NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Canadian Forces Base Winnipeg

Canadian Forces Base Winnipeg (CFB Winnipeg) (IATA-Code: YWG, ICAO-Code: CYWG) ist ein kanadischer Flughafenstützpunkt in der Nähe von Winnipeg, Manitoba, Kanada. Der Stützpunkt befindet sich im militärischen Bereich des zivilen James Armstrong Richardson International Airports. Auf dem CFB Winnipeg sind mehrere Flugunterstützungseinheiten sowie Ausbildungseinrichtungen angesiedelt. Das Hauptgeschwader bildet jedoch das 17 Wing Winnipeg, der Royal Canadian Air Force. Auf dem Stützpunkt sind 3.600 militärisches sowie ca. 700 ziviles Personal beschäftigt. Eines der Gebäude auf dem Stützpunkt ist das Billy Bishop Building, welches den Hauptstandort der 1 Canadian Air Division (1CAD) sowie das Hauptquartier des Canadian North American Aerospace Defense Command (NORAD) beherbergt. Geschichte Die Bauarbeiten für den Stützpunkt wurde durch das Federal Government's Canadian Air Board 1922 eingeläutet. Der Bau des Stützpunktes betrug drei Jahre und wurde 1925 eröffnet. Der Stützpunkt wurde umgehend durch die neugegründeten Royal Canadian Air Force in RCAF Station Winnipeg benannt. Anfänglich diente der Stützpunkt als Winterquartier für die Einheiten, die in Manitoba stationiert wurden. Während des Zweiten Weltkriegs diente der Stützpunkt als ein wichtiges Ausbildungs- und Trainingszentrum nach dem British Commonwealth Air Training Plan (BCATP). Während der Zeit wurden über 130.000 Soldaten in verschiedenen Aufgabenbereichen ausgebildet. Zu denen zählten Piloten, Navigatoren und Funker. Des Weiteren diente der Stützpunkt als wichtiges Reparaturzentrum der Maschinen. Nach dem Krieg diente der Stützpunkt weiterhin als Schulungs- und Ausbildungszentrum für Verbündete. Nach der militärischen Umstrukturierung der Streitkräfte wurde der Stützpunkt 1968 in CFB Winnipeg umbenannt. Stationierte Einheiten Auf dem Stützpunkt sind u. a. folgende Einheiten stationiert: 1 Canadian Air Division Headquarters 2 Canadian Air Division Headquarters Canadian Forces School of Survival and Aeromedical Training (CFSSAT) RCAF Barker College (ehemals Canadian Forces School of Aerospace Studies (CFSAS)) 17 Wing Winnipeg Auf der Basis sind zurzeit folgende Staffeln stationiert: 402 Squadron City of Winnipeg, 4 Maschinen des Typs De Havilland CT-142 DHC-8 Weblinks 17 Wing – Winnipeg - Royal Canadian Air Force Einzelnachweise
Base des Forces canadiennes Winnipeg

La base des Forces canadiennes (BFC) Winnipeg est une base aérienne des Forces canadiennes, adjacente à l'aéroport international de Winnipeg, Manitoba, et utilisant ses installations. Histoire La base fut établie en 1922. Au début, la base servait de dépôt l'hiver pour les unités plus au nord. Cependant, pendant la Seconde Guerre mondiale, elle eut un rôle accru, participant dans le "British Commonwealth Air Training Plan". La base devenait également un important centre de distribution et dépôt. Opérations et unités La base abrite la 17e Escadre, avec qui elle partage son commandant (suivant le modèle "une base = une escadre" des Forces canadiennes). Additionnellement, la base abrite la 1re Division aérienne du Canada, le commandement opérationnel de la Force aérienne du Canada, avec sous son aile les 13 escadres de la force ainsi que les quartiers-généraux de la région canadienne du commandement de la défense aérospatiale de l'Amérique du Nord (NORAD). La base et son escadre servent de centre d'entrainement pour la force aérienne, par l'entremise des unités suivantes : 1re école d'entraînement de vol des Forces canadiennes 3e école d'entraînement de vol des Forces canadiennes (les opérations de l'unité sont à Portage la Prairie) l'école des études aéronautiques des Forces canadiennes l'école de survie et d'entraînement aéromedical des Forces canadiennes l'école de météorologie des Forces canadiennes Elle opère également les escadrons suivant : 402e Escadron de soutien "City of Winnipeg" (De Havilland Dash-8) 435e Escadron de ravitaillement en vol et recherche et sauvetage "Chinthe" 440e Escadron de transport et recherche et sauvetage "Vampire" (basé à Yellowknife) 1er Escadron de mouvements aériens (contrôleurs de vols) Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « CFB Winnipeg » (voir la liste des auteurs). (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Winnipeg » (voir la liste des auteurs). Liens externes Ressource relative à la géographie : Base de données toponymiques du Canada Portail des Forces armées canadiennes Portail de Winnipeg
Виннипег (база Канадских вооружённых сил)

Ба́за Кана́дских вооружённых сил «Виннипе́г» ((ИАТА: YWG, ИКАО: CYWG), англ. Canadian Forces Base Winnipeg, фр. Base des Forces canadiennes Winnipeg) — база Канадских вооружённых сил, расположенная в городе Виннипег, провинция Манитоба. Совмещена с Международным аэропортом Виннипег Джеймс Армстронг Ричардсон. На базе «Виннипег» размещено много подразделений поддержки полётов, а также несколько учебных школ. На базе располагается 17-е крыло Королевских военно-воздушных сил Канады. Базу обслуживает свыше 3600 человек военнослужащих и гражданских служащих. Одним из сооружений базы является Билли Бишоп Билдинг, которое является штаб-квартирой 1-й Канадской авиационной дивизии и Канадской зоны Командования воздушно-космической обороны Северной Америки (НОРАД). База ВВС Канады Виннипег Аэродром Виннипег основан в 1922 г. Канадским авиационным советом федерального правительства (в 1920 г. Канадские ВВС были расформированы), а в 1925 г., через год после создания ВВС Канады, он был известен как база ВВС Канады Виннипег. Вначале база служила зимним размещением частей, дислоцированных в Северной Манитобе. В ходе Второй мировой войны база выполняла расширенные функции, участвуя в Учебной авиационной программе Великобритании и Содружества. База ВВС Канады Виннипег также стала крупным снабженческо-ремонтным депо для ВВС. После войны на базе ВВС Канады Виннипег продолжали обучать лётчиков и штурманов из многих стран-союзниц, а также из своих действующих эскадрилий ВВС Канады. На базе долго размещался резерв ВВС: эскадрилья № 112 с 1932 по 1940 гг. и эскадрилья № 402 с 1946 г. Последняя эскадрилья последовательно пользовалась машинами P-51D Mustang, DH Vampire, Beech C-45 Expeditor, DH Otter и C-47 Dakota. Ссылки 17 Wing Winnipeg (англ.). Королевские военно-воздушные силы Канады (4 сентября 2013). Дата обращения: 1 апреля 2014. 17 Wing Winnipeg Community Gateway (англ.). Canadian Forces Community Gateway. Дата обращения: 1 апреля 2014. Архивировано из оригинала 4 апреля 2014 года. Canadian Forces Base Winnipeg (англ.). Treasury Board of Canada Secretariat (17 января 2014). Дата обращения: 1 апреля 2014.
Municipality of Clanwilliam-Erickson

The Municipality of Clanwilliam – Erickson is a rural municipality (RM) in the Canadian province of Manitoba. History The municipality was incorporated on January 1, 2015 via the amalgamation of the RM of Clanwilliam and the Town of Erickson. It was formed as a requirement of The Municipal Amalgamations Act, which required that municipalities with a population less than 1,000 amalgamate with one or more neighbouring municipalities by 2015. The Government of Manitoba initiated these amalgamations in order for municipalities to meet the 1997 minimum population requirement of 1,000 to incorporate a municipality. Communities Erickson Hilltop Scandinavia Demographics In the 2021 Census of Population conducted by Statistics Canada, Clanwilliam-Erickson had a population of 1,012 living in 487 of its 834 total private dwellings, a change of 17.7% from its 2016 population of 860. With a land area of 358.05 km2 (138.24 sq mi), it had a population density of 2.8/km2 (7.3/sq mi) in 2021. References
Clanwilliam-Erickson

Clanwilliam-Erickson es un municipio canadiense situado en la provincia de Manitoba.​ Superficie Clanwilliam-Erickson tiene una superficie de 358,05 km².​ Demografía En 2021, tenía 1012 habitantes, una densidad poblacional de 2,8 hab./km², y 834 viviendas.​ Véase también Portal:Manitoba. Contenido relacionado con Manitoba. Referencias
Кленвільям-Еріксон

Кленвільям-Еріксон (англ. Clanwilliam-Erickson) — муніципалітет в Канаді, у провінції Манітоба. Населення За даними перепису 2016 року, муніципалітет нараховував 870 осіб, показавши скорочення на 3,4%, порівняно з 2011-м роком. Середня густина населення становила 2,5 осіб/км². З офіційних мов обидвома одночасно володіли 30 жителів, тільки англійською — 815. Усього 70 осіб вважали рідною мовою не одну з офіційних, з них 10 — одну з корінних мов, а 30 — українську. Працездатне населення становило 61% усього населення, рівень безробіття — 4,7% (7,7% серед чоловіків та 4,2% серед жінок). 69,8% осіб були найманими працівниками, а 30,2% — самозайнятими. Середній дохід на особу становив $38 694 (медіана $32 277), при цьому для чоловіків — $43 468, а для жінок $34 571 (медіани — $38 720 та $26 752 відповідно). 22,7% мешканців мали закінчену шкільну освіту, не мали закінченої шкільної освіти — 27%, 50,4% мали післяшкільну освіту, з яких 21,1% мали диплом бакалавра, або вищий. Клімат Середня річна температура становить 0,6°C, середня максимальна – 21,6°C, а середня мінімальна – -25,5°C. Середня річна кількість опадів – 497 мм. Примітки
Rural Municipality of West Interlake

The Rural Municipality of West Interlake is a rural municipality (RM) in the Canadian province of Manitoba. History The RM was incorporated on January 1, 2015, via the amalgamation of the RMs of Eriksdale and Siglunes. It was formed as a requirement of The Municipal Amalgamations Act, which required that municipalities with a population less than 1,000 amalgamate with one or more neighbouring municipalities by 2015. The Government of Manitoba initiated these amalgamations in order for municipalities to meet the 1997 minimum population requirement of 1,000 to incorporate a municipality. Communities Ashern Eriksdale Oakview The Narrows Vogar Demographics In the 2021 Census of Population conducted by Statistics Canada, West Interlake had a population of 2,228 living in 989 of its 1,314 total private dwellings, a change of 3.1% from its 2016 population of 2,162. With a land area of 1,643.72 km2 (634.64 sq mi), it had a population density of 1.4/km2 (3.5/sq mi) in 2021. References
West Interlake

West Interlake es un municipio canadiense situado en la provincia de Manitoba.​ Superficie West Interlake tiene una superficie de 1643,72 km².​ Demografía En 2021, tenía 2228 habitantes, una densidad poblacional de 1,4 hab./km², y 1314 viviendas.​ Véase también Portal:Manitoba. Contenido relacionado con Manitoba. Referencias
Вест-Інтерлейк

Вест-Інтерлейк (англ. West Interlake) — муніципалітет в Канаді, у провінції Манітоба. Населення За даними перепису 2016 року, муніципалітет нараховував 2162 жителів, показавши скорочення на 2%, порівняно з 2011-м роком. Середня густина населення становила 1,3 осіб/км². З офіційних мов обидвома одночасно володіли 35 жителів, тільки англійською — 2 115, а 5 — жодною з них. Усього 155 осіб вважали рідною мовою не одну з офіційних, з них 15 — одну з корінних мов, а 15 — українську. Працездатне населення становило 60,2% усього населення, рівень безробіття — 8% (11,5% серед чоловіків та 4% серед жінок). 73,6% були найманими працівниками, 25,9% — самозайнятими. Середній дохід на особу становив $36 473 (медіана $27 680), при цьому для чоловіків — $42 237, а для жінок $30 321 (медіани — $33 323 та $24 064 відповідно). 29,5% мешканців мали закінчену шкільну освіту, не мали закінченої шкільної освіти — 31,8%, 38,6% мали післяшкільну освіту, з яких 19,1% мали диплом бакалавра, або вищий. Населені пункти До складу муніципалітету входить індіанська резервація Доґ-Крік 46, а також хутори, інші малі населені пункти та розосереджені поселення. Клімат Середня річна температура становить 1,4°C, середня максимальна – 23°C, а середня мінімальна – -25,3°C. Середня річна кількість опадів – 495 мм. Примітки
Municipality of North Cypress-Langford

The Municipality of North Cypress – Langford is a rural municipality (RM) in the Canadian province of Manitoba. It is located northeast and east of the City of Brandon. The town of Neepawa borders the RM to the north. Canadian Forces Base Shilo is also adjacent to the RM. History The RM was incorporated on January 1, 2015, via the amalgamation of the RMs of Langford and North Cypress. It was formed as a requirement of The Municipal Amalgamations Act, which required that municipalities with a population less than 1,000 amalgamate with one or more neighbouring municipalities by 2015. The Government of Manitoba initiated these amalgamations in order for municipalities to meet the 1997 minimum population requirement of 1,000 to incorporate a municipality. Communities Brookdale Edrans Wellwood Demographics In the 2021 Census of Population conducted by Statistics Canada, North Cypress-Langford had a population of 3,011 living in 902 of its 963 total private dwellings, a change of 9.7% from its 2016 population of 2,745. With a land area of 1,762.3 km2 (680.4 sq mi), it had a population density of 1.7/km2 (4.4/sq mi) in 2021. References
North Cypress-Langford

North Cypress-Langford es un municipio canadiense situado en la provincia de Manitoba.​ Superficie North Cypress-Langford tiene una superficie de 1762,3 km².​ Demografía En 2021, tenía 3011 habitantes, una densidad poblacional de 1,7 hab./km², y 963 viviendas.​ Véase también Portal:Manitoba. Contenido relacionado con Manitoba. Referencias
Норт-Сайпрес-Ленгфорд

Норт-Сайпрес-Ленгфорд (англ. North Cypress-Langford) — муніципалітет в Канаді, у провінції Манітоба. Населення За даними перепису 2016 року, муніципалітет нараховував 2745 жителів, показавши зростання на 4,5%, порівняно з 2011-м роком. Середня густина населення становила 1,6 осіб/км². З офіційних мов обидвома одночасно володіли 85 жителів, тільки англійською — 2 645, а 10 — жодною з них. Усього 470 осіб вважали рідною мовою не одну з офіційних, з них 5 — одну з корінних мов, а 15 — українську. Працездатне населення становило 75,8% усього населення, рівень безробіття — 5,2% (4,1% серед чоловіків та 6,6% серед жінок). 76,6% були найманими працівниками, 22,7% — самозайнятими. Середній дохід на особу становив $44 716 (медіана $37 803), при цьому для чоловіків — $48 487, а для жінок $40 689 (медіани — $44 864 та $31 936 відповідно). 32,7% мешканців мали закінчену шкільну освіту, не мали закінченої шкільної освіти — 19,7%, 47,6% мали післяшкільну освіту, з яких 25,4% мали диплом бакалавра, або вищий. Населені пункти До складу муніципалітету входить містечко Карберрі, а також хутори, інші малі населені пункти та розосереджені поселення. Клімат Середня річна температура становить 2°C, середня максимальна – 23,3°C, а середня мінімальна – -25,1°C. Середня річна кількість опадів – 489 мм. Примітки
Rural Municipality of Wallace-Woodworth

The Rural Municipality of Wallace-Woodworth is a rural municipality (RM) in the Canadian province of Manitoba that incorporated on January 1, 2015, via the amalgamation of the RMs of Wallace and Woodworth and the village of Elkhorn. It was formed as a requirement of The Municipal Amalgamations Act, which required that municipalities with a population less than 1,000 amalgamate with one or more neighbouring municipalities by 2015. The Government of Manitoba initiated these amalgamations in order for municipalities to meet the 1997 minimum population requirement of 1,000 to incorporate a municipality. Demographics In the 2021 Census of Population conducted by Statistics Canada, Wallace-Woodworth had a population of 2,748 living in 1,036 of its 1,144 total private dwellings, a change of -6.8% from its 2016 population of 2,948. With a land area of 1,977.43 km2 (763.49 sq mi), it had a population density of 1.4/km2 (3.6/sq mi) in 2021. References
Wallace-Woodworth

Wallace-Woodworth es un municipio rural canadiense situado en la provincia de Manitoba.​ Superficie Wallace-Woodworth tiene una superficie de 1977,43 km².​ Demografía En 2021, tenía 2748 habitantes, una densidad poblacional de 1,4 hab./km², y 1144 viviendas.​ Véase también Portal:Manitoba. Contenido relacionado con Manitoba. Referencias
Wallace-Woodworth

La municipalité rurale de Wallace-Woodworth est une municipalité rurale (MR) dans la province canadienne du Manitoba, qui a été constituée le 1er janvier 2015 par la fusion de MR de Wallace et Woodworth et du village Elkhorn. Elle a été formée à la suite d'une exigence de la Loi sur la fusion des municipalités, qui force les municipalités avec une population de moins de 1 000 habitants à se fusionner avec une ou de plusieurs municipalités voisines à l'horizon 2015. Le Gouvernement du Manitoba a lancé ces fusions dans l'ordre pour les municipalités afin de répondre à l'1997 minimum de la population de 1 000 établi en 1997 pour constituer une municipalité. Wallace-Woodworth comprend deux districts urbains locaux, soit Elkhorn et Kenton. Démographie Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Rural Municipality of Wallace – Woodworth » (voir la liste des auteurs). Portail du Manitoba
Воллейс-Вудворт

Воллейс-Вудворт (англ. Wallace-Woodworth) — сільський муніципалітет в Канаді, у провінції Манітоба. Населення За даними перепису 2016 року, сільський муніципалітет нараховував 2948 жителів, показавши зростання на 3,2%, порівняно з 2011-м роком. Середня густина населення становила 1,5 осіб/км². З офіційних мов обидвома одночасно володіли 55 жителів, тільки англійською — 2 850, а 20 — жодною з них. Усього 370 осіб вважали рідною мовою не одну з офіційних, з них 5 — українську. Працездатне населення становило 72,6% усього населення, рівень безробіття — 5,1% (4,7% серед чоловіків та 6,2% серед жінок). 68,1% були найманими працівниками, 31,9% — самозайнятими. Середній дохід на особу становив $42 715 (медіана $35 639), при цьому для чоловіків — $50 394, а для жінок $34 866 (медіани — $45 568 та $28 480 відповідно). 32,5% мешканців мали закінчену шкільну освіту, не мали закінченої шкільної освіти — 24,6%, 42,9% мали післяшкільну освіту, з яких 21,1% мали диплом бакалавра, або вищий, 10 осіб мали вчений ступінь. Населені пункти До складу сільського муніципалітету входить містечко Верден, а також хутори, інші малі населені пункти та розосереджені поселення. Клімат Середня річна температура становить 2,6°C, середня максимальна – 23,6°C, а середня мінімальна – -23,2°C. Середня річна кількість опадів – 469 мм. Примітки
ГЕС Дженпег

ГЕС Jenpeg — гідроелектростанція у канадській провінції Манітоба. Знаходячись перед ГЕС Келсі, становить верхній ступінь каскаду на річці Нельсон, яка дренує озеро Вінніпег та тече до Гудзонової затоки. Станція Jenpeg є складовою великого гідротехнічного проекту, основною метою якого було попередити повені на озері Вінніпег, збільшивши пропускну здатність верхньої ділянки Нельсон. Остання за кілька кілометрів після витоку потрапляє у озеро Плейгрін-Лейк, після чого на ділянці між ним та озером Кросс-Лейк розділяється на два русла: Вест-Ченнел прямує через Норт-Плейгрін-Лейк, тоді як Іст-Ченнел проходить через Пайпстоун-Лейк. За проектом проклали три канали, два з яких забезпечили новий шлях проходження води паралельно Вест-Ченнел: - за десяток кілометрів на захід від природного витоку Нельсон перемичку між озерами Вінніпег та Плейгрін-Лейк прорізали Двомильним каналом з шириною по дну 112 метрів; - на північно-західному узбережжі Плейгрін-Лейк бере початок Восьмимильний канал з шириною по дну від 130 до 300 метрів котрий виводить у озеро Кіскіттогісу-Лейк. Останнє природним шляхом дренувалось до Вест-Ченнел на завершальній ділянці останнього між озерами Норт-Плейгрін-Лейк та Кросс-Лейк; - одну з двох проток, котрі сполучають Кіскіттогісу-Лейк з Вест-Ченнел — Омінавін-Ченнел — поглибили та перетворили на канал довжиною 2,3 км з шириною по дну 344 метра. Всі три канали, споруджені у 1970—1976 роках, мають глибину у 7,6 метра, а об'єм вийнятої при їх спорудженні породи становив 37 млн м3. Переток води по Іст-Ченнел залишили нерегульованим, тоді як на виході Вест-Ченнел у Кросс-Лейк в 1972—1979 роках спорудили ГЕС Jenpeg. Для цього звели земляну греблю висотою 24 метри та довжиною 260 метрів, ліворуч від якої знаходяться бетоні секції — машинний зал (169 метрів) та водопропускні шлюзи (79 метрів). Ця споруда утримує водойму з припустимим коливанням рівня у операційному режимі між позначками 214 та 217,5 метра НРМ, а створений нею підпір розповсюджується і на розташовані вище озера Плейгрін-Лейк та Кіскіттогісу-Лейк. При високому рівні води з останнього міг би відбуватись реверсний відтік до розташованого західніше Кіскітто-Лейк, для попередження якого протоку між ними перекрили греблею висотою 15 метрів та довжиною 600 метрів. Крім того, сідловини між цими озерами закрили за допомогою 16 дамб загальною довжиною 14 км, що дозволяє забезпечити регулювання рівня у Кіскітто-Лейк в природному режимі. Основне обладнання станції Jenpeg становлять шість бульбових турбін загальною потужністю 115 МВт, які використовують напір у 7,3 метра. Гідроагрегати були постачені з Радянського Союзу через компанію Енергомаш-Експорт. Видача продукції відбувається по ЛЕП, що працює під напругою 230 кВ. Можливо також відзначити, що на впадаючих в озеро Вінніпег річках Вінніпег та Саскачеван створені власні каскади, останніми станціями в яких є ГЕС Пайн-Фолс та ГЕС Гранд-Рапідс відповідно. Примітки
Lake St. Martin First Nation

Lake St. Martin First Nation (Ojibwe: Obashkodeyaang) is a Canadian First Nations government and Treaty 2 signatory. The First Nation was based primarily at Lake St. Martin about 225 kilometres (140 mi) northwest of Winnipeg until May 2011. When a massive flood hit Manitoba, the Government of Manitoba decided to divert water to Lake St. Martin in order to protect cottages and agricultural properties on other bodies of water. As a result all the housing at Lake St. Martin First Nation was destroyed. As of 2019, approximately 1,000 flood evacuees are still displaced. Reserves The Narrows 49 2,613.30 hectares (6,457.6 acres) The Narrows 49A 982 hectares (2,430 acres) References
Première Nation Peguis

La Première Nation Peguis, ou Première Nation de Peguis (en anglais : Peguis First Nation ; en ojibwé : Oshki-ishkonigan, « nouvelle réserve ») est la plus grande communauté des Premières Nations du Manitoba, au Canada. La population de la nation est d'environ 11 438 personnes (3 607 personnes vivant dans la réserve et 7 831 en-dehors). Les membres de Peguis sont d'ascendance ojibwée (Saulteaux) et crie des marais. La Première Nation est nommée en l'honneur du chef Peguis. Histoire Le chef Peguis et sa bande s'installent près de l'actuelle ville de Selkirk à la fin des années 1700. Leur histoire est documentée dans les journaux de la Hudson's Bay Company, les colons de Lord Selkirk et la Church Missionary Society. Peguis et d'autres chefs signent le traité de Selkirk en 1817. Le traité alloue des terres le long des rivières Red et Assiniboine à Lord Selkirk et à ses colons pour une rente annuelle de tabac. Le 3 août 1871, le fils de Peguis Mis-Koo-Kinew (ou Henry Prince) signe le Traité no 1 au nom de la bande de St. Peter, de la Première Nation à l'époque. Le Traité no 1 indique que 160 acre (0,65 km2) de terre seraient donnés à Peguis pour chaque famille de cinq personnes. En 2008, la Première Nation Peguis annonce la finalisation d'une revendication territoriale avec le gouvernement fédéral du Canada. La revendication concerne des terres qui avaient été cédées près de Selkirk en 1907. Références Voir aussi Articles connexes Oji-Cris Premières Nations Liens externes (en) Site officiel Ressources relatives à la géographie : Base de données toponymiques du Canada Relations Couronne-Autochtones et Affaires du Nord Canada Portail des Autochtones du Canada Portail du Manitoba