NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Aéroport de Tenerife-Sud

L'aéroport de Tenerife-Sud (en espagnol : Aeropuerto de Tenerife Sur) (code IATA : TFS • code OACI : GCTS) ou aéroport international Reina Sofía est situé à 60 kilomètres de la capitale de l’île entre les municipalités de Granadilla de Abona et San Miguel et proche des villages côtiers de El Médano et Los Abrigos. Histoire Dès les années 1960, et alors que l'extension de la piste de l'aéroport principal Tenerife-Nord n'est pas encore terminée, les autorités locales expriment leur désir de trouver un emplacement pour un nouvel aéroport à cause des risques de sécurité dus au microclimat existant dans la zone. Le 29 mai 1970, l'administration de l'île déclare d'utilité publique le projet de construction de l'aéroport de Tenerife-Sud. Il est voté dès l'été 1973 pour un budget de 450 millions de pesetas. Les travaux commencent en 1976 avec les voies d´accès, et la tour de contrôle est terminée en 1977. Un an avant l'ouverture, l'aéroport Tenerife-nord connaît l'accident aérien le plus meurtrier de l'histoire de l'aviation commerciale. Cet accident précipite l'ouverture du nouvel aéroport en date du 23 octobre 1978. Le premier appareil à atterrir est un Dassault Mystère-Falcon 20 transportant la reine Sophie d'Espagne. Dans sa première année d´opération, il accueille plus d'un million de passagers. Une modernisation du terminal de passagers coûtant plus de 30 millions d'euros s'achève en juin 2007. Le nouveau terminal de 21 400 m2 permet de porter la capacité de l'aéroport de 3 000 à 4 400 départs par heure. En 2009, une nouvelle modernisation est décidée portant la capacité à 7 500 départs par heure avec un nouveau bâtiment de 100 000 m2 pour un investissement total de 425 millions d´euros. Il est aussi prévu une nouvelle piste d'atterrissage de 3 200 mètres de longueur et 60 mètres de largeur et une capacité de 96 opérations par heure. Ces travaux devraient être achevés en 2020. Situation Trafic En 2011, 8 656 480 passagers ont utilisé l´aéroport ainsi que 58 093 opérations de vols et 4 878 tonnes de fret. Combiné avec l'aéroport de Ténérife-Nord, l'île rassemble le plus de trafic aérien de toutes les îles Canaries, avec 12 248 673 passagers. Voir la requête brute et les sources sur Wikidata. Compagnies aériennes et destinations Édité le 05/10/2019 Actualisé le 10/05/2023 Accès à l'aéroport Liaisons routières TF1 Autoroute Principale de l’île de Tenerife Références Voir aussi Lien externe (en) Site officiel « Eurowings / germanwings Adds New Canary Islands Routes in W16 », sur Airlineroute.net. (en) « Ryanair to close 4 Spanish bases next year », sur www.rte.ie (consulté le 29 mai 2020). Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de l’aéronautique Portail des îles Canaries
Tenerife Sur repülőtér

Tenerife Sur repülőtér (IATA: TFS, ICAO: GCTS) egy nemzetközi repülőtér Granadilla de Abona közelében, a Tenerife szigeten. A légikikötő 1978-ban nyílt meg. Éves utasforgalma 10 821 703 (2022) fő. Utasforgalma alapján 2022-ben Afrika 4. legforgalmasabb repülőtere volt. Üzemeltetője az AENA. Forgalom Az utasforgalom az elmúlt években az alábbi módon változott: Légitársaságok és úticélok Képgaléria Kapcsolódó szócikkek Spanyolország közlekedése Spanyolország repülőtereinek listája Jegyzetek További információk Hivatalos oldal (spanyol) A repülőtér aktuális időjárása a NOAA/NWS-től Baleset- és repülőesemény-történet az Aviation Safety Network adatbázisában
Aeroporto di Tenerife-Sud

L'Aeroporto di Tenerife Sud o Aeroporto Reina Sofía (IATA: TFS, ICAO: GCTS), intitolato alla regina Sofia di Grecia, è il secondo aeroporto delle Isole Canarie (dopo Las Palmas de Gran Canaria e prima di Tenerife Los Rodeos), è situato vicino alle cittadine di El Médano e Los Abrigos nel sud dell'isola di Tenerife. La somma dei passeggeri dei due aeroporti dell'isola fa di Tenerife l'isola con il più grande movimento di passeggeri delle Isole Canarie, con un totale di 15.954.190 passeggeri nel 2017. Note Voci correlate Aeroporti in Spagna Aeroporto di Tenerife-Nord Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Aeroporto di Tenerife-Sud Wikivoyage contiene informazioni turistiche su Aeroporto di Tenerife-Sud Collegamenti esterni Sito ufficiale, su aena.es.
Port lotniczy Tenerife Sur

Port lotniczy Reina Sofía (hiszp.: Aeropuerto de Tenerife Sur Reina Sofía, kod IATA: TFS, kod ICAO: GCTS) – międzynarodowe lotnisko położone w południowej części Teneryfy, 71 km na południe od portu lotniczego Aeropuerto de Tenerife Norte Los Rodeos. Jest najruchliwszym portem lotniczym Teneryfy. W 2006 obsłużył 8,8 mln pasażerów. Lotnisko zostało oficjalnie otwarte przez królową hiszpańską Zofię 8 listopada 1978 roku. Pierwszym samolotem przyjętym przez to lotnisko był McDonnell Douglas DC-9, lot IB187 linii lotniczych Iberia z wyspy Lanzarote, który wylądował o godzinie 10:17. Linie lotnicze i kierunki lotów Przypisy
Aeroporto de Tenerife Sul

O Aeroporto de Tenerife Sul (em castelhano: Aeroporto de Tenerife Sur (IATA: TFS, ICAO: GCTS)), também chamado de Aeroporto de Tenerife Sul–Rainha Sofía, é um aeroporto localizado na ilha espanhola de Tenerife, no município de Granadilla de Abona, nas ilhas Canárias. Linhas aéreas e destinos O aeroporto possui dois terminais, um para a União Europeia e voos domésticos continentais (Terminal A), e outro para voos fora da Europa e voos entre as ilhas (Terminal B-C). Referências Ver também Lista de aeroportos da Espanha Aeroporto de Tenerife Norte
Aeroportul Tenerife Sud

Aeroportul Tenerife Sud (IATA: TFS, ICAO: GCTS) este un aeroport din Granadilla de Abona⁠(d), Tenerife, Provincia Santa Cruz de Tenerife, Insulele Canare, Spania ce deservește zona Tenerife. Aeroportul a fost tranzitat în 2022 de 10.821.703 pasageri. A fost deschis în 1978 și numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 64 m, aeroportul dispune de 1 pistă. Este operat de ENAIRE⁠(d). Infrastructură Piste Aeroportul dispune de o singură pistă. Pista 07/25 are suprafața de asfalt și dimensiunile 3.200 m × 45 m. Terminale Note Vezi și
Тенерифе-Южный

Международный аэропорт Тенерифе-Южный (IATA: TFS, ICAO: GCTS; исп. Aeropuerto de Tenerife Sur), ранее известный как Аэропорт Тенерифе-Южный имени королевы Софии (исп. El Aeropuerto Tenerife Sur Reina Sofia) — международный аэропорт, расположенный на юге острова Тенерифе, крупнейшего из Канарских островов (вторым международным аэропортом на Тенерифе является аэропорт Лос-Родеос). Аэропорт расположен в муниципалитете Гранадилья-де-Абона. Был торжественно открыт 6 ноября 1978 года королевой Испании Софией, именем которой первоначально назывался аэропорт. В 2010 году аэропортом обслужено более 7,3 млн пассажиров. Вместе с аэропортом Лос-Родеос пассажиропоток составляет 11 410 305 пассажиров в год. Рядом с аэропортом есть хорошая точка для фотосъёмки самолётов. Лучше приезжать, когда ветер меняет направление на восточное. История В конце шестидесятых годов власти острова Тенерифе сказали, что им необходим новый аэропорт, так как единственный тогда на острове аэропорт, Лос-Родеос, не соответствовал техническим требованиям из-за неблагоприятных погодных условий. В 1977 году были закончены командно-диспетчерский пункт, здание аэровокзала и рулёжные дорожки. Аэропорт был открыт королевой Софией 6 ноября 1978 года. Первым полетом стал полет IB187 с острова Лансароте. Самолет приземлился в 10:17. Направления полетов Направления авиакомпанией, летящих из аэропорта Тенерифе-Южный: Статистика аэропорта Примечания Ссылки На Викискладе есть медиафайлы по теме Тенерифе-Южный Официальный сайт аэропорта Споттинг у южного аэропорта Тенерифе
Teneriffas södra flygplats

Teneriffa södras flygplats, på spanska Aeropuerto de Tenerife Sur Reina Sofía, (IATA: TFS, ICAO: GCTS) är den största av de två flygplatserna på den spanska ön Teneriffa. Flygplatsen är belägen i kommunen Granadilla de Abona och invigdes den 6 november 1978 av drottning Sofía av Spanien, till vilken flygplatsen är tillägnad. I slutet av sitt första år hade 1 miljon passagerare passerat flygplatsens dörrar. Den offentliga bussbolaget Titsa har linje 343, som förbinder Teneriffas södra flygplats (TFS) med den norra (TFN). Teneriffas södra flygplats tog emot över 8,5 miljoner passagerare under 2012. Kombinerat med Teneriffas norra flygplats blev 12 248 673 passagerare, vilket gav ön det största antalet passagerarrörelser på Kanarieöarna. Historia I slutet av 1960-talet fann myndigheterna på Teneriffa behovet av en andra flygplats på en ny plats, eftersom den befintliga flygplatsen, då kallad "Los Rodeos flygplats, nu känd som Teneriffas norra flygplats, inte uppfyllde de tekniska kraven på grund av ogynnsamma väderförhållanden, särskilt dålig sikt i dimma. Detta exemplifierades av den händelse som blev den dödligaste flygolyckan i historien, då två Boeing 747 kolliderade på landningsbanan vid Los Rodeos 1977 då 583 personer dog, delvis på grund av mycket dålig sikt. Bara 20 månader senare, med katastrofen fortfarande färsk i folks minne, invigdes den nya flygplatsen den 6 november 1978 av drottning Sofía av Spanien, som flygplatsen är tillägnad. Den första flygningen var Iberiaflyget IB187 från Lanzarote, som utfördes av en McDonnell Douglas DC-9 som landade klockan 10:17. Flygplatsen byggdes nära Tomás Zerolo-flygfältet, som stängdes när TFS öppnade. I juni 1980 invigde bolaget Viasa flyg till Caracas. Förbindelsen var avsedd för den stora andelen av den kanariska diasporan som bodde i Venezuela. Flygbolaget upphörde med sin verksamhet 1997, varefter Avensa började trafikera linjen. På grund av ekonomiska problem lät Avensa senare Santa Bárbara Airlines ta över flygningarna till Spanien ochbörjade senare code-sharing med dem. Santa Bárbara började trafikera Teneriffas södra flygplats med en McDonnell Douglas DC-10 från oktober 2002. Fyra månader senare började flygningarna att gå till Teneriffas norra flygplats i stället. United Airlines lanserade tre avgångar i veckan till Teneriffa från Newark i juni 2022 med en Boeing 757-200. Terminal Teneriffas södra flygplatsbestår av en trevånings passagerarterminal i klassisk tegelstil. Huvudvåningen, våning 0, innehåller alla inchecknings- och servicediskar, väntrum för avgångar samt ankomst- och bagageutlämning. Avgångsområdet har 40 gater, varav tio är utrustade med jetbryggor. Medan övervåningen 1 innehåller kontorsutrymmen och transitkorridorer, har källarvåningen -1 ytterligare bagageband. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Tenerife South Airport, 8 januari 2026. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Teneriffas södra flygplats.
Тенерифе-Південний (аеропорт)

Міжнародний аеропорт Тенерифе-Південний (ісп. Aeropuerto de Tenerife Sur, (IATA: TFS, ICAO: GCTS) раніше відомий як Аеропорт Тенерифе-Південний імені Королеви Софії (ісп. El Aeropuerto Tenerife Sur Reina Sofia) — міжнародний аеропорт, розташований на півдні острова Тенерифе, є найбільшим з двох міжнародних аеропортів, розташованих на острові Тенерифе (інший — Тенерифе-Північний (аеропорт)). Другий за пасажирообігом на Канарських островах (після аеропорту Гран-Канарія). Розташування Аеропорт розташований у муніципалітеті Гранаділья-де-Абона. Історія Новий аеропорт було відкрито 6 листопада 1978 року Королевою Іспанії Софією, на честь якої було найменовано аеропорт. Наземний транспорт Туристичний оператор TITSA пропонує сполучення з усіма частинами острова, лінія 343 з'єднує Південний аеропорт з аеропортом Тенерифе-Північний (TFN). Авіалінії та напрямки Статистика Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Тенерифе-Південний (аеропорт) Офіційний вебсайт
Balneario de Santa Cruz de Tenerife

El Balneario de Santa Cruz de Tenerife fue un balneario de la ciudad de Santa Cruz de Tenerife (Canarias, España). Se localiza en la Autovía de San Andrés a la altura de María Jiménez. En esta zona se ha ido ganando terreno al mar por lo que, en la actualidad, no se encuentra junto a la costa. En las décadas centrales del siglo XX, el balneario de Santa Cruz, rodeado de playas y piscinas, fue el gran punto de encuentro de la ciudad con el mar. Cerró sus puertas definitivamente a principios de los años ochenta. Actualmente, el edificio se encuentra en estado de abandono, a la espera de ser rehabilitado.​ Referencias
Cabildo de La Palma

El Cabildo Insular de La Palma és l'òrgan de govern d'aquesta illa. Com tots els cabildos de Canàries, va ser format a partir de la Llei de Cabildos de 1912, i és la forma governativa i administrativa, pròpia de les illes, que complix dues funcions principalment. D'una banda, presta serveis i exerceix competències pròpies de la Comunitat Autònoma i per una altra, és l'entitat local que governa l'illa. El seu president és Sergio Javier Rodríguez Fernández (Coalició Canària). Els Cabildos van esperar per a constituir-se que fossin triats els Delegats del Govern en cadascuna de les illes, una vegada triats això va determinar que fos el dia 16 de març de 1913 en el qual quedessin constituïdes totes les Corporacions amb excepció de la d'El Hierro que va quedar pendent fins a ser creat el municipi de Frontera. Entre les seves competències estan la gestió i manteniment de la xarxa insular de carreteres, medi ambient, bombers, recollida i reciclatge d'escombraries, aigües, patrimoni històric, transport públic, activitats culturals, ordenació territorial, turisme, artesania i indústria; així com la gestió de les escoles de música, l'Hospital Insular de La nostra Senyora dels Dolors, la Biblioteca Insular José Pérez Vidal, el Museu Insular i el Museu Arqueològic Insular. Adreça de la seu principal: Avinguda Marítima nº3, Santa Cruz de la Palmal, 38700 Santa Cruz de Tenerife. Llista de presidents del Cabildo Insular de La Palma Etapa democràtica des del 1979: Referències Enllaços externs Cabildo insular de La Palma Arxivat 2007-04-05 a Wayback Machine.
Cabildo Insular de La Palma

Cabildo Insular de La Palma ist die Bezeichnung des Inselrates (Cabildo Insular) der politisch zu Spanien gehörenden Kanarischen Insel La Palma. Die Inselhauptstadt Santa Cruz de La Palma ist Sitz des Cabildos. Allgemeines Wie alle Cabildos der Kanarischen Inseln wurde das Cabildo de La Palma 1912 nach Inkrafttreten des Cabildo-Gesetzes (spanisch Ley de Cabildos) eingeführt. Die Zusammensetzung wird durch eine demokratische Wahl bestimmt. Die Inselregierung von La Palma nimmt heute unterhalb der Ebene der Provinz Santa Cruz de Tenerife und oberhalb der Ebene der Gemeindeverwaltungen der vierzehn Inselgemeinden eigene Aufgaben wahr. Aktuelle Zusammensetzung Präsident der Inselregierung ist seit 2019 Mariano Hernández Zapata (Partido Popular). Die 21 Sitze des Inselparlamentes sind seit der Regionalwahl 2019 wie folgt verteilt: liberal-nationalistische Coalición Canaria: 8 Sitze sozialdemokratische Partido Socialista Obrero Español: 7 Sitze konservative Partido Popular: 6 Sitze Präsidenten des Cabildo Insular de La Palma seit 1979 Gregorio Guadalupe Rodríguez, 1979–1982, Coalición Canaria José Ernesto Luis González Afonso, 1982–1991, Partido Popular Gregorio Guadalupe Rodríguez, 1991–1993, Coalición Canaria Felipe Hernández Rodríguez, 1993–1996, Partido Socialista Obrero Español José Luis Perestelo Rodríguez, 1996–2009, Coalición Canaria Guadalupe González Taño, 2009–2013, Coalición Canaria Anselmo Pestana Padrón, 2013–2019, Partido Socialista Obrero Español Nieves Lady Barreto Hernández, 2019, Coalición Canaria Mariano Hernández Zapata, 2019–2023, Partido Popular Sergio Rodríguez Fernández, 2023 bis heute, Coalición Canaria Quellen Website des Cabildo Insular de La Palma
Cabildo Insular de La Palma

El Cabildo Insular de La Palma es el órgano de gobierno de dicha isla. Como todos los cabildos de Canarias (España), fue formado a partir de la Ley de Cabildos de 1912, y es la forma gubernativa y administrativa, propia de las islas, que cumple dos funciones principales: por una parte, presta servicios y ejerce competencias propias de la comunidad autónoma; por otra, es la entidad local que gobierna la isla. Su presidente es Sergio Javier Rodríguez Fernández. Los Cabildos aguardaron para constituirse a que estuvieran elegidos los delegados del Gobierno en cada una de las islas. Una vez elegidos, el 16 de marzo de 1913 quedaron constituidas todas las Corporaciones, con excepción de la de El Hierro, que quedó pendiente hasta ser creado el municipio de Frontera. Entre sus competencias están la gestión y mantenimiento de la red insular de carreteras, medio ambiente, bomberos, recogida y reciclaje de basuras, aguas, patrimonio histórico, transporte público, actividades culturales, ordenación territorial, turismo, artesanía e industria, así como la gestión de las escuelas de música, el Hospital Insular de Nuestra Señora de los Dolores, la Biblioteca Insular José Pérez Vidal, el Museo Insular y el Museo Arqueológico Insular. El edificio del Cabildo El edificio, de arquitectura brutalista, es del siglo XX. Escudo y bandera La bandera de La Palma fue adoptada originariamente en 1845, a modo de distintivo o bandera de matrícula de la que en aquel entonces se denominaba «provincia marítima de Canarias», con base en el puerto de Santa Cruz de La Palma. En la actualidad, esta enseña representa a toda la isla de La Palma. Fue aprobada a instancia del Cabildo Insular por orden del Gobierno de Canarias el 9 de mayo de 1989, y publicada el 22 de mayo de 1989 en el Boletín Oficial de Canarias.​ El escudo heráldico de La Palma fue otorgado mediante diploma real el 23 de marzo de 1510, concedido por el rey don Fernando V, «el Católico». Fue expedido en Madrid a nombre de su hija doña Juana I, reina de Castilla. El escudo se describe en campo de oro, con San Miguel Arcángel —la isla fue conquistada el día de San Miguel— armado, superando a una montaña de su color natural de la que brotan llamas y que representa al pico del Teide. Bajo esta montaña, la isla de sinople, sobre ondas azul y plata. A la derecha se observa un castillo de gules, y a la izquierda, un león rampante de gules. El escudo que usa el Cabildo Insular se diferencia del que usa el Ayuntamiento de Tazacorte en el lema que aparece en la bordura y en el añadido de unas ramas de palma.​ Lista de presidentes del Cabildo Insular de La Palma A partir de la etapa democrática, desde 1979 Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Cabildo Insular de La Palma. Cabildo insular de La Palma
Cabildo insulaire de La Palma

Le Cabildo insulaire de La Palma est l'organe de gouvernement de l'île de La Palma dans les îles Canaries. Comme tous les cabildos, il a été créé par la loi des cabildos de 1912. C'est une institution administrative et de gouvernement spécifique aux îles Canaries, qui au-delà des fonctions de gouvernement insulaire, apporte des services et exerce des compétences propres à la communauté autonome canarienne. Depuis 2023, le Cabildo de La Palma est présidé par Sergio Rodríguez Fernández (es) de la Coalition canarienne. Missions Les responsabilités du Cabildo comprennent la gestion et l'entretien du réseau routier de l'île, l'environnement, les pompiers, la collecte et le recyclage des déchets, l'eau, le patrimoine historique et culturel, les transports publics, les activités culturelles, la planification territoriale, le tourisme, l'artisanat et l'industrie, ainsi que la gestion des écoles de musique, de l'hôpital de l'île Nuestra Señora de los Dolores, de la bibliothèque de l'île José Pérez Vidal, du musée insulaire et du musée archéologique insulaire. Organisation interne Présidents du Cabildo insulaire Culture Depuis 1977, le Cabildo insulaire de La Palma décerne le Prix Félix Francisco Casanova, en mémoire du jeune poète Félix Francisco Casanova, originaire de Santa Cruz de La Palma. Notes et références Voir aussi Articles connexes Cabildo insulaire Liens externes cabildodelapalma.es, site officiel Portail de la politique Portail des îles Canaries
Castelo de São Francisco (Las Palmas de Gran Canaria)

O Castelo de São Francisco, também referido em castelhano como Castillo de San Francisco del Risco e Castillo del Rey, localiza-se no município e cidade de Las Palmas de Gran Canaria, na província de Las Palmas, na ilha de Grã Canária, no arquipélago das Canárias, na Espanha. História Foi erguido em virtude de uma petição do Cabildo de Gran Canaria em 1595, na sequência do ataque do corsário inglês Francis Drake em outubro daquele ano. O seu local foi escolhido depois de comprovada, após aquele ataque, a boa defesa proporcionada pelo chamado "Risco de San Francisco". As suas obras foram prolongadas e, em 1625 ainda se encontravam em progresso. Em 1898, por Real Orden, foi determinada a sua demolição; entretanto, deveria ser mantida até que se construísse uma nova fortificação com características semelhantes na zona, o que jamais ocorreu, permitindo com que a antiga fortificação chegasse até aos nossos dias. Até ao final do Predefinição:Sé foi utilizada como prisão militar. Em 22 de abril de 1949 foi declarado Monumento Histórico Artístico, sendo assim protegido pela Declaração genérica do Decreto de 22 de abril de 1949, e da Lei nº 16/1985 sobre o Património Histórico Espanhol. Ainda que se encontre em estado de abandono, o seu estado geral de conservação é bom. Características Integra um conjunto fortificado na meseta do Risco de San Francisco com uma superfície de 222 910 m², dos quais esta fortificação ocupa 5 750 m². Ver também Lista de castelos da Espanha Ligações externas Governo das Canárias Ayuntamiento de Las Palmas de Gran Canaria Castillosnet
Castillo de San Francisco

Castillo de San Francisco är ett slott i Spanien. Det ligger i provinsen Provincia de Las Palmas och regionen Kanarieöarna, i den sydvästra delen av landet, 1 700 km sydväst om huvudstaden Madrid. Castillo de San Francisco ligger 104 meter över havet. Det ligger på ögruppen Kanarieöarna. Terrängen runt Castillo de San Francisco är kuperad åt sydväst, men åt nordost är den platt. Havet är nära Castillo de San Francisco åt nordost. Närmaste större samhälle är Las Palmas de Gran Canaria, 1,7 km öster om Castillo de San Francisco. Kommentarer Källor
Maroparque

Maroparque fundación is an animal rescue centre in Breña Alta, La Palma, one of the Canary Islands, in Spain. Opened in 2000, it houses around 450 animals. It gained over 250 extra animals during the 2021 volcanic eruption. Layout and location The rescue centre is located on the side of the El Galeon ravine in Breña Alta, on the island of La Palma. It has been described as a vertical zoo, with walkways combining cobbled paths and wooden bridges, with walk-through aviaries. It also has a restaurant. It has an area of around 7,000 square metres (75,000 sq ft), with a forest-like environment made with native vegetation. The centre was inaugurated in 2000, and normally gains around 100 animals per year. In 2021 they received animals affected by the 2021 Cumbre Vieja volcanic eruption, with over 250 extra animals arriving at the centre in the first month of the eruption. The animals are expected to return to their owners where possible, with the centre keeping any unable to do so. It is named after the Martin Romera family, with 'MaRo' derived from the family name. It is a non-profit organisation. The centre also has research and conservation programs, and does guided tours. It received financial aid from the Cabildo de La Palma during the COVID-19 pandemic. Animals The centre contains over 450 animals, often exotic species that have been rescued or seized by the authorities. The animals include both native species for La Palma, and non-native species. The animals include birds, such as parrots, hens, ostriches, and peacocks; reptiles such as Nile crocodiles and snakes; and mammals, including albino kangaroos, marmosets, porcupines, and monkeys It also has an aquarium. References