NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Jameson House

La Jameson House est un gratte-ciel construit à Vancouver au Canada de 2007 à 2011. Il abrite sur une hauteur totale de 116 mètres, des commerces et des restaurants sur les trois premiers étages, comprend ensuite 8 étages de bureaux puis 25 étages de logements avec 138 appartements pour une surface totale de plancher de 26 673 m2. L'immeuble intègre deux bâtiments des années 1920 qui ont été restaurés Les architectes sont l'agence Foster + Partners du britannique Norman Foster et l'agence Walter Francl Architects Inc. Ce fut le premier immeuble résidentiel de grande hauteur conçu en Amérique du nord par l'agence Foster + Partners. Au sein de cette agence Nigel Dancey fut le concepteur ('design architect') de la Jameson House. Le promoteur ("developer") est la société Bosa Properties Inc. L'immeuble fut approuvé par les autorités de la ville en juillet 2005. En novembre 2008 les travaux s'arrêtèrent momentanément quand les financements furent suspendus du fait de la crise financière de 2008/2009. Il s'agit d'un immeuble "vert" qui a été conçu suivant la norme américaine Leadership in Energy and Environmental Design (LEED) au niveau 'gold standard'. Ainsi l'immeuble génère sa propre électricité et a un système de recyclage de l'eau. Des cellules photovoltaïques ont été installés sur la façade sud ou l'exposition au soleil est maximale. L'immeuble comprend un système de cogénération, le premier à avoir été installé à Vancouver, qui fonctionne au Biodiesel. La façade a été conçue en fonction des vents dominants et de l'exposition au soleil. Au sous-sol se trouve sur 9 étages un parking de 176 places avec un système de rangement des voitures entièrement automatisé, qui permet de récupérer sa voiture en 90 secondes. L'immeuble a coûté 180 millions de $, ce qui est considérable pour un gratte-ciel de cette taille. Article connexe Liste des plus hauts gratte-ciel de l'agglomération de Vancouver Liens externes Ressource relative à l'architecture : The Skyscraper Center Notes et références Portail des gratte-ciel Portail de Vancouver
Jameson House

Jameson House — 35-этажный многофункциональный небоскрёб в центре Ванкувера, спроектированный архитектурной компанией Foster + Partners в сотрудничестве с архитекторами из Walter Francl Architects. Структура здания Нижние 11 этажей предназначены для офисов и магазинов, все остальные — для жилья. Магазины занимают два первых этажа, продолжая торговую зону, расположенную в соседних домах. Последние два этажа занимает пентхаус. На крыше здания организованы зелёные террасы. Архитектура Основание башни состыковано с двумя зданиями постройки 1920-х годов. Историческое здение Ceperley Rounsfell Building было отреставрировано, от менее ценного Royal Financing Building остался лишь фасад. Нижние 11 этажей занимают магазины и офисы. Над ними располагаются 23 этажа квартир. Членение фасада отражает это функциональное деление: на нижней части здания фасад ровный, а жилая часть представляет собой четыре закруглённые секции-трубы, выступающие над офисной «базой». Главный фасад полностью занят четырьмя полукруглыми «эркерами», расположенным по кривой линии, чтобы не загораживать виды на залив и солнечный свет окружающим сооружениям. Каждое жилое помещение расположено так, чтобы обеспечить естественное освещение. Текущая ситуация По данным официального сайта Foster + Partners 100 % площадей Jameson House уже проданы. Примечания Ссылки сайт проекта сайт Jameson house проект в портфолио Foster + partners
Golden Ears Park

Golden Ears Park är en park i Kanada. Den ligger i provinsen British Columbia, i den södra delen av landet, 3 500 km väster om huvudstaden Ottawa. Golden Ears Park ligger 1 096 meter över havet. Terrängen runt Golden Ears Park är bergig. Runt Golden Ears Park är det mycket glesbefolkat, med 2 invånare per kvadratkilometer.. Det finns inga samhällen i närheten. I omgivningarna runt Golden Ears Park växer i huvudsak barrskog. Kommentarer Källor
Goldpan Provincial Park

Goldpan Provincial Park is a provincial park in British Columbia, Canada, on the Trans-Canada Highway between Lytton (to the west) and Spences Bridge (to the east), on the Thompson River. The park has camping above the highway and a picnic area and riverfront below. See also Shaw Springs Bighorn, British Columbia References "Goldpan Park". BC Geographical Names. Government of British Columbia – B.C. Geographical Names Office (BCGNO).
Goldpan Park

Goldpan Park är en park i Kanada. Den ligger i provinsen British Columbia, i den södra delen av landet, 3 400 km väster om huvudstaden Ottawa. Goldpan Park ligger 325 meter över havet. Terrängen runt Goldpan Park är bergig norrut, men söderut är den kuperad. Goldpan Park ligger nere i en dal som går i nord-sydlig riktning. Trakten runt Goldpan Park är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer.. Närmaste större samhälle är Lytton, 19,1 km sydväst om Goldpan Park. I omgivningarna runt Goldpan Park växer i huvudsak barrskog. Kommentarer Källor
Goldstream Park

Goldstream Park är en park i Kanada. Den ligger i provinsen British Columbia, i den södra delen av landet, 3 600 km väster om huvudstaden Ottawa. Goldstream Park ligger 65 meter över havet. Terrängen runt Goldstream Park är kuperad åt nordväst, men åt sydost är den platt. Goldstream Park ligger nere i en dal. Runt Goldstream Park är det ganska tätbefolkat, med 239 invånare per kvadratkilometer.. Närmaste större samhälle är Victoria, 14,0 km öster om Goldstream Park. I omgivningarna runt Goldstream Park växer i huvudsak barrskog. Kommentarer Källor
Gordon Bay Provincial Park

Gordon Bay Provincial Park is a provincial park in British Columbia, Canada. Geography Gordon Bay is located on the western shore of the south end of Cowichan Lake. The 49-hectare park of second-growth Douglas fir forest is in one of Vancouver Island's sunniest valleys, and is a popular campsite in the Cowichan Valley area. There are many species of birds, such as juncos, Steller's jays and chestnut-backed chickadees as well as mergansers and golden eye ducks. Wildlife includes deer, raccoons and red squirrels. Rainbow, Dolly Varden, and cutthroat trout live in the lake, and chum, coho and spring salmon spawn in the lake and in its tributaries. Steelhead spawn in the Cowichan River. References External links BC Parks - Gordon Bay Provincial Park, Cowichan Lake
Gordon Bay Provincial Park

Gordon Bay Provincial Park è un parco provinciale in Columbia Britannica, Canada. Geografia Gordon Bay si trova sulla sponda occidentale dell'estremità Sud del Cowichan Lake. Il parco di 49 ettari, con una foresta secondaria di abeti di Douglas, si trova in una delle valli più soleggiate dell'Isola di Vancouver ed è un popolare sito di campeggio nell'area della Cowichan Valley. Ci sono molte specie di uccelli, quali junco occhiscuri, ghiandaia di Steller e Poecile rufescens (in inglese chestnut-backed chickadees) così come smerghi ed anatre dagli occhi dorati. La fauna selvatica comprende cervi, procioni e scoiattoli rossi. Trota arcobaleno, salvelinus malma e oncorhynchus clarkii vivono nel lago, inoltre salmone keta, salmone argentato e salmone reale depongono le uova nel lago e nei suoi affluenti. Le trote depongono le uova nel Cowichan River. Collegamenti esterni BC Parks: Gordon Bay Provincial Park, su env.gov.bc.ca. BC Parks - Gordon Bay Provincial Park, Cowichan Lake, su britishcolumbia.com.
Gordon Bay Park

Gordon Bay Park är en park i Kanada. Den ligger i provinsen British Columbia, i den sydvästra delen av landet, 3 600 km väster om huvudstaden Ottawa. Gordon Bay Park ligger 200 meter över havet. Den ligger vid sjön Cowichan Lake. Terrängen runt Gordon Bay Park är kuperad åt sydväst, men åt nordost är den bergig. Gordon Bay Park ligger nere i en dal. Trakten runt Gordon Bay Park är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer.. Närmaste större samhälle är Lake Cowichan, 10,9 km öster om Gordon Bay Park. I omgivningarna runt Gordon Bay Park växer i huvudsak barrskog. Kommentarer Källor
Musée royal de la Colombie-Britannique

Le musée royal de la Colombie-Britannique (en anglais le Royal British Columbia Museum ou encore sous sa forme contractée, le Royal BC Museum), fondé en 1886, est le muséum d'histoire naturelle et humaine de la province de Colombie-Britannique au Canada, et recueille également les archives de la province. Il est situé à Victoria, en Colombie-Britannique, au Canada. Son titre de « royal » lui a été conféré par le prince Philip en 1987 lors de la tournée royale et a été confirmé par Élisabeth II. Le muséum a fusionné avec les Archives de la Colombie-Britannique (en) en 2003. Le musée royal de la Colombie-Britannique comprend trois galeries permanentes : histoire moderne, histoire naturelle et histoire des Premières Nations. La collection du musée comprend environ 7 millions d'objets, dont des artefacts, des spécimens d'histoire naturelle et des archives. Les collections d'histoire naturelle comprennent quelque 750 000 spécimens issus presque exclusivement de Colombie-Britannique ou des états et territoires voisins. Les collections sont divisées en huit disciplines : entomologie, botanique, paléontologie, ichtyologie, zoologie des invertébrés, herpétologie, mammifères et ornithologie. Les bryophytes et algues ne sont pas bien représentés. Le musée abrite par ailleurs des expositions temporaires ; il a notamment présenté par le passé des objets en lien avec le RMS Titanic, Léonard de Vinci, l'Égypte antique ou Gengis Khan. Une salle de cinéma IMAX montre des films éducatifs et des publicités. Le musée est situé derrière le port de Victoria, entre l'Empress Hotel et les bâtiments de l'Assemblée législative de la Colombie-Britannique. Affiliations Association des musées canadiens Réseau canadien d'information sur le patrimoine Musée virtuel du Canada Références Voir aussi Raymond Frogner, archiviste de 2011 à 2016 Liens externes (en) Site officiel Ressources relatives aux beaux-arts : British Museum Google Arts & Culture Ressource relative à la recherche : Biodiversity Heritage Library Portail des musées Portail de l’histoire de la zoologie et de la botanique Portail de la Colombie-Britannique
Granville Square

Granville Square je mrakodrap v kanadském Vancouveru. Má 30 pater a výšku 142 metrů. Výstavba probíhala v letech 1971 – 1973 podle návrhu architekta Francise Donaldsona. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Granville Square na Wikimedia Commons Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Granville Square na anglické Wikipedii. Související články Seznam nejvyšších budov ve Vancouveru
Granville Square

Granville Square ist ein Wolkenkratzer im Stadtteil Downtown von Vancouver, British Columbia, Kanada. Das Gebäude befindet sich in der 200 Granville Street im Vancouver’s Financial District. Es wurde 1973 fertiggestellt und ist 142 m hoch und verfügt über 30 Etagen. Das Gebäude wurde von Marathon Realty gebaut und diente als Hauptsitz der Canadian Pacific Railway. Heute befinden sich dem Gebäude Büros der Tageszeitungen The Vancouver Sun, The Province und Mezzanine. Auf dem Dach befindet sich der Vancouver Harbour Flughafentower, der an und abflüge der Wasserflugzeuge koordiniert. Es ist der höchste Flughafentower weltweit. Das Gebäude befindet sich in Besitz von Cadillac Fairview, einem kanadischen Immobilienunternehmen. Galerie Siehe auch Liste der Hochhäuser in Vancouver Weblinks
Granville Square

Granville Square is a prominent tower located at 200 Granville Street in the Financial District of the downtown core of Vancouver, British Columbia, Canada. Completed in 1973, the building stands at 138.4 metres (454 feet) tall. The building and its plaza are located adjacent to Waterfront Station (formerly CPR station), atop the tracks of the Canadian Pacific Railway. History Granville Square was originally built by Marathon Realty to house the headquarters of the Canadian Pacific Railway. Construction of the building began in 1971 and finished in 1973. The tower was one of the only completed parts of Project 200, a proposed mixed-use redevelopment in Vancouver's Gastown and Downtown Eastside neighbourhoods. The project included offices, hotels, and residential towers to be built over the CPR train tracks and other historic structures. The project was cancelled due to a lack of funding and grassroots opposition, leaving Granville Square as one of its only remnants. In 2022, Granville Square received a Zero Carbon Building certification from the Canada Green Building Council (CaGBC) following a number of decarbonization initiatives. Ownership and usage The building was fully owned by Cadillac Fairview until 2017, when the real estate company sold a 50% stake in its Vancouver portfolio, split evenly between the Ontario Pension Board and Workplace Safety and Insurance Board. Real estate investment firm Colliers International occupies four floors and has been located in the building since its completion in 1973. Postmedia newspapers the Vancouver Sun and The Province operated out of the building from 1997 to 2017, initially occupying eight floors but shrinking to three floors over the years. As of 2024, software company Alida (formerly Vision Critical) occupies the mezzanine. On top of the building sits the Vancouver Harbour Control Tower, which is responsible for guiding the floatplanes that take off and land on the Burrard Inlet. At 142 metres high, it was the tallest air traffic control tower in the world as of 2019. See also List of tallest buildings in Vancouver Project 200 Vancouver Harbour Control Tower References External links Media related to Granville Square at Wikimedia Commons
Granville Street Bridge

Die Granville Street Bridge ist eine Fachwerkbrücke aus Stahl in Vancouver, in der kanadischen Provinz British Columbia. Sie überspannt als eine von drei Brücken, südöstlich der Burrard Street Bridge und nordwestlich der Cambie Bridge, den False Creek und verbindet dabei den südlich gelegenen Stadtteil Fairview mit dem nördlich gelegenen Stadtteil Downtown Vancouver. Den größten Teil ihrer Länge (etwa 90 %) führt die Brücke über Land und nur einen kleinen Teil wirklich über Wasser. Ein Teil der Landstrecke, der am südlichen Ende, den sie überspannt, ist Granville Island. Die Brücke ist stark befahren, da über sie der Highway 99 führt. Außerdem führen mehrere der städtischen Buslinien von TransLink über die Brücke. Geschichte Die erste Brücke an dieser Stelle wurde 1889 eröffnet und war eine 732 Meter lange, hölzerne Trestle-Brücke. Als zweite Brücke an dieser Stelle wurde dann 1909 eine stählerne Drehbrücke eröffnet. Im Jahr 1954 wurde die zweite Brücke dann durch die aktuelle, dritte Granville Street Bridge ersetzt. Trivia Die dritte Granville Street Bridge war bei ihrer Eröffnung die breiteste Brücke in Nordamerika und übertraf die bis dahin breiteste Brücke, die Brooklyn Bridge, um lediglich einen Zentimeter. Die erste Person, nach den offiziellen Persönlichkeiten, welche die dritte Brücke bei Eröffnung in einem Auto überquerte, war eine Frau. Dieselbe Frau hatte auch schon die zweite Brücke als erste Person in einem Auto, nach den Offiziellen, überquert. Weblinks Granville Street Bridge. In: Structurae Brücken in Vancouver Einzelnachweise
The Hertz Corporation

The Hertz Corporation je americká síť autopůjčoven. Své sídlo má firma ve státě Florida, v tamním městě Estero. Firma vznikla roku 1918, vlivem čehož se řadí ve svém oboru podnikání k nejstarším na světě. Historie Společnost založil Walter L. Jacobs a společnost tehdy sídlila v Chicagu, ve státě Illinois. Zpočátku nabízela k pronájmu celkem dvanáct automobilů Ford T. Během následujících pěti let tento počet padesátkrát zvýšila, takže se dostala na úroveň šesti set vozidel. Následně se o firmu začali zajímat investoři. Roku 1923 ji odkoupil John Daniel Hertz, židovský podnikatel, jehož rod pocházel ze Slovenska, z obce Sklabiňa ležící u města Martin na severozápadě země. Za další tři roky (1926) společnost od Hertze odkoupila firma General Motors. V polovině dvacátého století (roku 1950) začala autopůjčovna podnikat i v Evropě, a to ve Francii. Do České republiky, respektive Československa se dostala až v roce sametové revoluce (1989). Na počátku 21. století, roku 2002, zahájila půjčování automobilů na čínském trhu, čímž se stala první společností světa podnikající v tomto segmentu na tamním trhu. O tři roky později, na konci srpna 2005, disponovala společnost Hertz autoparkem o velikosti 426 tisíc vozidel, které půjčovala. Od roku 2006 se portfolio nabízených automobilů rozrostlo o ekologická, palivově úsporná vozidla, když firma začala k pronájmu nabízet Toyotu Prius, což je světově první sériově vyráběné plynové a elektrické hybridní vozidlo. V závěru druhé dekády 21. století je Hertz po firmě Enterprise klasifikována coby druhá největší půjčovna automobilů ve Spojených státech amerických, jež po celém světě, ve 150 zemích, provozuje autopůjčovny jak pod svým jménem Hertz, tak dále pod obchodními značkami Dollar a Thrifty. Celkem má více než deset tisíc franšízových poboček a zaměstnává okolo 38 tisíc zaměstnanců. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu The Hertz Corporation na Wikimedia Commons
Hertz (biludlejning)

For alternative betydninger, se Hertz (flertydig). (Se også artikler, som begynder med Hertz) The Hertz Corporation (også benævnt Hertz Rent A Car eller som i Danmark blot Hertz) er et amerikansk biludlejningsfirma med hovedkvarter i Park Ridge, New Jersey. Firmaet blev grundlagt i Chicago i 1918 af Walter L. Jacobs. I 1923 blev selskabet købt af John D. Hertz, der gav firmaet sit nuværende navn. Firmaet blev etableret i Danmark i 1959. Firmaet tilbyder i dag udlejning af personbiler og varevogne på korttidsleje eller leasing. Har også delebiler og udlejer også materiel og andet udstyr. Hertz er verdens største biludlejningsfirma målt på volumen af almindelige personbiler, men er samlet set nr. 2 efter Enterprise rent-a-car. Firmaet har 5.100 afdelinger over hele verden. Firmaet ejerkreds har siden stiftelsen været omskiftelig. Hertz har således været ejet af blandt andet General Motors, RCA og af United Airlines. Selskabet har endvidere været et børsnoteret selskab, men blev taget af børsen af Ford Motor Company i forbindelse med Fords overtagelse af samtlige aktier i selskabet i 1994. Ford afhændede dog selskabet igen i 2005 til en kapitalfond, der kort efter atter lod selskabet notere på New Yorks fondsbørs. Eksterne henvisninger Hertz' internationale hjemmeside
Hertz (entreprise)

Hertz Global Holdings /hərts/ est une entreprise américaine de location de véhicules. La société détient Rental Car Intermediate Holdings, LLC, qui détient Hertz Corporation (Hertz), Elle se situe au premier rang mondial avec plus de 9 700 sites de location situés dans 146 pays de par le monde et emploie près 37 000 salariés environ. Elle est dirigée par Paul Stone depuis mai 2020. L'activité principale du groupe est la location de véhicules. Histoire L'entreprise est créée en 1918 à Chicago par Walter L. Jacobs. Au départ c'est une petite société proposant une douzaine de Ford T à la location. En 1923, John Daniel Hertz la rachète et la renomme Hertz Drive-Ur-Self Corporation. En aout 2012, après 5 ans de discussions avec Dollar Thrifty et 2 ans de batailles boursières avec Avis, Hertz rachète son concurrent américain Dollar Thrifty pour 2,3 milliards de dollars. En mars 2014, Hertz scinde sa filiale de locations d'équipements qui s'appellera Hertz Equipment Rental Corp (HERC) tirant plus de 2,5 milliards de dollars de la scission. Le 22 mai 2020, lourdement endettée, Hertz annonce déposer le bilan aux États-Unis et au Canada. Cette mesure ne concerne pas les filiales européennes. Identité visuelle Actionnaires Filiales Hertz détient plusieurs filiales : Hertz Claim Management Corporation : fournit une gestion de sinistres flotte/auto adaptée pour les garanties dommages, responsabilité civile ou défense recours ; Hertz Local Edition (activité exclusivement présente aux États-Unis) : propose des véhicules de remplacement ; Hertz Trois Soleils (activité exclusivement présente en France) : spécialisée dans la location de camping-cars. Hertz France La filiale française, créée le 4 mai 1990, a son siège social à Montigny-le-Bretonneux. Elle est dirigée par Pascale Roque depuis Mars 2022 . Notes et références Liens externes (mul) Site officiel Portail des entreprises Portail des transports Portail de la Floride
The Hertz Corporation

The Hertz Corporation, sussidiaria della Hertz Global Holdings Inc, è un'azienda statunitense di autonoleggio. La sede è a Estero, in Florida. Storia Primi anni L'azienda fu fondata da Walter L. Jacobs nel 1918, come autonoleggio a Chicago con una dozzina di Ford Model T. Nel 1923, Jacobs vendette a John D. Hertz la compagnia, facendola diventare una sussidiaria della Yellow Truck and Coach Manufacturing Company e rinominandola "Hertz Drive-Ur-Self System". Venne venduta la parte azionaria di maggioranza della Yellow Truck and Coach Manufacturing Company (e la Hertz Drive-Ur-Self) alla General Motors nel 1925 che comprò le azioni rimanenti nel 1943. Hertz attraverso la The Omnibus Corporation iniziò dal 1953 il rientro dell'autonoleggio da lui fondato dalla GM. Nello stesso anno vende la parte di trasporto pubblico della The Omnibus Corporation cambiando il nome in The Hertz Corporation e quotandola alla New York Stock Exchange l'anno successivo. The Hertz Corporation Nel 1954 Hertz compra la Metropolitan Distributors di New York. Nel 1967, The Hertz Corporation diventa una sussidiaria della RCA ma fu gestita come entità separata. Nel 1985, Hertz si fonda con la UAL Corporation. Il 30 dicembre 1987, Hertz viene venduta alla Park Ridge Corporation, della Ford Motor Company e di alcuni manager Hertz. Nel 1988, Volvo North America Corporation investe nella Park Ridge Corporation. Il 3 giugno 2005 Ford annuncia che la Hertz subisce una OPA. L'8 settembre 2005 viene venduta alle private equity Clayton, Dubilier & Rice, The Carlyle Group e Merrill Lynch Global Private Equity per 15 miliardi di $. La vendita fu completata il 2 dicembre 2005. Il gruppo private equity la rese pubblica nel 2006. L'11 gennaio 2010, Hertz annuncia l'acquisizione di British Car Auctions (BCA). Nel novembre 2011, Hertz introduce gli ExpressRent kiosk. Il primo caso negli Stati Uniti con operatori live in video chat. Il 22 maggio 2020 Hertz ha annunciato di essere indebitato e di aver subito un forte calo delle entrate a causa della pandemia COVID-19. Ha quindi presentato istanza di fallimento negli Stati Uniti e in Canada. Questa misura non tocca le filiali europee. Rete operativa Hertz opera in 145 paesi. Al di fuori degli USA, Hertz ha sedi in 18 paesi, il resto è franchising. Nel 2012 la compagnia ha 3.210 sedi operative negli USA e 1.215 nel mondo. Flotta La flotta Hertz è principalmente basata su veicoli General Motors. Veicoli di lusso sono della Mercedes-Benz, Infiniti e Cadillac. Al tempo della proprietà Ford, i veicoli erano forniti dalla casa madre e da Mazda, Volvo Cars, Mercury e Lincoln. Nel 2012 la compagnia ha un parco mezzi di 490.000 veicoli negli USA e 177.000 veicoli nel mondo con 104.000 sedi in 150 stati. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Hertz Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su hertz.com. Hertz (canale), su YouTube.