NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Baphuon

Il Baphuon è un tempio di Angkor in Cambogia. Situato ad Angkor Thom, a nordovest del Bayon, è un tempio-montagna a cinque livelli. Storia Fu costruito come tempio di stato di Udayadityavarman II a metà dell'undicesimo secolo e dedicato al dio indu Shiva nel 1060. Da esso prende il nome lo stile Baphuon. Il suo aspetto colpì profondamente Zhou Daguan, un inviato dell'imperatore Chengzong della dinastia Yuan, che durante la sua visita dal 1296 al 1297 scrisse della «Torre di Bronzo [...] un vero e proprio spettacolo sorprendente, con più di dieci camere alla base» che superava in altezza la stessa "Torre d'Oro" (il Bayon). Nel tardo quindicesimo secolo, il Baphuon fu convertito a tempio buddista. Una statua di Budda alta 9 metri e lunga 70 metri fu costruita sul lato occidentale del secondo livello, cosa che probabilmente richiese la demolizione della torre che sovrastava per 8 metri e che quindi spiegherebbe oggi la sua assenza. Il tempio fu costruito in arenaria su una base sabbiosa e a causa delle sue immense dimensioni si dimostrò presto instabile. Delle grosse porzioni erano probabilmente già collassate al tempo in cui fu aggiunta la statua di Buddha. Galleria d'immagini Caratteristiche Si estende in direzione est-ovest e la base della piramide, rettangolare anziché quadrata come nei templi-montagna precedenti, misura 132 per 107 metri. I cinque livelli hanno la stessa altezza, anche questa caratteristica inusuale nei templi khmer. Il recinto esterno misura 360 per 120 metri, confina a Nord con il Palazzo Reale mentre ad Est il gopura di entrata ed il muro orientale sono sulla stessa linea della Terrazza degli Elefanti, costruita un secolo e mezzo più tardi. Dal gopura una strada sopraelevata lunga circa 200 m, aggiunta successivamente alla costruzione della piramide, porta al tempo. Caratteristici sono anche i bassorilievi, scolpiti su mattonelle disposte una sull'altra sulle mura del tempio a guisa di piastrelle. Restauri Nel ventesimo secolo la maggior parte del tempio era oramai crollata e i tentativi di restauro si presentavano problematici. Un primo tentativo cominciato nel 1960 fu interrotto dalla salita al potere dei Khmer rossi, e le registrazioni della posizione delle varie pietre andarono perdute. Il restauro, ripreso a metà degli anni Novanta a cura dell'EFEO e sovvenzionato interamente dal governo francese, è costato circa 10 milioni di euro. L'inaugurazione ufficiale del tempio è avvenuta il 3 luglio 2011, alla presenza di Sua Maestà Norodom Sihamoni e del Primo Ministro francese François Fillon. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Baphuon Collegamenti esterni Angkor-Guide.com — Baphuon da 'I Monumenti del gruppo di Angkor' (in inglese), su theangkorguide.com. Cambodiaonline.net — Il tempio di Baphuon (in inglese), su cambodianonline.net. URL consultato il 7 maggio 2006 (archiviato dall'url originale il 7 maggio 2006). Galleria fotografica di Baphuon, su angkor-net.de. URL consultato il 6 dicembre 2006 (archiviato dall'url originale il 6 dicembre 2006).
Baphuon

Baphuon – hinduistyczna, a później buddyjska świątynia w Kambodży, zbudowana za panowania Udajaditjawarmana II. Historia Świątynia została wybudowana w połowie XI wieku naszej ery, za panowania króla Udajaditjawarmana II (ok. 1048–1066). Zbudowana była z około 300 tys. bloków. Pierwotnie kompleks poświęcony był bóstwu Śiwie. Za panowania kolejnych monarchów Baphuon został przemianowany na świątynie buddyjską. Po upadku Angkoru Baphuon został ponownie odkryty na początku XX wieku. archeolodzy francuscy podjęli próbę renowacji walącego się wzgórza świątynnego. Rozpoczęli oni demontaż konstrukcji blok po bloku, jednak ich prace zostały przerwane przez wojnę. Do zwiedzania został oddany w 2011 roku, a na jego twarciu był François Fillon, premier Francji. Galeria Zobacz też Angkor Wat Banteay Kdei Banteay Srei Phimeanakas Przypisy
Baphuon

O Baphuon (Khmer: ប្រាសាទបាពួន) é um antigo templo de montanha, construído pelo Império Khmer na antiga cidade de Angkor Thom, na região de Angkor, na atual Camboja. Foi declarado, junto ao resto do conjunto de Angkor, Património da Humanidade pela Unesco no ano 1992. Encontra-se em Angkor Thom, ao noroeste do templo de Bayon. Compõe-se de um imenso templo de montanha de forma piramidal com cinco plantas e uns 25 metros de altura, que representa o Monte Meru e estava dedicado ao deus indiano Shiva. Sua data de origem é mediados do século XI, sobre o mandato do rei Udayadityavarman II. É um arquétipo do estilo Baphuon. O templo encontra-se junto ao recinto sul do palácio real e tem uma base 120 metros deste a oeste e 100 metros de norte a sul. Seu aspeto já impressionou a Zhou Daguan, diplomata do imperador chinês Timur Kan, durante a visita que realizou entre 1296-1297 a esta região, na que disse que era 'a torre de bronze ... um espetáculo realmente surpreendente, com mais de dez câmaras em sua base." O templo teve uma primeira época de carácter indiano, que se pode ver especialmente nos baixo relevos inspirados pelo Ramyana, e uma segunda época budista, a partir da construção no final do século XV de uma estátua de Buda reclinado de 9 metros de altura por 70 metros de comprimento no segundo nível do lado oeste, que provavelmente requereu a demolição de uma torre de 8 metros por em cima, o que explica sua ausência atual. O templo construiu-se num terreno cheio de areia, e devido a seu imenso tamanho a construção fez-se instável ao longo de sua história. Várias partes ter-se-iam derrubado já quando se acrescentou a estátua de Buda. A princípios do século XX, grande parte do templo derrubou-se e os esforços de restauração demonstraram-se desde então problemáticos: um primeiro esforço projeto iniciado em 1960 foi interrompida pela chegada ao poder dos Khmer Vermelho, e os registos das posições das pedras perderam-se. Iniciou-se uma segunda iniciativa em 1995 dirigida por uma equipa de arqueólogos franceses. Em abril de 2011, após 51 anos, os arqueólogos terminaram a restauração do templo que tem conseguido a estabilização dos imensos alicerces deste monumento. O rei Norodom Sihamoni de Camboja e o prémier da França, François Fillon, estiveram entre os primeiros que visitaram o templo restaurado durante a cerimónia de inauguração 3 de julho de 2011. Galeria Referências
Baphuon

Baphuon (khmer: ប្រាសាទបាពួន) är ett tempel i Angkor, Kambodja, beläget i ruinstaden Angkor Thom, nordväst om Bayon. Templet, som är dedikerat till hinduistiska guden Shiva, byggdes som statstempel i Angkor under senare hälften av 1000-talet på order av kung Udayadityavarman II vilken regerade 1050-1066. Det 34 meter höga templet, som gränsar till den södra delen av det kungliga palatset, är vid grunden 120 meter i öst-västlig riktning, och 100 meter i nord-sydlig. Baphuon är också är känt som känt som tempelberget, för att det påminner om ett mindre berg, har branta trappsteg upp till toppen, och varje möjlighet att försköna stenarna som användes till bygget, har använts till sitt yttersta, varför nästan varje möjlig stenyta är utsirad med ornament. Under 1400-talet konverterades Baphuon till att utgöra ett buddhistiskt tempel, och en 9 meter hög, och 70 meter lång staty av liggande Buddha, byggdes upp längs den västra sidan, varför ett av tornen måste avlägsnas. Templet är byggt på sand, varför delar har sjunkit och vid tiden för statyns byggnad, hade troligen delar av fundamentet rasat, och under århundradena rasade mer, varför templet vid 1900-talet var i stort behov av renovering, vilket påbörjades. renoveringsarbetet måste avbrytas efter att ett inbördeskrig brutit ut 1970, och arkeologer och arbetar var tvungna att lämna över 300 000 omsorgsfullt märkta och numrerade stenar, utlagda på ett 10 hektar stort område. Senare, under stridigheterna och de röda khmerernas epok, försvann planerna kring detaljer om märkning och numrering av stenarna, varför återuppbyggnadsarbetet har fördröjts. Ett andra försök att restaurera templet initierades av arkitekten Pascal Royère från The French School of the Far East (Franska: École française d'Extrême-Orient), förkortat EFEO, och det tog ett team 16 år att fundera ut, vad som har beskrivits som världens största pussel. I april 2011, färdigställdes renoveringen efter 51 års avancerat arbete, och templet öppnades för besökare, av vilka kung Norodom Sihamoni av Kambodja och Frankrikes premiärminister François Fillon var bland de första att besöka templet, under invigningsceremonin den 3 juli 2011. Bildgalleri Källor Noter
Бапуон

Бапуон– храм в місті Ангкор-Тхом, стародавній столиці Камбоджі. Був збудований під час правління Удаядітьявармана II (1050–1066 рр.). Це триярусний храм, який був початково присвячений богу Шиві, але у 15 столітті став буддистською святинею. Тоді ж у храмі була створена статуя Будди що відпочиває, висотою 9 і довжиною 70 метрів (ймовірно, під час цього була демонтована одна з башт храму). У 1296-97 роках китайський дипломат Чжоу Даґуань відвідав храм і лишив детальні спогади про свій візит, які стали найкращою документальною інформацією щодо оригінального вигляду святині. Споруди були збудовані на піщаному ґрунті, через що вся конструкція була нестабільна. Багато частин храму зруйнувалися протягом століть. У 1889 році Люсьєн Фурнеро, французький археолог і етнограф створив багато зображень храму, яким він мав би бути, на його погляд, в 11 столітті, чим привернув увагу до обʼєкту. Перша серйозна спроба реставрації в 1960-тих була зупинена через прихід до влади Червоних кхмерів. Під час реставрації, багато споруд було розібрано, і 300 тисяч окремих каменів були пронумеровані, щоб потім їх можна було зібрати назад. Проте громадянська війна не лише зупинила реконструкцію, але і записи про план розташування каменів були втрачені. Друга спроба почалася у 1995 році групою французьких археологів, і до 2011 року їм вдалося зібрати всі камені назад і памʼятка була відкрита для туристів. Храм займає площу 120 на 100 метрів, і мав висоту 34 метри (не рахуючи 50-метрову башту). Збудований переважно з піщаника. Його планування симетричне по осях північ-південь і схід-захід, і нагадує кілька концентричних прямокутників з хрестоподібним святилищем в центрі. Зовні він оточений стіною з воротами-гопурами з кожного боку. Також, біля кутів храму були розташовані 4 бібліотеки. Дорога що веде від східних воріт зʼєднується з Терасою Слонів. Стиль статуй храму отримав назву бапуонського, і був розповсюджений з 1010 по 1080 рік. Галерея Примітки Посилання Cambodia completes Angkor temple renovation 'puzzle' (англійською) . BBC. 3 липня 2017. Архів оригіналу за 1 грудня 2017. Процитовано 12 листопада 2017. BBC World News — Angkor Temple Reopens to Public [Архівовано 13 листопада 2017 у Wayback Machine.] Angkor-Guide.com — Baphuon from 'the Monuments of the Angkor Group' [Архівовано 14 березня 2022 у Wayback Machine.] Cambodiaonline.net — 'Picking up the Pieces' from The Cambodia Daily Baphuon Photo Gallery
Vattanac Capital

Vattanac Capital (Khmer: វឌ្ឍនៈកាពីតាល) is a 187.3-metre (615 ft), 39-storey building in Phnom Penh, Cambodia. It is owned by Vattanac Properties Limited, an affiliate of the Vattanac Bank. Construction started in 2009 and the building topped out in May 2012. The majority of the building opened in 2014, while the hotel opened in 2018. The tower is the second skyscraper in Cambodia. Facilities The tower is made up of 4 sections, the Vattanac Lifestyle Cube, the Vattanac Capital Mall, the Vattanac Capital Office Tower, and Rosewood Hotel Phnom Penh. The tower houses the headquarters of The Vattanac Bank, a luxury hotel, serviced apartments, retail space, office space, a rooftop outdoor bar and a car park. The lower floors are mostly used for luxury brand retail and an open expo space used for events and exhibitions. Notable retail available include an Eric Kaiser bakery, TWG Tea, a % Arabica cafe, Hugo Boss, Jimmy Choo, L'Occitane en Provence, POLO Ralph Lauren, Tiffany & Co and multiple other Luxury and higher end brands. Office spaces reside between the hotel and shopping mall with one secluded entrance near the back of the building and an elevator in the mall leading upstairs. Both require and use an access card system for security and safety purposes. Floors 25 through 39 house the Rosewood Phnom Penh Hotel, opened in 2018. The hotel is accessed in another secluded entrance and provides 148 rooms and 27 serviced apartments, as well as conference facilities, a fitness centre, a lobby lounge, a "sky bar", and a 20-metre swimming pool on the 33rd storey. The sky bar sits on a terrace which is cantilevered from the curving roofline of the tower. Design The building was designed by TFP Farrells. The form of the tower was inspired by a dragon and incorporates feng shui and traditional Naga motifs. The construction manager and engineer was Arup. The LEED consultant is CO2nnsulting. The building has 30 high-speed Schindler lifts, as well as two Kone lifts. Awards The building is LEED Gold certified and won the "Best Commercial Development (South East Asia)" award at the South East Asia Property Awards in Singapore in December 2012. Affiliates Vattanac Industrial Park Integrated Golf Resort References External links Official website Inside Phnom Penh's empty new skyscraper: 'This is only for excellencies'
Vattanac Capital

La Vattanac Capital es un rascacielos en Phnom Penh, Camboya. El trabajo de construcción comenzó en 2009 y se terminó en 2014. Alcanzó una altura de 186.7 metros para 38 pisos convirtiéndolo en el edificio más alto de Camboya.​ Véase también Anexo:Edificios más altos de Camboya Anexo:Edificios más altos de Asia Referencias
Wat Botum

Le Wat Botum Vathey (khmer : វត្តបុទម, « pagode de la fleur de lotus ») est un wat bouddhiste situé à Phnom Penh, au Cambodge. Il fait face au parc du Wat Botum, au sud du Palais royal de Phnom Penh. Histoire Il aurait été construit en 1442, sous le règne de Ponhea Yat, dernier roi de l'Empire khmer. Il est l'un des plus importants wats de la ville. Il est à l'origine désignée « Khpop Ta Yang » ou « Tayawng ». Lors de la construction du palais royal vers 1860, il est confié à l'ordre de Dhammayuttika Nikaya. Il est renommé « Botum » par le moine Kantie Topodae. De nombreuses personnalités cambodgiennes sont inhumés sur le site. Plusieurs bhikkhus célèbres y ont été ordonnés. Source (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Wat Botum » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Articles connexes Wat (architecture) Liste des wats de Phnom Penh Phnom Penh Portail du Cambodge Portail du bouddhisme
Wat Moha Montrey

Wat Moha Montrey (Khmer: វត្តមហាមន្ត្រី, UNGEGN: Vôtt Môha Môntrei, ALA-LC: Vatt Mahā Mantrī [ʋɔət mɔhaː mɔntrəj]) is a wat located on Sihanouk Boulevard in Phnom Penh, Cambodia. Built in 1970, it was used by the Khmer Rouge between 1975 and 1979 as a storage house for rice and corn. The tower measures 35 metres in height. The temple was named in honor of Chakrey Ponn, King Monivong's War Minister. Moha Montrey means "The Great Minister". References External links Media related to Wat Moha Montrey, Phnom Penh at Wikimedia Commons Photo
Wat Moha Montrey

Le Wat Moha Montrey (khmer : វត្តមហាមន្ត្រ, « le Grand ministre ») est un wat bouddhiste situé à Phnom Penh, au Cambodge. Il est situé sur le boulevard Sihanouk, près du stade olympique de Phnom Penh. Histoire Construit en 1970, il est nommé en l'honneur de Chakrey Ponn, ministre de la guerre sous le roi Sisowath Monivong. De 1975 à 1979, le complexe est utilisé par les Khmers rouges comme entrepôt pour le riz et le maïs. La tour du wat mesure 35 mètres de hauteur. Source (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Wat Moha Montrey » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Articles connexes Wat (architecture) Liste des wats de Phnom Penh Phnom Penh Portail du Cambodge Portail du bouddhisme
Wat Saravan

Wat Saravan, officially Wat Saravan Techo (Khmer: វត្តសារាវ័ន្តតេជោ, UNGEGN: Vôtt Saréavoănt Téchoŭ, ALA-LC: Vatt Sārāvănt Tejo, IPA: [ʋɔət saːraʋɔən tecoː]), is a wat in Phnom Penh, Cambodia. It is located to the northwest of the Royal Palace of Cambodia and southwest of Wat Ounalom. It is said to have over 3,400 manuscripts in what has been described as the largest library in the country. References
Wat Saravan

Wat Saravan, officiellement wat saravan techo (khmer : វត្ត សារា វ័ ន្ត តេ ជោ , ungegn : vôtt saréavoănt Téchoŭ , ala - lc : vatt sārāvănt tejo , ipa : [ʋɔət saːraːʋɔən teːcoː]), wat bouddhiste est localisé sur le territoire de Sangkat Chey Chumneas, Khan Daun Penh, Phnom Penh à Phnom Penh, au Cambodge. Il est situé au nord-ouest du Palais royal de Phnom Penh du Cambodge et au sud-ouest de Wat Ounalom. Légende et histoire Le temple a été érigé, à l'origine, dans une forêt inondée appelée Boeung Reang près d'un lac. Selon la légende, le Wat Saravan aurait été construit en 1422 pour abriter des statues du Bouddha sur un tertre boisé de 27 m de haut. C'est Daun Penh ("Grand-mère Penh" ដូនពេញ), une riche veuve, qui aurait découvert quatre statues du Bouddha en bronze. Elle fit bâtir une pagode pour stocker les statues du Bouddha qu'elle avait trouvées dans la grotte de Koki sur la colline de Wat Phnom. D'autres reliques y furent remisées notamment une pierre coincée dans un tronc d'arbre qui s'était échoué sur les berges du Mékong. Cette statue en pierre nommée Neak Ta Preah Cau, est décrite comme une divinité debout, tenant un bâton et une conque, les cheveux relevés en chignon (ce qui ressemblerait plus à une image de Vishnou). Après avoir découvert les statues et les avoir placées sous un auvent provisoire, Daun Penh aurait élevé la colline à côté de sa maison et fait construire le sanctuaire abritant les statues, utilisant le bois du tronc qui avait descendu le Mékong pour la charpente. Un monastère fut ensuite installé à l'ouest de la colline. En cette époque, monothéiste et de sanskrit, l'endroit a reçu le nom de Tuol in Pali comme Tuol Salvan. Le temple a donné son nom à la ville de Phnom Penh. Le sanctuaire actuel À ce jour, le temple "Saravan Techo" est considéré comme l'un des plus anciens temples bouddhistes du territoire de Daun Penh, Phnom Penh, parmi les sept pagodes. La pagode "Saravan Techo" est connue pour avoir vu le jour après la fondation de Wat Phnom Daun Penh et de trois autres pagodes en 1372 apr. J.-C., comme Wat Koh Vat Langka et Vat Preah Puth Khou Sachar . Il renferme plus de 3 400 manuscrits dans ce qui a été décrit comme la plus grande bibliothèque du pays. Il convient de noter que le temple de Saravan a été construit en 1892 et qu'il a subi d'importantes rénovations au cours de 1952, mais le style d'origine est reste inchangé. Galerie Source (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Wat Saravan » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Wat Saravan » (voir la liste des auteurs). Articles connexes Wat (architecture) Liste des wats de Phnom Penh Phnom Penh Portail du Cambodge Portail du bouddhisme
Stung Treng Airport

Stung Treng Airport (IATA: TNX, ICAO: VDST) is an airport serving Stung Treng, the capital of Stung Treng Province in Cambodia. The airport was closed in 2003, but there's a helipad that is still in use today. Facilities The airport resides at an elevation of 200 feet (61 m) above mean sea level. It has one runway designated 02/20 with an asphalt surface measuring 1,300 by 20 metres (4,265 ft × 66 ft). References External links Accident history for TNX at Aviation Safety Network
Aeroportul Stung Treng

Aeroportul Stung Treng (IATA: TNX, ICAO: VDST) este un aeroport din Stung Treng⁠(d), Cambodgia ce deservește zona Stung Treng. A fost numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 62 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Stung Treng Airport

Stung Treng Airport är en flygplats i Kambodja. Den ligger i provinsen Stung Treng, i den centrala delen av landet, 250 km nordost om huvudstaden Phnom Penh. Stung Treng Airport ligger 57 meter över havet. Terrängen runt Stung Treng Airport är platt. Runt Stung Treng Airport är det ganska tätbefolkat, med 230 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Stung Treng, 5,1 km väster om Stung Treng Airport. Omgivningarna runt Stung Treng Airport är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet. Kommentarer Källor
Khleangs

The Khleangs are two buildings of unknown purpose on the east side of the Royal Square in Angkor Thom, Cambodia, located just behind the twelve towers of Prasat Suor Prat and separated by the royal route that leads from the Angkor Thom Royal Palace to the Victory Gate. They are oriented along the north-south axis. The two were not built at the same time—the northern building (North Khleang) was built under King Jayaviravarman and the southern (South Khleang) under his successor Suryavarman I—but they are of similar design (although South Khleang is slight narrower). They have given their name to the Khleang style, which is characterised by relatively simple lintels with a central kala. Other buildings in the style are Phimeanakas and Ta Keo. Rectangular sandstone buildings set opposite the Elephants Terrace, behind the Prasat Suor Prat. ‘Khleang’ means ‘storeroom’ but it is unlikely that this was the function of the structures, A royal oath of allegiance is carved into the doorway of one Khleang indicating that they may have served as reception areas or even housing for visiting noblemen and ambassadors. The North Khleang was built in wood under Rajendravarman II and then rebuilt in stone by Jayavaraman V, probably before the construction of the South Khleang. The Khleangs are unremarkable upon close inspection but picturesque from a distance, standing among the Prasat Suor Prat. Gallery See also Khmer Angkor Wat Angkor Thom Khmer Empire References External links www.theangkorguide.com Online English translation of original manuscript published in 1944 by Maurice Glaize
Khleang

Les Khleangs (ou Kleang) sont deux bâtiments dont la fonction est, pour l’heure, toujours mystérieuse. Ils sont situés sur le côté est de la place royale d’Angkor Thom, au Cambodge, juste derrière les douze tours de Prasat Suor Prat, et séparés par la voie royale qui mène du Palais Royal à la Porte de la Victoire. Leur orientation suit un axe nord-sud. Ces deux constructions n'ont pas été réalisées à la même époque. Le Khleang du nord a été construit en bois sous Rajendravarman II, puis reconstruit en pierre par Jayavarman V, tandis que le Khleang du sud doit sa construction à son successeur Suryavarman I. Toutefois, il faut noter qu’ils sont de conception similaire (bien que le Khleang du sud soit légèrement plus étroit que son voisin du nord). Ces deux édifices ont donné leur nom au style des Khleang, caractérisé par des linteaux relativement simples, organisés autour d’un pilier (kala) central. Phimeanakas et Ta Keo sont d’autres bâtiments construits dans le même style. « Khleang » signifie «cellier», mais il est peu probable que ce fut la fonction véritable de ces structures. Un serment d'allégeance royale est sculpté sur la porte d'un Khleang, indiquant ainsi qu'ils ont pu servir de zones de réception ou même de logements pour accueillir les nobles et les ambassadeurs. Notes et références Bibliographie (en) Maurice Glaize, The monuments of Angkor Group, Paris, Adrien-Maisonneuve, 2003 (réimpr.1993), 4e éd. (lire en ligne) Claude Jacques et Micheal Freeman, Angkor, cité khmère, Bangkok, River Books Ltd., 2012 (ISBN 974 8225 56-9) Voir aussi Angkor Thom Architecture khmère Portail de l’archéologie Portail du Cambodge Portail de l’exploration Portail du patrimoine mondial