NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kathedraal van de Heilige Drie-eenheid (Québec)

De Kathedraal van de Heilige Drie-eenheid (Engels: Cathedral of the Holy Trinity, Frans: Cathédrale de la Sainte-Trinité) is een anglicaanse kathedraal in de stad Québec, Canada. Het was de eerste anglicaanse kathedraal die gebouwd werd buiten de Britse Eilanden en functioneert als kathedraal van het bisdom Québec. Geschiedenis De kerk werd gebouwd, omdat koning George III van het Verenigd Koninkrijk graag de aanwezigheid van de Anglicaanse kerk in Canada wilde onderstrepen. De koning doneerde verschillende religieuze objecten en kreeg een eigen kerkbank in het gebouw. Met de bouw van de kerk werd begonnen in 1800. Vier jaar later was de bouw voltooid en werd de kerk ingewijd als kathedraal. William Robe en William Hall, beiden officieren in het leger, waren de architecten. Als voorbeeld namen zij de St. Martin-in-the-Fields in de Britse hoofdstad Londen. Sinds 1989 heeft de kathedraal de status van historisch monument in Canada.
Catedrala Sfânta Treime din Québec

Catedrala Sfânta Treime (în engleză Cathedral of the Holy Trinity, iar în franceză Cathédrale de la Sainte Trinité ) este catedrala diecezei anglicane din Québec. Este un loc de cult de stil neoclasic, primul de acest gen construit în Québec. Istoric Dioceza a fost fondată în 1793, iar primul său episcop, Jacob Mountain, a supravegheat construcția catedralei care s-a desfășurat între anii 1800 și 1804. Drept modele au servit Biserica St Martin-in-the-Fields aflată în Trafalgar Square din Londra, respectiv Marylebone Chapel (acum cunoscută ca St. Peter, Vere St.). Catedrala Sfânta Treime din Québec a fost consacrată (sfințită) la 28 august 1804, fiind prima catedrală anglicană construită în afara Insulelor Britanice. Catedrala a fost recunoscută ca loc istoric din Canada în 1989. Catedrala este situată la adresa: 31, rue des Jardins, în centrul vechi al orașului Québec. Note Legături externe en fr Cathedral of the Holy Trinity Site oficial en fr Diocese of Quebec fr Corporation du patrimoine et du tourisme religieux de Québec Arhivat în 31 ianuarie 2013, la Archive.is
Complexe hydroélectrique de Shawinigan

Le complexe hydroélectrique de Shawinigan est un ensemble de bâtiments consacrés à la production et à la distribution d'électricité, situé à Shawinigan, en Mauricie, au Québec (Canada). Installation Construit aux abords des chutes de Shawinigan sur la rivière Saint-Maurice, il regroupe cinq barrages hydroélectriques : Centrale Alcan-16, Centrale de Shawinigan-1, Centrale de Shawinigan-2, Centrale de Shawinigan-3, Centrale Northern Aluminium Company. Le complexe hydroélectrique intègre également deux funiculaires, des évacuateurs de crues et des lignes de transport haute tension à destination de Québec, Trois-Rivières, Montréal et vers la Rive-Sud du fleuve Saint-Laurent. Réseau de distribution Principales lignes de transport haute tension du réseau de distribution : Shawinigan-Montréal (trois liaisons, inaugurées en 1903, 1904 et 1911). Shawinigan-Québec (deux liaisons, inaugurées en 1916 et 1919). Shawinigan-Trois-Rivières-Rive-Sud (inaugurée en 1906). Shawinigan-Victoriaville (inaugurée en 1918). Trois-Rivières-Québec (inaugurée en 1941). Le réseau d'électrification des zones rurales est quant à lui inauguré en 1925. Histoire Notes et références Voir aussi Articles connexes Cité de l'énergie Espace Shawinigan Histoire d'Hydro-Québec Histoire de l'électricité au Québec Ancienne aluminerie de Shawinigan Shawinigan Water and Power Company Liste des centrales hydroélectriques au Québec Portail de la Mauricie Portail de l’énergie Portail des barrages Portail des lacs et cours d'eau
René Lévesque Park

René Lévesque Park (francès: Parc René-Lévesque: Parc René-Lévesque) és un parc urbà dins de Mont-real, Quebec, Canadà. És localitzat en el burg de Lachine en un espigó entre el Sant Lawrence River i el final del Lachine Canal. Té una àrea d' aproximadament 140,000 m². L'espigó va ser creat l'any 1848 durant l'excavació del canal de Lachine. Un espigó paral·lel, va ser creat el 1883, i és utilitzat com a club de iot. Hi ha un jardí d'escultura de vint dues escultures fetes per artistes de Quebec en el parc. Les escultures van ser descobertes durant tres simposis d'escultura, el primer va tenir lloc l'any 1985. El jardí d'escultura és part del Lachine Museum. El parc també presenta un camí de bicicleta, un arborètum i diverses espècie d'ocells. Referències
René-Lévesque Park

René-Lévesque Park (French: Parc René-Lévesque) is an urban park in Montreal, Quebec, Canada. It is located in the borough of Lachine on a jetty between the Saint Lawrence River and the end of the Lachine Canal. Approximately 140,000 m2 (1,500,000 sq ft) in area, it is named after René Lévesque, the premier of Quebec from 1976 to 1985. The park features a bicycle path, an arboretum and several species of birds. Road access to the park is mainly through the Chemin du Canal, an extension of Saint Patrick Street. History The jetty was created in 1883 during a late expansion of the Lachine Canal. A parallel jetty, created in 1848 during the canal's first major expansion, is used as a yacht club. Sculpture garden There is a sculpture garden consisting of twenty two sculptures by Quebec artists in the park. The sculptures were unveiled during three sculpture symposiums, the first having taken place in 1985. The sculpture garden is part of the Lachine Museum. Among the sculptures are: References
Parque René-Lévesque

El parque René-Lévesque está situado en el distrito de Lachine de la ciudad de Montreal, en el Quebec. Tiene una superficie de 14 hectáreas, y se sitúa sobre una península en las inmediaciones del río San Lorenzo, lindando con la vía ciclista del canal de Lachine. En este parque se encuentran veintidós esculturas de artistas quebequeses, obras que forman parte del cercano Museo de Lachine. Enlaces externos Ville de Montréal - Parc René-Lévesque (en francés)
Parc René-Lévesque

Le parc René-Lévesque est l'un des grands parcs de Montréal. D'une superficie de 14 hectares, il est situé dans l'arrondissement de Lachine, sur une jetée aux abords du fleuve Saint-Laurent et du canal de Lachine. Le parc est nommé en l’honneur de René Lévesque, fondateur du Parti québécois et premier ministre du Québec de 1976 à 1985. La jetée a été créée en 1883 lors d'une expansion tardive du canal. Une autre jetée, créée en 1848 lors de la première expansion majeure du canal, sert aujourd'hui au Club de yacht de Lachine. Vingt-deux sculptures d'artistes québécois sont intégrées dans ce parc, œuvres faisant partie du Musée de Lachine. Les installations ont été réalisées lors de trois symposiums de sculpture, le premier ayant eu lieu en 1985. On trouve également dans le parc une piste cyclable, un arboretum et plusieurs espèces d'oiseaux. Sculptures du parc Hugh Leroy : Four Elements Column , 1967 Liens externes Ville de Montréal : Grands parcs : Parc René-Lévesque Banque d'information Musée de Lachine Références Portail de Montréal Portail des espaces verts Portail de la sculpture
ГЕС Rapide-Blanc

ГЕС Rapide-Blanc — гідроелектростанція в канадській провінції Квебек. Розташована між ГЕС Rapides-des-Coeurs (вище за течією) та ГЕС La Trenche, входить до складу каскаду на річці Saint-Maurice, яка у місті Труа-Рів'єр впадає ліворуч до річки Святого Лаврентія (дренує Великі озера). У межах проєкту річку перекрили бетонною гравітаційною греблею висотою 46 метрів та довжиною 276 метрів. Крім того, для закриття сідловин існує дві допоміжні споруди — бетонна гравітаційна і земляна — висотою 9 і 22 метри та довжиною 76 і 166 метрів відповідно. Разом вони утримують витягнуте по долині Saint-Maurice майже на пів сотні кілометрів водосховище з площею поверхні 82,6 км2 та об'ємом 466 млн м3. Пригреблевий машинний зал станції у 1934—1955 роках обладнали шістьома турбінами типу Френсіс загальною потужністю 204 МВт, які використовують напір у 32,9 метра. Примітки
Alter Hafen (Montreal)

Der Alte Hafen (französisch Vieux-Port, englisch Old Port) ist ein touristisch genutzter Teil der Hafenanlagen in der kanadischen Stadt Montreal. Er erstreckt sich über eine Länge von zwei Kilometern entlang dem Ufer des Sankt-Lorenz-Stroms und grenzt an die Montrealer Altstadt. Der Alte Hafen umfasst ehemalige Pieranlagen, die durch eine Uferpromenade miteinander verbunden sind. Der heutige Hafen von Montreal, der größte Binnenhafen Nordamerikas, liegt weiter flussabwärts. Geschichte Der Alte Hafen ist eng mit der Geschichte der Stadt verbunden. An der Pointe-à-Callière, die ungefähr in der Mitte des Gebiets liegt, richtete Samuel de Champlain im Juni 1611 einen temporären Pelzhandelsposten ein. Französische Kolonisten gründeten am 17. Mai 1642 an derselben Stelle das Fort Ville-Marie, aus der sich in der Folge die Stadt Montreal entwickelte. Für das Wachstum der Stadt war der Alte Hafen während der nächsten drei Jahrhunderte von entscheidender Bedeutung. Der umfangreichste Ausbau wurde in den 1890er Jahren vorgenommen, als die kanadische Regierung mehrere Pieranlagen, Lagerhäuser, Hafenbecken und Weizensilos errichten ließ. Die Eröffnung des Sankt-Lorenz-Seewegs im Jahr 1959 leitete den Niedergang des Alten Hafens ein – eine Entwicklung, die sich 1970 mit der Schließung des Lachine-Kanals verstärkte. Mit der Verlegung flussabwärts endete 1976 der Hafenbetrieb im Stadtzentrum. Ab 1977 plante die Bundesregierung die Sanierung des nicht mehr genutzten Hafengeländes. 1981 wurde ein Uferpark geschaffen, außerdem entfernte man sechs von acht Gleisen der Hafenbahn. Die Société du Vieux-Port de Montréal setzte ab 1989 einen umfassenden Gebietsentwicklungsplan um. 1992 wurde der Alte Hafen anlässlich des 350-Jahr-Jubiläums der Stadt Montreal für die touristische Nutzung freigegeben, zehn Jahre später folgte die Wiedereröffnung des Lachine-Kanals. Heute wird der Alte Hafen jährlich von sechs Millionen Besuchern frequentiert. Sehenswürdigkeiten und Aktivitäten An der Rue de la Commerce, die parallel zur Uferpromenade liegt, befinden sich zahlreiche denkmalgeschützte Gebäude aus dem 18. und 19. Jahrhundert. Dazu gehören die Wallfahrtskapelle Notre-Dame-de-Bon-Secours mit dem Musée Marguerite-Bourgeoys, die Markthalle Marché Bonsecours, das Musée Pointe-à-Callière und das Alte Zollhaus. Modernere Bauten sind unterem der Tour de l’Horloge (Uhrenturm) und das Wissenschaftsmuseum Centre des sciences de Montréal, zu welchem auch ein IMAX-Kino gehört. Der Alte Hafen ist Schauplatz zahlreicher Veranstaltungen und Volksfeste. Dazu gehören das Festival Montréal en lumière, das Igloofest und das Matsuri Japon. Im Winter wird ein Teil des Geländes als Eisbahn genutzt. Weblinks Einzelnachweise
Old Port of Montreal

The Old Port of Montreal (French: Vieux-Port de Montréal) is the historic port of Montreal, Quebec, Canada. Located adjacent to Old Montreal, it stretches for over 2 km (1.2 mi) along the Saint Lawrence River. It was used as early as 1611, when French fur traders used it as a trading post. In 1976, Montreal's Port activities were moved east to the present Port of Montreal in the borough of Mercier–Hochelaga-Maisonneuve. The Old Port was redeveloped in the early 1990s, under the direction of architects Aurèle Cardinal and Peter Rose. It is today a recreational and historical area and draws six million tourists annually. Attractions The historical Old Port offers Montrealers and visitors alike access to a wide variety of activities, including the Montréal Science Centre, with an IMAX Theatre, and the Montreal Clock Tower. It offers riverfront access for walking, cycling, roller-blading, quadricycle, pedalo and Segway rentals. It is also located at the eastern end of the Lachine Canal, which has itself been extensively refurbished as a popular destination for cycling, roller-blading and pleasure boating. Cultural events include the Festival Montréal en lumière, Igloofest and the Matsuri Japon festival. In June 2012, an urban beach, called the Plage de l'Horloge (Clock Tower Beach), opened adjacent to the Clock Tower. The Old Port of Montreal changed its name to The Quays of the Old Port of Montreal in 2005. Approximately every two years the Cirque du Soleil launches a new show from the Jacques Cartier Quay. The Old Port was rejected as the site of a proposed aerial gondola. The Old Port was also known as one of the most famous fishing spots in the greater Montreal area. A popular shore fishing position is Parc de la Cité-du-Havre, which provides a fishing spot with a wide range of fish species. In the winter, ice fishing events were held on the ice inside the old port. The Grande roue de Montréal Ferris Wheel opened in 2017 at the Old Port. It is the tallest ferris wheel in Canada. Management The Old Port is managed by the Old Port of Montreal Corporation, a subsidiary of Canada Lands Company. The Old Port of Montreal reports directly to Canada Lands Company. See also Old Port of Montreal–Longueuil Ferry References External links Old Port official website
Vieux-Port de Montreal

El Vieux-Port (Viejo Puerto) de Montreal (Quebec) está situado en el barrio del Vieux-Montreal. Antaño puerto principal de Montreal, hoy tiene una finalidad fundamentalmente turística. Muelles Los muelles (quais) del Vieux-Port de Montreal son, de oeste a este: Quai Alexandra Quai Roi-Édouard Quai Jacques-Cartier Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Vieux-Port de Montreal. Web oficial del Vieux-Port de Montreal (en francés)
Porto-Velho de Montreal

O Vieux-Port de Montréal (Porto-Velho de Montreal) é um local turístico-recreativo de Montreal. Descrição Situado às margens do Rio São Lourenço, estende-se sobre mais de dois quilômetro ao sul da Vieux-Montréal, a partir da rua McGill até o eixo da rua Amherst, onde se encontra a Torre do relógio de Montréal. Compreende vários cais ligados por um calçadão ao lado de um parque. A oeste, encontra-se o cais Alexandra do terminal marítimo Iberville que acolhe barcos grandes. Em direção leste, existe um cais menor e mais estreito. A seguir está o cais King-Edward, reformado para acolher o Centro de ciências de Montreal e um cinema Imax. Entre o cais King-Edward e o cais Jacques-Cartier, encontra-se um cais para barcos pequenos. Entre o cais Jacques-Cartier e o cais do relógio encontra-se a Bassin Bonsecours, utilizada no inverno como pista de patinação no gelo. Histórico Outrora principal porto de Montreal, o local do atual Vieux-Port de Montréal era centro social, econômico, comercial e cultural de Montreal depois que os comerciantes de peles franceses a utilizaram como balcão de negócios em 1611. Foi a partir deste bairro que a população de desenvolveu a partir da fundação de Montreal em 1642. Os cais em concreto, os hangares em aço e os primeiros silos de grãos foram construídos entre 1898 e 1908. Após consulta pública em meados da década de 1980 feita pelo governo canadense, o Vieux-Port é entregue reformado na primavera de 1992 em comemoração aos 350 anos de Montreal. Referências Ligações externas (em francês) Site oficial do Vieux-Port de Montreal (em francês) Quais du Vieux-Port : Programme d'activités (em francês) Le Port fluvial (1953), un regard sur le Vieux-Port avant sa transformation[ligação inativa]
Старий Порт Монреаля

Старий порт Монреаля (фр. Vieux-Port de Montréal) - історичний порт Монреаля, Квебек, Канада. Розташований у Старому Монреалі, він тягнеться понад 2 кілометри вздовж річки Св. Лаврентія. Використовується ще з 1611 року, коли французькі торговці хутром використовували його як торговий пост. У 1976 р. Порт Монреаля був перенесений на схід до сучасного порту Монреаля в районі Мерсьє – Ошелага-Мезонев . Старий порт був переобладнаний на початку 1990-х під керівництвом архітекторів Ауреля Кардинала та Пітера Роуза Сьогодні це рекреаційно-історична зона, яку щорічно відвідує шість мільйонів туристів. Пам'ятки Історичний Старий Порт пропонує монреальцям та відвідувачам доступ до найрізноманітніших заходів, включаючи науковий центр Монреалю, з театром IMAX та Монреальською годинниковою вежею. Він включає набережну для прогулянок пішки, їзди на велосипеді, катання на роликах, чотириколісних веломобілях, катамаранах та сегвеях. Він також розташований у східному кінці каналу Ляшін, який був капітально відремонтований як популярне місце для їзди на велосипеді, катання на роликах та водних прогулянок. Культурні заходи включають фестиваль Montréal en lumière, Igloofest та фестиваль Matsuri Japon. У червні 2012 року міський пляж під назвою Plage de l'Horloge (Clock Tower Beach) відкрився поруч із годинниковою вежею. Старий порт Монреаля змінив назву на Набережні Старого порту Монреаля у 2005 році. Приблизно кожні два роки Цирк Дю Солей запускає нове шоу з набережної Жака Картьє. Старий порт був відхилений як запропоноване місце для запуску повітряної гондоли. Старий Порт був одним з найвідоміших місць риболовлі у великому Монреалі. Популярне місце на березі для риболовлі - Парк-де-ла-Сіте-дю-Гавр, що забезпечує місце для риболовлі з великим різноманіттям видів риб. Взимку на льоду всередині Старого Порту проводилися заходи з риболовлі. Оглядове колесо Ferris de Grande de Montréal відкрилося в Старому Порту в 2017 році. Це найвище оглядове колесо в Канаді. Управління Старим портом керує корпорація Старий порт Монреаля, дочірня компанія Canada Lands Company. Хоча це дочірнє підприємство Canada Lands, Старий Порт звітує безпосередньо уряду. Примітки Зовнішні посилання Офіційний вебсайт Old Port
Redpath Hall

Redpath Hall is a historic building at 3461 McTavish Street in Montreal, Quebec, Canada, on the main campus of McGill University. It was originally the reading room of the Redpath Library, which opened in 1893 as McGill's first dedicated library building. During the first half of the 20th century, the library was extended several times to the south, and the expanded building became known as the Redpath Library Building. Subsequently, the adjacent McLennan Library Building was built between 1967 and 1969. Today, the Redpath-McLennan library complex houses the Humanities and Social Sciences Library, the largest branch of the McGill University Library. Redpath Hall is now used as a venue for concerts and other events, and it is operated by the Schulich School of Music. The French Classical pipe organ was built by Hellmuth Wolff and donated in 1981. Redpath Hall is also home to a large portion of the university's portrait collection, which is managed by the McGill Visual Arts Collection. History The original library building was completed in 1893 and donated by Peter Redpath, who also founded the Redpath Museum at the university. It was designed in the Romanesque style by Andrew Taylor of Edinburgh, Scotland. The building incorporates much ornamentation. There are gargoyles and other figures on the roof, including two representing Redpath and Taylor. The library stacks were expanded in 1900–01 by Taylor at the request of Redpath's wife, Grace. The library was expanded again in 1921, by Percy Erskine Nobbs and George Taylor Hyde, in the original Taylor style. In 1952, the building was extended to the south by the architectural firm of McDougall, Fleming and Smith, and new reading areas were added. With this expansion, the east wall of the 1921 Nobbs building was enclosed, and the use of Redpath Hall as the reading room of the library came to an end. This expansion is now known as the Redpath Library Building, and it is part of the Humanities and Social Sciences Library. When the McLennan Library Building was completed in 1969, it was connected to the Redpath Library Building by a walkway between the two buildings on the main floor. Redpath Hall is currently used as a concert hall and for special events. It has been under the management of McGill's Faculty of Music since June 1, 1986. In 2019, a major interior renovation project began development, with projected additions including an interactive digital display near the main entrance and a more integrated heating system. The project was funded in part by an anonymous McGill alumnus. References External links History of Redpath Hall – McGill University Redpath Hall – Schulich School of Music Redpath Hall – McGill Concert Halls Redpath Hall duo, Urban life through Two Lenses exhibition, McCord Museum. Fontanus v.6, Redpath Special Issue, 1993, McGill University Libraries.
Biblioteca Redpath

La biblioteca Redpath es una biblioteca que se encuentra en la Universidad McGill, Montreal, Canadá.​​ Cuando la Biblioteca McLennan fue construida en 1967-1969 asumió este papel y la Biblioteca Redpath se dividió en Redpath Hall y la Biblioteca-Redpath. El edificio de la Biblioteca Redpath y el edificio de la Biblioteca McLennan actualmente albergan lo que hoy se conoce como la Biblioteca de Humanidades y Ciencias Sociales, la mayor rama de la Biblioteca de la Universidad McGill.​ El edificio fue donado por Peter Redpath en 1893, quien también fundó el Museo Redpath en la Universidad.​ El edificio fue diseñado en estilo románico, por Sir Andrew Taylor (Arquitecto). La biblioteca incorpora mucha ornamentación. Hay criaturas y gárgolas en el techo, incluyendo dos en representación Redpath y Taylor.​ Los estantes de la biblioteca se ampliaron en 1900-01 por Taylor, a petición de la esposa de Redpath, Grace.​ La biblioteca se amplió de nuevo en 1921, por Percy Nobbs Erskine y George Taylor Hyde. Las nuevas áreas de lectura se han añadido al espacio adyacente en 1952-54 y estas y otras zonas todavía sirven como parte de la Biblioteca de Humanidades y Ciencias Sociales.​ Referencias
Whapmagoostui

Whapmagoostui („Ort der Weißwale“ in der Sprache der Cree) ist die nördlichste Cree-Indianer-Siedlung der Provinz Québec. Sie wird von 984 Cree-Indianern bewohnt (Stand: 2016), die sich den Standort mit der etwa 650 Einwohner zählenden Inuit-Siedlung Kuujjuarapik („Kleiner bedeutender Fluss“ auf Inuktitut) teilen. Whapmagoostui liegt an der Ostküste der Hudson Bay im Mündungsgebiet des Flusses Grande rivière de la Baleine („Great Whale River“ auf Englisch). Weitere Angaben sind unter Kuujjuarapik zu finden. Weblinks Weblink zu Whapmagoostui, Kuujjuarapik und Umiujaq Tourismus-Website von Nunavik mit Zugang zu Kuujjuarapik Einzelnachweise
Whapmagoostui

Whapmagoostui (in cree: ᐧᐋᐸᒣᑯᔥᑐᐃ o Waapamekushtui), Québec, è il villaggio cree più settentrionale. Situato sulla baia di Hudson presso la foce del fiume Great Whale. Toponimo Whapmagoostui significa « fiume del beluga ». Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Whapmagoostui Collegamenti esterni (EN) Sito del comune, su whapmagoostuifn.ca.