NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Praszat Kravan

Praszat Kravan vagy Prasat Kravan – a „Kardamom Templom” – 10. századi hindu templom Angkorban, Kambodzsában. A korai khmer építészeti stílust idéző, Visnunak szentelt templom 921-924 között épült I. Harsavarman (910-923) és Iszanavarman (923-928) főtisztviselők kormányzása idején. A Srah Srang baraj déli oldalán álló templom, öt visszafogottan díszített tornyos téglaszentélyből állt. A központi torony alapja 6×6 méteres, a többi szentélyé 4,7 méteres. A viszonylag kis méretű szentélyegyüttes néhány egyedülálló téglaszobrot és közvetlenül az agyagfalból kifaragott Visnut és hitvesét Laksmit, garudákat és virágokat ábrázoló domborművet rejt. A templom keleti oldalát kőoroszlánok védik. Praszat Kravan eredeti neve ismeretlen. Mai elnevezését a környezetében növő kardamom-fákról kapta, amelyek az angkori régészeti területnek csak ezen a részén találhatók. Az épületet az École française d'Extrême-Orient (EFEO) francia régészei restaurálták a 19. század közepén. Források Michael Freeman and Claude Jacques: Ancient Angkor, River Books, 1999. ISBN 0-8348-0426-3. (angol) Czeiner Nándorné: Kambodzsa útinapló, 2001. december; Elektronikus kiadás: Terebess Ázsia E-Tár Külső hivatkozások APSARA – Kravan (angol) Angkor – Prasat Kravan (angol)
Prasat Kravan

Prasat Kravan (Khmer: ប្រាសាទក្រវាន់) is een kleine, hindoeïstische tempel in Angkor in Cambodja, die in 921 is ingehuldigd. Het is een gebouw in de stijl van Koh Ker (921-944). Beschrijving De tempel bestaat uit vijf roodachtige, bakstenen torens op een gemeenschappelijk terras. Het bouwwerk werd niet gebouwd in opdracht van een koning, maar van Mahidharavarman, een hoge ambtenaar aan het hof van Harshavarman I (910-925). Dit verklaart de ligging, een beetje verwijderd van het centrum van de hoofdstad, ten zuiden van het waterreservoir (baray) Srah Srang. De oorspronkelijke naam in het Sanskriet is onbekend. De moderne naam in het Khmer verwijst naar de kardemom die hier waarschijnlijk ooit groeide. Een inscriptie op een deurpost geeft aan dat de tempel gewijd was aan Vishnu. Het terrein werd in de jaren dertig van de vorige eeuw door Henri Marchal en Georges Trouvé ontdaan van vegetatie. Van 1962 tot 1966 werden de torens op initiatief van Bernard Philippe Groslier gerestaureerd. De tempel is georiënteerd op het oosten en omgeven door een kleine gracht. Elke toren had een trap bewaakt door leeuwen die naar de ingang leidde. De centrale en de zuidelijke toren hebben het bovenste deel van hun constructie (deels) behouden. Het interieur van het heiligdom is opmerkelijk vanwege de grote bas-reliëfs van Vishnu en Lakshmi die zijn uitgehouwen in de bakstenen muren. Dit type gebeeldhouwde kunstwerken is vrij gebruikelijk in tempels in het Koninkrijk Champa, maar zeldzaam in Khmer-monumenten. Bas-reliëfs De bas-reliëfs op de binnenmuren van de centrale toren zijn drie voorstellingen van Vishnu. De vierarmige Vishnu zit op zijn vahana (rijdier) Garoeda en houdt zijn standaardaccessoires vast: de wereldbol, de schelp, de discus en de stok. De vierarmige Vishnu, die opnieuw zijn vier attributen vasthoudt, neemt een grote stap. Deze voorstelling illustreert het verhaal van de dwerg Vamana, de vijfde avatar van Vishnu, die drie grote stappen nam om de wereld terug te winnen van de asura Bali. De achtarmige Vishnu staat stijf in de houding van een standbeeld. Hij wordt omringd door honderden kleine volgelingen en bekroond door een krokodil of een hagedis. De betekenis van deze scene is onbekend. De binnenmuren van de noordelijkste toren zijn voorzien van twee bas-reliëfs van Lakshmi, de echtgenote van Vishnu, geflankeerd door haar volgelingen. Op een van de afbeeldingen houdt de godin de drietand van Shiva en de discus van Vishnu vast. Op een andere muur staat een meer traditionele afbeelding van Lakshmi met lotussen in haar handen. Afbeeldingen Literatuur Michael Freeman en Claude Jacques (2006). Ancient Angkor. River Books. p. 153-54 Externe links (en) Maurice Glaize, The Angkor Guide. Geraadpleegd op 5 december 2024. (en) Informatie over de tempel op Hello Angkor. Geraadpleegd op 6 december 2024. (en) Informatie over de tempel op Angkor Temples in Cambodia. Geraadpleegd op 6 december 2024. (en) Informatie over de tempel op Temple Mountains. Geraadpleegd op 5 december 2024.
Kampong Thom Museum

The Kampong Thom Museum (Khmer: សារមន្ទីរ ខេត្តកំពង់ធំ) is a museum located in Kampong Thom City, Cambodia. The museum is dedicated to displaying artifacts from the Kampong Thom Province. History The construction of the museum began in 2008 and was inaugurated by the Ministry of Cultures and Fine Arts in 2011. In September 2020, the Japanese ambassador Mikami visited the museum with the aim of creating a project for the conservation of Cambodia's heritage in collaboration with the Ministry of Culture and Fine Arts. Collections The museum consists of a room and a small gallery. The museum contains a collection of wooden and stone statues of Buddha, Vishnu, Lokesvara and lions. The museum contains artifacts from Sambor Prei Kuk. The museum also has a collection of lintels from the pre-Angkor period. The museum building is built in a traditional Cambodian architectural style and contains about 150 pieces of art, dating from the pre-Angkorian, Angkorian and post-Angkorian periods. References
Ta Som

Ta Som (Khmer: ប្រាសាទតាសោម) is a Buddhist temple at Angkor, Cambodia, built at the end of the 12th century for King Jayavarman VII. It is located north east of Angkor Thom and just east of Neak Pean. The King dedicated the temple to his father Dharanindravarman II (Paramanishkalapada) who was King of the Khmer Empire from 1150 to 1160. The temple consists of a single shrine located on one level and surrounded by enclosure laterite walls. Like the nearby Preah Khan and Ta Prohm the temple was left largely unrestored, with numerous trees and other vegetation growing among the ruins. In 1998, the World Monuments Fund (WMF) added the temple to their restoration program and began work to stabilise the structure to make it safer for visitors. Structure Designed to be entered from the east, Ta Som is surrounded by a moat and enclosed by three laterite walls which are broken by two sets of gopura (entrance ways). The gopuras are cross-shaped and contain a small room on each side along with windows containing balusters. The main structure of the gopura are carved with four faces in the Bayon style. The eastern outer gopura has been overgrown by a sacred fig (Ficus religiosa) which has grown down through the blocks that make up the gopura and into the ground. The inner section of the temple consists of a central cruciform sanctuary with porches at each arm surrounded by four corner pavilions. Two small libraries sit on either side of the eastern entrance path. Restoration According to the APSARA Authority who manage the temples in the Angkor Park, little restoration work had been done at Ta Som until the 1950s. At this time some propping of structures that were near collapse was carried out. After the WMF added Ta Som to their project, the WMF team began to document and interpret the site and carry out emergency stabilization of fragile structures and improvement to visitor flow around the monument. In 2007, WMF and the APSARA Authority conducted clearing and documentation works that allowed the temple to be accessed from all four sides. Many sandstone blocks were repaired and this allowed the reconstruction of the North Central Fronton of the North Gopura. Gallery References Bibliography Albanese, Marilia (2006). The Treasures of Angkor (Paperback). Vercelli: White Star Publishers. ISBN 88-544-0117-X. Freeman, Michael; Jacques, Claude (2003). Ancient Angkor (Paperback). Bangkok: River Books. ISBN 974-8225-27-5. Jessup, Helen Ibbitson; Brukoff, Barry (2011). Temples of Cambodia - The Heart of Angkor (Hardback). Bangkok: River Books. ISBN 978-616-7339-10-8. External links Photo Gallery: Ta Som Devata - Sacred Khmer Women in 12th Century Cambodia
Ta Som

Le Ta Som (ប្រាសាទតាសោម, l'ancêtre Som) est un temple bouddhiste sur le site d'Angkor au Cambodge. Situé à l'extrémité Est du baray nord-oriental (Jayatatāka), au nord du baray oriental, cet ensemble de dimension modeste a été érigé par Jayavarman VII vers la fin du XIIe siècle, puis agrandi par Indravarman II. Construit dans le style du Bayon, il comprend deux enceintes entourant le temple lui-même : L'enceinte extérieure, simple mur en latérite, est dotée uniquement de deux gopura est et ouest surmontées de tours à quatre visages. Au Nord et au Sud se trouvent deux fausses portes simplement décorées. Ce mur délimite un espace rectangulaire d'environ 200 m sur 240 m, dans lequel seuls subsistent deux bassins, de part et d'autre de l'allée Est. L'enceinte intérieure, précédée d'une douve et à laquelle on accède par deux terrasses cruciformes ornées de nāgas, est une galerie en latérite et grès. Le temple lui-même possède une enceinte de 20 m par 30 m entourant la tour-sanctuaire centrale, un prasat de plan cruciforme à faux étages, et deux petites « bibliothèques » à l'Est. Notes et références Liens externes Ta Som sur ANA (APSARA National Authority) Portail de l’archéologie Portail du Cambodge
Ta Som

Ta Som je maleni kmerski hram iz 12. stoljeća u Angkoru, Kambodža. Izgradio ga je kralj Kmerskog carstva Jayavarman VII. sjeveroistočno od Angkor Thoma i odmah istočno od hrama Neak Pean. Kralj ga je posvetio Budi i svome ocu Dharanindravarmanu II. (v. 1150. – 1160.). Ta Som se sastoji od jednog svetišta na niskoj terasi, okružen trostrukim obzidom od kamena laterita, koji su otvoreni s dva niza gopura (monumentalni portali) križnog tlocrta s prostorijama na sve četiri strane i tornjem s isklesanim licima, kao na hramu Bayon. Unutarnje svetište ima križni tlocrt s trijemom na svakom krilu, okruženi s četiri kutna paviljona. S obje strane prilaznog puta s istoka nalazi se po jedna "knjižnica". Poput obližnjeg hrama Preah Khana i Ta Prohma, hram je uvelike obrastao u vegetaciju s brojnim drvećem koje raste između njegovih ruševina. Od 1992. godine Ta Som je, kao dio Angkora, na popisu svjetske baštine UNESCO-a, a od 1998. godine World Monuments Fund (Svjetska spomenička fundacija, WMF). Izvori Michael Freeman i Claude Jacques, Ancient Angkor, River Books, Bangkok, 1999., ISBN 974-8225-27-5. Maurice Glaize, Glaize, Maurice. 2003. Tremmel, Nils (ur.). The Monuments of the Angkor Group (PDF). 4. izdanje izdanje. Pristupljeno 8. srpnja 2011. Ta Som Devata - galerija fotografija Arhivirana inačica izvorne stranice od 16. ožujka 2010. (Wayback Machine) (engl.)
Ta Som

Ta Som az angkori „templomváros” buddhista temploma, amelyet 1190-1210 között VII. Dzsajavarman (1181-1220) uralkodása alatt építettek, majd II. Indravarman (1220-1243) királysága idején átalakítottak. Ta Som a VII. Dzsajavarman által építtetett templomok legkisebbike – eltörpül a Bajon templom, Prah Khan, vagy Ta Prohm hatalmas kolostorai mellett. Az épület Angkorthomtól, a 12. század végén alapított új fővárostól keletre, a Neak Pean forrástemplom közelében a keleti Baraj északi oldalán áll. Ta Som az egykori Khmer Birodalom 12-13 század fordulóján épült templomainak jellegzetességeit viseli: keleti tájolású, falakkal határolt, kelet-nyugati tengelyére szimmetrikus épület. A 240×200 méteres külső lateritfal keleti és nyugati oldalának közepén egy-egy Bajon-stílusú, arcos toronnyal díszített átjáró (gopura) vezet a templom belsejébe. A négy égtáj felé tekintő, szelíd mosolyú több méter magas kőarcok Avalókitésvara bódhiszattva, illetve Dzsajavarman király arcvonásait idézik. A falon túl, napjainkban dús növényzettel borított udvarra érkezik a látogató, amely egykor vizesárok lehetett; az udvaron át töltésút vezet a belső fal gopuráihoz: egy áll a keleti oldalon, egy a nyugatin. A belső udvar közepén áll a szentély, és – mint az angkori templomok többségében – egy-egy Könyvtárnak nevezett épület, a terület északkeleti, illetve délkeleti sarkaiban. E könyvtárépületekben őrizték az írásos dokumentumokat és gazdasági feljegyzéseket; továbbá imahely és papi szertartások helyszíne volt. Ta Som falai, tornyos átjárói és központi épületei az évszázadok során erősen megrongálódtak, a szabadon burjánzó trópusi növényzet súlya alatt összeomlottak. Napjainkra a templom teljesen romos, csupán a külső fal és a bejárati tornyok maradványai vannak megtekinthető állapotban. Források Michael Freeman and Claude Jacques: Ancient Angkor, River Books, 1999. ISBN 0-8348-0426-3. (angol) Maurice Glaize: A guide to the Angkor monuments [1] (angol) Külső hivatkozások Cambodian online (angol) INM Asia Guides – Ta Som (angol)
Ta Som

Ta Som (in khmer ប្រាសាទតាសោម, Prasat Ta Som) è un tempio minore di Angkor, in Cambogia. Fu costruito dalla fine del XII secolo da Jayavarman VII. Si trova ad est di Neak Pean, in prossimità del lato est del prosciugato baray Jayatataka. Il re dedicò il tempio al padre Dharanindravarman II (indicato con l'appellativo postumo di Paramanishkalapada), presentato come Re dei Khmer tra il 1150 e il 1160, ma sulla cui effettiva regalità vi sono parecchi dubbi. Mentre il nome moderno significa "l'antenato", quello originale potrebbe essere stato Gaurasrigajaratna ("il gioiello del propizio elefante bianco"), secondo iscrizioni del vicino Preah Khan. Il tempio ha una pianta che riporta su una scala limitata e semplificata la planimetria di complessi buddisti di Jayavarman VII più famosi, quali Ta Prohm e Banteay Kdei. Si ritiene che nel XIII secolo il figlio Indravarman II abbia aggiunto il muro di recinzione più esterno in laterite, che misura 240 per 200 m. Il recinto esterno presenta due gopura di entrata (le cui torri quadrangolari presentano grandi facce scolpite, nello stile Bayon), ad est e ad ovest. La principale è l'entrata ad est, ma attualmente si utilizza quella ovest. All'interno un fossato racchiude il recinto mediano, anch'esso in laterite con due gopura corrispondenti alle entrate principali. Il recinto più interno presenta una galleria e misura 30 metri per 20, ha quattro torri d'angolo e quattro gopura ed è ornato all'esterno da 172 pregevoli statue di devata. Il santuario centrale ha un solo livello. Sono presenti anche due "biblioteche" nelle posizioni usuali agli angoli SE e NE. Nel 1998 il World Monuments Fund ha avviato un programma di restauro e stabilizzazione del complesso tramite l'addestramento e l'uso di manodopera locale. Nel 2025 la caratteristica radice che avvolgeva il gopura est è stata rimossa nell'ambito di una operazione di conservazione del sito. Note Bibliografia (EN) (EN) Michael Freeman, Jacques, Claude, Ancient Angkor, River Books, 2006, ISBN 974-8225-27-5. (EN) Dawn F. Rooney, Angkor: Cambodia's wondrous khmer temples, 5ª ed., Odissey, 2005, ISBN 978-962-217-727-7. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Ta Som Collegamenti esterni (EN) Raffigurazioni di devata in Ta Som, su devata.org. URL consultato il 12 gennaio 2011 (archiviato dall'url originale il 16 marzo 2010).
Та Сом

Та Сом (Тасаом, кхмер. ប្រាសាទតាសោម [pra: sa: t ta: saom]) — небольшой буддийский храм в Ангкоре, Камбоджа. Храм расположен на восточном берегу северного барая Ангкора, в некотором удалении от основного комплекса Ангкор, недалеко от храма Неакпеан (Ниекпоан). Он построен в конце XII века Джаяварманом VII и скорее всего посвящён его отцу — Дхараниндраварману II, хотя существуют версии, что он посвящён одному из его учителей. Предположительно, оригинальным названием храма является 'Gaurasrigajaratna', что означает «жемчужина милостивого белого слона». Учёные полагают, что во времена Джаявармана VII храм представлял собой единый ансамбль, типичный для последней фазы Bayon period. Конструкция храма напоминает Бантай Кдей или Та Прохм. Внешняя ограда храма представляет собой периметр 240 на 200 метров и в настоящее время практически разрушена. Вторая ограда окружена рвом, а внутренний периметр представляет собой прямоугольник размером 30 на 20 метров с четырьмя угловыми башнями и четырьмя воротами по основным направлениям. В центре периметра находится отдельно стоящая башня прасат, а также две библиотеки. Других сооружений в храме нет. Исторически основными воротами храма были восточные ворота. Храм имеет ложные окна с жалюзи, небольшие скульптуры и цветочные орнаменты, характерные для больших храмов Ангкорвата. Над внешними воротами храма возвышаются башни гопур выполненные в виде лицами Авалокитешвары. В 1950-х годах храм подвёргся незначительной реконструкции. В 1998 году сохранением храма занялась команда всемирного фонда памятников. Проводимые работы включали стабилизацию хрупких скульптур, оптимизацию маршрутов посетителей, создание схемы храма, а также обучение местных рабочих. Совместными усилиями территория храма была расчищена, четверо ворот храма — открыты для публики. Основными воротами в настоящее время являются западные, так как восточные ворота обросли фикусами. Литература Albanese, Marilia, Die Schätze von Angkor, National Geographic Art Guide, Hamburg, 2007. Freeman, Michael & Jacques, Claude: Ancient Angkor, River Books Ltd, Bangkok, 2006. Petrich, Martin H., Vietnam, Kambodscha und Laos. Tempel, Klöster und Pagoden in den Ländern am Mekong. DUMONT Kunst-Reiseführer, Ostfildern, 2008. Примечания
Prince Stadium

Das Prince Stadium, auch bekannt als Visakha Stadium, befindet sich in der kambodschanischen Hauptstadt Phnom Penh. Es ist die Heimspielstätte des Erstligisten Visakha FC. Das Stadion hat ein Fassungsvermögen von 15.000 Personen. Bei dem 2019 eröffneten Stadion handelt es sich um ein reines Fußballstadion. Weblinks europlan-online.de: Prince Stadium
Visakha Stadium

Visakha Stadium, also known as Prince Stadium, is a multi-use stadium in Phnom Penh, Cambodia. It is currently used mostly for association football. The stadium holds 15,000 people. It is the home stadium of Cambodian Premier League team Visakha. The 2023 Southeast Asian Games was held here. Location This stadium is located in Phnom Penh, Cambodia. See also RCAF Old Stadium RSN Stadium References
Estadio Visakha

El Estadio Visakha, también conocido como Estadio Príncipe , es un estadio multiusos en Phnom Penh , Camboya. Actualmente se utiliza principalmente para fútbol. El estadio tiene capacidad para 15.000 personas. Es el estadio local del equipo Visakha de la Liga Premier de Camboya. Los Juegos del Sudeste Asiático de 2023 se celebrarán aquí.​ Ubicación Este estadio está ubicado en Phnom Penh, Camboya . Historia El estadio Visakha fue construido en 2017, con una capacidad inicial de 7.000 personas. De 2020 a 2021, el estadio fue renovado, incluida la construcción de una grada adicional para aumentar la capacidad del estadio a 15.000 personas. En 2023, el campo reemplazó el césped de hojas de jengibre con césped Zoysia en preparación para los Juegos del Sudeste Asiático de 2023. Véase también Antiguo Estadio de la RCAF Estadio RSN Referencias
Принчев стадион (Камбоџа)

Стадион Висака, такође познат као Принчев стадион, је вишенамјенски стадион у Пном Пену, Камбоџа. Тренутно се углавном користи за фудбал. Стадион може да прими 15.000 људи. То је домаћи стадион камбоџанског Премијер лигаша Visakha FC. Овде су одржане Игре Југоисточне Азије 2023. године. Историјат Стадион Висака је изграђен 2017. године, са почетним капацитетом од 7.000 мјеста. Од 2020. до 2021. године стадион је реновиран, укључујући изградњу додатне трибине како би се капацитет стадиона повећао на 15.000 места. Године 2023., терен је заменио травњак од ђумбирског листа травом зојсије у припреми за Игре Југоисточне Азије 2023. године. Види још Фудбал у Камбоџи Референце Спољашње везе europlan-online.de: Принчев стадион
Independence Monument (Cambodia)

The Independence Monument (Khmer: វិមានឯករាជ្យ [ʋimiən ʔaekariəc]) in Phnom Penh, capital of Cambodia, was built in 1958 to memorialise Cambodia's independence from France in 1953. It stands on a roundabout in the intersection of Norodom Boulevard and Sihanouk Boulevard in the centre of the city. It is in the form of a lotus-shaped stupa, of the style seen at the temple at Banteay Srei and other Khmer historical sites. The Independence Monument was designed by the Cambodian architect Vann Molyvann, who was “personally selected and instructed” by Prince Norodom Sihanouk on how it should look like, combining “the religious and the secular.” It stands 37 metres tall. During national celebrations, the Independence Monument is the centre of activity. A ceremonial flame on the interior pedestal is often lit by a royal or high official on these occasions, and floral tributes line the stairs. Every year, the Independence Monument is visited by foreign tourists and locals alike. Behind the monument is the Norodom Sihanouk Memorial, constructed in 2013. Notes
Monumento dell'indipendenza (Phnom Penh)

Il Monumento dell'Indipendenza (in lingua khmer: វិមានឯករាជ្យ, "Vimean Ekareach") di Phnom Penh è un'opera architettonica situata nella capitale cambogiana e fu costruita tra il 1958 ed il 1962 per celebrare l'indipendenza della nazione dalla dominazione francese nel 1953. È situata in centro città all'intersezione tra il Norodom Boulevard ed il Preah Sihanouk Boulevard all'interno di una grande rotatoria. Alto 20 metri ha la forma di uno stupa a fior di loto richiamando lo stile del tempio khmer Angkor Wat. Il monumento è stato progettato dall'architetto cambogiano Vann Molyvann. Durante le celebrazioni nazionali nel monumento viene accesa una fiamma cerimoniale e posa di fiori da parte di ufficiali delle istituzionie e dalla famiglia reale. Dietro al monumento all'indipendenza è stata eretta una statua del re Norodom Sihanouk. Note Voci correlate Storia della Cambogia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Monumento dell'indipendenza
Pomnik Niepodległości w Phnom Penh

Pomnik Niepodległości (khm. វិមានឯករាជ្យ) – pomnik znajdujący się na skrzyżowaniu bulwaru Norodoma i bulwaru Sihanouka w centrum Phnom Penh, wzniesiony w celu upamiętnienia wyzwolenia się Kambodży spod panowania francuskiego w 1953 roku. Pomnik ma formę 37-metrowej stupy w kształcie kwiatu lotosu w stylu podobnym do świątyni Banteay Srei, jego żelbetowa konstrukcja została wykończona z czerwonego i szarego marmuru. Został on zaprojektowany przez kambodżańskiego architekta Vanna Molyvanna, któremu to zadanie zlecił osobiście w 1958 roku Norodom Sihanouk. Oficjalne odsłonięcie miało miejsce w 1962 roku. Co roku pod pomnikiem odbywają się oficjalne obchody Dnia Niepodległości, spełnia on również funkcję miejsca pamięci poświęconego poległym w walce o wolność Kambodży. W parku po jego wschodniej stronie zlokalizowany jest Pomnik Norodoma Sihanouka. Przypisy
Монумент независимости (Пномпень)

Монумент Независимости (кхмер. វិមានឯករាជ្យ, «Vimean Akareach») — сооружение в Пномпене, Камбоджа. Памятник был построен в 1958 году в честь обретения государством независимости от Франции в 1953 году. Возведен на пересечении бульвара Нородома и бульвара Сианук в центре города. Представляет собой ступу в форме лотоса, выполненную в стиле кхмерского храма Ангкор-Ват. Автор проекта — Vann Molyvann. Во время национальных праздников монумент Независимости становится центром торжеств. В таких случаях зажигают огонь на пьедестале внутри монумента.
Монумент Незалежності (Пномпень)

Пам'ятник Незалежності (кхмер. វិមានឯករាជ្យ, «Vimean Akareach») — пам'ятник у Пномпені, Камбоджа, збудований у 1958 на честь здобуття державою незалежності від Франції у 1953. Зведено на перетині бульвару Нородома та бульвару Сіанук у центрі міста. Являє собою ступу у формі лотоса, виконану в стилі кхмерського храму Ангкор-Ват. Автор проекту — Ванн Моливанн. Під час національних свят монумент Незалежності стає центром урочистостей. У таких випадках запалюють вогонь на п'єдесталі всередині монумента.