NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Nunatta Sunakkutaangit Museum

The Nunatta Sunakkutaangit Museum is a museum of Nunavut history and Inuit culture, located in Iqaluit, Nunavut. The museum was founded in 1969 by two employees of Canada's Department of Indian Affairs. The museum is housed in a former Hudson's Bay Company building. The building was moved on tracks from Apex, Nunavut to Iqaluit before being renovated. References External links Official site
Illes Sverdrup

Les illes Sverdrup (en anglès Sverdrup Islands) són un arxipèlag del nord-oest de les illes de la Reina Elisabet, a l'Arxipèlag Àrtic Canadenc, pertanyents al territori de Nunavut. Història Aquest grup d'illes rep el nom en memòria de l'explorador noruec Otto Sverdrup, que les va explorar i cartografiar de 1898 a 1902 amb el vaixell Fram, si bé algunes havien estat prèviament habitades per inuits. Sverdrup reclamà les illes per a Noruega, però el govern noruec no mostrà interés en prosseguir amb la seva demanda fins al 1928. En aquest moment el govern noruec plantejà la demanda, principalment, per utilitzar les illes com a moneda de canvi en les seves negociacions amb el Regne Unit sobre l'estatut d'altres illes àrtiques, Jan Mayen i illa Bouvet. L'11 de novembre de 1930 Noruega reconegué la sobirania canadenca sobre les illes Sverdrup i el 19 de novembre de 1930 el Regne Unit va reconèixer la sobirania de Noruega sobre Jan Mayen. Geografia El grup de les illes Sverdrup es troben a l'oest de la gran illa Ellesmere, a 82° N i 95° O. Les illes principals del grup són les d'Axel Heiberg, Amund Ringnes i Ellef Ringnes, i l'arxipèlag compta també amb un bon nombre d'illes menors a les aigües del voltant. Els únics assetnaments a les illes són l'antiga estació meteorològica d'Isachsen, a l'illa d'Ellef Ringnes, ocupada entre 1948 i 1978, avui automatitzada i, per tant deshabitada; i la Mc Gill Arctic Research Station, a l'illa d'Axel Heiberg, una estació d'investigació a l'estiu. Principals illes Referències Enllaços externs Atles del Canadà on-line Arxivat 2008-09-02 a Wayback Machine. (anglès) (francès)
Sverdrupovy ostrovy

Sverdrupovy ostrovy jsou severní části Ostrovů královny Alžběty v autonomní provincii Nunavut v Kanadě. Ostrovy jsou situovány v Severním ledovém oceánu, západně od Ellesmerova ostrova, mezi 77 ° a 81 ° severní šířky a 85 ° a 106 ° západní délky. Historie Ostrovy jsou pojmenovány po norském polárníkovi Ottovi Sverdrupovi, který tuto oblast mapoval mezi roky 1898 a 1902 na lodi Fram. Ostrovy nalezl neobydlené, ačkoliv je možné, že na nich čas od času pobývali Inuité. Sverdrup tyto ostrovy zabral pro Norsko, ale norská vláda o ně až do konce 20. let 20. století neprojevila žádný zájem. Až roku 1928 začala hlasitě vznášet své územní nároky. Byla to reakce na postoj vlády Spojeného království, která odmítala uznat nároky Norska na ostrov Jan Mayen v Arktidě a na Bouvetův ostrov v Antarktidě. 11. listopadu 1930 norská vláda uznala svrchovanost Kanady (která tehdy byla zámořským územím Spojeného království) nad Sverdrupovými ostrovy a na oplátku britská vláda uznala svrchovanost Norska nad ostrovy Jan Mayen a Bouvet. Geografie Největšími ostrovy jsou ostrov Axela Heiberga, Ellef Ringnes Island, Amund Ringnes Island, Cornwall Island, Graham Island, Meighen Island, King Christian Island a Stor Island. Souostroví také zahrnuje množství menších ostrovů. Jediné obydlené místo je Isachsen na Ellef Ringnes Island, což byla během let 1948 až 1978 meteorologická stanice s posádkou. Na ostrově Axela Heiberga se nachází McGill Arctic Research Station, která je obydlena jen během léta. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Sverdrup Islands na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Sverdrupovy ostrovy na Wikimedia Commons
Sverdrupøerne

Sverdrupøerne er en gruppe øer på vestsiden af Ellesmere Island og udgør en mindre del del af den canadiske øgruppe Dronning Elizabeth-øerne nordligst i Canada. De største øer er Axel Heibergs land, Ellef Ringnes' ø og Amund Ringnes' ø. Øerne er ubeboede bortset fra en vejrstation på Ellef Ringnes' ø. Administrativt hører øgruppen under Nunavut-territoriet. Øerne har fået navn efter den norske opdager Otto Sverdrup, som på den anden store Fram-ekspedition kortlagde området mellem 1898 og 1902. Øerne var tidligere kendt og tidvis besøgt a inuitter. På vegne af Norge gjorde Sverdrup officielt krav på de tre øer Ellef Ringnes' ø, Amund Ringnes' ø og Axel Heibergs land i 1928. De norske myndigheder viste i begyndelsen kun lille interesse for de tre ugæstmilde øer og ville først og fremmest bruge kravet som et redskab ved forhandlingerne om andre polarområder. I april 1929 gav norske myndigheder Sverdrup besked på, at han kunne starte forhandlinger med Canada om en personlig kompensation for at frafalde kravet på øerne. Den 5. november 1930 anerkendte Norge Canadas ret til Sverdrupøerne. Blot 14 dage senere anerkendte Storbritannien Norges ret til Jan Mayen. At Norge ikke stod hårdere på kravet om at beholde øerne var en stor skuffelse for Otto Sverdrup. Det canadiske parlament betalte 67.000 dollar for Sverdrups dagbøger og kort. Pengene var også betaling for arbejde, Sverdrup havde udført i forbindelse med ekspeditionen. Dagbøgerne blev senere tilbagegivet til Sverdrups familie, mens kortet er sporløst forsvundet. Eksterne henvisninger Detaljeret kort Arkiveret 5. januar 2013 hos Wayback Machine
Sverdrup Islands

The Sverdrup Islands are an archipelago of the northern Queen Elizabeth Islands, in Nunavut, Canada. The islands, part of the Arctic Archipelago, are situated in the Arctic Ocean, west of Ellesmere Island from 77° to 81° North and 85° to 106° West. History The islands are named after Norwegian explorer Otto Sverdrup, who explored and mapped them from 1898 to 1902 with the vessel Fram, although Inuit previously inhabited some of them. Sverdrup claimed the islands for Norway, but the Norwegian government showed no interest in pursuing the claim until 1928. At that point, the Norwegian government raised the claim, primarily to use the islands as bargaining chips in negotiations with the United Kingdom over the status of two other islands: the Jan Mayen in the Arctic and Bouvet Island in the Antarctic. On 11 November 1930, Norway recognized Canadian sovereignty over the Sverdrup Islands. On 19 November 1930, the United Kingdom recognized Norwegian sovereignty over Jan Mayen. Geography The main islands of the group are Axel Heiberg Island, Ellef Ringnes Island, Amund Ringnes Island, Cornwall Island, Graham Island, Meighen Island, King Christian Island, Stor Island, and the archipelago also includes a number of smaller islands in the surrounding waters. The only inhabited place was Isachsen, a formerly staffed weather station, 1948 through 1978, on Ellef Ringnes Island and McGill Arctic Research Station on Axel Heiberg Island (a research station since 1959 occupied during the summer). Main islands See also Former colonies and territories in Canada Territorial evolution of Canada after 1867 References External links University of Guelph Ringnes Islands Archived 2013-01-05 at the Wayback Machine Nunatsiaq News - Canada secures High Arctic sovereignty Official site of the Fram Museum (Frammuseet)
Islas Sverdrup

No confundir con la isla Sverdrup en el mar de Kara Las islas Sverdrup son un archipiélago del grupo de las islas de la Reina Isabel, a su vez parte del gran archipiélago ártico canadiense, localizado al norte de las islas de la Reina Isabel, que pertenece íntegramente al territorio de Nunavut, Canadá. Historia Este grupo de islas recibe su nombre en honor al explorador noruego Otto Sverdrup, que exploró y cartografió las islas entre 1898 y 1902, con el barco Fram, aunque algunas habían sido previamente habitadas por los inuit. Sverdrup reclamó las islas para Noruega, pero el gobierno noruego no mostró interés en proseguir con su demanda hasta 1928. En ese momento, el gobierno noruego planteó la demanda, principalmente para utilizar las islas como moneda de cambio en las negociaciones con el Reino Unido sobre el estatuto de otras islas árticas, Jan Mayen e isla Bouvet. El 11 de noviembre de 1930 Noruega reconoció la soberanía canadiense sobre las islas Sverdrup.​ y el 19 de noviembre de 1930 el Reino Unido reconocía la soberanía noruega sobre Jan Mayen.​ Geografía El grupo de islas se encuentran al oeste de la gran isla Ellesmere, a unos 82°N y 95°O. Las principales islas del grupo son la isla Axel Heiberg, isla Amund Ringnes, y la isla Ellef Ringnes, y el archipiélago también incluye un número indeterminado de pequeñas islas en las aguas que lo rodean. Los únicos asentamientos en las islas es Isachsen (una antigua estación de personal, ocupada entre 1948 y 1978) en la isla de Ellef Ringnes y Mc Gill Arctic Research Station, en la isla de Axel Heiberg, una estación estival de investigación. Principales islas Notas Referencias El único lugar para pernoctar se encuentra en la isla Ellef Ringnes. Enlaces externos (en inglés) University of Guelph Ringnes Islands Archivado el 5 de enero de 2013 en Wayback Machine. (en inglés) Nunatsiaq News - Canada secures High Arctic sovereignty (en inglés) The Fram Museum (Frammuseet)
Îles Sverdrup

Les îles Sverdrup sont un archipel des îles de la Reine-Élisabeth dans le territoire du Nunavut dans le Nord du Canada. L'archipel est situé dans le passage du Nord-Ouest à l'ouest de l'île d'Ellesmere. Toponymie L'archipel est nommé en l'honneur de l'explorateur norvégien Otto Sverdrup qui l'a exploré et cartographié de 1898 à 1902 à bord du navire Fram. Géographie Les principales îles de l'archipel sont l'île Axel Heiberg, l'île Ellef Ringnes, l'île Amund Ringnes, l'île Cornwall, l'île Graham, l'île Meighen, l'île King Christian et l'île Stor. De plus, l'archipel inclut plusieurs autres petites îles. Les seuls endroits habités de l'archipel sont Isachsen sur l'île Ellef Ringnes, une ancienne station qui servit de 1948 à 1978, et la McGill Arctic Research Station (station de recherches arctiques de l'université McGill), une station de recherche habitée l'été sur l'île Axel Heiberg. Principales îles Histoire Certaines de ces îles étaient habitées par les Inuits avant l'exploration européenne. Otto Sverdrup réclame les îles au nom de la Norvège. Cependant, le gouvernement norvégien ne démontre aucun intérêt dans la poursuite de cette réclamation jusqu'en 1928. À ce moment-là, le gouvernement norvégien porte cette réclamation principalement pour utiliser les îles comme élément de négociation avec le gouvernement du Royaume-Uni. Le 11 novembre 1930, la Norvège reconnaît la souveraineté canadienne sur les îles Sverdrup en échange de la reconnaissance de la souveraineté norvégienne sur d'autres îles de l'Arctique : l'île Jan Mayen et l'île Bouvet et de 670 000 dollars. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Sverdrup Islands » (voir la liste des auteurs). Annexe Articles connexes Îles de la Reine-Élisabeth Océan Arctique Portail du Nunavut Portail des îles Portail de l’Arctique
Isole Sverdrup

Le isole Sverdrup sono un arcipelago composto dalle più settentrionali tra le isole Regina Elisabetta, nel territorio di Nunavut, in Canada. Geografia Le isole sono situate nel Mar Glaciale Artico, ad ovest dell'isola di Ellesmere tra i 77° e gli 81° nord e gli 85° e 106° ovest. Le più grandi del gruppo sono l'isola di Axel Heiberg, l'isola di Ellef Ringnes, l'isola Amund Ringnes l'isola Cornwall, l'isola Graham, l'isola Meighen, l'isola King Christian e l'isola Stor. L'unico posto abitato è attualmente la stazione di ricerca artica McGill (che è occupata solamente durante l'estate), mentre un tempo vi era anche Isachsen, una stazione meteorologica che fu operativa tra il 1948 ed il 1978. Isole principali Storia Le isole devono il loro nome all'esploratore norvegese Otto Sverdrup, che le scoprì e ne tracciò una cartografia tra il 1898 ed il 1902 recandovisi a bordo della nave Fram, sebbene alcune di esse fossero già abitate in precedenza da popolazioni Inuit. Sverdrup rivendicò le isole come norvegesi, ma il governo norvegese non se ne interessò fino al 1928, quando vide in esse la possibilità di utilizzarle come moneta di scambio nelle negoziazioni con il Regno Unito per il dominio su altre due isole: l'artica Jan Mayen e l'antartica isola Bouvet.L'11 novembre 1930, la Norvegia riconobbe la sovranità canadese sulle isole Sverdrup. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Isole Sverdrup Collegamenti esterni (EN) Sverdrup Islands, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Sverdrup-eilanden

De Sverdrup-eilanden zijn een onbewoonde eilandengroep, behorend tot de Koningin Elizabetheilanden in het uiterste noorden van Canada. De eilanden liggen ten westen van het eiland Ellesmere, in de provincie Nunavut. De grootste eilanden zijn: Axel Heiberg-eiland Amund Ringnes-eiland Ellef Ringnes-eiland De eilanden zijn vernoemd naar de Noorse ontdekkingsreiziger Otto Sverdrup. Toen hij 1902 naar Noorwegen terugkeerde, vertelde hij de koning aldaar dat de eilanden tot Noorwegen behoren. In 1930 is de soevereiniteit uiteindelijk naar Canada gegaan.
Wyspy Sverdrupa

Wyspy Sverdrupa – wschodnia grupa Wysp Królowej Elżbiety, w północnej części Archipelagu Arktycznego. Większymi spośród nich są Wyspa Axela Heiberga, Wyspa Ellefa Ringnesa, Wyspa Amunda Ringnesa i szereg mniejszych. Grupa wysp została nazwana imieniem odkrywcy tej części Archipelagu Arktycznego – Otto Sverdrupa.
Ilhas Sverdrup

As ilhas Sverdrup são um arquipélago do norte das ilhas da Rainha Isabel em Nunavut, Canadá, no arquipélago Ártico Canadiano. As ilhas ficam a oeste da ilha Ellesmere, a cerca de 82°N e 95°W. As principais ilhas do grupo são a ilha Axel Heiberg, ilha Amund Ringnes, e ilha Ellef Ringnes, e o arquipélago também inclui um número indeterminado de pequenas ilhas nas águas que o circundam. Este grupo de ilhas recebeu o nome em homenagem ao explorador norueguês Otto Sverdrup, que explorou e cartografou as ilhas entre 1898 e 1902, com o navio Fram, embora tenham sido previamente habitadas pelos Inuit. As ilhas são desabitadas e o único lugar para pernoitar está na ilha Ellef Ringnes. As ilhas principaís são: Ligações externas University of Guelph Ringnes Islands Nunatsiaq News - Canada secures High Arctic sovereignty The Fram Museum (Frammuseet) Referências
Свердруп (острова)

Острова́ Све́рдруп (англ. Sverdrup Islands, фр. Îles Sverdrup) — группа островов на севере Канадского Арктического архипелага, в составе Островов Королевы Елизаветы. Общая площадь островов составляет около 66 000 км². Самые крупные острова: Аксель-Хейберг (43 178 км²), Эллеф-Рингнес (11 295 км²), Амунд-Рингнес (5 255 км²). На Аксель-Хейберге — высокие горы (2211 м), две большие ледниковые шапки и мелкие ледники общей площадью 12 500 км², берега изрезаны фьордами. Остальные острова равнинные или холмистые. На острове Эллеф-Рингнес есть аэропорт и метеостанция Исаксен (с 1948). Острова названы в честь норвежского полярного исследователя Отто Свердрупа, открывшего ряд островов в 1898—1902 годах. Источники Свердрупа острова // Словарь современных географических названий / Рус. геогр. о-во. Моск. центр; Под общ. ред. акад. В. М. Котлякова. Институт географии РАН. — Екатеринбург: У-Фактория, 2006.. Свердруп (острова) — статья из Большой советской энциклопедии. .
Sverdrupöarna

Sverdrupöarna (engelska: Sverdrup Islands) är en ögrupp i Nunavut i Kanada, del av den större ögruppen Queen Elizabeth Islands. De tre huvudöarna bland Sverdrupöarna är Axel Heibergön, Amund Ringnes Island och Ellef Ringnes Island. Historia Öarna är uppkallade efter den norske upptäcktsresande Otto Sverdrup, som kartlade området mellan 1898 och 1902 med skeppet Fram. Vissa av öarna hade redan tidigare varit bebodda av inuiter. Sverdrup gjorde anspråk på öarna för Norges räkning. Den norska regeringen visade dock inget intresse för området förrän 1928. Dessa anspråk var då främst ett förhandlingsknep för att få Storbritannien att erkänna Norges anspråk på Jan Mayen och Bouvetön. Den 11 november 1930 erkände Norge Kanadas suveränitet över öarna. I november 1930 erkände Storbritannien Norges suveränitet över Jan Mayen. Se även Kanadas arktiska öar Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, tidigare version.
Свердруп (острови)

Острови Свердруп (англ. Sverdrup Islands, фр. Îles Sverdrup) — група островів на півночі Канадського Арктичного архіпелагу у складі Островів Королеви Єлизавети. Загальна площа островів становить близько 66 000 км². Найбільші острови: Аксел-Гейберг (43 178 км²), Еллеф-Рінгнес (11 295 км²), Амунд-Рінгнес (5255 км²). На Аксел-Гейберзі — високі гори (2211 м), дві великі льодовикові шапки та дрібні льодовики загальною площею 12 500 км², береги порізані фіордами. Інші острови рівнинні або горбисті. На острові Еллеф-Рінгнес є аеропорт та метеостанція Ісаксен (від 1948 року). Острови названо на честь норвезького полярного дослідника Отто Свердрупа, який відкрив низку островів у 1898—1902 роках. Джерела Свердрупа острова // Словарь современных географических названий / Рус. геогр. о-во. Моск. центр; Под общ. ред. акад. В. М. Котлякова. Институт географии РАН. — Екатеринбург: У-Фактория, 2006.. Свердрупа острова // Большая советская энциклопедия : в 30 т. / главн. ред. А. М. Прохоров. — 3-е изд. — М. : «Советская энциклопедия», 1969—1978. (рос.).
Flugplatz Alert

Der Flugplatz Alert ist die am nördlichsten gelegene Flugbasis der Erde. Sie befindet sich auf dem Gebiet des kanadischen Territoriums Nunavut, ca. 840 km südlich des geographischen Nordpols, und wurde 1958 bei der Errichtung des Militärstützpunktes von Alert erbaut. Der Flugplatz wird durch das kanadische Militär betrieben und ist für die zivile Luftfahrt gesperrt. Er dient hauptsächlich zur Beförderung von Personen und Gütern, wenn wegen des extrem kurzen arktischen Sommers und des Packeises ein Durchkommen mit dem Schiff nicht möglich ist. Wöchentliche Versorgungsflüge mit C-130 und C-17 stellen die Versorgung der CFS Alert sicher. Wegen vereister Landebahn gab es bisher zwei Flugzeugunfälle. Weblinks Geschichte des Flugplatzes Alert (PDF; 3,6 MB) Einzelnachweise
Alert Airport

Alert Airport (IATA: YLT, ICAO: CYLT) is located at Alert, Nunavut, Canada, approximately 830 km (520 mi) south of the true North Pole. It is operated by the Canadian Department of National Defence and is part of Canadian Forces Station Alert. A weather station was established on the site in 1950, and in 1957 construction began on the military facilities which are still in use as of 2025. It is the northernmost airport in the world, although not used by public scheduled flights. Facilities Radar and navigation equipment are trailer units that can be moved around the airport. The airport's fire and rescue operations are supported by a 2012 KME/Fort Garry Fire Truck ARFF. Two bulldozers are used to grade the runway when needed. Incidents There have been two crashes involving fatalities at the airfield since it was established. July 31, 1950 – Royal Canadian Air Force Avro Lancaster AG-965 on a re-supply flight crashed, killing all 9 on board (crew members and passengers). October 30, 1991 – "Boxtop 22", a Lockheed C-130 Hercules from CFB Trenton on re-supply mission crashed, killing 5 on board. See also List of airports in Nunavut Thule Air Base US - Greenland References External links
Aeropuerto de Alert

Aeropuerto de Alert (IATA: YLT, OACI: CYLT) está ubicado en Alert, Nunavut, Canadá, aproximadamente 830 km (515,7 mi) al sur del polo norte. Es operado por la empresa canadiense Departamento de Defensa Nacional y es parte de la estación de las fuerzas canadienses de Alert. En 1950 se construyó en este lugar una estación meteorológica y en 1957 se iniciaron las obras de las instalaciones militares, que en 2025 siguen utilizándose. Es el aeropuerto más septentrional del mundo, aunque no recibe vuelos regulares públicos. Instalaciones Los equipos de radar y navegación son unidades remolcadas que pueden desplazarse por el aeropuerto. Las operaciones de bomberos y rescate del aeropuerto cuentan con el apoyo de un camión de bomberos KME/Fort Garry de 2012 Equipo de Rescate de aeronaves y extinción de incendios.​ Cuando es necesario, se utilizan dos excavadoras para nivelar la pista.​ Incidentes Se han producido dos accidentes con víctimas mortales en el aeródromo desde su creación. 31 de julio de 1950 – Royal Canadian Air Force Avro Lancaster El AG-965 se estrelló durante un vuelo de reabastecimiento, muriendo las 9 personas a bordo (tripulación y pasajeros).​ 30 de octubre de 1991 – Boxtop 22, un Lockheed C-130 Hércules de la Base de las Fuerzas Aéreas de Canadá Trenton en misión de reabastecimiento, se estrelló y murieron cinco personas a bordo.​ Véase también Anexo:Aeropuertos de Canadá Base aérea de Pituffik Referencias
Aéroport d'Alert

L'aéroport d'Alert (AITA : YLT, OACI : CYLT) est l'aéroport le plus septentrional au monde, situé à une distance d'environ 830 km au sud du pôle Nord. Il se trouve près de la base permanente d'Alert, au Canada. L'aéroport est dirigé par la Défense nationale canadienne et fait partie de la station des Forces armées canadiennes de Alert. Installations Les radars et les équipements de navigation sont des remorques mobiles à l'aéroport. Les opérations de lutte contre l'incendie et de sauvetage sont assurées par un camion de pompiers KME/Fort Garry de 2012. Deux bulldozers sont utilisés pour niveler la piste si nécessaire. Incidents Depuis sa création, deux accidents mortels ont eu lieu sur l'aérodrome. Soit : 31 juillet 1950 – Un Avro Lancaster AG-965 de l'Aviation royale canadienne s'écrase lors d'un vol de ravitaillement, tuant les 9 personnes à bord (membres d'équipage et passagers) ; 30 octobre 1991 – « Boxtop 22 », un Lockheed C-130 Hercules de la BFC Trenton en mission de ravitaillement, s'est écrasé, tuant 5 personnes à bord. Notes et références Portail de l’aéronautique Portail du Nunavut Portail de l’Arctique
Aeroporto de Alert

O Aeroporto de Alert (IATA: YLT, ICAO: CYLT) é o aeroporto permanente mais setentrional do mundo, localizado em Alert, Nunavut, Canadá, a aproximadamente 830 km do Polo Norte geográfico. É operado pelo Departamento de Defesa Nacional do Canadá e é parte da Estação de Forças Canadense de Alert. Uma estação meteorológica foi fundada no lugar em 1950, e em 1957 a construção começou nas facilidades militares, continuando em uso até os dias de hoje. Instalações Existem trailers que são equipamentos de radar e navegação, que podem ser movimentadas pelo aeroporto. As operações da equipe de resgate do aeroporto são realizadas por um caminhão de bombeiros ARFF, feito pela KME/Fort Garry em 2012. Incidentes Ocorreram dois acidentes nas facilidades do aeródromo desde o início de suas operações. 31 de julho de 1950 - Um Avro Lancaster AG-965 da Força Aérea Real do Canadá caiu em um voo de reabastecimento, matando todos as 9 pessoas no avião (membros da tripulação e passageiros). 30 de outubro de 1991 - O Boxtop 22, um C-130 Hercules de Trenton cai em uma missão de reabastecimento, matando as 5 pessoas que estavam a bordo. Ver também Base aérea de Thule Referências
Aeroportul Alert

Aeroportul Alert (IATA: YLT, ICAO: CYLT) este un aeroport din Nunavut, Canada ce deservește zona Alert. A fost deschis în 1958 și numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 30 m, aeroportul dispune de 1 pistă. Este operat de Department of National Defence⁠(d). Infrastructură Piste Aeroportul dispune de o singură pistă. Pista 05/23 are suprafața de pietriș și dimensiunile 1.676 m × ? . Terminale Note Vezi și