NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Koh Ker

Koh Ker (khmerski: ប្រាសាទកោះកេរ្ដិ៍, Prasat Kaôh Ké) je arheološko nalazište u sjevernoj Kambodži udaljeno oko 120 kilometra od Siem Reapa i drevnog Angkora. Na zaštićenom području od 81 kvadratnog kilometra nalazi se dvadesetak spomenika. Koh Ker je moderni naziv za važan grad Khmerskog Carstva. U natpisima se grad spominje kao Lingapura ili Chok Gargyar (prevedeno kao grad pogleda, ili kao šuma željeznog drveća). Mjesto je udaljeno oko dva i pol sata vožnje od grada Siem Reap, a posjetitelji mogu odsjesti u obližnjem selu Seyiong, 10 km od hramova gdje se nalazi niz kuća za goste. Mjesto Koh Ker uvršteno je na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine u Aziji 17. rujna 2023. tijekom 45. zasjedanja Odbora za svjetsku baštinu u Rijadu, Saudijska Arabija. Koh Ker je sveti urbani ansambl brojnih hramova i svetišta, uključujući skulpture, natpise, zidne slike i arheološke ostatke. Povijest i odlike Pod vladavinom kraljeva Jayavarmana IV. i Harshavarmana II. Koh Ker je nakratko bio glavni grad cijelog carstva (928. – 944.). Jayavarman IV. proveo je ambiciozan program gradnje. Vjeruje se da je njegov sveti grad osnovao kralj Jayavarman IV. na temelju drevnih indijskih religijskih koncepata svemira. Pod njegovom vladavinom izgrađen je ogroman rezervoar za vodu i oko četrdeset hramova. Najznačajniji kompleks je dvostruko svetište (Prasat Thom/Prang), slijedi linearni plan, a ne koncentrični kao većina hramova khmerskih kraljeva. Bez premca je 36 metara visoka piramida, koja je najvjerojatnije služila kao glavni hram Jayavarmana IV. (slika desno). Novi grad pokazao je nekonvencionalno urbanističko planiranje, umjetnički izraz i građevinsku tehnologiju, posebno upotrebu vrlo velikih monolitnih kamenih blokova. Pod Jayavarmanom IV. razvijen je stil Koh Kera, a umjetnost skulpture dosegla je vrhunac. Klesan je veliki broj kipova. Zbog svoje udaljenosti, mjesto Koh Ker su mnogo puta opljačkali pljačkaši. Skulpture Koh Kera mogu se naći ne samo u različitim muzejima, već i u privatnim zbirkama. Izvori
Prasat Kaôh Kér

Prasat Kaôh Kér, Koh Ker (khm. ប្រាសាទកោះកេរ្ដិ៍) – stanowisko archeologiczne znajdujące się w północnej Kambodży, obejmujące kompleks zabudowań świątynnych i sanktuariów w dawnej stolicy Imperium Khmerów, wymienianej w inskrypcjach jako Lingapura bądź Chok Garyar, założonej w 921 roku n.e. przez Dżajawarmana IV. W 2023 roku podczas odbywającej się w Rijadzie w Arabii Saudyjskiej 45. sesji Komitetu Światowego Dziedzictwa Kaôh Kér zostało wpisane na listę światowego dziedzictwa UNESCO pod nazwą Koh Ker: stanowisko archeologiczne dawnej stolicy Lingapura/Chok Gargyar (ang. Koh Ker: Archaeological Site of Ancient Lingapura or Chok Gargyar). Lokalizacja Prasat Kaôh Kér znajduje się na gęsto zalesionym i słabo zaludnionym terenie między pasmami górskimi Chuŏr Phnum Dângrêk i Phnum Kulên w północnej części Kambodży, w prowincji Preăh Vĭhéar, ok. 80 km na północny zachód od kompleksu świątynnego Angor Wat w Siĕm Réab. Wpisane na listę światowego dziedzictwa UNESCO stanowisko obejmuje obszar 1 187,61 ha, który otacza strefa buforowa o powierzchni 3 523,77 ha i tzw. strefa satelitarna o powierzchni 4 078,05 ha. Kompleks rozpościera się na długość 4,9 km w osi północ-południe oraz 3,5 km w osi wschód-zachód. Historia Kompleks został założony w 921 roku z inicjatywy króla Angkoru Dżajawarmana IV. W latach 921–928 miasto było jedną z dwóch rywalizujących ze sobą stolic Imperium Khmerów (drugą był Angkor), natomiast od 928 do 944 roku Kaôh Kér było jedyną stolicą państwa. Miasto, uważane za miejsce święte, zostało zbudowane w oparciu o hinduistyczne koncepcje wszechświata, a jego budowa trwała 23 lata. Nazywane było Lingapura od lingamów reprezentujących boga Śiwę, a także Chok Gargyar, co w języku starokhmerskim oznaczało „drzewo żelaznego drewna” i odnosiło się do występującej na tym obszarze rośliny Hopea odorata lokalnie zwanej drzewem koki. Charakterystyka Stanowisko archeologiczne Kaôh Kér obejmuje 127 elementów, w tym 76 świątyń skupionych wokół prostokątnego zbiornika wodnego o nazwie Rahal, z których największy i najważniejszy jest centralnie położony kompleks świątynny Prasat Thom z siedmiostopniową piramidą schodkową o wysokości 36 m, wzniesioną na planie kwadratu o boku długości 62 m, mieszczącą świątynię Prasat Prang. Rahal otacza sieć wałów i fos, pozostałości innych miejskich budowli i dróg oraz dzieła sztuki, głównie rzeźby oraz ich pozostałości, w świątyniach natomiast zachowały się nieliczne malowidła ścienne. Koh Ker było wyrazem ambicji politycznych Dżajawarmana IV i cechowało się niekonwencjonalnymi i innowacyjnymi jak na owe czasy rozwiązaniami urbanistycznymi i architektonicznymi (takimi jak wykorzystanie do budowy dużych monolitycznych bloków kamiennych) oraz wysokim kunsztem artystycznym przejawiającym się m.ni. wznoszeniem okazałych rzeźb. Kompleks świątynny Kaôh Kér zapoczątkował styl architektoniczny, zwany od nazwy kambodżańskiego stanowiska archeologicznego stylem Koh Ker. Przypisy
Кох Кер

Кох Кер (кхмер. ប្រាសាទកោះកេរ) — місто та стародавній храмовий комплекс у Камбоджі, розташоване за 90 км на північний схід від Ангкора, в провінції Преахвіхеа, в окрузі Кулен. Історія На початку X століття столицею Кхмерської імперії була Яшодхарапура, збудована царем Ясоварманом I. Після смерті останнього державою правили спочатку Гаршаварман I, а потім Ішанаварман II. Дядько двох останніх Джаяварман IV висунув претензії на престол, а потім залишив столицю й вирішив створити власний центр влади за 70 км на північний схід. Обране ним місце отримало назву Чок-Гарджіар («Острів слави»), а велике місто, яке було збудовано впродовж лише двох десятиліть у написах називалось Лінгапура. Суперництво двох центрів влади тривало до 928 року, й після смерті Ішанавармана II Джаяварман IV став одноосібним правителем держави. Після смерті Джаявармана IV владу успадкував його син Гаршаварман II, правління якого було дуже нетривалим: від 941 чи 942 до 944 року. Гаршаварман II правив з Кох Кера, однак його наступник Раджендраварман II переніс столицю назад до Яшодхарапури. Опис Кох Кер має значну кількість культових споруд. Ядро складається з міста з зовнішньою огорожею зі стороною 1200 м: у внутрішній огорожі розташований храм, який нині має назву Прасат Тхом. Кілька десятків інших храмів розташовані на території 7 км на 5 км. Власне храмовий комплекс дотепер вважається недослідженим. Головним елементом храмового комплексу є піраміда храму Прасат Тхом заввишки 32 м та стороною 55 м. Ґаруда, висічена на кам’яному блоці, охороняє верхівку піраміди. Піраміда має сім сходин, цифра сім в буддизмі є священним числом, що означає перехід з часу в небуття. Дерев’яні сходи, якими відвідувачі могли дістатись верхівки піраміди, нині зруйновані. У березні 2014 року було збудовано нові сходи праворуч від головного входу. На південь від головного храму розташований барай Рахаль (1188 м на 548 м, нині сухий), що живився водами річки Стинг Сен, яка розділяла храми північної й південної груп. Джерела Фільм про Кох Кер
Wat Phnom

Wat Phnom ist der wohl bekannteste Stupa in der kambodschanischen Hauptstadt Phnom Penh. Errichtet auf einem 27 Meter hohen künstlichen Hügel mit 300 Meter Durchmesser ist es das höchstgelegene religiöse Bauwerk der Stadt. Das Heiligtum ist über Treppen und Rampen zugänglich. Der Legende nach hatte den Bau im Jahre 1372 die wohlhabende Witwe Daun Chi Penh veranlasst, nachdem sie fünf Buddha-Statuen, davon vier aus Bronze und eine aus Stein, in einem Koki-Baumstamm am Ufer des Mekong gefunden hatte, der durch eine große Flutwelle flussabwärts gespült wurde. Sie ließ den Hügel nordöstlich von ihrem Haus aufhäufen und den Tempel, der die Statuen beherbergen sollte, aus den angespülten Baumstämmen errichten. Sie gab der Anlage den Namen Wat Phnom Daun Penh. Phnom bedeutet auf Khmer „Hügel“, und dieser bildete die Keimzelle für die Stadt, deren Name wortgetreu übersetzt „Hügel Penh“ heißt. Im Übrigen bedeutet Wat „Tempel“. Im Laufe der Jahrhunderte wurde das Bauwerk mehrmals vollständig erneuert oder renoviert (zuletzt 1926) und um weitere Schreine und andere Gebäude ergänzt, das ursprüngliche Gebäude aus dem 14. Jahrhundert ist nicht mehr vorhanden. Die Stupa beherbergt die Asche von König Ponhea Yat und ist das Zentrum der Feiern zum kambodschanischen Neujahrsfest in Phnom Penh. Um den Hügel herum führt ein großzügig dimensionierter Kreisverkehr. Weblinks Stadtgeschichte von Phnom Penh (englisch)
Wat Phnom

Wat Phnom (en camboyano វត្តភ្នំ, literalmente "Pagoda de la Montaña") es un templo budista (wat) situado en Nom Pen, Camboya. Fue construido en 1373, y se sitúa a 27 metros por encima del terreno. Es el edificio religioso más alto de la ciudad.​ La pagoda recibió el nombre de Wat Preah Chedey Borapaut. Historia La leyenda cuenta que Daun Penh, una viuda rica, encontró un gran árbol koki en el río. Dentro del árbol encontró cuatro estatuas de bronce de Buda. Daun Penh construyó un pequeño templo en una colina artificial construida por los habitantes del pueblo para proteger las estatuas sagradas. Este templo se convertiría en un lugar sagrado y santuario donde la gente haría bendiciones y rezaría. En el año 1437 el Rey Ponhea Yat ordenó a Su Excelencia Decho Srei que elevara la colina aún más alta cuando finalizara la construcción del nuevo Palacio Real en la nueva ciudad que llamó Krong Chaktomok Mongkol o simplemente Nom Pen. La gran estupa justo al oeste del santuario contiene las cenizas del rey y la familia real. Wat Phnom es el centro de la celebración del Año Nuevo Camboyano y Pchum Ben.​ Arquitectura El santuario fue reconstruido varias veces en el siglo XIX y una vez más en 1926.​ El interior tiene un altar central con una gran estatua de bronce de Buda sentado, rodeado por otras estatuas, flores, velas y objetos de culto. Las paredes están cubiertas con murales, especialmente de historias Jataka de las encarnaciones de Buda antes de su iluminación. También hay murales que representan historias del Reamker, la versión camboyana del Ramayana. Los murales más recientes son equilibrados, tradicionales y modernos. En la esquina sudoeste del vihear (sala de oración) y la estupa, hay un pequeño templo dedicado a la Señora Penh. La parte delantera está a menudo abarrotada de fieles llevando sus oraciones y ofrendas de alimentos a la mujer considerada responsable de la fundación del wat. Referencias culturales Wat Phnom apareció en el documental de Travel Channel 1000 Places to See Before You Die. Véase también Angkor Wat Palacio Real de Nom Pen Historia de Nom Pen Nom Pen Camboya Referencias
Wat Phnom

Le Wat Phnom (khmer : វត្តភ្នំ, « colline du temple »), de son vrai nom Wat Phnom Daun Penh est une des plus anciennes pagodes bouddhistes de Phnom Penh, au Cambodge, bien que le bâtiment actuel ne date que de 1926. Légende et histoire Selon la légende, le Wat Phnom aurait été construit en 1373 pour abriter des statues du Bouddha sur un tertre boisé de 27 m de haut. C'est Daun Penh ("Grand-mère Penh" ដូនពេញ), une riche veuve, qui aurait découvert quatre statues du Bouddha en bronze et une en pierre dans un tronc d'arbre échoué sur les berges du Mékong. La statue en pierre est décrite comme une divinité debout, tenant un bâton et une conque, les cheveux relevés en chignon (ce qui ressemblerait plus à une image de Vishnou). Cette statue a été nommée Neak Ta Preah Cau. Après avoir découvert les statues et les avoir placées sous un auvent provisoire, Daun Penh aurait élevé la colline à côté de sa maison et fait construire le sanctuaire abritant les statues, utilisant le bois du tronc qui avait descendu le Mékong pour la charpente. Un monastère fut ensuite installé à l'ouest de la colline. Le temple a donné son nom à la ville de Phnom Penh. Le sanctuaire actuel Sur le côté Est de la colline, un grand escalier encadré par deux nâgas mène à l'entrée principale du wat. Le bâtiment actuel date de 1926, il renferme de nombreuses statues du Bouddha, ainsi que des peintures murales. Autour du sanctuaire majeur se trouvent de nombreux autels plus petits, dont un consacré à madame Penh, représentée par une statue polychrome moderne. La colline comprend aussi un petit sanctuaire bouddhiste chinois. À l'ouest du vihara, le sanctuaire principal, se trouve aussi un stūpa renfermant les cendres du roi Ponhea Yat, premier roi du Cambodge à choisir Phnom Penh pour capitale en 1431. Activités autour du sanctuaire Le Wat Phnom est un lieu de promenade très fréquenté la journée, tout en restant ouvert la nuit. De nombreux petits commerçants ambulants se trouvent en bas de la colline. Sur la colline elle-même, des vendeurs d'oiseaux permettent de libérer un volatile et de faire un vœu. Le Wat Phnom est aussi célèbre pour la nombreuse population de singes à y avoir élu domicile. D'autre part, l'éléphant Sambo travaillait au pied du Wat Phnom jusqu'en 2014, promenant les touristes sur son dos pour un tour de la colline, au milieu de la circulation, du bruit et de la pollution. Références Sources écrites utilisées pour rédiger l'article Cambodge, 6e édition, Lonely Planet, Paris, 2008. Cambodge Laos 2008-2009, Le guide du routard, Hachette, Paris, 2008. Bruno BRUGUIER, Juliette LACROIX : Phnom Penh et les provinces méridionales, Guide archéologique du Cambodge, Tome I, éditions Reyum, Cambodge, 2009. Voir aussi Décennie 1370 en architecture Phnom Penh Wat (architecture) Liens externes Panorama aérien à 360° de Wat Phnom Portail du Cambodge Portail du bouddhisme
Vat Phnom

A Vat Phnom (khmer betűkkel: វត្តភ្) egy buddhista templom Kambodzsa fővárosában Phnompenben. A neve magyarul Hegyi templomot jelent. Története A templomot Phnompen egyetlen magaslatára, egy 27 méteres, fákkal benőtt, mesterséges domb tetejére építették, közel a Tonle Szap-folyóhoz, a város északkeleti részén. A legenda szerint az első pagodát 1373-ben emelték, hogy elhelyezhessék azt a négy Buddha-szobrot, amelyet a Mekong mosott partra, és egy jómódú özvegy, egy Penh nevű nő talált meg. Négy bronzszobor egy uszadékfa belsejében volt, amelyet az asszony fel akart használni. A szobrok védelmére emelt szentély hamar látogatott hellyé vált, ahol a hívők jószerencséért imádkozhattak. Egy másik eredettörténet szerint az 1405-1467 között uralkodó király, Ponhea Jat emeltette a szentélyt, amikor székhelyét Phnompenbe helyezte át Angkorból. A templomtól nyugatra nagyméretű sztúpa áll, amelyben elhelyezték Ponhea Jat hamvait. Egy kicsi pavilonban Penh asszony szobra áll. A templom főbejáratához széles lépcsősor vezet, amelynek korlátját oroszlánok és a mitikus kígyó, naga szobrai díszítik. Az épület fő helyén egy nagy méretű, bronz Buddha-szobrot helyeztek el. A szentélyt 1434-ben, 1806-ban, 1894-ben és 1926-ban újjáépítették. Komoly renoválási munkálatokat folytattak a vörös khmerek bukása után. A kommunista uralom nemcsak a buddhista tárgyi emlékekben, épületekben okozott felbecsülhetetlen károkat, hanem a közösségekben is. A templom felújítása során új szobrokat helyeztek el, a szentély falait újravakolták és festették. A képek Buddha életéből jelenítenek meg eseményeket, a domborművek pedig a Rámájana khmer változatát idézik fel. A régi, a mécsesek füstjétől megfeketedett, értékesebb alkotások az építmény felső részében találhatók, de nehezen kivehetők. Több mint hatszáz éves történetének köszönhetően a komplexum számos stílus és építmény összeolvadásából nyerte el mai formáját: a szentélyek taoista, konfuciánus és hindi tanokat is megjelenítenek, a mellette elterülő kertek pedig a 19. századi francia gyarmati uralmat idézik. Itt látható egy több mint hatvan méter átmérőjű virágóra, amelyet Franciaország adományozott a városnak 1960-ban. A szerkezetet 2000-ben kínaira cserélték. Manapság is sokan keresik fel a templomot, hogy jószerencséért és sikeres vizsgákért, üzleti tárgyalásokért imádkozzanak. Ha a kívánság beteljesedik, az imádkozó visszatér, hogy beváltsa felajánlását, és jázminkoszorút vagy banánt hozzon a szellemeknek. A templom környékén mindig sok az árus, vannak közöttük olyanok, akiktől befogott madarakat lehet venni, amelyeket az új tulajdonos szabadon engedhet. Jegyzetek Források ↑ Lonely Planet: Vat Phnom. Lonely Planet. Hozzáférés: 2021. január 13.. ↑ Tourism Cambodia: Wat Phnom Hill. Tourism Cambodia. Hozzáférés: 2021. január 13.. ↑ Angkor Focus: Wat Phnom, Phnom penh. Angkorfocus.com. Hozzáférés: 2022. október 6.. ↑ Atlas Obscura: Wat Phnom, Phnom Penh, Cambodia. Azlas Obscura. Hozzáférés: 2022. október 6..
Wat Phnom

Wat Phnom (Khmer: វត្តភ្នំ) is een boeddhistische tempel (wat) die ligt op een door mensen gemaakte heuvel van 27 meter hoog (Phnom betekent heuvel in het Khmer) in de stad Phnom Penh in Cambodja. De tempel is voor veel Khmers een zeer heilige plaats. Op de straat rondom de tempel zijn er veel waarzeggers, gebedsgenezers, bedelaars en heilige mannen. Geschiedenis Wat Phnom werd gebouwd in 1372 om vier Boeddhabeelden te huisvesten die volgens de overlevering waren gevonden aan de oever van de Mekong door een rijke, oude vrouw genaamd Penh. Zij liet de heuvel en de tempel op de grond bij haar woning aanleggen en gaf zo haar naam aan de stad Phnom Penh (heuvel van Penh). Architectuur Aan de oostkant van de heuvel leidt een grote trap omlijst door naga's, dvarapala's en tempelleeuwen naar de hoofdingang van de wihan. Het huidige gebouw dateert uit 1926 en het interieur biedt onderdak aan een grote bronzen zittende Boeddha omringd door andere beelden. De muren zijn bedekt met schilderingen, met name van Jataka-verhalen over de vorige levens van de Boeddha. Er zijn ook schilderingen met verhalen uit de Reamker, de Khmer-versie van de Ramayana. Rond het grote heiligdom staan talloze kleinere altaren, waaronder een dat gewijd is aan mevrouw Penh, voorgesteld door een modern, polychroom beeld. Ten westen van de wihan bevindt zich een chedi met de as van koning Ponhea Yat, die in 1431 de hoofdstad naar Phnom Penh verplaatste. Onderaan de heuvel is een monument opgericht om het Franco-Siamese verdrag van 1907 te herdenken. Frankrijk dwong Thailand toen om drie provincies, gepresenteerd als drie vrouwen in klederdracht, terug te geven aan het Franse protectoraat Cambodja, gerepresenteerd door koning Sisowath op een troon. Afbeeldingen Zie ook Topografische aanduidingen in gebruik bij de Khmer Externe links (en) 360 graden zicht op Wat Phnom. Geraadpleegd op 3 december 2024. (en) Informatie over de tempel op art-and-archaeology.com. Geraadpleegd op 3 december 2024. (en) Informatie over de tempel op de website van Lonely Planet. Geraadpleegd op 3 december 2024. (en) Informatie over de tempel op intocambodia.org. Geraadpleegd op 3 december 2024. (en) Informatie over het momument voor Sisowath op de website Australian War Memorial. Geraadpleegd op 3 december 2024.
Wat Phnom

Wat Phnom (em quemer: វត្តភ្នំ; "Pagode da Montanha") é um templo budista construído em 1373 na cidade de Phnom Penh, capital do Camboja. O pagode principal foi erguido em uma colina artificial com 27 metros de altura. É o edifício mais alto da cidade sendo também o ponto central de Phnom Penh. O pagode que compõe o templo recebeu o nome de Wat Preah Chedey Borapau. Wat (em tailandês: วัด, em laociano: ວັດ vad; em quemer: វត្ត wōat) caracteriza no Camboja, Laos e Tailândia um templo budista com escola religiosa e monges budistas residentes. História A lenda diz que uma viúva rica chamada Penh (também referida como Daun Penh (Avó Penh) encontrou uma grande árvore koki nas margens do rio Mekong. Dentro da árvore encontrou quatro estátuas de bronze de Buda. Penh construiu um pequeno santuário em uma colina construída artificialmente pelas pessoas que viviam na região para proteger as estátuas sagradas. O lugar se tornou um santuário aonde as pessoas passaram a fazer suas orações. Um mosteiro foi posteriormente instalado a oeste da colina. Em 1437, após a construção de um novo palácio real do rei Ponheya Yat que ordenou que fosse aumentado a altura da colina. A estupa construída no lado oeste do santuário guarda as cinzas do rei e sua família real. O templo dá nome à cidade de Phnom Penh. Wat Phnom é o centro das celebrações do Ano Novo Cambojano e da Pchum Ben ("Dia dos Antepassados") uma festividade religiosa com 15 dias de duração que coincide com o término da Vassa que é um retiro anual praticado pelos monges budistas. Arquitetura O santuário foi reconstruído várias vezes durante o século XIX e passou por uma grande reforma em 1926. O interior do templo é composto de um altar central com um grande Buda sentado de bronze cercado por outras estátuas, flores, velas e itens de devoção e culto. As paredes estão revestidas com murais, que contam as histórias de Jataka que é um conjunto de narrativas relativas aos nascimentos anteriores do Buda antes de sua iluminação. Existem também murais retratando histórias do Reamker, a versão Khmer do Ramáiana. No lado sudoeste do templo e da estupa, foi construído pequeno santuário dedicado a Daun Penhh. O local recebe fiéis que fazem suas orações e oferecem comida para a mulher considerada responsável pela fundação do wat. Referências Ligações externas «Visão panorâmica 360° de Wat Phnom.» «Wat Phnom, the capital's most important temple» (em inglês)
Ват Пном

Ват Пном (кхмер. វត្តភ្នំ; «Храм-гора») — буддийский монастырь в Пномпене, Камбоджа. Основан в 1373 г.. Возвышаясь на 27 метров над землей, Ват Пном является самым высоким религиозным зданием города. История По легенде, богатая вдова Пень («бабушка Пень», по-кхмерски «Даун Пень») нашла большое дерево коки в реке. Внутри дерева были четыре бронзовые статуи Будды. Пень построила небольшой храм на искусственном холме, чтобы защитить священные статуи. В конце концов это стало священным местом, куда люди стали приходить молиться. В 1437 году после постройки нового королевского дворца король Понхея Ят приказал увеличить высоту холма. Ступа к западу от святилища содержит прах короля и его семьи. Архитектура Храм перестраивался несколько раз в XIX столетии, последний раз в 1926 году. Внутри есть центральный алтарь с большим сидящим бронзовым Буддой в окружении других статуй. Стены покрыты росписями, повествующими о предыдущих перевоплощениях Будды до его просветления. В юго-западном углу расположено небольшое святилище, посвящённое бабушке Пень.
Ват Пном

Ват Пном (кхмер. វត្តភ្នំ; «Храм-гора») — буддійський монастир у Пномпені, Камбоджа. Заснований в 1373 році. Заввишки 27 м, Ват Пном є найвищою релігійною будівлею міста. Історія За легендою, перша пагода на пагорбі Ват Пном з'явилася в 1373 році. У ній розмістили чотири статуї Будди, принесені сюди бурхливими водами Меконгу під час повені і виявлені місцевою мешканкою Пен, скульптуру якої можна побачити біля підніжжя пагорба. З тих пір Ват-Пном став місцем вшанування Будди, і пізніше тут з'явилося ще кілька святилищ: в 1434 році храмове святилище віхара, в 1467 році — ступа з прахом короля, в 16 столітті — кілька місць шанування духів. Французькі колоністи облагородили пагорб, проклали до вершини сходи з балюстрадою і посадили сади. Віхара (храмове святилище) кілька разів реконструювалася — в середині 15-го століття, початку і кінці 19-го, в останній раз — в 1926 році. Опис До центрального входу у Ват Пном ведуть розкішні сходи, які охороняють фігури левів і нагів, що розміщені з двох сторін балюстради. На захід від віхари підноситься велика ступа з прахом монарха Понхея Ята (1405-67). Між віхарою і ступою розташована статуя усміхненої пані Пен, що встановлена ​​в павільйоні на південній стороні доріжки. Обидва боки проходу до центрального жертовника оберігають статуї духів-вартових з металевими битами. Усередині головного вівтаря знаходиться велика бронзова статуя сидячого Будди в оточенні скульптур, квітів, свічок і підношень. Стіни покриті розписами, основний сюжет — розповіді-джатаки про ранні реінкарнації Будди до того, як він став просвітленим. Є також фрески, що зображують історії з «Реамкера» — кхмерської версії «Рамаяни». У камері праворуч від статуї знаходяться фігури китайських мудреців. У північно-західному куті комплексу, вниз від віхари, розмістився невеличкий музей зі старими статуями і історичними артефактами. Посилання [1] [Архівовано 14 листопада 2017 у Wayback Machine.] [2] [Архівовано 9 червня 2009 у Wayback Machine.]