NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Assumption Cathedral (Trois-Rivières)

The Assumption Cathedral (French: Cathédrale de l'Assomption de Trois-Rivières) also called Paroisse Immaculée-Conception of Trois-Rivières, is the mother church of the Roman Catholic Diocese of Trois-Rivieres in Quebec, Canada, since the nineteenth century. The parish of the Immaculate Conception of the Blessed Virgin (paroisse of L'Immaculée-Conception-de-la-Sainte-Vierge) also includes, besides the cathedral, churches (or local communities) of Our Lady of the Seven Joys, St. Philip, St. Francis and St Cecilia. The first Mass was celebrated in the local soil on July 26, 1615, held by the Recollect Father Denys Jamet. The Immaculate Conception (fr: Immaculée-Conception) of Trois-Rivières was later erected as a parish on October 30, 1678, and the construction of the first church of twenty meters long and eight meters wide is then undertaken by François Boivin, master carpenter. On June 8, 1852, Trois-Rivières is canonically erected by Pope Pius IX and Bishop Thomas Cooke became its first bishop. The new bishop sent orders dated March 16, 1854 which launched a construction project for the cathedral. It was inaugurated on September 29, 1858. See also Roman Catholicism in Canada References
Catedral de la Asunción (Trois-Rivières)

La Catedral de la Asunción de Trois-Rivières​ (en francés: Cathédrale de l'Assomption de Trois-Rivières)​ es la iglesia madre de la diócesis de Trois-Rivières​ en Quebec al este de Canadá desde el siglo XIX.​ La parroquia de la Inmaculada Concepción de la Santísima Virgen (paroisse de L'Immaculée-Conception-de-la-Sainte-Vierge) también incluye , además de la catedral, las iglesias (o comunidades locales) de Nuestra Señora de los Siete Gozos, San Felipe, San Francisco de Asís y Santa Cecilia. La primera misa fue celebrada en el suelo local fue el 26 de julio de 1615 celebrada por el Padre recoleto Denys Jamet. Trois- Rivières se erigió posteriormente en la parroquia el 30 de octubre de 1678 y la construcción de la primera iglesia de veintisiete metros de largo por ocho metros de ancho es entonces emprendida por François Boivin , maestro carpintero. El 8 de junio de 1852 Trois-Rivières es erigida canónicamente por el Papa Pío IX y el obispo Thomas Cooke se convirtió en su primer obispo. Es el 16 de marzo de 1854 que se pone en marcha un proyecto de construcción para la catedral. Fue inaugurada el 29 de septiembre de 1858, junto con un magnífico órgano, obra de Ovide Paradis, y una campana, regalo de MM. Turcotte et Larue. Véase también Basílica-Catedral Marie-Reine-du-Monde Basílica Notre-Dame de Montreal Referencias
Cattedrale dell'Assunzione (Trois-Rivières)

La cattedrale dell'Assunzione (in francese cathédrale de l'Assomption de Trois-Rivières), anche chiamata chiesa dell'Immacolata Concezione è la chiesa madre di Trois-Rivières e cattedrale della diocesi di Trois-Rivières, in Québec, Canada, dal XIX secolo. La parrocchia dell'Immacolata Concezione della Benedetta Vergine include, oltre alla cattedrale, anche le chiese di Nostra Signora delle Sette Allegrezze, San Filippo, San Francesco e Santa Cecilia. Storia La prima messa fu celebrata nella campagna locale il 26 luglio 1615 tenuta in ricordo del padre Denys Jamet. Trois-Rivières fu eretta in seguito nella parrocchia e il 30 ottobre 1678 si cominciò la costruzione della prima chiesa, lunga venti metri e larga otto, ad opera di François Boivin, mastro carpentiere. L'8 giugno 1852 fu canonicamente eretta la diocesi di Trois-Rivières da papa Pio IX e Thomas Cooke fu eletto come primo vescovo. Il 16 marzo 1854 si diede via al progetto della cattedrale, inaugurata successivamente il 29 settembre 1858. Note Voci correlate Chiesa cattolica in Canada Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su cattedrale dell'Assunzione Collegamenti esterni (EN) Cattedrale dell'Assunzione, in GCatholic.org.
Собор Успения Пресвятой Девы Марии (Труа-Ривьер)

Собор Успения Пресвятой Девы Марии ( фр. Cathédrale de l’Assomption de Marie) — католическая церковь, находящаяся в городе Труа-Ривьер, провинция Квебек, Канада. Церковь является Кафедральным собором епархии Труа-Ривьера. Собор принадлежит католическому приходу Непорочного Зачатия Пресвятой Девы Марии, в который также входят церкви Пресвятой Девы Марии Семи Скорбей, святого Филиппа, святого Франциска Ассизского и святой Цецилии. История Первая деревянная церковь в Труа-Ривьере была построена в 1678 году, которая в начале XVIII века значительно разрушена и на её месте в 1709 году началось строительство каменного храма, которое завершилось в 1713 году. В 1908 году этот храм значительно пострадал от пожара. В июне 1852 года Святой Престол учредил епархию Труа-Ривьера, после чего 6 марта 1854 года началось строительство собора в Труа-Ривьере по проекту архитектора Виктор Бурго, который при проектировании храма использовал модели церкви святого Петра в Монреале и церкви Пресвятой Троицы в Нью-Йорке. 29 сентября 1858 года собор Успения Пресвятой Девы Марии был торжественно освящён. Строительство церкви было полностью завершено в 1905 году. В 1915 году в соборе были установлены витражи работы монреальского художника Гвидо Нинкьери. В 1992 году в соборе был установлен орган модели Casavant, Opus 565, 1914 / Opus 1851, 1946. Ссылки Информация об органе (фр.) Официальный сайт епархии Труа-Ривьера (фр.)
Christ the King Cathedral (Gaspé)

Christ the King Cathedral (French: Cathédrale du Christ-Roi de Gaspé) is a church building in the city of Gaspé, Quebec, in eastern Canada. Located on rue de la Cathédrale, adjacent to the Saint-Rosaire Gaspé Elementary School, it is the only wooden cathedral in North America. History The first two places of worship erected in Gaspé to meet the needs of the Catholic population were simple chapels; the first was built around 1825 and the second in 1860. During the creation of the Diocese of Gaspé by Pope Pius XI on May 5, 1922, the parish church of St. Albert was promoted to the status of cathedral. The appointment of the first bishop of the diocese, Bishop François-Xavier Ross, was held in December 1922, but he could not reach Gaspé to take charge and organize the diocese until February 1923. The first cathedral was destroyed by a fire in March 1929. It was not until the mid-1960s that Bishop Jean-Marie Fortier commissioned the Montreal architect Gérard Notebaert (1937–1979) to design a new cathedral for the Diocese of Gaspé. Bishop Gilles Ouellet consecrated the building in 1969. On January 25, 2001, the Cathedral of Christ the King was recognized as a historic monument by the Ministry of Culture and Communications of Quebec. See also Roman Catholicism in Canada References
Catedral de Cristo Rey (Gaspé)

La catedral de Cristo Rey​ (en francés: Cathédrale du Christ-Roi)​ se encuentra en la ciudad de Gaspé, Quebec​ al este de Canadá.​ Esta justo en la calle de la catedral (rue de la cathédrale), justo al lado de la escuela primaria Santo Rosario Gaspé (l'école primaire Saint-Rosaire de Gaspé). Los dos primeros lugares de culto erigidos en Gaspé para satisfacer las necesidades de la población católica fueron sencillas capillas, la primera se estima fue construida en 1825 y la segunda en 1860. Durante la erección de la diócesis de Gaspé 5 de mayo de 1922 por el Papa Pío XI, la iglesia parroquial de San Alberto fue ascendida al estatus de Catedral. El nombramiento del primer obispo de la diócesis, el obispo François-Xavier Ross, se celebró en diciembre de 1922, pero no pudo llegar a Gaspé para tomar el cargo y organizar de la diócesis en febrero de 1923. La primera catedral fue destruida por el fuego de marzo de 1929. No fue hasta el período entre 1965 y 1967 que el obispo Jean-Marie Fortier pidió al arquitecto Gérard Notebaert erigir un nuevo templo de la Diócesis de Gaspé. El Obispo Gilles Ouellet consagra la nueva catedral de madera en 1969. El 25 de enero de 2001, la Catedral de Cristo Rey es reconocida como monumento histórico por el Ministerio de Cultura y Comunicaciones de Quebec. Véase también Iglesia católica en Canadá Arquitectura de las catedrales y las grandes iglesias Referencias
Wasserkraftwerk Beaumont

Das Wasserkraftwerk Beaumont ist ein Wasserkraftwerk am Fluss Saint-Maurice in Zec de la Croche im oberen Mauricie in Québec, Kanada. Das Wasserkraftwerk liegt zwischen den Wasserkraftwerken La Trenche und La Tuque und ist der fünfte von insgesamt elf Staudämmen flussabwärts. Anders als die anderen Wasserkraftwerke am Fluss, die nach den Stromschnellen oder Wasserfällen benannt wurden, die sie überfluteten, wurde das Wasserkraftwerk Beaumont nach Robert J. Beaumont, dem ehemaligen Präsidenten der Shawinigan Water & Power Company, benannt. Übersicht Das Wasserkraftwerk Beaumont wird von Hydro-Québec betrieben. Der Bau begann im Jahr 1958, die Inbetriebnahme erfolgte zwischen 1958 und 1959. Die Anlage nutzt einen 489 Meter langen und 37,8 Meter hohen Staudamm, der den Saint-Maurice aufstaut. Das zugehörige Reservoir hat eine Fläche von rund 500 Hektar, ein Einzugsgebiet von etwa 28.526 km² sowie eine normale Wasseroberfläche auf rund 193 Metern Höhe. Das Kraftwerk wird mit sechs Francis-Turbinen betrieben und erreicht eine Leistung von 270 Megawatt. Galerie Siehe auch Liste der Kraftwerke in Québec Einzelnachweise
Beaumont Generating Station

Beaumont Generating Station is a hydroelectric dam built on the Saint-Maurice River, in Zec de La Croche, in upper Mauricie, Quebec, Canada. This hydroelectric dam is located between La Trenche generating station and La Tuque generating station. It is the fifth dam from the head of the river, among 11. Unlike the other hydroelectric plants on the river, which took the name from the rapids or falls they drowned, the Central Beaumont was named for Robert J. Beaumont, the former president of the Shawinigan Water & Power Company. Images See also Hydro-Québec Saint-Maurice River La Tuque Mauricie Zec de La Croche References External links Central Beaumont Dam Beaumont
Centrale Beaumont

La centrale Beaumont est une centrale hydroélectrique située sur le Saint-Maurice, dans la Zec de la Croche, dans l'Agglomération de La Tuque, en Mauricie, au Québec (Canada). La Centrale Beaumont est situé entre la Centrale de la Trenche et la Centrale de La Tuque. Cette centrale hydroélectrique est la 5e de cette rivière à partir de l'amont sur les 11 qu'elle comprend. Elle a été mise en service en 1958 et elle possède 6 turbines alternateur, contrairement aux autres centrales de la rivière qui portent le nom des rapides ou des chutes qu'elles ont noyés, celle-ci célèbre Robert J. Beaumont, ancien président de la Shawinigan Water and Power Company. Images Notes et références 2. «https://directionlatuque.ca/fiches/la-route-des-centrales-hydroelectriques-la-tuque-beaumont-la-trenche/», Tourisme la Tuque. Liens externes Centrale Beaumont Barrage Beaumont Hydroélectricité au Canada Liste des centrales hydroélectriques au Québec Portail de la Mauricie Portail des énergies renouvelables Portail des lacs et cours d'eau Portail de l’énergie Portail des barrages
ГЕС Beaumont

ГЕС Beaumont – гідроелектростанція у канадській провінції Квебек. Знаходячись між ГЕС La Trenche (вище по течії) та ГЕС La Tuque, входить до складу каскаду на річці Saint-Maurice, яка у місті Труа-Рів'єр впадає ліворуч до річки Святого Лаврентія (дренує Великі озера). В межах проекту річку перекрили бетонною гравітаційною греблею висотою 65 метрів та довжиною 495 метрів. Вона утримує витягнуте по долині Saint-Maurice на 26 км водосховище з площею поверхні 5 км2 та об’ємом 76 млн м3. Пригреблевий машинний зал станції у 1958-1959 роках обладнали шістьома турбінами типу Френсіс загальною потужністю 270 МВт, які використовують напір у 37,8 метра. Примітки
Centrale de Bryson

La centrale de Bryson est une centrale hydroélectrique et un barrage d'Hydro-Québec érigés sur la rivière des Outaouais, à Bryson, dans la région administrative de l'Outaouais, au Québec. Cette centrale, d'une puissance installée de 61 MW, a été mise en service en 1925. Images Voir aussi Articles connexes Hydro-Québec Énergie hydroélectrique Liens externes Ressources relatives à la géographie : Banque de noms de lieux du Québec Base de données toponymiques du Canada Centrale de Bryson – Base de données TOPOS de la Commission de toponymie du Québec. Centrale de Bryson – Site d'Hydro-Québec Centrale de Bryson – Centre d'expertise hydrique du Québec Portail des énergies renouvelables Portail de l'Outaouais Portail des lacs et cours d'eau Portail des barrages
ГЕС Bryson

ГЕС Bryson – гідроелектростанція у канадській провінції Квебек. Знаходячись між ГЕС Des Joachims (вище по течії) та ГЕС Chenaux, входить до складу каскаду на Оттаві, яка впадає ліворуч до річки Святого Лаврентія (дренує Великі озера). За дев'яносто кілометрів на північний захід від міста Оттава однойменна річка розділяється на дві протоки, котрі оточують великий – 20 км у довжину та 7 км у ширину – острів Калумет. Неподалік від завершення лівої протоки, котра носить назву Chenal du Grand Calumet та знаходиться повністю на території провінції Квебек, у 1925 році звели бетонну гравітаційну греблю висотою 23 метри та довжиною 446 метрів. Вона не утримує значного водосховища (об’єм резервуару лише 1,1 млн м3), а лише створює умови для подачі води до машинного залу, інтегрованого у праву частину греблі. Також можливо відзначити, що у правій протоці Оттави Chenal du Rocher-Fendu розташована бетонна гравітаційна споруда висотою 11 метрів та довжиною 145 метрів. В 1925-1949 роках станцію обладнали трьома турбінами, які використовують напір у 18,3 метра та наразі мають загальну потужність 56 МВт. Примітки
Centrale de Chelsea

La centrale de Chelsea est une centrale hydroélectrique et un barrage d'Hydro-Québec érigés sur la rivière Gatineau, à Chelsea, dans la région administrative de l'Outaouais, au Québec. Cette centrale, d'une puissance installée de 153 MW, a été mise en service en 1927. Elle est située quelques centaines de mètres en amont de sa jumelle, la centrale des Rapides-Farmer. Voir aussi Articles connexes Hydro-Québec Énergie hydroélectrique Liens externes Centrale de Chelsea – Base de données TOPOS de la Commission de toponymie du Québec. Centrale de Chelsea – Site d'Hydro-Québec Centrale de Chelsea – Centre d'expertise hydrique du Québec Portail des énergies renouvelables Portail de l'Outaouais Portail des lacs et cours d'eau Portail des barrages
ГЕС Chelsea

ГЕС Chelsea – гідроелектростанція у канадській провінції Квебек, трохи більше ніж за десять кілометрів на північ від столиці країни Оттави. Знаходячись між ГЕС Paugan (вище по течії) та ГЕС Rapides-Farmers, входить до складу каскаду на Гатіно, котра навпроти зазначеного міста впадає ліворуч до річки Оттава (є так само лівою притокою річки Святого Лаврентія, що дренує Великі озера). В межах проекту річку перекрили бетонною гравітаційною греблею висотою 34 метри та довжиною 497 метрів, яка утримує доволі невелике водосховище з об’ємом 17 млн м3 (накопичення ресурсу для стабілізації стоку здійснюється у верхній частині сточища Гатіно за допомогою потужних резервуарів Баскатонг та Кабонга). Інтегрований у правобережну частину греблі машинний зал обладнаний п’ятьма турбінами загальною потужністю 152 МВт, які використовують напір у 28,4 метра. Примітки
Centrale de Drummondville

La centrale de Drummondville est une centrale hydroélectrique et un barrage d'Hydro-Québec érigés sur la rivière Saint-François, à Drummondville, dans la région administrative du Centre-du-Québec, au Québec. Cette centrale, d'une puissance installée de 16 MW, a été mise en service en 1919. La centrale a été citée monument historique par la ville de Drummondville en 2005. Notes et références Articles connexes Centrale de la Chute-Hemmings Hydro-Québec Énergie hydroélectrique Liens externes Centrale de Drummondville – Site d'Hydro-Québec Centrale de Drummondville – Centre d'expertise hydrique du Québec Portail des énergies renouvelables Portail du Centre-du-Québec Portail des lieux patrimoniaux du Canada Portail des lacs et cours d'eau Portail des barrages
ГЕС Grand-Mère

ГЕС Grand-Mère – гідроелектростанція у канадській провінції Квебек. Знаходячись між ГЕС La Tuque (вище по течії) та ГЕС Shawinigan 2-3, входить до складу каскаду на річці Saint-Maurice, яка у місті Труа-Рів'єр впадає ліворуч до річки Святого Лаврентія (дренує Великі озера). В межах проекту річку у 1914 році перекрили бетонною гравітаційною греблею висотою 42 метри та довжиною 672 метри. Ця споруда утворила водосховище з об’ємом 128 млн м3 та включала інтегрований у правобережну частину машинний зал. Останній у 1916-1930 роках обладнали чотирма турбінами, котрі наразі мають загальну потужність 67 МВт та використовують напір у 25,6 метра. В 2004 році можливості комплексу багаторазово зросли завдяки введенню в дію другого машинного залу Rocher-de-Grand-Mère. Споруджений біля лівобережної частини греблі, він має три турбіни типу Каплан загальною потужністю 230 МВт, котрі використовують напір у 24,3 метра та здатні продукувати 1,2 млрд кВт-год електроенергії на рік. В межах цього проекту загальна довжина греблі досягла 785 метрів. Примітки
La Tuque generating station

The La Tuque generating station is a hydroelectric power plant, located on the Saint-Maurice River, at the height of the city of La Tuque, in the province of Quebec, in Canada. This power plant is the property of Hydro-Québec. It is sixth of eleven hydroelectric dams on the river from the mouth. Geography With a catchment area of 32,016 square kilometres (12,361 sq mi), the dam forms a large water tank of 800 hectares (2,000 acres). The mouth of the Bostonnais River flows into this great reservoir of Saint-Maurice River whose waters are retained by the dam. The next dam downstream on this river is the Grand-Mère's dam. The distance between these two dams offer a wide range of significant water for recreational boating. External links Dam La Tuque Central La Tuque
Centrale de La Tuque

La centrale de La Tuque est une centrale hydroélectrique du Québec, au Canada, propriété d'Hydro-Québec, située sur le Saint-Maurice à la hauteur de la ville de La Tuque. Elle est la 6e centrale hydroélectrique sur les 11 de la rivière à partir de l'amont. Toponymie Il y a plusieurs hypothèses quant à l'origine du nom La Tuque. Jean-Baptiste Perrault relate dans ses écrits en 1806 un portage de la Tuque. L'explorateur François Verreault, en 1823-24, explique qu'« un Portage nommé Ushabatshuan (le courant trop fort pour le sauter). Les Voyageurs le nomment La Tuque, à cause d'une Montagne haute, dont le pic ressemble à une Tuque. Ce portage est d'une lieue, avec des fortes côtes à monter.» Il y avait un gros rocher qui dominait la chute qui avait une forme qui rappelait une tuque. Géographie Grâce à un bassin versant de 32 016 km2, ce barrage forme un vaste réservoir d'eau de 800 ha. L'embouchure de la rivière Bostonnais se jette dans ce grand réservoir de la rivière Saint-Maurice dont les eaux sont retenues par ce barrage. Le prochain barrage en aval sur la rivière est celui de Grand-Mère. La distance entre ces deux barrages offre une étendue d'eau considérable pour la navigation des plaisanciers.[réf. nécessaire] Histoire La centrale de La Tuque a été mise en service en 1940. Elle remplaçait une centrale construite au début du siècle construite sur la même chute. Au début elle avait quatre groupes de turbine-alternateur. On en ajoute un 5e en 1943 et un 6e en 1955. Notes et références Voir aussi Liens externes Barrage de La Tuque Centrale de La Tuque Portail de la Mauricie Portail de l’électricité et de l’électronique Portail des énergies renouvelables Portail des lacs et cours d'eau Portail des barrages
ГЕС La Tuque

ГЕС La Tuque – гідроелектростанція у канадській провінції Квебек. Знаходячись між ГЕС Beaumont (вище по течії) та ГЕС Grand-Mère, входить до складу каскаду на річці Saint-Maurice, яка у місті Труа-Рів'єр впадає ліворуч до річки Святого Лаврентія (дренує Великі озера). В межах проекту річку перекрили бетонною гравітаційною греблею висотою 40 метрів та довжиною 408 метрів. Вона утримує водосховище з площею поверхні 8 км2 та об’ємом 82 млн м3. Пригреблевий машинний зал станції у 1940-1955 роках обладнали шістьома турбінами типу Френсіс загальною потужністю 294 МВт, які використовують напір у 34,8 метра. Примітки
La Gabelle generating station

The La Gabelle generating station is a hydroelectric dam built on the Saint-Maurice River, in Quebec, in Canada. Property of Hydro-Québec, it was commissioned in 1924 with the first four generating units, in addition a fifth in 1931. The dam is concrete-gravity type and has a holding capacity of 900 000 cubic meters of water. Integrating a hydroelectric plant, the dam is located on the lower falls (18 metres (59 ft) in height) harvested on the Saint-Maurice River. Geography This power plant is the first (most downstream) of the nine hydroelectric operating plant on the river. This hydropower plant is located on the border between Saint-Étienne-des-Grès (row 1, west side of the river) and Notre-Dame-du-Mont-Carmel ("rang des grais", East side of the river). This power plant was erected at 21.5 kilometres (13.4 mi) upstream of the mouth of Saint-Maurice River and 6.5 kilometres (4.0 mi) downstream of the power plants Shawinigan- 2 and Shawinigan- 3. The Route Verte ("Green route" in English) (bike and pedestrian lane) no. 4 which pass through this dam of the Saint-Maurice River is used to connect the two communities. The "rivière Cachée" (hidden river) in Notre-Dame-du-Mont-Carmel flows west and empties through the east bank of Saint-Maurice River 0.75 km upstream of the dam. Toponymy During the French regime in "Nouvelle-France", the French toponym "La Gabelle" designates a place around the falls. At this height on the Saint-Maurice River, travelers should do a portage to go upstream of the rapids. This place was a necessary stop which was favorable for trade between natives and French Canadians. A rail stop named "La Gabelle" was arranged nearby. According to Napoleon Caron, "La Gabelle" was once a site for well attended deals: Indians descended from the North with their furs. The French went up to the first major rapids with their goods in order to trade. There was a great trade, the Government had to collect taxes there, hence the name Gabelle... " Given its distinctive architecture, the hydroelectric plant was chosen to illustrate a Canadian postage stamp in 1946. The names "Barrage de La Gabelle" (La Gabelle dam) et "Centrale de La Gabelle" (La Gabelle Power Plant) were recorded September 18, 2002 the Bank of place names in Commission de toponymie du Québec (Geographical Names Board of Québec). See also Maskinongé Regional County Municipality Les Chenaux Regional County Municipality References External links Dam of La Gabelle La Gabelle
ГЕС La Gabelle

ГЕС La Gabelle – гідроелектростанція у канадській провінції Квебек. Знаходячись після ГЕС Shawinigan 2-3, становить нижній ступінь в каскаді на річці Saint-Maurice, яка у місті Труа-Рів'єр впадає ліворуч до річки Святого Лаврентія (дренує Великі озера). В межах проекту річку перекрили бетонною гравітаційною греблею висотою 24 метри та довжиною 590 метрів, яка утримує водосховище з площею поверхні 3 км2 та об’ємом 22 млн м3. Введений в експлуатацію у 1924-1931 роках машинний зал станції інтегрований у лівобережну частину греблі та обладнаний п’ятьма турбінами типу Каплан загальною потужністю 131 МВт, які використовують напір у 17,4 метра. Примітки