NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Penisola di Ungava

Ungava (francese: Péninsule d'Ungava) è una penisola canadese nel Québec settentrionale, che costituisce la propaggine nord-occidentale della penisola del Labrador. Geografia La penisola è delimitata a ovest dalla baia di Hudson, a nord dallo stretto di Hudson ed a est dalla baia omonima. A sud i fiumi Nastapoka, Rivière aux Mélèzes, Du Gué e Koksoak segnano il confine con il resto della penisola del Labrador. Il territorio si estende per circa 252.000 km² ed è coperto in larga parte dalla vegetazione tipica della tundra. Numerosi sono i fiumi: oltre a quelli già menzionati, sono da ricordare l'Arnaud ed il Rivière aux Feullies, che defluiscono verso la baia di Ungava a oriente e il Rivière de Povungnitok e il Kogaluc che defluiscono a occidente nella baia di Hudson. I laghi principali sono il Minto, il La Potherie, il Tassialouc, il Couture, il Klotz ed il Nantais. La penisola ha circa 10.000 abitanti, in larga parte Inuit. Il centro abitato principale è il villaggio di Kuujjuaq posto sul fiume Koksoak, nell'estremo sud-est della penisola. Nell'area settentrionale è situato il cratere Nouveau-Québec (Pingualuit Crater), formatosi per l'impatto di un meteorite con la superficie terrestre. La penisola è pianeggiante e non sono presenti monti o catene montuose né colline. Collegamenti esterni (EN) Ungava, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. (EN, FR) Penisola di Ungava, su Enciclopedia canadese.
Ungava (schiereiland)

Ungava (Frans: péninsule d'Ungava) is het grote noordwestelijke schiereiland van de Canadese provincie Quebec. Ungava maakt deel uit van het nog veel grotere schiereiland Labrador en behoort tot de voornamelijk door Inuit bewoonde regio Nunavik. Geografie Het schiereiland grenst in het westen aan de Hudsonbaai, in het noorden aan de Straat Hudson en in het oosten aan de Ungavabaai. Het heeft een oppervlakte van ongeveer 252.000 km² en een maximale breedte van ruim 500 km. De noordelijke kaap van het schiereiland, en tegelijk van heel Quebec, is Kaap Wolstenholme. Plaatsen Het schiereiland Ungava telt twaalf plaatsen die tezamen zo'n 12.000 inwoners tellen. De plaatsen staan hieronder alfabetisch vermeld met hun inwoneraantal in 2021.
Ungava (półwysep)

Ungava (fr. Péninsule d'Ungava) – półwysep położony w północnej części kanadyjskiej prowincji Quebec, otoczony od zachodu wodami Zatoki Hudsona, od północy - Cieśniny Hudsona, a od wschodu zatoki Ungava. Półwysep Ungava stanowi północną część półwyspu Labrador i zajmuje powierzchnię 252 000 km². Ungava jest częścią Tarczy Kanadyjskiej. Charakteryzuje się bezdrzewną tundrą oraz dużą liczbą jezior i rzek polodowcowych, zazwyczaj ułożonych równolegle w kierunku wschód - zachód. 90% spośród 10 tys. mieszkańców półwyspu stanowią Inuici, którzy osiedleni są głównie w 12 wioskach wzdłuż wybrzeża. Największa spośród osad, Kuujjuaq jest stolicą Regionalnego Rządu Kativik, który administruje całym półwyspem. Wyspy wokół półwyspu należą administracyjnie do terytorium Nunavut. Bibliografia Wpis w The Canadian Encyclopedia [1] (ang.) Opis flory i fauny półwyspu [2] (fr.)
Península de Ungava

A península de Ungava é uma península com cerca de 252 000 km² de área, no norte do Canadá, limitada a oeste pelas águas da Baía de Hudson, a norte pelas do Estreito de Hudson, e a leste pelas da baía de Ungava. O nome é de origem inuktitut e pode significar «águas abertas», referindo-se aos inuits de Ungava, que viviam na foz do rio Arnaud, afluente da baía. Em 1610, o explorador inglês Henry Hudson reconheceu por barco toda a área da Baía de Hudson, incluindo a costa ocidental desta península. A península é habitada por cerca de 10 000 pessoas, 90% das quais inuit. Todas as 12 povoações são na costa e a maior é Kuujjuaq. Referências
Унгава (полуостров)

Унга́ва (англ. Ungava Peninsula, фр. Péninsule d'Ungava) — северная часть полуострова Лабрадор. Омывается водами Гудзонова залива (на западе), Гудзонова пролива (на севере) и залива Унгава (на востоке). Самой северной точкой полуострова (а также самой северной точкой всего полуострова Лабрадор и провинции Квебек) является мыс Волстерхольм. Площадь составляет около 252 000 км². Является частью Канадского щита. Местность полностью представлена тундрой; имеется довольно много рек и ледниковых озёр. В 1950 году на территории полуострова было обнаружено озеро — метеоритный кратер глубиной 415 метров и диаметром 3,4 км. Недра полуострова богаты полезными ископаемыми, в том числе асбестом, никелем, ураном, медью, железной рудой. Климат крайне суров. На полуострове проживает около 10 000 человек в 12 населённых пунктах на побережье, 90 % из них — инуиты. Крупнейший населённый пункт — Кууджуак. Примечания Ссылки www.thecanadianencyclopedia.com . www.thecanadianencyclopedia.com. Дата обращения: 14 апреля 2020.
Ungavahalvön

Ungavahalvön (engelska: Ungava Peninsula, franska: Péninsule d'Ungava) är en halvö som utgör den allra nordligaste delen av provinsen Québec i östra Kanada. Halvön har kuster mot Hudson Bay i väst, Hudsonsundet i norr och Ungavabukten i öst. Ungavahalvön utgör en del av Labradorhalvön. Den täcker ett område som är runt 350 000 km² stort. Ungavahalvön utgör en del av den Kanadensiska skölden och består helt av trädlös tundra som genomkorsas av ett stort antal floder och sjöar som vanligen sträcker sig parallellt i en öst-västlig riktning. Halvön var täckt av is för bara 6 500 år sedan och tros vara det förhistoriska centrum från vilket isen bredde ut sig under den senaste istiden. Labradorströmmen gör att klimatet än idag är avsevärt kallare på Ungavahalvön än på andra platser på motsvarande latituder. Längs kusterna har halvön varit befolkad i århundraden av inuiter, medan inlandet utgörs av en obefolkad vidsträckt och trädlös platå, som är belägen mellan 300 och 600 meter över havet. Ungavahalvön saknar vägar och är bara tillgänglig med flyg och under sommarsäsongen med båt. Permafrost gör alla former av konventionella byggnadstyper omöjliga. Referenser
Унгава (півострів)

Унгава — північна частина півострова Лабрадор. Географія Омивається на заході водами Гудзонової затоки, на півночі — Гудзоновою протокою і затокою Унгава на сході. Крайньою північною точкою півострова (а також крайньою північною точкою всього півострова Лабрадор і провінції Квебек) є мис Волстенхольм. Площа становить приблизно 252 000 км². Є частиною Канадського щита. Місцевість повністю представлена ​​тундрою; є досить багато річок і льодовикових озер. У 1950 році на території півострова було виявлено озеро — метеоритний кратер глибиною 415 метрів і діаметром 3,4 км. Надра півострова багаті на корисні копалини, в тому числі азбест, нікель, уран, мідь, залізну руду. Клімат Півострів знаходиться у зоні, котра характеризується кліматом полярних пустель. Найтепліший місяць — липень із середньою температурою 5.6 °C (42 °F). Найхолодніший місяць — січень, із середньою температурою -24.4 °С (-12 °F). Населення На півострові мешкає понад 10 000 осіб, з них 90 % — інуїти. Найбільший населений пункт півострова — село Кууджуак (фр. Kuujjuaq, інук. ᑰᔾᔪᐊᖅ). Примітки Посилання www.thecanadianencyclopedia.com
Mingan Archipelago National Park Reserve

Mingan Archipelago National Park Reserve er en nationalpark i Québec i Canada. Området, som blev nationalpark i 1984, består af omkring tredive kalkstensøer og over 1.000 småøer af granit. I løbet af ynglesæsonen bor omkring 35.000 par havfugle af 12 forskellige arter, blandt andet lunde i området. Blandt pattedyrene findes bæver, nordamerikansk odder, bisamrotte, egern, polarhare, ræv, sølvræv, hermelin, forskellige arter flagermus og et antal smågnavere. Eksterne kilder/henvisninger Officielt websted
Reserva parque nacional Archipiélago de Mingan

La Reserva Parque Nacional Archipiélago Mingan (en francés, Réserve de parc national de l'Archipel-de-Mingan) es un parque nacional canadiense ubicado en la zona oriental de Quebec, Canadá. La ciudad más cercana es Sept-Îles, Quebec. Fue fundado en 1984 y tiene un área de 151 km². Cuenta con el archipiélago de Mingan, una cadena de alrededor de cuarenta islas. Véase también Áreas naturales protegidas en Canadá Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Reserva parque nacional Archipiélago de Mingan. Página oficial del parque (en inglés y francés)
Park Narodowy L’Archipel-de-Mingan

Park Narodowy L’Archipel-de-Mingan (fr. Réserve de parc national de l’Archipel-de-Mingan, ang. Mingan Archipelago National Park Reserve) – park narodowy położony we wschodniej części prowincji Quebec w Kanadzie. Park został utworzony w 1984, na powierzchni 151 km². Archipelag Mingan składa się z łańcucha ok. 40 wysp. Zobacz też Park narodowy Parki narodowe w Ameryce Północnej Linki zewnętrzne Oficjalna strona internetowa Parku Narodowego L'Archipel-de-Mingan. pc.gc.ca. [zarchiwizowane z tego adresu (2008-06-06)]. Informacje na stronie Wielkich Parków Kanadyjskich. canadianparks.com. [zarchiwizowane z tego adresu (2011-07-16)].
Parque e Reserva Nacional Arquipélago Mingan

O Parque e Reserva Nacional Arquipélago Mingan é um parque nacional canadense localizado no leste da província de Quebec. O parque foi criado em 1984 e engloba o Arquipélago Mingan, o qual tem 40 ilhas. Ver também Lista dos parques nacionais do Canadá Ligações externas «Website oficial» (em inglês)
Archipel-de-Mingans nationalpark

Archipel-de-Mingans nationalpark är en nationalpark i Québec i Kanada. Området, som blev nationalpark 1984, består av ett trettiotal kalkstensöar och över 1 000 småöar av granit. Djurliv Under häckningssäsongen bor omkring 35 000 par havsfåglar från 12 olika arter, bland annat lunnefågel i området. Bland däggdjuren finns bäver, Nordamerikansk flodutter, bisam, ekorre, snöskohare, rödräv, silverräv, hermelin, olika arter av fladdermöss och ett antal smågnagare. Geografi De större öarna i nationalparken är, i ordning från väster till öster: Île aux Perroquets Île Nue de Mingan Île à Bouleaux de Terre Île à Bouleaux du Large La Grande Île Île Quarry Île Niapiskau Île du Havre Île Saint-Charles Île à la Chasse Île Sainte-Geneviève Källor Externa länkar Parks Canada - Mingan Archipelago National Park Reserve of Canada (engelska)
Мінган (національний парк)

Національний заповідник архіпелагу Мінган (фр. Réserve de parc national de l'Archipel-de-Mingan) — національний парк, розташований у східному районі Квебеку, Канада, на північному березі затоки Святого Лаврентія. Тут розташований архіпелаг Мінган, мережа із 40 островів. Острови утворилися, коли материк повільно піднімався після останнього зледеніння. Протягом останніх кількох тисяч років вапнякові скелі повільно розмивалися хвилями, мінливим рівнем моря та вітрами, а також сезонними заморозками та відтаванням. Результат — унікальний набір вапнякових скульптур, які утворюють найбільшу групу таких монолітів у Канаді. Архіпелаг Мінган був представлений у серії документальних фільмів 2011 року «Проект національних парків», його режисер фільму Кетрін Мартін, а також Себастьян Грейнджер, Дженніфер Касл і Ден Верб. Фауна Тварини, що населяють цей національний парк, — це бобри, річкові видри, ондатри, срібні лисиці, руді білки, зайці американські, руді лисиці, горностаї, певні види кажанів та низка дрібних гризунів. Іноді на певних островах біля узбережжя можна зустріти чорних ведмедів та лосів. Птахи, знайдені на островах, включають славку, вівсянку, білоголового орлана, скопу, горобцеподібні, ґаґу, крячка, буревісник, гагарку та кулика. Морські тварини, що населяють офшорні зони, — це сірі тюлені, малі полосатики, дельфіни, морські тюлені, горбаті кити, морські свині, смугачі фінвали та лисуни гренландські. Див. також Національні парки Канади Список національних парків Канади Примітки Посилання Офіційний сайт Інформація з великих канадських парків
Biosphère Montreal

Nicht zu verwechseln mit das Biodôme Montréal Die Biosphère ist ein Wasser- und Umweltmuseum in der kanadischen Stadt Montreal. Das Gebäude entstand anlässlich der Weltausstellung Expo 67 nach Entwürfen des Architekten Richard Buckminster Fuller als Pavillon der Vereinigten Staaten. Seit 1995 ist darin das Museum untergebracht. Träger ist das kanadische Umweltministerium Environment Canada. Das Museum befindet sich im Parc Jean-Drapeau auf der Île Sainte-Hélène. Geschichte Buckminster Fuller schuf für die Weltausstellung eine geodätische Kuppel. In Elementbauweise entstand aus Fertigteilen eine Stahlstruktur, die mit Waben aus Acryl verkleidet wurde. Der Durchmesser der Kugel ist 76 Meter, ihre Höhe beträgt 62 Meter. Ein komplexes System von Sonnenschirmen erlaubte die Kontrolle der Innentemperatur. Für die Ausstellung im Inneren zeichnete das Büro Golden Metak Productions verantwortlich. Die Besucher des Pavillons hatten Zugang zu vier großen Themenwelten, verteilt auf sieben Ebenen. Zur Erschließung wurde eine 37 Meter lange Rolltreppe eingebaut, damals die längste je gebaute. Während Renovierungsarbeiten im Mai 1976 zerstörte ein Feuer die transparente Außenschale des Gebäudes, die Tragstruktur blieb jedoch erhalten. Bis 1990 blieb die Stätte geschlossen. Im August 1990 erwarb das kanadische Umweltministerium für die Summe von 17,5 Millionen Dollar das Gelände und errichtete darauf ein interaktives Museum, das sich der Vermittlung der Ökosysteme an den Großen Seen und am Sankt-Lorenz-Strom widmet. Die Eröffnung des Museums fand 1995 statt. Die innerhalb des Stahlskeletts neu errichteten Bauten schuf Éric Gauthier. Literatur J. Baldwin: Bucky Works: Buckminster Fuller's Ideas for Today, Verlag John Wiley & Sons 1997, ISBN 978-0-471-19812-3, S. 164–167. Weblinks Website des Museums Biosphère
Biosphère de Montreal

La Biosphère de Montreal (en francés: Biosphère de Montréal) fue el antiguo pabellón de los Estados Unidos de la Expo 67 de Montreal, ahora convertido es un museo de Environment Canada dedicado al agua y el medio ambiente. La concepción de la Biosphère es obra de Richard Buckminster Fuller y se sitúa en la île Sainte-Hélène. Historia En 1976, un fuego consumió el revestimiento de polímero. La estructura, construida en acero, permaneció intacta y es todo lo que queda del antiguo pabellón. El museo fue inaugurado en 1995. Fue el Pabellón de los Estados Unidos de América en la Exposición Universal de Montreal del año 1967, tiene la particularidad de que si se elevara la temperatura del aire del interior más de 10 grados celsius sobre el exterior, flotaría en el aire.[cita requerida]
Biosfera de Montreal

A Biosfera de Montreal (em francês: La Biosphère de Montréal) é um museu dedicado ao meio ambiente. Ele está localizado no Parc Jean-Drapeau, na Ilha de Santa Helena, no antigo pavilhão dos Estados Unidos para a Feira Mundial de 1967, a Expo 67, em Montreal, Quebec, Canadá. A cúpula geodésica do museu foi projetada pelo estaunidense Buckminster Fuller. História O arquiteto dessa cúpula geodésica foi Buckminster Fuller. O edifício originalmente formava uma estrutura fechada de células de aço e acrílico, com 76 metros (249 pés) de diâmetro e 62 metros (203 pés) de altura. É uma Classe 1 (icosaédrica, como diferenciada das cúpulas Classe 2, que são dodecaédricas, e Classe 3, que são tetraédricas), cúpula de camada dupla com 32 frequências, na qual as camadas interna e externa são conectadas por uma treliça de suportes. (Ocasionalmente houve confusão em se referir erroneamente a isso como uma cúpula de 16 frequências devido ao fato de existirem 15 polígonos hexagonais de cada um dos vértices poligonais pentagonais deste poliedro icosaédrico ao vértice adjacente. No entanto, o padrão para medir a freqüência de cúpula é o número de triângulos do vértice ao vértice E como há dois triângulos de um lado para o lado oposto de um hexágono, há na verdade 30 triângulos da borda de cada vértice pentagonal nesta cúpula para a próxima, mais o triângulo que compreende um quinto do vértice pentagonal em cada extremidade do comprimento de um vértice para o adjacente: totalizando 32 triângulos do centro de cada vértice até o centro do próximo vértice.) Um sistema complexo de sombras foi usado para controlar sua temperatura interna. O sistema de sombreamento solar foi uma tentativa do arquiteto de refletir os mesmos processos biológicos em que o corpo humano depende para manter sua temperatura interna. A ideia original de Fuller para a cúpula geodésica era incorporar "poros" no sistema fechado, comparando-o ainda com a sensibilidade da pele humana, mas o sistema de sombreamento não funcionava adequadamente e acabou sendo desativado. Arquitetos da Golden Metak Productions projetaram o espaço da exposição interna. Os visitantes tiveram acesso a quatro plataformas temáticas divididas em sete níveis. O edifício incluía uma escada rolante de 37 metros de comprimento, a mais longa já construída na época. O monotrilho Minirail atravessou o pavilhão. Na tarde de 20 de maio de 1976, durante as reformas estruturais, um incêndio queimou a bolha acrílica transparente do prédio, mas a estrutura de aço duro permaneceu. O lugar permaneceu fechado até 1990. Imagens Missão e temáticos A Biosfera apresenta atividades interativas e exposições que permitem compreender melhor os grandes desafios ambientais relacionados com a água, o ar, as alterações climáticas, o desenvolvimento sustentável e o consumo responsável. Ver também Parc Jean-Drapeau Referências Ligações externas Biosphère museum website
Биосфера (Монреаль)

Биосфера (фр. Biosphère de Montréal) — музей в Монреале, Квебек, Канада, принадлежащий Департаменту окружающей среды Канады и посвящённый окружающей среде и водным ресурсам. Расположен в парке Жан-Драпо на острове Святой Елены посреди реки Святого Лаврентия. Музей размещён в здании бывшего американского павильона на всемирной выставке Экспо-67, был создан американским инженером и архитектором Ричардом Бакминстером Фуллером и представляет собой один из самых известных геодезических куполов, которые принесли Фуллеру всемирную славу. Здание Внешняя оболочка здания монреальской Биосферы была построена в 1967 году по проекту Ричарда Бакминстера Фуллера и представляет собой геодезический купол 76 метров диаметром и 62 метра высотой, построенный из стальных стержней. Постройка была создана как павильон США ко всемирной выставке 1967 года и была позже передана в собственность города Монреаля. Согласно оригинальному проекту конструкция была покрыта извне прозрачной акриловой плёнкой. Это покрытие было уничтожено во время пожара 1976 года, и его было решено не восстанавливать. Изображение конструкции Биосферы нередко используется для иллюстрации строения молекул фуллеренов, аллотропных модификаций углерода, получили своё название именно в честь Ричарда Бакминстера Фуллера, чьей «визитной карточкой» были конструкции подобной формы. Музей В 1990 году Департамент окружающей среды Канады заключил соглашение с мэрией Монреаля, согласно которому эта государственная организация получила право на использование конструкции Биосферы для создания музея, посвящённого, прежде всего, экосистеме реки Святого Лаврентия. В течение следующих лет внутри купола были возведены музейные помещения и 5 июня 1995 года был официально открыт музей Биосфера, который стал первым в стране музеем, посвящённым водной экосистеме. Главной целью функционирования музея определена популяризация идей экономного использования водных ресурсов, борьбы с климатическими изменениями и обеспечения возобновляемости природных ресурсов. Ссылки Официальный сайт музея (англ.) (фр.)
Biosphère Montréal

Biosphère Montréal (franska: Biosphère de Montréal) är ett sfäriskt format museum i Montréal i Kanada med interaktiva utställningar som syftar till att öka förståelsen för de stora miljöproblemen. Det tar upp ämnen som luft, vatten, klimatförändringar, hållbar utveckling med mera. Den byggdes ursprungligen som USA:s paviljong på värdsutställningen Expo 67. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Biosphère Montréal.
Біосфера (Монреаль)

Біосфера (фр. Biosphère de Montréal) — музей у Монреалі, Квебек, Канада, що належить Департаменту довкілля Канади та присвячений довкіллю і водним ресурсам. Розташований у парку Жан-Драпо на острові Святої Єлени посеред річки Святого Лаврентія. Музей розміщений у будівлі колишнього американського павільйону на всесвітній виставці Експо-67, що був створений американським інженером та архітектором Річардом Бакмінстером Фуллером та являє собою один з найвідоміших геодезичних куполів, які принесли Фуллеру всесвітню славу. Будівля Зовнішня будівля монреальської Біосфери була збудована 1967 року за проектом Річарда Бакмінстера Фуллера та являє собою геодезичний купол 76 метрів діаметром та 62 метри заввишки, зведений зі сталевих стрижнів. Споруда була створена як павільйон США на всесвітній виставці 1967 року та була пізніше передана у власність міста Монреаля. Відповідно до оригінального проекту конструкція була вкрита ззовні прозорою акриловою плівкою, яку було знищено під час пожежі 1976 року і яку було вирішено не відновлювати. Зображення конструкції Біосфери нерідко використовується для ілюстрації будови молекул фулеренів, алотропних модифікацій вуглецю, що отримали свою назву саме на честь Річарда Бакмінстера Фуллера, чиєю «візитівкою» були конструкції подібної форми. Музей 1990 року Департамент довкілля Канади уклав угоду з мерією Монреаля, відповідно до якої ця державна установа отримала право на використання конструкції Біосфери для створення музею, присвяченого насамперед екосистемі річки Святого Лаврентія. Протягом наступних років всередині купола зведено музейні приміщення і 5 червня 1995 року офіційно відкрито музей Біосфера, який став першим у країні музеєм, присвяченим водній екосистемі. Головною метою функціонування музею визначено популяризацію ідей економного використання водних ресурсів, боротьби з кліматичними змінами та забезпечення відновлюваності природних ресурсів. Примітки Посилання Офіційний сайт музею [Архівовано 29 січня 2011 у Wayback Machine.] (англ.), (фр.)
Musée amérindien et inuit

Le Musée amérindien et inuit est un musée situé au 134, chemin Pascal-Comeau dans la ville de Godbout sur la Côte-Nord au Québec. Description Le musée a été fondé en 1978 dans le but de faire connaître la culture amérindienne et inuit, à l'instigation du céramiste Claude Grenier (1931-2012) et de son épouse Cécile Boivin Grenier. Le musée est installé dans l'ancienne maison de Stanislas Comeau, un des fils du naturaliste Napoléon-Alexandre Comeau, qui a donné son nom à la ville de Baie-Comeau. À l'intérieur, on retrouve une collection d’œuvres amérindiennes et inuits, des objets artisanaux et des artefacts d'animaux marins. Un atelier de poterie et une galerie d'art sont également accessibles aux visiteurs. Notes et références Liens externes Portail des musées Portail du tourisme Portail des Autochtones du Canada Portail de la Côte-Nord Portail de l’anthropologie