NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Swangard Stadium

Das Swangard Stadium ist ein Canadian-Football- und Fußballstadion mit Leichtathletikanlage in der kanadischen Stadt Burnaby, Provinz British Columbia. Das 1969 erbaute Stadion wird hauptsächlich für Fußball- oder Canadian Footballspiele, aber auch für die Leichtathletik genutzt. Außerdem nutzte die kanadische Fußballnationalmannschaft das Stadion mehrmals zur Austragung von Länderspielen. Bei der Junioren-Fußballweltmeisterschaft 2007 gehörte das Stadion zu den sechs Austragungsorten. Dafür wurde die Kapazität von eigentlich 6.868 Plätzen durch zusätzliche Tribünen auf 10.000 erhöht. Seinen Namen hat das Stadion nach Erwin Swangard, einem einflussreichen Sportmoderator aus Vancouver. Weblinks Informationen der Stadt Burnaby über das Stadion (englisch)
Estadio Swangard

El estadio Swangard es un estadio multiusos ubicado en el Central Park de Burnaby, Columbia Británica (Canadá). Este escenario es principalmente destinado a la práctica de fútbol, fútbol americano y atletismo. En el estadio juega sus partidos de local el equipo de fútbol Vancouver Rise FC de la Nothern Super League y el equipo de atletismo de la Universidad Simon Fraser. Fue inaugurado el 26 de abril de 1969 y tiene una capacidad de 5.288 espectadores.​ La capacidad del estadio fue provisionalmente incrementada a unos 10 000 espectadores para la realización de la Copa Mundial de Fútbol Sub-20 de 2007.​ Aparte del mundial sub-20 de 2007, el estadio ha albergado partidos internacionales de la Selección de fútbol de Canadá y siete partidos de la Copa Mundial Femenina de Fútbol Sub-19 de 2002. Al anunciado ingreso de Vancouver Whitecaps a la Major League Soccer a partir de 2011, el equipo jugará sus partidos de local en el Estadio Empire y en el Estadio BC Place.​ Referencias Enlaces externos Swangard Stadium, página oficial de Vancouver Whitecaps. Swangard Stadium, página oficial de la ciudad de Burnaby.
Stade Swangard

Le Stade Swangard est un stade multifonction situé à Burnaby au Canada (dans la province de Colombie-Britannique). Histoire Construit en 1969, il est utilisé par les Whitecaps de Vancouver ainsi que par des équipes de rugby à XV, de football canadien et de crosse. Il possède également une piste et des installations pour les épreuves d’athlétisme. Pouvant accueillir 6 868 spectateurs (5 288 pour le soccer), sa capacité a été provisoirement augmentée à 10 000 places pour la Coupe du monde de football des moins de 20 ans 2007. Liens externes (en) Ville de Burnaby - Swangard Stadium (en) Whitecaps de Vancouver - Swangard Stadium Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du sport Portail du football Portail du football canadien Portail de la Colombie-Britannique
Swangard Stadium

Swangard Stadium è un impianto sportivo polivalente situato a Burnaby, in Canada. Ha ospitato alcuni incontri dei mondiali di calcio Under-20 del 2007 e dei mondiali di calcio femminile Under-19 del 2002. Ospita gli incontri casalinghi del Vancouver Rise FC. Storia Lo stadio sorge all'interno del Central Park di Burnaby, a brevissima distanza dal confine con la città di Vancouver. Venne inaugurato il 26 aprile 1969, e deve il suo nome a Erwin Swangard, un giornalista sportivo che con una campagna fondi aveva raccolto il milione di dollari canadesi necessario alla costruzione dell'impianto. A partire dal 1987 ospitò regolarmente gli incontri casalinghi della locale squadra di calcio, chiamata Vancouver 86ers prima e Vancouver Whitecaps successivamente al 2001. I Whitecaps dovettero spostarsi in un impianto più grande a partire dal 2011, a causa dell'amissione alla Major League Soccer. Lo Swangard Stadium viene regolarmente utilizzato per eventi di atletica leggera. Caratteristiche Lo stadio ha un campo in erba naturale di 105x68 metri, circondato da una pista di atletica ad otto corsie. Può ospitare 4.500 spettatori nella sua unica tribuna, ma in diverse occasioni la capienza è stata aumentata grazie all'installazione di tribune provvisorie. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Swangard Stadium Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su burnaby.ca.
Swangardstadion

Het Swangardstadion is een multifunctioneel stadion in Burnaby, Canada. Het stadion wordt gebruikt voor voetbal-, American football-, rugby- en atletiekwedstrijden. De voetbalclub Vancouver Whitecaps FC (1986) en de atletiekclub Simon Fraser Clan maken gebruik van dit stadion. In het stadion is plaats voor 6.868 toeschouwers. Het stadion werd geopend op 26 april 1969. Internationale toernooien In 2007 werd van dit stadion gebruik gemaakt voor het Wereldkampioenschap voetbal onder 20 - 2007. Dat toernooi werd gespeeld van 30 juni tot en met 22 juli. In het stadion waren 6 groepswedstrijden en de kwartfinale tussen Spanje en Brazilië (4–2).
Swangard Stadium

Swangard Stadium – wielofunkcyjny stadion w Burnaby, w prowincji Kolumbia Brytyjska, w Kanadzie. Został otwarty 26 kwietnia 1969 roku. Może pomieścić 5288 widzów. Nazwa obiektu pochodzi od nazwiska dziennikarza Erwina Swangarda, który zebrał na budowę areny blisko milion dolarów. W latach 1987–2010 na stadionie swoje spotkania rozgrywali piłkarze klubu Vancouver Whitecaps FC (w 2011 roku, po dołączeniu zespołu do MLS drużyna przeniosła się na BC Place Stadium w Vancouver). Obiekt był także jedną z aren piłkarskich Mistrzostw Świata U-19 kobiet 2002 oraz Mistrzostw Świata U-20 2007. Przypisy
Свонгард

Стадіон «Свонгард» (англ. Swangard Stadium) — багатофункціональний стадіон у Центральному парку в Бернабі, Британська Колумбія. В основному використовується для футболу, регбі, канадського футболу та легкої атлетики. Є домашньою ареною для спортивних клубів Університету Саймона Фрейзера. Також на стадіоні грала команда «Ванкувер Вайткепс» до 2010 року, в той час коли вони грали у Канадській футбольній лізі (CSL), а потім у другому дивізіоні США. Стадіон було відкрито 26 квітня 1969 року і має потужність 5288 глядачів. Історія У 1969 році спортивний журналіст видання Ванкувер Сан Ервін Свонгард зібрав майже 1 мільйон доларів на будівництво спортивного стадіону в Центральному парку в Бернабі, Британська Колумбія . Прем'єр Британської Колумбії Вільям Беннетт оголосив офіційну назву стадіону, «Свонгард», на його відкритті 26 квітня 1969 року. Сам Свонгард не був присутній на відкритті. Місто Ванкувер вирішив створити свою професійну футбольну команду в 1986 році, яка отримала назву Ванкувером 86 (пізніше Ванкувер Вайткепс). Клуб почав грати у 1987 році в Канадській футбольній лізі (CSL) і почав виступати на цьому стадіоні. Стадіон був домашньою ареною клубу до сезону 2010 року включно, після чого «Вайткепс» приєднався до МЛС в 2011 році. Оскільки «Свонгард» не відповідав стандартам MLS щодо місткості, місто Бернабі спочатку запропонувало зберегти команду в місті шляхом реконструкції стадіону і розширення його потужності до 20 000 місць. Цей план, проте, провалився, і «Вайткепс» переїхав на ванкуверський стадіон BC Place. Потужність стадіону була тимчасово збільшена до 10 000 на час проведення молодіжного чемпіонату світу з футболу U-20 2007 року. Також на стадіоні в різний час проходили домашні матчі для канадських чоловічих і жіночих футбольних команд у кваліфікації до олімпійських ігор і чемпіонатів світу. У деяких випадках кількість глядачів перевищувала 10 тисяч, частина з яких стояли. Також на стадіоні проходив дівочий чемпіонату світу з футболу до 19 років 2002 року. Примітки Посилання Інформація про стадіон на сайті міста Бернабі [Архівовано 1 жовтня 2019 у Wayback Machine.] Інформація на сайті «Ванкувер Вайткепс»
Praça Robson

A Praça Robson é um moderno centro cívico e praça pública na baixa de Vancouver, Colúmbia Britânica. Aqui ficam os Tribunais Legislativos Provinciais, edifícios de escritórios governamentais, e espaço público, ligado à Galeria de Arte de Vancouver. A praça foi projectada pelo arquitecto Arthur Erickson. A praça foi completada entre 1979 e 1983, sendo constituído por três quarteirões e usando 121.000 m² de espaço. Os Tribunais Legislativos Provinciais são o seu principal componente. Tem 35 salões de tribunal e 42 metros de altura. O telhado de vidro é suportado por uma estrutura espacial de aço, cobrindo aproximadamente 4.600 m² de espaços públicos. Três cascatas ao longo do complexo providenciam ar. Um rinque de patinagem pode ser encontrado num nível inferior, que se estende por baixo da Rua Robson e que liga a praça à Galeria de Arte de Vancouver. Aqui fica também um câmpus da Universidade de Colúmbia Britânica, o UBC Robson Square, que também fica no nível inferior, juntamente com os restaurantes. Típica dos desenhos de Erickson, a Praça Robson foi principalmente construída a partir de cimento cinzento e tem um desenho "ambiental". Para além da água que corre pelo complexo há árvores e outras plantas. O desenho permite relativamente não-obstruída luz natural e ar fresco. A paisagem no projecto foi desenhada por Cornelia Oberlander. O complexo foi construído em três fases, com um custo total de 139 milhões de dólares. Os escritórios do governo provincial foram acabados em 1978, os Tribunais Legislativos no ano seguinte, e a renovação do velho edifício do tribunal provincial (onde está atualmente instalada a Galeria de Arte de Vancouver) foi acabada em 1983, uma década depois do desenho estar completo. Referências
Hotel Vancouver

Hotel Vancouver (oficiálně Fairmont Hotel Vancouver) je hotel v Britské Kolumbii, nacházející se ve vancouverském historickém jádru na rohu ulic West Georgia Street a Burrard Street. Dějiny hotelu Hotel se 17 patry má výšku 111 m, jeho architekty byli John S. Archibald a John Schofield. Součástí společnosti Canadian Pacific Hotels se stal v roce 1988 poté, co tato společnost odkoupila síť hotelů CN Hotels. Canadian Pacific Hotels se později přejmenovala na Fairmont Hotels and Resorts. Je to třetí Vancouverský hotel s tímto názvem, otevřený byl v květnu 1939. První dva stejnojmenné hotely se nacházely na jižní straně ulice West Georgia Street mezi ulicemi Howe Street a Granville Street. Až do otevření CBC Regional Broadcast Centre v 70. letech 20. století se kanceláře a vysílací studia vancouverské pobočky CBC nacházely v mezipatře hotelu, směrem k rohu ulic Hornby Street a Georgia Street. V přízemí se nacházelo velké zvukové studio ve stylu art deco, které sloužilo pro rozhlasové vysílání. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Hotel Vancouver na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hotel Vancouver na Wikimedia Commons Oficiální stránky Hotel Vancouver na emporis.com
Hotel Vancouver

Das Fairmont Hotel Vancouver (allgemein als Hotel Vancouver bekannt) ist ein Luxushotel mit 556 Zimmern in der kanadischen Stadt Vancouver. Es befindet sich im Stadtzentrum an der Kreuzung von West Georgia Street und Burrard Street, unmittelbar neben der Christ Church Cathedral. Das Gebäude ist 111 Meter hoch, hat 17 Stockwerke und ist im Besitz des Unternehmens Fairmont Hotels and Resorts. Von 1939 bis 1972 war es das höchste Gebäude der Stadt, bevor es vom Toronto Dominion Tower abgelöst wurde. Es selber hatte das Marine Building als höchstes Gebäude abgelöst. Es gab zwei Vorgängerbauten namens Hotel Vancouver, die einen Straßenblock entfernt an der Kreuzung von Granville Street und West Georgia Street standen. Das erste fünfstöckige Gebäude aus dem späten 19. Jahrhundert wurde 1916 durch einen 77 Meter hohen Neubau im Neorenaissance-Stil ersetzt. Während des Zweiten Weltkriegs diente das zweite Hotel als Truppenunterkunft. Nach Kriegsende wurde es von obdachlosen Veteranen besetzt. 1949 wurde es abgerissen. Die Bauarbeiten am heutigen Hotel Vancouver begannen 1928 im Auftrag der Canadian National Railway, ruhten jedoch zur Zeit der Weltwirtschaftskrise während fünf Jahren. Die Canadian Pacific Railway stieg als Partnerin ein und im Mai 1939 konnte das im Art-déco-Stil errichtete Gebäude eröffnet werden. Bis 1999 gehörte das Hotel zur Kette der Canadian Pacific Hotels, die dann unter der Bezeichnung Fairmont aus dem Konzern ausgegliedert wurde. Die Fassade des Hotel Vancouver diente als Kulisse der Fernsehserie Hotel Zack & Cody und des Films Fifty Shades of Grey. Siehe auch Liste der höchsten Gebäude in Vancouver Weblinks Fairmont Hotel Vancouver Foto des zweiten Hotel Vancouver (ca. 1920) Einzelnachweise
The Fairmont Hotel Vancouver

The Fairmont Hotel Vancouver est un hôtel construit à Vancouver au Canada ouverte en 1939. Il abrite 556 chambres. Histoire C'est l'un des rares gratte-ciel construit à la fin des années 1930. La construction s'est étalée de 1929 à 1939 ; du fait des difficultés économiques dues à la crise des années 1930, les travaux s'arrêtèrent pendant 5 ans et se terminèrent pour l'accueil de la reine Elizabeth Bowes-Lyon et du roi George VI. L'architecte est l'agence Archibald and Schofield (en). Le coût de l'hôtel a été de 7 millions de $ de l'époque. À sa construction c'était le plus haut immeuble de l'ouest canadien et le 5° plus haut immeuble du Canada. Ce fut le plus haut immeuble de Vancouver jusqu'en 1972. L'immeuble a été complètement rénové en 1989 et en 1999. Les façades extérieures de l'immeuble comportent des sculptures mythologiques et des gargouilles. Le toit de couleur verte est fait de cuivre oxydé. Notes et références Voir aussi Articles connexes Canadien National Liste des plus hauts gratte-ciel de l'agglomération de Vancouver Liens externes (en) Site officiel Ressources relatives à l'architecture : The Skyscraper Center Structurae The Fairmont Hotel Vancouver sur Emporis The Fairmont Hotel Vancouver sur skyscraperpage Portail des gratte-ciel Portail de l’hôtellerie Portail de Vancouver Portail du chemin de fer en Amérique du Nord
Fairmont Hotel Vancouver

Il Fairmont Hotel Vancouver è uno storico albergo di Vancouver in Canada. Situato lungo la West Georgia Street nel centro-città di Vancouver, venne aperto nel maggio del 1939. Progettato dagli architetti John Smith Archibald e John Schofield sulle forme di un castello francese, l'edificio è alto 110,6 metri e conta 17 piani, rimanendo l'edificio più alto della città fino al completamento della Torre TD nel 1972. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Fairmont Hotel Vancouver Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su fairmont.com. (EN) Fairmont Hotel Vancouver, su Structurae. (EN) Fairmont Hotel Vancouver, su Skyscraper Center.
Hotel Vancouver

O Hotel Fairmont Vancouver, mais conhecido por Hotel Vancouver, é um hotel localizado na esquina das ruas Georgia e Burrard, no coração da baixa de Vancouver, Colúmbia Britânica, Canadá. Construído pela Hotéis Nacionais do Canadá (Canadian National Hotels), tem 111 metros (17 andares) de altura. É várias vezes apelidado de "o Hotel Van". Tornou-se parte da Hotéis Pacíficos do Canadá (Canadian Pacific Hotels) em 1988. Este edifício foi o terceiro hotel a ser chamado Hotel Vancouver. O segundo Hotel Vancouver foi construído em 1916, tornou-se o quartel militar das tropas durante a Segunda Guerra Mundial e foi finalmente demolido em 1949 para cumprir um acordo feito pela cidade para com os construtores do terceiro Hotel Vancouver - visto como um potencial rival. Curiosidades Foi aqui, mais precisamente no Panorama Roof Ballroom, que Dal Richards, conhecido como o Rei do Swing começou a carreira que se espalhou durante décadas. O Hotel serve como o exterior do Hotel Tipton na série "Hotel Doce Hotel: As Aventuras de Zack e Cody" (Chamada "Zack & Cody: Gêmeos em Ação" no Brasil) O Hotel tem também um papel proeminente no jogo de PS2 "Tony Hawk's Underground" Galeria Ligações externas Site oficial
Ванкувер (отель)

Отель «Ванкувер» (англ. Hotel Vancouver) — высотное здание, расположенное в центре Ванкувера (Канада). С 1939 по 1972 год являлось самым высоким зданием города. На момент постройки стало пятым по высоте зданием Канады. История Созданное архитекторами Джоном С. Арчибальдом и Джоном Скофилдом, здание имеет 17 этажей и высоту 111 м. Открытие отеля состоялось 25 мая 1939 года. Первоначально он должен был называться «Британская Колумбия». В 1988 году отель был куплен сетью Canadian Pacific Hotels, которая переименовалась в Fairmont Hotels and Resorts, после чего отель получил название Fairmont Hotel Vancouver. Ранее название «Ванкувер» носили два других отеля, расположенные в соседних кварталах. Один просуществовал с 1887 по 1916 год, другой — с 1916 по 1939. Из-за Великой депрессии строительство отеля было заморожено на 5 лет. После возобновления стройка проходила в авральном режиме с целью приурочить её окончание к визиту в город короля Георга VI и королевы Елизаветы. Полные реставрации отеля проводились в 1989 и 1999 годах. См. также Список самых высоких зданий Ванкувера Примечания Ссылки Официальный сайт Архивная копия от 23 июля 2011 на Wayback Machine
Flughafen Qualicum Beach

Der Flughafen Qualicum Beach Airport (IATA-Code: XQU, TC-LID: CAT4) befindet sich im Süden von Qualicum Beach auf Vancouver Island, in der kanadischen Provinz British Columbia. Der Flughafen ist rund um die Uhr geöffnet, aufgrund hochstehender Bäume in der Umgebung wird jedoch ein nächtlicher Anflug nur den Piloten geraten, die sich an diesem Flugplatz auskennen. Start- und Landebahn Beim Anflug auf den Flughafen stehen folgende Navigations- und Landehilfen zur Verfügung: NDB Landebahn 11/29, Länge 1086 m, Breite 22 m, Asphalt Service Am Flughafen sind folgende Flugbenzinsorten erhältlich: AvGas (100LL) Weblinks Website des Betreibers (Stadt Qualicum Beach) Infos zu Qualicum Beach Airport auf Canadian Owners and Pilots Association: Places to Fly airport directory Flugunfalldaten und -bericht im Aviation Safety Network (englisch) Einzelnachweise
Qualicum Beach Airport

Qualicum Beach Airport (IATA: XQU, TC LID: CAT4) is located 1.8 nautical miles (3.3 km; 2.1 mi) south of Qualicum Beach, British Columbia, Canada. Tenants The following are at the airport: Iskwew Air Qualicum Flight Centre Royal Canadian Air Cadets - 893 Squadron Sunwest Helicopters Qualicum Beach Aero Centre Ascent Helicopters ZFF Engines Limited Airspan Helicopters The Final Approach Restaurant Arrowsmith Search and Rescue Airlines and destinations Accidents and incidents Cessna 172 On July 25, 2022, a Cessna 172 made an emergency landing just past the runway at the airport. The plane crashed into a ditch on a farmer's property. The pilot was said to be in serious condition, suffering injuries, but survived. See also List of airports on Vancouver Island References External links Qualicum Beach Airport on COPA's Places to Fly airport directory Accident history for XQU: Qualicum Airport at Aviation Safety Network
Aeropuerto de Qualicum Beach

El aeropuerto de Qualicum Beach (IATA: XQU, TC LID: CAT4) es un aeropuerto canadiense operador por la entidad Town of Qualicum Beach situado a 1.8 millas náuticas (3.3 km; 2.1 mi) al sur de Qualicum Beach. El aeródromo opera vuelos privados y comerciales, y sirve a la ciudad de Qualicum Beach y Parksville. El aeródromo está certificado como de uso público de día y de noche y es capaz de recibir tráfico VFR e IFR con la siguiente restricción: "las operaciones nocturnas están prohibidas cuando PAPI esta inoperativo". El aeropuerto tiene una pista de asfalto, 11/29, 3.565 'de largo y 75' de ancho con desplazamientos en cada extremo de la pista. La elevación en el umbral de la pista 11 es 191 '. Hay dos aerolíneas que ofrecen servicio aéreo regular: KD Air Corp. y Orca Airways Ltd .. Otros operarios de servicio aéreo utilizan el aeropuerto como Sunwest Helicopters Ltd entre otros. Aproximadamente 30 aeronaves están basadas en Qualicum Beach. Aerolíneas y destinos KD Air Vancouver / Aeropuerto Internacional de Vancouver Isla Texada / Aeropuerto de Texada-Gillies Orca Airways Vancouver / Aeropuerto Internacional de Vancouver Enlaces externos Historial de accidentes del Aeropuerto de Qualicum Beach en Aviation Safety Network (en inglés)
Aéroport de Qualicum Beach

L'Aéroport de Qualicum Beach est un aéroport situé en Colombie-Britannique, au Canada. Desservi au début du XXIe siècle par la compagnie Integra Air (en) (qui a fait faillite en 2018), il l'est aujourd'hui (août 2019) par Island Express Air (en). Notes et références Portail de l’aéronautique Portail de la Colombie-Britannique
Qualicum Beach Airport

Qualicum Beach Airport är en flygplats i Kanada. Den ligger i provinsen British Columbia, i den sydvästra delen av landet, 3 600 km väster om huvudstaden Ottawa. Qualicum Beach Airport ligger 61 meter över havet. Terrängen runt Qualicum Beach Airport är platt. Havet är nära Qualicum Beach Airport åt nordost.Närmaste större samhälle är Qualicum Beach, 3,4 km väster om Qualicum Beach Airport. I omgivningarna runt Qualicum Beach Airport växer i huvudsak blandskog. Runt Qualicum Beach Airport är det ganska glesbefolkat, med 22 invånare per kvadratkilometer. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Qualicum Beach Airport.
Aeroport de Prince Rupert

L'aeroport de Prince Rupert és un aeroport situat a l'illa de Digby, a la província canadenca de la Colúmbia Britànica. Un servei de ferri connecta l'illa amb el centre de la ciutat de Prince Rupert. La terminal, que allotja oficines, rep vols comercials i opera una escola de pilotatge, es va construir el 1961 en un solar de 686,78 ha al nord-oest de l'illa. El 1970 es va construir un segon edifici, al sud de la terminal, que serveix per al manteniment de les aeronaus. L'aeroport té una sola pista de 1.828 metres de llarg i 60 d'ample, que permet que hi volin aeronaus com el Boeing 737. A més, disposa d'un heliport. Referències
Flughafen Prince Rupert

Prince Rupert Airport ist der einzige Flughafen auf Digby Island in der Kanadischen Provinz British Columbia. Er ist 6 km von der Innenstadt Prince Ruperts entfernt. Tägliche Post-, Fracht- und Passagierflüge werden von Air Canada Express und Northern Thunderbird Air durchgeführt. Passagierflüge werden an einem Terminal mit einem Check-in und einem Gate abgefertigt. Da der Platz als airport of entry klassifiziert ist und dort Beamte der Canada Border Services Agency (CBSA) stationiert sind, ist auch eine Einreise aus dem Ausland möglich. Der Flughafen hat keine Flugbeschränkungen und kann daher rund um die Uhr betrieben werden. Geschichte des Flughafens In den frühen sechziger Jahren hat die kanadische Regierung beschlossen, dass Digby Island ein geeigneter Standort für einen Flughafen ist. Trotz hoher Kosten wurde der Flughafen 1961 fertiggestellt. Start- und Landebahn Beim Anflug auf den Flughafen stehen grundsätzlich folgende Navigations- und Landehilfen zur Verfügung: NDB, DME, ILS sowie VOT Landebahn 13/31, Länge 1828 m, Breite 60 m, Asphalt Am Flughafen Am Flughafen sind folgende Flugbenzinsorten erhältlich: AvGas (100LL) Kerosin (Jet A-1) Verkehrsanbindung Von der Stadt Prince Rupert organisiert findet ein Airport Shuttle Service statt, der Downtown Prince Rupert mit dem Flughafen verbindet. Es gibt auch eine Fährverbindung zwischen der Stadt und der Insel. Für Passagiere besteht die Möglichkeit, mit dem Helikopter oder dem Wasserflugzeug weiterzureisen. Weblinks und Quellen Website des Flughafens Flughäfen der Welt Geschichte von Dodgecove Einzelnachweise
Prince Rupert Airport

Prince Rupert Airport (IATA: YPR, ICAO: CYPR) is an airport located 5.0 nautical miles (9.3 km; 5.8 mi) west southwest of Prince Rupert, British Columbia, Canada. The airport is classified as an airport of entry by Nav Canada and is staffed by the Canada Border Services Agency (CBSA). CBSA officers at this airport can handle general aviation aircraft only, with no more than 50 passengers. The airport is located on Digby Island, which is only accessible by ferry from the city of Prince Rupert. The passenger ferry fare is included in airline tickets. Airlines and destinations Air cargo carriers and destinations See also List of airports in the Prince Rupert area Royal eponyms in Canada References External links Official website Accident history for YPR at Aviation Safety Network