NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Banteay Samré

Banteay Samrè (in lingua khmer:ប្រាសាទបន្ទាយសំរែ) è un tempio di Angkor, in Cambogia, situato subito ad est del Baray orientale. Sebbene non sia stata rinvenuta la stele di fondazione, pare sia stato costruito su iniziativa di un alto funzionario di corte agli inizi del XII secolo, durante il regno di Suryavarman II e di Yashovarman II È un tempio induista nello stile architettonico di Angkor Wat. Il suo nome, che significa "cittadella dei Samré", deriva da quello di un antico popolo dell'Indocina. Per il tempio vennero utilizzati gli stessi materiali del Banteay Srei. Dopo la cosiddetta "scoperta" di Angkor nel XIX secolo e la riuscita ricostruzione del tempio Banteay Srei, originariamente privato e decisamente piccolo (1931-1936), Banteay Samré fu il primo complesso completo ad essere ricostruito con il metodo dell'anastilosi (1936-1945). Il regista di questa ricostruzione fu l'architetto e scienziato francese Maurice Glaize. Disse nel 1944: Architettura Banteay Samré si trova fuori dai sentieri battuti a circa 500 m a est di Pradak, un villaggio situato nell'arido Baray orientale e dove si dice vivano i discendenti dei Samré. Pertanto, il tempio si trova a circa metà strada tra il Gruppo Roluos a sud e il Tempio di Banteay Srei a nord. L'architettura del tempio è simile ad altri templi piatti più piccoli dello stesso periodo, vale a dire Prasat Hin Phimai, ma anche il Thommanon e il Chau Say Tevoda. Tutte le parti del complesso poggiano su piedistalli rigonfi e alti 120 cm. Il tempio ha una passeggiata d'ingresso cerimoniale di 140 metri di lunghezza, situata all'ingresso est, che potrebbe essere stata originariamente coperta in legno. Il percorso culmina in una scalinata che conduce ad una terrazza da cui si accede al complesso. È costituito da due recinti murari: l'esterno ha dimensioni di 83 x 77 m e 6 m di altezza, presenta una galleria perimetrale a colonne verso l'interno, già praticamente distrutta, e quattro gopura o padiglioni cerimoniali in ciascuno dei suoi quattro ingressi, situati nei punti cardinali. Il recinto interno, che misura 44 x 38 m, anch'esso ornato da quattro gopura, contiene il tempio piramidale caratteristico di questo stile architettonico, chiamato Prasat, e che è coronato da una corona a forma di loto che raggiunge i 21 m di altezza. Il recinto interno ospita anche un Mandapa (o padiglione) che, situato a est del Prasat, funge da anticamera del tempio. Due librerie autoportanti fiancheggiano il padiglione, completando il complesso. Tutti i pezzi dell'involucro interno sono sollevati su alti piedistalli, generando uno spazio interno molto ripido e compatto. Il tempio è decorato con abbondanti rilievi di temi indù, che narrano varie scene del Ramayana. Le pareti che compongono entrambi i recinti sono realizzate con blocchi di laterite rozzamente intagliati, mentre sia gli edifici interni che i terminali e gli elementi decorativi sono stati costruiti in pietra arenaria. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Banteay Samré
Banteay Samré

Banteay Samré (khm. ប្រាសាទបន្ទាយសំរែ) – świątynia khmerska w Angkor, w Kambodży. Nazwa świątyni oznacza w języku khmerskim „fortecę Samré” (Samré to lokalne plemię). Wybudowana w XII wieku przez Surjawarmana II i Jaszowarmana II. W latach 70. Czerwoni Khmerzy przekształcili świątynię w kompleks karny. Zobacz też Przypisy Bibliografia Johann Reinhart Zieger: Angkor und die Tempel der Khmer in Kambodscha. Chiang Mai: Silkworm Books, 2006. ISBN 974-9575-60-1. OCLC 777934379. (niem.). Nick Ray: Angkor Wat & Siem Reap. London: Lonely Planet, 2008, seria: Encounter. ISBN 978-1-74179-426-7. OCLC 213446395. (ang.). Mark Vernon: The Big Questions: God. London: Quercus, 2012. ISBN 978-1-78087-032-8. OCLC 793603057. (ang.). Linki zewnętrzne Galeria zdjęć. khmer-heritage.de. [dostęp 2013-12-28]. (ang.). Banteay Samré – the Fortress of Samré. visit-angkor.org, 2013-05-29. [dostęp 2013-12-28]. (ang.). ភ្នំពេញដេលីញូវ: ប្រាសាទបន្ទាយសំរែលាក់ខ្លួន. phnompenhdailynews.com, 2010-01-29. [dostęp 2013-12-28]. [zarchiwizowane z tego adresu (2013-12-30)]. (khm.).
ГЕС Kamchay

ГЕС Kamchay – гідроелектростанція на півдні Камбоджі. Використовує ресурс із річки Praek Tuek Chhu, яка дренує східний схил гір Дамрей та впадає до Сіамської затоки у місті Кампот. В межах проекту річку перекрили греблею із ущільненого котком бетону висотою 114 метрів, довжиною 568 метрів та товщиною по гребеню 6 метрів. Вона утворила водосховище з площею поверхні 20 км2 та об’ємом 718 млн м3, в якому припустиме коливання рівня поверхні у операційному режимі між позначками 130 та 152 метри НРМ. Зі сховища ресурс подається до машинного залу через прокладений у правобережному гірському масиві дериваційний тунель довжиною біля 1,5 км. Основне обладнання станції становлять три турбіни типу Френсіс потужністю по 60 МВт, які при напорі у 122 метри забезпечують виробництво 0,5 млрд кВт-год електроенергії на рік. Нижче по течії звели невелику греблю, котра регулює відпуск відпрацьованої у основному залі води. При ній працює ще один машинний зал потужністю 10,1 МВт. Крім того, для підтримки природної течії річки частину води випускають біля греблі через інший допоміжний машинний зал потужністю 0,8 МВт. Примітки
ГЕС Stung Tatay

ГЕС Stung Tatay — гідроелектростанція на південному заході Камбоджі. Використовує ресурс зі сточища річки Stung Tatay (Preat), яка дренує південний схил гір Krâvanh (Кардамонові гори) та впадає до Сіамської затоки за три десятки кілометрів від кордону з Таїландом. У межах проекту звели дві кам'яно-накидні греблі із бетонним облицюванням. Одна висотою 110 метрів перекрила саму Stung Tatay, а друга висотою 77 метрів — її ліву притоку Stung Kep, котра має устя за 1,4 км від греблі. Забезпечений цими спорудами підпір дозволив створити єдине водосховище з площею поверхні 16 км2 та об'ємом 439 млн м3 (корисний об'єм 322 млн м3). Зі сховища через лівобережний масив прокладено дериваційний тунель довжиною 11 км з діаметром 8 метрів, котрий подає ресурс до розміщеного на березі Stung Tatay наземного машинного залу. Основне обладнання станції становлять три турбіни типу Френсіс потужністю по 82 МВт, які при напорі у 188 метрів забезпечують виробництво 857 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 230. Проект у 2010—2014 роках реалізувала китайська компанія China National Heavy Machinery Corporation. Примітки
Lycée français René Descartes de Phnom Penh

The Lycée français René Descartes de Phnom Penh is a private French school in Phnom Penh, Cambodia, operated under agreement with the Agency for French Education Abroad (Agence pour l'enseignement français à l'étranger; AEFE). The school serves up until terminale, the final year of lycée (senior high school). Degrees offered include the Brevet des Collèges and the Baccalauréat (S, ES and L depending on demand). Classes range from petite section (maternelle) to terminale (S, ES, L) The school has one canteen, a basketball court and a handball court (which can be transformed in a soccer football court), a gym, and a swimming pool. History In 2009 some land was given back to the institution, and several people living in the land were evicted. Area residents asked for a delay in the process. Residents chose to celebrate the Cambodian New Year in their residences instead of in their hometowns because they were afraid evictions would happen if they were away. Ten people asked the French embassy in Phnom Penh to assist them. Several students protested in favour of the residents. Management From a financial, administrative, material and real estate stand point the school is under parental management through its Comité de Gestion. The five parents in the comité are elected by a General Assembly in May of each year. With respect to teaching, the school is managed by a Proviseur who oversees the operations of the whole school and in particular the teaching needs of the secondary school. The Proviseur, who reports directly to the AEFE, is responsible for certifying that the teachings are in line with that of the French Ministry of Education. The Directeur du Primaire is responsible for overseeing the operations of the Kindergarten and Primary school. The Directeur reports directly to the AEFE. Former and current teachers Khuon Sokhamphu See also References External links Official website (in French)
Kandieng district

Kandieng (Khmer: កណ្ដៀង [kɑnɗiəŋ]) is a district in Pursat province, Cambodia. The district capital is at Kandieng town located about 12 km from the Provincial capital Pursat. Location Kandieng shares a border with the districts of Bakan to the west, Sampov Meas to the south and Krakor to the east. The northern part of the district encompasses a portion of the Tonle Sap lake and there is one settlement on the edge of the lake at Reang Til. This is a Tonle Sap floating village and the location moves depending on the water level in the lake. According to the 1998 Census, Kandieng district is made up of 9 communes and 113 villages. The population of the district was 53,335 in 10,148 households at the time of the last census. Administration The following table shows the villages of Kandieng district by commune. Characteristics Kandieng is home to several villages of traditional sculptors who work in marble. Buddhist statues and animal carvings are in strong demand and pieces from Kandieng are sold as far away as Phnom Penh and Siem Reap. The marble is quarried in the Cardamom Mountains in Veal Veang district and often transported to Kandieng via oxcart. In these villages marble carving is a skill that has been handed down through families over generations. Although there are many execution sites in Pursat, Kandieng is also home to one of the major execution sites (sometimes called killing fields) of the Khmer Rouge in Pursat province. It is located near Srae Sdok about 6 kilometres from the Tonle Sap. The Tuol Purchrey killing site was a military fort for government soldiers during the Lon Nol period. Systematic executions were carried out at Tuol Purchrey from 1975 until 1978. People were transported to the site in large trucks, ordered out, tied up at gun point, and marched to be killed. Local researchers who visited and mapped the site interviewing surviving eyewitnesses estimated that over 10,000 people were executed here over 3 years. References
Sdok Kok Thom

Sdok Kok Thom (in thai:สด๊กก๊อกธม, Sadok Kok Thom), o Sdok Kak Thom (nella traslitterazione francese), è un tempio khmer dell'XI secolo, situato nella regione thailandese dell'Isan, circa 34 km a nord-est del confine di stato di Aranyaprathet. Descrizione Il tempio fu costruito da una potente famiglia di religiosi shivaiti di alto rango. La sua importanza deriva principalmente dal ritrovamento nel suo angolo nord-est di una stele di fondazione in arenaria che riporta un'iscrizione, classificata come K.235, fondamentale nel determinare la successione dei sovrani dell'impero Khmer. La sua datazione risale al 1052. Orientato lungo l'asse ovest-est, il complesso centrale rettangolare di circa 42 per 36 metri ha la forma classica di un recinto murario con gallerie che ospita una torre centrale (prasat) con due librerie sul lato occidentale. Il cortile è attorniato da un fossato cerimoniale. Il complesso è delimitato da una recinzione esterna in laterite di 126 per 120 metri, sulla quale ad est si apre un gopura in arenaria, finemente lavorato. Circa 200 metri ad oriente, collegato al gopura da un lastricato in laterite, c'è il baray del tempio, che misura circa 200x370 m. L'iscrizione Classificata come K.235, l'iscrizione è una composizione di 340 righe in sanscrito e khmer antico scolpite su una stele di arenaria di circa 1,5 m di altezza. La sua esistenza fu resa nota da Étienne Aymonier nel 1884. L'autore presunto è Sadashiva, sacerdote principale del tempio alla fondazione ed appartenente a una famiglia sacerdotale che servì i sovrani khmer per secoli. Ha avuto un'importanza notevole nella ricostruzione storiografica dell'impero Khmer, che regnò in un'ampia area del Sud-est asiatico e che ebbe il centro del suo potere in Angkor. Contiene infatti la successione di dodici sovrani, a partire dal fondatore Jayavarman II, e descrizioni di eventi importanti accaduti durante i loro regni, per quanto in forme di non facile interpretazione, che hanno costituito oggetto di discussione tra gli specialisti per decenni. Note Bibliografia (EN) Charles Higham, The Civilization of Angkor, Phoenix, 2001, ISBN 978-1-84212-584-7. (FR) George Coedès, Dupont Pierre, Les stèles de Sdŏk Kǎk Thom Phnom Sandak et Práah Vihār, in BEFEO, vol. 43, 1943, pp. 56-154. (EN) John Burgess, Stories in Stone: The Sdok Kok Thom Inscription & the Enigma of Khmer History, River Books, 2010, ISBN 978-616-7339-01-6. Voci correlate George Coedès Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Sdok Kok Thom Collegamenti esterni Sdok Kok Thom Temple, Sa Kaeo, Thailand, su orientalarchitecture.com.
Сдоккактхом

Сдоккактхо́м (тайск. สด๊กก๊กธม, Са Док Как Том) — кхмерский храм в современном Таиланде, расположенный примерно в 34 километрах к северо-востоку от тайско-камбоджийской границы. Посвящён индуистскому богу Шиве. Храм известен тем, что на его территории была найдена стела с надписями, оставленными кхмерами о своей Кхмерской империи, которой подчинялась большая часть Юго-Восточной Азии с 802 года н. э. по 1431 год н. э. Построенный из красного песчаника и латерита, Сдоккактхом является ярким примером провинциального места поклонения периода расцвета Кхмерской империи. По сравнению с другими архитектурными памятниками Ангкора, столицы империи, храм сравнительно небольшой, но несмотря на это, разделяет общие черты стиля и религиозного символизма. Во время своего расцвета в XI веке, когда правил король Удаядитьяварман II, о храме заботились брахманы, а жители соседних деревень, занимавшиеся выращиванием риса, обеспечивали Сдок Как Том продовольствием и рабочей силой. Архитектурные особенности В центре храма расположена башня из песчаника, которая служила основным святилищем. Вероятно, в ней же находился лингам, символ Шивы. В восточной части расположена башня с дверью, с западной стороны имеет ложные двери. В нескольких метрах к северо-востоку и юго-востоку находятся две библиотеки с большими окнами и латеритовыми окладами. Башня с библиотеками имеют прямоугольную форму 42×36 метров. На восточной стороне комплекса расположены гопурам, или ворота, отражающие восточную ориентацию храма. В различных местах Сдоккактхом есть обширная резьба на камне, в том числе, сохранились цвета отделки, фигуры змей-нагов и символы индуистского бога Вишну. Ров, вероятно, представляет индуистский первородный Океан. Латеритовые стены, около 2,5 метров высотой и длиной 126 метров с востока на запад и 120 метров с юга на север, окружают весь комплекс. В 200 метрах к востоку от ворот находится барай, или священное водохранилище размером примерно в 200 на 370 метров. См. также Камбоджийско-тайский пограничный конфликт 2008 Примечания Литература Sak-Humphry, Chhany. The Sdok Kok Thom Inscription. The Edition of the Buddhist Institute 2005. Higham, Charles. The Civilization of Angkor. University of California Press 2001 Freeman, Charles. A Guide to the Khmer Temples of Thailand and Laos. Weatherhill 1998 Briggs, Lawrence Palmer. The Ancient Khmer Empire. Transactions of the American Philosophical Society 1951.
Сдоккактхом

Сдоккактхом (тай. สด๊กก๊กธม) — кхмерський храм у сучасному Таїланді, розташований за 34 кілометри на північний схід від тайсько-камбоджійського кордону. Присвячений Індуїстському богу Шиві. Храм відомий тим, що на його території була знайдена стела з написами, залишеними кхмерами про свою імперію, якій підкорялась більша частина Південно-Східної Азії від 802 до 1431 року. Архітектура Монастир збудований з червоного пісковику й латериту, він є яскравим зразком провінційного місця поклоніння часів розквіту Кхмерської імперії. У порівнянні з іншими архітектурними пам'ятками Ангкора, столиці імперії, храм порівняно невеликий, але попри це, має спільні риси стилю й релігійного символізму. За часів свого розквіту в XI столітті, коли правив король Удаядітьяварман II, храмом опікувались брахмани, а жителі сусідніх сіл, які займались вирощуванням рису, забезпечували монастир продовольством і робочою силою. В центрі храму розташована вежа з пісковику, що була основним святилищем. Імовірно, в ній же розміщувався лінгам, символ Шиви. У східній частині розташована вежа з дверима, з західного боку має фальшиві двері. За кілька метрів на північний схід і південний схід розташовані дві бібліотеки з великими вікнами й латеритовим оздобленням. Вежа з бібліотеками має прямокутну форму та розміри 42×36 метрів. У східній частині комплексу розташовані гопурам, чи брама, що відображують східну орієнтацію храму. У різних місцях Сдоккактхому присутнє різьблення на камені, в тому числі збереглись кольори оздоблення, фігури зміїв-нагів і символи індуїстського бога Вішну. Весь комплекс оточують рів і латеритові стіни, що мають близько 2,5 метрів заввишки і 126 метрів завдовжки зі сходу на захід, а також 120 метрів з півдня на північ. За 200 метрів на схід від брами розташований барай або священне водосховище розміром близько 200 на 370 метрів. Джерела Sak-Humphry, Chhany. The Sdok Kok Thom Inscription. The Edition of the Buddhist Institute 2005 Higham, Charles. The Civilization of Angkor. University of California Press 2001 Freeman, Charles. A Guide to the Khmer Temples of Thailand and Laos. Weatherhill 1998 Briggs, Lawrence Palmer. The Ancient Khmer Empire. Transactions of the American Philosophical Society 1951
Kep Municipality

Kep municipality (Khmer: ក្រុងកែប) is a municipality in Kep province, in southern Cambodia. The municipality is subdivided into 2 sangkats and 5 kroms. In the 1998 census, the population of the district was 10,319 people in 2,000 households. Subdivisions Kep district has three sangkats and seven khum: References
Kirirom 1 Hydropower Dam

The Kirirom 1 Dam is an embankment dam located in the Kirirom National Park of Koh Kong Province, Cambodia The project purpose is to supply of electricity to Electricité du Cambodge (EDC) (hereinafter referred to as "EDC") in accordance with the power purchase agreement signed between "Licensee" and "EDC" on 28 July 2000 Kirirom I (completed 1965; partially destroyed 1975; re-commissioned 2002) The Kirirom I Hydro Power Plant was built in 1968 with support from Yugoslavia. In 1975, under the Khmer Rouge regime, the power plant fell into disrepair and electricity production stopped. In 1999, a Chinese State Owned Enterprise, China Electric Power Technology Import & Export Corporation (CETIC), was contracted to re-build the project at a cost of US$24 million under a 30-year build-operate-transfer (BOT) agreement. The Council for Development of Cambodia approved the project on 29 December 2000 and in May 2002 the project re-commenced operation, providing electricity to Kampong Speu Province and Phnom Penh. The project is managed by Electricity du Cambodge and is linked to Phnom Penh by a 120 km long, 115kV transmission line See also Mekong References
Koh Russei

Koh Russei, Koh Russey or Bamboo Island (Khmer: កោះឬស្សី) is one of a group of small islands in the Gulf of Thailand, located about 4.5 km (3 mi) off the coast of Sihanoukville city in southern Cambodia. It is administered by Prey Nob District in Sihanoukville Province. For many years, Koh Russey served exclusively as a small outpost of the Cambodian Navy. However, increasing development and rising tourist numbers in Sihanoukville brought tourism to the island. The investment company Citystar is currently developing a low-density villa community as well as a luxury hotel, that will follow EarthCheck bench-marking and certification. The project is planned to be completed in 2016 and going to serve hotels and resorts. See also Koh Rong Koh Rong Sanloem Koh Sdach List of islands of Cambodia List of Cambodian inland islands Sihanoukville References External links Cambodian Tourism - Koh Russey Island website
Koh Russei

Koh Russei​ o la isla de bambú es una de las islas que pertenece al archipiélago en el Golfo de Tailandia situado a unos 10 kilómetros de la costa de la ciudad de Sihanoukville, en el sur de Camboya. Durante muchos años, Koh Russei se destacó sólo como un puesto naval pequeño. Sin embargo, el desarrollo creciente y el aumento del número de visitantes en Sihanoukville trajo el turismo a la isla. Varias compañías ofrecen bungalows para alquilar y la isla se ha convertido en un popular destino turístico entre locales y extranjeros. Koh Russey tiene playas de arena fina de color rosado o ocre y un bosque profundo. Sus características de isla virgen, privada e íntimo lo convierten en un sitio exclusivo. Es también es un gran lugar para encontrar conchas. Véase también Geografía de Camboya Geografía de Asia Referencias Enlaces externos Mapa de la Isla en Wikimapia
Koh Russey

Au sein du golfe de Thaïlande, Koh Russey également appelée l' « île des Bambous » (du khmer : កោះឬស្សី), est une île de l’archipel de Koh Rong essentiellement constitué d’îles vierges et de plages sauvages. Géographie Localisée à environ 4,5 km au large de la côte de ville de Sihanoukville au Cambodge du Sud, l'île de Koh Russey est administrée par le district de Prey Nob, quartier de la province de Sihanoukville. Histoire Durant de nombreuses années, Koh Russey a exclusivement servi d'avant-poste à la Marine cambodgienne. Cependant, le développement croissant et le nombre de touristes évoluant à Sihanoukville, l'activité touristique s'est accentuée sur l'île. La société d'investissements Citystar y a développé un projet de construction de villas et un hôtel de luxe.[pertinence contestée] Notes et références Portail du Cambodge Portail des îles
Koh Russei

Koh Russei är en ö i Kambodja. Den ligger i provinsen Sihanoukville, i den sydvästra delen av landet, 190 km sydväst om huvudstaden Phnom Penh. Arean är 1,4 kvadratkilometer. Terrängen på Koh Russei är platt. Öns högsta punkt är 81 meter över havet. Den sträcker sig 1,6 kilometer i nord-sydlig riktning, och 2,1 kilometer i öst-västlig riktning. Kommentarer Källor
Koh Seh

Koh Seh (Khmer: កោះសេះ, also romanized as Kaoh Seh and its former French name Ile a l'eau) is a Cambodian island located in the Gulf of Thailand, inside Ream National Park, Sihanoukville province. It lies 1.5 km (1 mi) south of Koh Thmei and around 9 km (6 mi) south of the main-land of Sihanoukville's Ream commune. A 4.3 km (3 mi) wide sound separates it from Phu Quoc. "Koh Seh" means Horse Island. Less than 400 meters south-west of Koh Seh lies the tiny islet of Koh Ky. Koh Seh is uninhabited while most of its shores are fringed with mangroves. The island constitutes the south-easternmost part of Ream National Park. Koh Seh is sometimes mistaken with Koh Ach Seh, located in Kep Archipelago. See also Koh Thmei Ream National Park Koh Rong Sanloem Koh Rong Koh Sdach List of islands of Cambodia List of Cambodian inland islands Sihanoukville References
Koh Ses

Koh Ses​​ (también escrito Kaoh Seh, Kaoh Ses, o Koh Sess) es el nombre de una isla en el Golfo de Tailandia en el sureste del país asiático de Camboya, su nombre Koh Ses quiere decir en la lengua local "Isla del Caballo". Administrativamente hace parte de la Provincia de Kompot.​ Véase también Geografía de Camboya Geografía de Asia Referencias Enlaces externos Mapa de localización de la Isla
Kaôh Sês

Kaôh Sês är en ö i Kambodja. Den ligger i provinsen Sihanoukville, i den södra delen av landet, 180 km sydväst om huvudstaden Phnom Penh. Arean är 7,8 kvadratkilometer. Terrängen på Kaôh Sês är platt. Öns högsta punkt är 106 meter över havet. Den sträcker sig 4,0 kilometer i nord-sydlig riktning, och 4,6 kilometer i öst-västlig riktning. Kommentarer Källor