Stavba parlamenta Manitobe

Stavba zakonodajnega sveta Manitobe (francosko Palais législatif du Manitoba), prvotno imenovana stavba parlamenta Manitobe, je prostor srečanj zakonodajne skupščine Manitobe in stoji v osrednjem Winnipegu, hkrati pa je dvanajsti spomenik pokrajinske dediščine Manitobe. Poleg zakonodajne skupščine so v stavbi tudi pisarne namestnika guvernerja Manitobe in izvršnega sveta. Neoklasicistična stavba v slogu Beaux-Arts je bila dokončana leta 1920 skupaj z znamenitim Zlatim dečkom, pozlačenim bronastim kipom, ki temelji na slogu rimskega boga Merkurja (grško: Hermes), ki stoji na vrhu kupole stavbe. Z višino 77 metrov sta jo zasnovala in zgradila Frank Worthington Simon (1862–1933) in Henry Boddington III. skupaj z drugimi zidarji in številnimi spretnimi obrtniki. Z ukinitvijo zakonodajnega sveta leta 1876 ima tretja stavba eno samo dvorano. Zgodovina Sedanja stavba je tretji objekt, ki ga uporablja zakonodajna skupščina Manitobe. Prva je bila brunarica, ki se bila v rezidenci A.G.B. Bannatynea na vogalu ulice Main Street in avenije McDermot, dokler je ni leta 1873 uničil požar. Začasni objekti so bili v uporabi do leta 1884, ko je bila severno od Vladne hiše odprta druga stavba, na istem zemljišču kot sedanja zakonodajna stavba. Z odprtjem tretje zakonodajne stavbe druga stavba ni bila več potrebna. Tako je bila uporabljena kot učilnica za bližnjo Univerzo v Manitobi do leta 1920, ko je bila porušena. Na mestu te stavbe je stal tudi kip kraljice Viktorije, ki je bil naročen po njeni smrti leta 1904 za 15.000 kanadskih dolarjev. (Ta kip bi bil postavljen pred sedanjo stavbo.) Do leta 1909 je Manitoba iskala večjo in impresivnejšo stavbo za svoj zakonodajni organ, glede na cvetoče gospodarstvo province in prebivalstvo, ki se je od leta 1881 povečalo za sedemkrat. V svojem letnem poročilu za leto 1911 je Ministrstvo za javna dela zapisalo, da je zaradi »preobremenjenosti vseh oddelkov v zakonodajnih stavbah nujno čim prej zgraditi bolj prostorne stavbe.« Leta 1911 je vlada Manitobe objavila arhitekturni natečaj za vse arhitekte, ki so bili podložniki Britanskega imperija. Za najboljši načrt za novo zakonodajno stavbo Manitobe je bila ponujena glavna nagrada v višini 10.000 kanadskih dolarjev in provizija v višini 100.000 dolarjev. Stroški nove stavbe naj bi znašali 2.000.000 dolarjev. Od 67 predlogov je bil za gradnjo impresivne strukture izbran načrt Franka Worthingtona Simona, nekdanjega študenta na École des Beaux-Arts. Gradnja Gradnja se je začela poleti 1913, izkopavanja pa so se začela julija. Po petih tednih izkopavanja, pri katerem je bilo v 31 dneh odstranjenih 16.000 m3 zemlje, so lokacijo za stavbo premaknili 13 m južneje, teraso ob stavbi pa so dvignili za 0,61 metra. Kamen Manitoba Tyndall so pridobivali v Garsonu v Manitobi, približno 20 kilometrov severovzhodno od Winnipega. Do leta 1914 je bilo za projekt izdelanih 1231 arhitekturnih risb. 3. junija 1914 je izvajalec Thomas Kelly položil severovzhodni temeljni kamen, ki so ga običajno izvajali zidarji. Gradnja ogromne stavbe je utrpela težave in je trajala skoraj 7 let. Med ovire je spadalo pomanjkanje delovne sile in financiranja, ki ga je povzročila prva svetovna vojna, ter nemiri delavcev med splošno stavko v Winnipegu. Gradnja se je še dodatno upočasnila, ker je Kelly ukradel veliko materiala za gradnjo lastne hiše tri bloke stran. Takšen škandal je spodbudil kraljevo komisijo, ki je pozvala k preiskavi gradnje stavbe, kar je posledično privedlo do odstopa premierja Rodmonda Roblina in spremembe vlade. Zaradi zgoraj navedenih okoliščin stavba delno ni bila pripravljena za delno vselitev do leta 1919. Zlati fant je bil postavljen novembra 1919. Na zahodni strani zemljišča sta bili vojašnica in vrtalna lopa Fort Osborne, ki ju niso porušili vse do zaključka zakonodajne oblasti. Končni stroški gradnje so znašali 9.379.000 kanadskih dolarjev: v podrobnem poročilu, ki ga je izdal Oddelek za javna dela, je bilo vključenih 150.000,00 dolarjev za opremo in zaključna dela; 219.551,29 $ za vodovodne, ogrevalne in prezračevalne instalacije; 157.172,72 $ za električna dela; in 296.023,59 $ za popravilo okvarjenih del. Material in dimenzije V celotni stavbi sta uporabljena Tyndallov kamen in marmor, vključno s fosili, kot so spužve, polži, glavonožci in trilobiti. Največji fosil, najden na vzhodnem portiku, je širok 1 m in visok 30 cm. Ocenjena teža stavbe, zgrajene z jeklenim okvirjem, je 24.000 ton. Po zunanjosti in notranjosti stavbe so primeri Fibonaccijevega zaporedja, zlatega reza in svete geometrije. Stavba ima dve kupoli: zunanjo kupolo in notranjo kupolo, ki jo vidimo, ko stojimo v rotundi. Predor, ki poteka pod avenijo Broadway v Winnipegu, povezuje stavbo zakonodajne oblasti z mestno centralno elektrarno. Je del javno nedostopnega sistema predorov, ki povezujejo druge stavbe pokrajinske vlade z elektrarno, ki oskrbuje vse te stavbe s toploto. Skupna površina stavbe je 23.000 m2, skupna višina pa je 74 metrov nad tlemi, na vrhu pa je bronast kip rimskega boga Merkurja (grško: Hermes), pozlačen z 23,75-karatnim zlatim listom. Zunanjo kupolo podpirajo štirje sestavljeni nosilci, ki tehtajo 97 ton vsak. Površina zakonodajnega doma obsega 120.000 m2 urejenega zemljišča. Stavba stoji na 421 betonskih kesonih, ki prehajajo skozi 14 metrov ledeniške gline jezera Agassiz, preden dosežejo apnenčasto podlago. Zunanje stopnice so bile izdelane iz granita Butler, pridobljenega v Ontariu. Nasprotno pa večina kipov uporablja apnenec Bedford iz Indiane, ki je najstarejši kamen v stavbi in datira v nekaj več kot 2,5 milijarde let. Površina stavbe je 24.959 m2, kar vsebuje približno 198.218 m3. Osnovni tloris stavbe tvori črko H, vpeto v pravokotnik velikosti 100 x 103 metrov. Marmor, ki je bil uporabljen v stavbi, vsebuje fosile, med drugim marmor iz Tennesseeja za tla, marmor Botticino iz Italije za veliko stopnišče in črni marmor iz ordovicija, verjetno iz Vermonta, za druge notranje dekorativne namene. Po besedah ​​Franka Worthingtona Simona, arhitekta stavbe, so bili med trdimi lesovi, uporabljenimi za vrata in obrobe, breza za klet, hrast za prvo in tretje nadstropje ter oreh za drugo nadstropje. Poleg tega so bile po vsej stavbi nameščene pnevmatske ure, ki jih je krmilila centralna ura, elementi v električnih svetilkah stavbe pa vključujejo krempljasta in razcepljena stopala, kobre in levje glave. Zlati deček Vsak od štirih vogalov bakrene kupole, ki podpira Zlatega dečka, ima kamnito skupino, ki predstavlja štiri elemente alkimije: zemljo, zrak, ogenj in vodo. Ti elementi so opredeljeni kot kmetijstvo, znanost, industrija in umetnost. Kupola je 68,18 metra nad glavnim nadstropjem. Višina osrednjega stolpa brez Zlatega dečka je 74 metrov. Kip je bil prvič postavljen leta 1919, prvotno imenovan Večna mladost, izdelal pa ga je pariški umetnik Georges Gardet. Zlati deček je bil nazadnje pozlačen in prenovljen leta 2002 ter je osvetljen z reflektorji. Sklici Zunanje povezave Visitor Tour Program at the Province of Manitoba Legislative Assembly