz de Tenerife, med hvilken den er forbundet fysisk og bymæssigt. Byen blev optaget på UNESCOs Verdensarvsliste i 1999. Her ligger de Kanariske Øer Rådgivende Råd, Institut for Astrofysik på De Kanariske Øer, San Cristóbal de La Laguna Stift, Tenerife Nord Lufthavn og Universitetshospitalet på De Kanariske Øer. Derudover har det første universitet grundlagt i De Kanariske Øer hovedkvarter i byen, og det første og ældste institut aktivt i øgruppen, således blev San Cristóbal de La Laguna historisk betragtet som det intellektuelle centrum af De Kanariske Øer. Byen var den historiske hovedstad på De Kanariske Øer. Attraktioner Katedralen i San Cristóbal de La Laguna Tenerife Nord Lufthavn Referencer Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside
San Cristóbal de La Laguna

San Cristóbal de La Laguna, kortweg La Laguna, is een Spaanse gemeente op het eiland Tenerife in de provincie Santa Cruz de Tenerife in de regio Canarische Eilanden. San Cristóbal de La Laguna heeft een oppervlakte van 102 km² en telt 153.111 inwoners (1 januari 2016). De stad lag aanvankelijk bij een meer dat in 1837 werd drooggelegd voor de landbouw. Oorspronkelijk was de plaats een legerkamp van de troepen van Fernández de Lugo. Soldaten die hadden deelgenomen in de strijd vestigden zich in de plaats en diverse kloosters van religieuze ordes volgden. In 1792 werd de universiteit opgericht. In de stad bevindt zich nog steeds de Universiteit van La Laguna. Vlak bij de universiteit ligt het vliegveld Los Rodeos. Op dit vliegveld vond op 27 maart 1977 de vliegtuigramp van Tenerife plaats waarbij twee vliegtuigen op elkaar botsten. In 1999 werd de stad opgenomen in de werelderfgoedlijst van de UNESCO. In de stad bevindt zich de kerk: Real Santuario del Santísimo Cristo de La Laguna. Ook in deze stad is de Kathedraal van San Cristóbal de La Laguna, de zetel van het bisdom van Tenerife. Demografische ontwikkeling Bron: INE; 1857-2011: volkstellingen Opm: Bevolkingscijfers in duizendtallen; aanhechting van Punta del Hidalgo, Tejina en Valle de Guerra (1857) Geboren in San Cristóbal de La Laguna Óscar Domínguez (1906-1957), surrealistisch schilder (Generatie van '27) Alexander Mesa Travieso (5 februari 1995), voetballer