Stolnica Marije, kraljice sveta

Stolnica Marije, kraljice sveta ali s polnim imenom stolnica Marije, kraljice sveta in sv. Jakoba Velikega je manjša bazilika v Montréalu v Quebecu v Kanadi in sedež rimskokatoliške nadškofije Montreal. Je tretja največja cerkev v Quebecu za oratorijem sv. Jožefa (prav tako v Montrealu) in baziliko Sainte-Anne-de-Beaupré vzhodno od mesta Quebec. Stavba je dolga 101 m, široka 46 m in ima največjo višino 77 m pri kupoli, katere premer je 23 m. Cerkev stoji na ulici Cathedral Street 1085 na vogalu bulvarja René Lévesque in ulice Metcalfe, v bližini postaje podzemne železnice Bonaventure in glavne železniške postaje v središču Montreala. Skupaj z njo povezane glavne stavbe nadškofije tvorijo vzhodno stran trga Place du Canada in zavzemajo dominantno mesto na trgu Dorchester Square. Zgodovina Gradnjo stolnice je naročil msgr. Ignace Bourget, drugi montrealski škof, da bi nadomestila nekdanjo stolnico sv. Jakoba, ki je zgorela leta 1852. Njegova odločitev za izdelavo makete bazilike svetega Petra v Rimu je bila odgovor na rivalstvo s sulpicijskim redom, ki je bil fevdalni gospod Montreala, in z anglikansko cerkvijo, ki sta obe raje dajali prednost neogotskemu slogu. Lokacija je sprožila polemike tudi zaradi svoje lokacije v zahodnem delu mestnega središča, v takrat pretežno angleški soseski, daleč od domov francosko-kanadskih vernikov. Prvi arhitekt, Victor Bourgeau, je po preučitvi stolnice svetega Petra zavrnil projekt, češ da ga ni mogoče reproducirati v manjšem merilu. Takrat so Sveti sedež in papeško državo ogrožale nacionalistične čete Viktorja Emanuela II., kralja Piemonta, ki je poskušal uveljaviti nadzor nad vso Italijo. Neustrašni škof Bourget se je na te dogodke odzval tako, da je poslal skupno 507 kanadskih zuavov (lahki pehotni polk francoske vojske in drugih enot), da bi branili papeška ozemlja v Italiji, katerih imena so z zlatimi črkami vgravirana na marmorne plošče v stolnici. Njihov moto je: »Ljubi Boga in pojdi svojo pot.« Sliko, ki prikazuje polkovnika Athanaseja de Charetta, poveljnika papeških zuavov, je leta 1885 naslikal Lionel Royer. P. Joseph Michaud, kaplan prostovoljcev papeških zuavov iz Montreala, je bil poslan v Rim, da bi na skrivaj izdelal maketo za delo. Dela so se začela leta 1875, nova cerkev pa je bila leta 1894 posvečena kot stolnica svetega Jakoba, po svetem Jakobu Velikem, zavetniku župnije, ki ji je cerkev služila. Takrat je bila to največja cerkev v Quebecu. Leta 1919 jo je papež Benedikt XV. spremenil v manjšo baziliko. Leta 1955 jo je papež Pij XII. na zahtevo kardinala Paul-Émila Légerja ponovno posvetil Mariji, kraljici sveta. (Papež je ta naziv za Marijo razglasil v svoji enciklici Ad caeli reginam iz leta 1954). Med letoma 1955 in 1960 je bilo izvedenih več restavratorskih del. 28. marca 2000 je bila stolnica razglašena za nacionalno zgodovinsko območje Kanade. Od leta 2003 sta bila sprehajalna pot in narteks stolnice deležna znatne obnove. Zunanji kip škofa Ignacea Bourgeta je bil očiščen in restavriran leta 2005. Stavba Stolnica je dolga 101,5 metra, široka 45,7 metra in visoka 76,8 metra; kupola ima premer 22,9 metra. Zaradi tega je Marie-Reine-du-Monde nekoliko večja od polovice bazilike sv. Petra. Fasade so izdelane iz neometanega ali rustikalnega sivega apnenca, okenski okvirji pa so izdelani iz kakovostnejšega klesanega kamna. Kupola, obložena z bakrom, stoji na lesenem ogrodju. Fasado krasi trinajst kipov kiparja Josepha-Olinda Grattona, ki prikazujejo različne svetnike. Notranjost kupole je okrašena z medaljoni. Ti prikazujejo štiri evangeliste in njihove simbole, pa tudi grbe nadškofov Ignacea Bourgeta in Édouard-Charlesa Fabra ter papeža Leona XIII. Nad glavnim oltarjem pod kupolo se razprostira baldahin. To je replika dela Giana Lorenza Berninija. Dekorativne plošče krasijo stene ladje in transepta. Motivi prikazujejo prvo mašo v Montrealu in junaške dogodke med spreobrnjenjem ameriških staroselcev. Kapela vsebuje štiri manjše kapele. Vsi montrealski škofje in nadškofi so pokopani v pogrebni kapeli. Desno od glavnega vhoda stoji bronasti kip nadškofa Ignaca Bourgeta. Delo kiparja Louisa-Philippa Héberta je bilo odkrito leta 1903. Orgle Orgle izvirajo iz leta 1893, ko jih je izdelalo podjetje za izdelavo orgel Casavant Frères Ltée. Instrument je imel 50 registrov v treh manualih in pedale. Leta 1951 jih je isto podjetje obnovilo in razširilo na 76 refleksov. Leta 1996 jih je restavriral graditelj orgel Guilbault-Thérien (St-Hyacinthe). Danes imajo 93 registrov v štirih manualih in pedale. Sklici Zunanje povezave Offizielle Website (französisch) 360°-Panorama des Innenraums Weitere Fotos