NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
ГЕС Пуент-дю-Буа

ГЕС Пуент-дю-Буа – гідроелектростанція у канадській провінції Онтаріо. Знаходячись між ГЕС Whitedog Falls (вище по течії) та ГЕС Слейв-Фолс, входить до складу каскаду на річці Вінніпег, яка є однією з основних приток однойменного озера (річкою Нельсон дренується до Гудзонової затоки). В районі станції ліву протоку річки перекривала гребля із трьох частин: кам'яно-накидної, бетонної та водопропускної довжиною 0,21 км, 0,17 км та 0,17 км відповідно. Шлюзи останньої із названих ділянок були обладнання дерев'яними засувками, котрі управлялись вручну. Враховуючи застарілість споруди віком понад сотню років, у 2010-х її замінили розташованою дещо нижче новою конструкцією: земляна гребля перекрила все русло протоки, а ліворуч облаштували новий прохід до бетонної водопропускної греблі з сімома шлюзами. Перепона у лівій протоці спрямовує воду до правого проходу. В останньому протягом чотирьох сотень метрів ліву сторону формує ще одна утримуюча споруда, котра тягнеться паралельно течії річки понад порогами та на завершенні з’єднується з перекриваючим праву протоку машинним залом довжиною 135 метрів. Станцію ввели в експлуатацію у 1911-му з трьома турбінами типу Френсіс, після чого з 1912 по 1926 рік тут змонтували ще тринадцять таких же гідроагрегатів, що довело загальну потужність ГЕС до 70 МВт. У 1999-му одну з старих турбін демонтували та замінили турбіною типу Straflo, при цьому загальний показник станції зріс до 75 МВт. Обладнання ГЕС Pointe du Bois використовує напір у 14 метрів та забезпечує виробництво 599 млн кВт-год електроенергії на рік (тобто майже постійно працює з повним навантаженням). Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованим на роботу під напругою 69 кВ та 138 кВ. Примітки
ГЕС Слейв-Фолс

ГЕС Слейв-Фолс — гідроелектростанція у канадській провінції Манітоба. Знаходячись між ГЕС Пуент-дю-Буа (вище за течією) та ГЕС Севен-Сістерс-Фолс, входить до складу каскаду на річці Вінніпег, яка є однією з основних приток однойменного озера (річкою Нельсон дренується до Гудзонової затоки). У районі станції праву протоку перекриває невелика гребля довжиною біля сотні метрів, котра спрямовує ресурс до лівого проходу. В останньому зведена бетонна гребля довжиною близько 0,3 км та машинний зал довжиною 0,18 км. Разом ці споруди утримують витягнуте по долині на 4 км водосховище з площею поверхні 6,5 км2. Основне обладнання станції становлять вісім пропелерних турбін загальною потужністю 68 МВт, які при напорі у 9,8 метра забезпечують виробництво 499 млн кВт·год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, що працює під напругою 138 кВ. Управління роботою станції здійснюється дистанційно з ГЕС Пуент-дю-Буа. Примітки
ГЕС Keeyask

ГЕС Keeyask — гідроелектростанція, що споруджується у канадській провінції Манітоба. Знаходячись між ГЕС Келсі (вище за течією) та ГЕС Кетл, входитиме до складу каскаду на річці Нельсон, яка дренує озеро Вінніпег та тече до Гудзонової затоки. У районі станції річку перекриють комбінованою греблею, яка, зокрема, включатиме три кам'яно-накидні ділянки з непроникним земляним ядром загальною довжиною 2265 метрів та висотою 25 (північна), 28 (центральна) та 22 (південна) метрів. Ділянки розділятимуться машинним залом, а також призначеною для перепуску надлишкової води бетонною секцією із сімома шлюзами. Крім того, для утримання резервуара знадобляться допоміжні дамби загальною довжиною 23 км, зведення яких потребуватиме 2,7 млн м3 породи (на основну греблю піде 2,4 млн м3). Водосховище станції витягнеться по долині річки на 42 км та первісно матиме площу поверхні 93 км2 і корисний об'єм 81,4 млн м3, що забезпечуватиметься коливанням рівня в операційному режимі між позначками 158 та 159 метрів НРМ. Протягом наступних 30 років унаслідок розмиву берегів площа сховища повинна збільшитись на 8 км2, а корисний об'єм — на 4 млн м3. Машинний зал обладнають сімома пропелерними турбінами потужністю по 99,3 МВт, які забезпечуватимуть виробництво 4400 млн кВт·год електроенергії на рік. Враховуючи можливе коливання рівня поверхні у нижньому б'єфі (озеро Стефенс-Лейк) між позначками 139,2 та 141,1 метра, обладнання використовуватиме напір від 17 до 20 метрів (номінальний напір 18 метрів). Введення станції в експлуатацію заплановане на 2021 рік. Примітки
Limestone Lake (Manitoba)

Limestone Lake is a lake in Northern Manitoba, Canada. It is in the Hudson Bay drainage basin and is the source of the Limestone River. There are two named bays on the lake: Kinoseeti Bay at the east; and Sakawisew Bay, from which the Limestone River flows, at the north. The closest access point is Little Churchill River/Dunlop's Fly In Lodge Aerodrome, 12 kilometres (7 mi) to the west on Waskaiowaka Lake. See also List of lakes of Manitoba References
Limestone Lake, Manitoba

Limestone Lake är en sjö i Kanada. Den ligger i provinsen Manitoba, i den östra delen av landet, 1 900 km nordväst om huvudstaden Ottawa. Limestone Lake ligger 194 meter över havet. Den sträcker sig 0,8 kilometer i nord-sydlig riktning, och 0,2 kilometer i öst-västlig riktning. Trakten runt Limestone Lake är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer. Källor
Canada Life Center

Canada Life Centre (dříve MTS Centre a Bell MTS Place) je víceúčelová aréna nacházející se ve Winnipegu, hlavním městě kanadské provincie Manitoba. Otevření proběhlo v roce 2004. Aréna je domovským stadionem týmu NHL Winnipeg Jets a do roku 2011 v ní hrával tým AHL Manitoba Moose. Budova je známa pro svou kvalitní akustiku, a je proto oblíbená mezi koncertními umělci. V přízemí stadionu se nachází hokejové muzeum. Dějiny V letech 1972 do 2004 hrával tým Winnipeg Jets na stadionu Winnipeg Arena, který již neexistuje. Vzhledem k finančním potížím týmu byla v roce 1996 licence na NHL přemístěna do Phoenixu. Myšlenka návratu NHL do Winnipegu získala na aktuálnosti zvláště v souvislosti s otevřením MTS centra, které bylo vybudováno bez jakékoli státní podpory. Vlastníci arény, David Thomson a Mark Chipman, se pokoušeli koupit franšízu od týmu Phoenix Coyotes, v květnu 2011 ale časopis Globe and Mail publikoval zprávu o přestěhování týmu NHL z Atlanty právě do Winnipegu. Aréna je kapacitně nejmenší arénou NHL pro 15 321 diváků. V návštěvnosti si ale vede poměrně úspěšně, v roce 2008 byla z hlediska počtu prodaných lístků třetí nejnavštěvovanější arénou v Kanadě, po montrealském Bell Centre a torontském Air Canada Centre. Odkazy Poznámky Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku MTS Centre na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Canada Life Centre na Wikimedia Commons (anglicky) Bell MTS Place Archivováno 22. 7. 2017 na Wayback Machine. – oficiální stránka
Canada Life Centre

Das Canada Life Centre ist eine Mehrzweckhalle im Zentrum der kanadischen Stadt Winnipeg, Provinz Manitoba. Die Halle steht dort, wo sich ehemals Kanadas größtes Kaufhaus der Warenhauskette Eaton’s aus dem Jahr 1899 befand. Eaton’s ging 1999 in die Insolvenz und das Haus wurde Ende 2011 geräumt. Der Bell MTS Place gehört der Investorengruppe True North Sports & Entertainment Limited. Die Baukosten betrugen 133,5 Millionen CAD, die Fläche macht 41.000 m² aus. Geschichte Eröffnet wurde die Arena am 16. November 2004 und ersetzte die mittlerweile abgerissene Winnipeg Arena. In der Arena finden 15.004 Zuschauer bei Eishockeyspielen und bis zu 16.345 Personen bei Konzerten Platz. In der Planungs- und Bauphase hieß die Arena „True North Centre“. Nach der Fertigstellung wurde das Telekommunikationsunternehmen Manitoba Telecom Services (MTS) für sieben Millionen CAD der Namensgeber. Der Vertrag hatte eine Laufzeit von zehn Jahren. Die Arena war von 2004 bis 2011 und ist seit 2015 wieder die Heimstätte des Eishockeyteams Manitoba Moose aus der American Hockey League. Außerdem war sie Austragungsort eines Preseason-Spiels der Basketball-Teams Toronto Raptors gegen die Portland Trail Blazers aus der NBA. Weiterhin wurden die Juno Awards zur Ehrung kanadischer Musiker und das AHL All-Star Classic 2006 im MTS Centre abgehalten. Im April 2007 wurde in der Arena die Eishockey-Weltmeisterschaft der Frauen ausgetragen. Seit der NHL-Saison 2011/12 ist die Arena die Heimat des NHL-Franchise Winnipeg Jets. Nach vier Jahren in St. John’s kehrten die Manitoba Moose zur Saison 2015/16 in die Arena zurück und tragen dort wieder ihre Heimspiele aus. Wie im Januar 2014 angekündigt, sollte die Arena nach dem Plan True North 2020 bis 2020 durch bauliche Maßnahmen im Wert von 20 bis 30 Millionen CAD modernisiert werden. Im Januar 2015 enthüllte die True North Sports & Entertainment Pläne für Umbaumaßnahmen, die im Sommer 2015 durchgeführt wurden. Die Arena erhielt einen neuen Videowürfel. Der neue Würfel ist zweieinhalb Mal größer als der bisherige Videowürfel. Darüber hinaus ist die Bildauflösung zehnmal so hoch wie zuvor. Des Weiteren wurden 278 Premium-Sitze auf dem Oberrang im Bereich der ersten Reihe des 300 Level installiert, wodurch die Kapazität auf 15.294 Plätze erhöht wurde. Eine neue Sicherheitsverglasung im 300 Level soll den Blick auf das Spielfeld verbessern. Neben der Einrichtung eines neuen Fernseh-Kontrollraums erhielt die Arena eine neue Beschallungsanlage. Zusätzlich wurde die Halle durch die hochauflösenden Bildschirme des Videowürfels mit neuen Kameras versehen. Die Kosten betrugen 12 Millionen CAD. Nach der Übernahme von Manitoba Telecom Services durch Bell Canada wurde die Arena im Mai 2017 von MTS Centre in Bell MTS Place umbenannt. Seit dem 1. Juli 2021 heißt sie Canada Life Centre. Der Sponsoringvertrag mit der Versicherungsgesellschaft Canada Life Assurance Company geht zunächst über zehn Jahre. Galerie Weblinks canadalifecentre.ca: Offizielle Website (englisch) MTS Centre (Memento vom 26. April 2015 im Internet Archive) (englisch) setlist.fm: Konzertliste des MTS Centre und des Bell MTS Place (englisch) Einzelnachweise
Canada Life Centre

Canada Life Centre es un pabellón deportivo cubierto polivalente de Canadá, situado en el centro de Winnipeg en la provincia de Manitoba. Es la sede de los Winnipeg Jets, que juegan en la Liga nacional de hockey de Canadá y de su filial de la Liga estadounidense de hockey, los Alces de Manitoba, hasta 2011.​ ​ ​ Historia Se encuentra en el lugar donde estuvo el centro comercial Eaton's y es propiedad de True North Sports & Entertainment, dueña también del equipo de hockey. El edificio, proyectado para substituir al, posteriormente demolido, Winnipeg Arena, posee 41 000 m² y su construcción costó 133,5 millones de dólares canadienses. Fue inaugurado el 16 de noviembre de 2004 con el nombre de MTS Centre, al haber adquirido los derechos por publicidad del estadio la empresa Bell MTS (Manitoba Telecom Services). Tiene una capacidad para 15 225 personas sentadas, en partidos de hockey y entre 16 170 y 16 345, en conciertos. Hasta 2021 se llamó Bell MTS Place. A partir de ese año, el cambio de patrocinador, la sociedad aseguradora Canada Life, supuso la nueva denominación de Canada Life Centre.​ Referencias
Canada Life Centre

Le Canada Life Centre est une salle omnisports située à Winnipeg, dans le Manitoba au Canada. Sa capacité est de 15 321 places pour le hockey sur glace dont 46 suites de luxe, 2 party suites et 936 sièges de club. De 2004 à 2011, son premier locataire est le Moose du Manitoba (Ligue américaine de hockey). Le déménagement des Thrashers d'Atlanta au MTS Centre en 2012 força le déménagement du Moose à Saint-Jean. Les locataires actuels sont les Jets de Winnipeg de la Ligue nationale de hockey. Il est actuellement le plus petit amphithéâtre de la LNH. Histoire Depuis le départ des Jets vers l'Arizona au printemps 1996, le Winnipeg Arena est beaucoup trop vétuste pour poursuivre ses activités, la ville et le groupe True North ont décidé de construire un nouvel aréna afin de le remplacer. Ouvert en 2004, le Moose du Manitoba est le premier locataire de cet édifice pouvant accueillir jusqu'à peine 15 000 spectateurs. L'amphithéâtre a moins de places que celui qui l'a précédé avec ses 15 395 places. Avec le retour de la Ligue nationale de hockey et de la seconde édition des Jets (anciennement les Thrashers d'Atlanta), les partisans sont très bruyants et forts nombreux aux matchs à domicile des Jets qui ont tous été présentés à guichet fermé avec une moyenne de 15004 spectateurs. Le 30 mai 2017, le MTS Centre devient le Bell MTS Place à la suite de l'acquisition par Bell de MTS en mars 2017. Le 1er juillet 2021, le Bell MTS Place change de nom pour devenir le Canada Life Centre. Ce changement survient à la suite d'une entente de 10 ans entre le propriétaire de l'équipe et la compagnie d'assurance. Événements Un Match de la Super Série 2007, 4 septembre 2007 Concert de Taylor Swift de sa tournée Fearless Tour, 11 juillet 2009 Concert de Rihanna pour sa tournée Loud Tour, le 18 juin 2011 Concert de Britney Spears pour sa tournée Femme Fatale Tour le 4 juillet 2011 Concert de Rammstein le 10 mai 2012, dans la tournée Made In Germany 1995-2011 Concert de Rihanna dans le cadre de sa tournée Diamonds World Tour, le 25 mars 2013 Concert de Lady Gaga (artRAVE : The ARTPOP Ball), 22 mai 2014 Notes et références Voir aussi Articles connexes Jets de Winnipeg Moose du Manitoba Liste des salles omnisports par capacité Liens externes (en) Site officiel du MTS Centre Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du hockey sur glace Portail du curling Portail du volley-ball Portail des arts du spectacle Portail de Winnipeg
Canada Life Centre

Il Canada Life Centre è un centro polifunzionale al coperto situato nel centro cittadino di Winnipeg, nella provincia del Manitoba, in Canada. È la sede dei Winnipeg Jets, squadra militante nella National Hockey League. Sorge sul sito dove era ubicato l'antico centro commerciale Eaton's ed è di proprietà della True North Sports & Entertainment Limited, società a capo anche della squadra di hockey. Si estende su una superficie pari a 41 000 metri quadrati e i lavori costarono $133,5 milioni di dollari canadesi. I lavori iniziati nell'aprile del 2003 terminarono l'anno successivo e il palazzetto fu inaugurato il 16 novembre 2004, sostituendo la vecchia Winnipeg Arena. L'MTS Centre possiede una capienza di 15.015 posti a sedere per l'hockey su ghiaccio, e variabile fra i 16.170 e i 16.345 posti per i concerti. Originariamente era noto con il nome di True North Centre, durante le fasi di progettazione e di costruzione, prima che i diritti pubblicitari venissero acquistati dalla compagnia di telecomunicazioni Bell MTS (già Manitoba Telecom Services; MTS): dal 2004 al 2017 è conosciuto come MTS Centre e dal 2017 al 2021 come Bell MTS Place. Dal 2021 i diritti di sponsorizzazione vengono acquisiti dalla società di assicurazioni Canada Life. L'arena è stata sede in passato della squadra di American Hockey League dei Manitoba Moose, dalla sua apertura nel 2004 fino al 2011. I Moose furono venduti e trasferiti nella regione atlantica del Canada dopo l'approdo degli Atlanta Thrashers acquisiti dalla True North e trasferiti a Winnipeg per la stagione 2011–12. Oltre all'hockey, l'arena svolge il ruolo di principale sede di concerti di Winnipeg, grazie all'ottima acustica presente nell'edificio. Nel corso degli anni si sono svolte alcune importanti manifestazioni sportive e non: nel 2005 l'impianto ospitò la cerimonia di premiazione dei Juno Award, nel 2007 invece si svolse la maggior parte degli incontri del Campionato mondiale di hockey su ghiaccio femminile, mentre infine del 2006 al 2010 si giocarono quattro incontri amichevoli fra squadre della National Hockey League. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Canada Life Centre Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su bellmtsplace.com.
Canada Life Centre

Canada Life Centre voorheen Bell MTS Place is een overdekte arena in het centrum van Winnipeg, Manitoba . De arena is de thuisbasis van de Winnipeg Jets van de National Hockey League en hun filiaal van de American Hockey League, de Manitoba Moose . De arena staat op het voormalige Eaton- terrein en is eigendom van True North Sports & Entertainment . Het gebouw werd gebouwd voor een prijs van $ 133,5 miljoen CAD . Het werd geopend op 16 november 2004, ter vervanging van de sindsdien afgebroken Winnipeg Arena . Het gebouw heeft een capaciteit van 15.321 voor hockey en 16.345 voor concerten. Oorspronkelijk stond het gebouw bekend als het "True North Center" tijdens de plannings- en bouwfase, werd het de MTS Center genoemd als onderdeel van een naamgevingsovereenkomst met Manitoba Telecom Services . Het werd daarna omgedoopt tot de Bell MTS Place op 30 mei 2017 na de acquisitie van MTS door Bell Canada .
Canada Life Centre

Canada Life Centre é uma arena interna localizada em Winnipeg, Manitoba. Foi aberta em 16 de Novembro, 2004, substituindo a desde então demolida Winnipeg Arena. O MTS Centre é "casa" da equipe de hóquei Manitoba Moose, e será sede do time da NHL Winnipeg Jets. Foi palco do Juno Awards de 2005. Além disso também foi "casa" para os jogos da AHL All-Star Classic de 2006. Ligações externas Bell MTS Place - Site oficial
Канада Лайф-центр

«Канада Лайф-центр» (англ. Canada Life Centre) — спортивный комплекс в Виннипеге, Манитоба (Канада), был открыт в 2004 году взамен устаревшей «Виннипег Арены». Первоначальное название — True North Centre, сейчас носит имя компании по страхованию жизни Canada Life. С 2004 по 2011 годы на арене проводила свои домашние матчи хоккейная команда АХЛ «Манитоба Мус». В 2015 снова вернулась на арену. С 2011 года является домашней ареной команды НХЛ «Виннипег Джетс». Является местом проведения различных спортивных мероприятий и концертов. Вместимость на хоккейных матчах составляет 15 321 зритель, что является самым низким показателем среди всех арен НХЛ. Примечания Ссылки МТС Центр официальный сайт
МТС центар

МТС центар (енгл. MTS Centre) је спортска и концертна дворана у канадском граду Винипегу (држава Манитоба). Отворена је 16. новембра 2004. године и налази се у власништву компаније True North Sports & Entertainment Limited. Укупна површина корисног простора износи 41.000 м² а трошкови изградње износили су 133,5 милиона C$. Првобитно је носила име True North Centre а ново име је добила по генералном спонзору Manitoba Telecom Services. У периоду 2004—11 у њој су своје утакмице играли хокејаши АХЛ тима Манитоба мус, а од 2011. дом је НХЛ екипе Винипег џетси. Поред спортских такмичења, дворана је намењена и концертима, и одликује се одличном акустиком. Види још Винипег Винипег џетси Референце Спољашње везе Званични сајт
Canada Life Centre

Canada Life Centre, tidigare kallad MTS Centre och Bell MTS Place, är en inomhusarena i Winnipeg i Manitoba i Kanada som är hemmaarena för Winnipeg Jets i National Hockey League (NHL) sedan 2011. Arenan är även hemmaarena för Jets farmarklubb Manitoba Moose i American Hockey League (AHL). Kapaciteten vid ishockeymatcher är 15 294 åskådare. Vid övriga evenemang varierar det mellan 13 198 och 16 345 åskådare. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Canada Life Centre.﻿ Officiell webbplats
Little Grand Rapids First Nation

Little Grand Rapids First Nation (Ojibwe: Mishi-baawitigong) is a remote Anishinaabe (Saulteaux/Ojibwa) First Nation community in northeast Manitoba, located approximately 370 kilometres (230 mi) northeast of Winnipeg. It is a fly-in community. On 4 October 2020, a COVID-19 outbreak was declared in Little Grand Rapids. With 33 confirmed cases at the time, it had the highest number of cases of any First Nation in Manitoba. Reserve The First Nation has one reserve: Little Grand Rapids 14, which is located across the channel in the Family Lake from the community of Little Grand Rapids. Governance Little Grand Rapids First Nation is governed by the Act Electoral System of government. The current leadership as of 2021 includes Chief Oliver Owen, and Councillors Clinton Keeper, Diane Keeper, Roy Dunsford, Hilda Crow, Cher Kejick, and Blair Owen. Little Grand Rapids First Nation is a member of the Southeast Resource Development Council and a signatory to Treaty 5. External links profile from AANDC Southeast Community Futures Development Corporation profile Map of Little Grand Rapids 14 at Statcan References
Première Nation de Little Grand Rapids

La Première Nation de Little Grand Rapids est une bande indienne de la Première Nation anishinaabe du Manitoba au Canada. Elle possède une réserve, Little Grand Rapids 14, située à environ 257 km au nord-est de Winnipeg. En mai 2010, elle avait une population totale enregistrée de 1 454 membres dont 1 174 vivaient sur la réserve. Elle est signataire du Traité 5. Géographie La Première Nation de Little Grand Rapids possède une réserve : Little Grand Rapids 14. Celle-ci est située à environ 257 km au nord-est de Winnipeg au Manitoba. Elle a une superficie de 2 005,80 hectares. Gouvernement La Première Nation de Little Grand Rapids est gouvernée par un conseil élu composé d'un chef et de six conseillers. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Little Grand Rapids First Nation » (voir la liste des auteurs). Annexe Articles connexes Anishinaabe Premières Nations Liens externes (en) Site officiel Ressource relative à la géographie : Relations Couronne-Autochtones et Affaires du Nord Canada Portail des Nord-Amérindiens Portail des Autochtones du Canada Portail du Manitoba
Flin Flon

Flin Flon (5.592 habitants al cens de 2011; 5.363 a Manitoba i 229 a Saskatchewan) és una ciutat minaire del Canadà, situada a la frontera de Manitoba i Saskatchewan, amb la major part de la ciutat situada a Manitoba. Història Fundació Flin Flon fou fundada en 1927 per la Hudson Bay Mining and Smelting (HBM&S) per explotar els recursos extractius de coure i zinc de la regió. En la dècada de 1920 la HBM&S invertí en un ferrocarril, la mina, la fosa i la planta hidroelèctrica a Island Falls, Saskatchewan. Pel 1928 el ferrocarril arribà a la mina. La ciutat va créixer considerablement durant la dècada de 1930, ja que els agricultors, que s'havien empobrit per la Gran Depressió, van abandonar les seves granges i van arribar a treballar a les mines. El municipi es va constituir l'1 de gener de 1933, i el 1970, la comunitat va arribar a la categoria de ciutat. La ciutat ha seguit sent un centre miner amb el desenvolupament de diverses mines afegint a la seva base industrial, encara que la seva població ha estat en declivi. Amb una posada escènica i una sèrie de llacs propers, Flin Flon també s'ha convertit en una destinació turística moderadament popular. Origen del nom El nom del poble prové de, protagonista d'una novel·la de butxaca, The Sunless City de J. E. Preston Muddock. Josiah Flintabbatey Flonatin pilota un submarí a través d'un llac sense fons on entra en un estrany món subterrani a través d'un forat revestit amb or. Una còpia del llibre va ser suposadament trobada i llegida per prospector Tom Creighton. Quan Tom Creighton va descobrir una exposició d'alt grau de coure, va pensar en el llibre i va anomenar la mina Flin Flon, i la ciutat que es va desenvolupar al voltant de la mina va adoptar el nom. El personatge de "Flinty", com se'l coneix localment, és de tal importància per a la identitat de la ciutat que la Cambra de Comerç local va encarregar l'encunyació d'una moneda de 3,00 $ que era considerat de curs legal entre els comerços participants a nivell local durant l'any següent a l'aparició. El dibuixant Al Capp va dissenyar una estàtua que representa Flinty i és un dels punts d'interès de la ciutat. El 1978, el National Film Board of Canada va produir el curt documental Canada Vignettes: Flin Flon sobre l'origen del nom de la ciutat. Demografia Referències Enllaços externs Mapa de Flin Flon (Part), Manitoba a Statcan Arxivat 2012-09-18 a Wayback Machine. Mapa de Flin Flon (Part), Saskatchewan a Statcan Arxivat 2012-09-18 a Wayback Machine.