Успение Богородично (Габрово)

Църквата „Успение Богородично“ e православен храм в центъра на Габрово. История на храма Църквата „Успение Богородично“ е шедьовър на българската възрожденска църковна архитектура. Църквата е построена в близост до първата габровска църква „Света Петка“ в чест на Света Петка. Мощите на Света Параскева /Петка/ Епиватска преминават през Габрово на път за Търново /1231/. На мястото, където мощите са пренощували, населението издига църква, а Света Петка става духовна закрилница на града. Храмът съществува и през първите векове на Османското владичество. През 1798 г. войските на Капудан Хюсеин паша опустошават Габрово. Наред с безбройните унищожения и църквата е изгорена. През 1704 г. с хюджет, което е решение на временния съдия в Търново, основаващо се на свещена султанска заповед, жителите на Габрово получават разрешение да ремонтират църквата си "Света Петка". Основанието за това разрешение е, че тя е "от преди завладяването". Този документ е доказателство за съществуване на достатъчно голямо селище с църква по времето на Второто българско царство, което се запазва и в следващите векове. Но тя не е възстановена, а през 1804 г. южно от нея е изградена нова църква „Успение на Пресвета Богородица“ при това без официално разрешение от властта. Тя е малка, схлупена и вкопана в земята. Когато става ясно, че липсват документи за изграждането ѝ, габровци временно настаняват в нея самарджии /майстори на седла за коне/, за да предотвратят затварянето ѝ. През XIX в. Габрово е вече важен просветен, търговски и стопански център. Жителите на града са добили определено самочувствие и желаят по-величествен храм, който да им подхожда. Затова старата църква е разрушена на 5 май 1865 г., а на 11 май 1865 г. започва строителството на новата сграда. Храмът е завършен през 1866 година от големия възрожденски майстор Уста Генчо Кънев. Той е архитект на сградата на Априловска гимназия в Габрово, както на църковни сгради в Румъния и Гърция. Новият храм е осветен на 26 октомври 1866 година от четирима свещеници – архимандрит поп Силвестрий, Христо Йовчев Бочаров, Стефан Станимиров и поп Иван Гъбенски. Църквата е разположена в централната част на града с изглед към един от най-красивите каменни мостове на река Янтра – Баев мост. Феликс Каниц /1871/ написал: Д-р Петър Цончев през 1934 г. разказва следната любопитна история: Църквата представлява трикорабна базилика, с два купола и две редици от по четири колони. Майсторът е автор и на декоративната украса на църквата, състояща се от каменни релефи с растителни и животински мотиви. Иконостасът е изработен от липово дърво само за 3 години /1882 – 1885/ и е забележителен образец на следосвобожденската дърворезба. Иконите по фасадата са реставрирани от художника Адолф Селоф. Събития През 1872 година в нея е ръкоположен за търновски митрополит Иларион Макариополски. На 13 септември 1902 г. е посетена от цар Фердинанд I, който пристига в Габрово, заедно с великия княз Николай Николаевич, ген. Куропаткин и други оцелели генерали от Руско-турската война. След празнично богослужение на 14 септември заминават за село (днес град) Шипка за освещаване на храма със Златните кубета. Княгиня Клементина Бурбон-Орлеанска подарява голям кристален полилей на храма В храма се съхраняват светите мощи на Свети Онуфрий Габровски. В храма се съхраняват костите на свещеник Иван Гъбенски /поп Иванчо/, обесен през 1876 г. в Търново като четник от четата на Цанко Дюстабанов и на Еким Цанков. Ежегодно в храма на 24 май се прави молебен за българското образование, изваждат се иконите с ликовете на Св. св. Кирил и Методий, за да поведат традиционната манифестация. Тук са излагани за поклонение светите мощи на Света Анна, Свети Меркурий и Свети Онуфрий Габровски на 24 ноември 2008 г. и 2009 г. Месец март 2009 г. от храма тръгна протестно шествие начело с Негово преосвещенство митрополит Григорий Великотърновски и свещениците от всички храмове в града против установяването в Габрово на сектата „Свидетелите на Йехова“. До храма В градинката до църквата се намира параклисът на Света Петка Габровска – духовната покровителка на града, както и паметна плоча на Света Петка, осветен на 14.10.2000 г. Празнуването на Света Петка като закрилница на Габрово е поставено от отец Минчо Илиев, Георги Врачев и Габровския исторически музей. Началото е белязано с конференцията "Православно-християнски традиции в Габровско". Там са няколко паметника – на 3агиналите във войните /1912 – 1918/, на ген. Фьодор Радецки. До храма почиват костите на известни габровски свещеници и духовници, един от които е Стефан Станимиров. В църквата почиват костите на свещеник Иван Гъбенски, обесен от турците на 15.06.1876 г. в Търново като борец за Българската свобода. Свещеници служили в храма свещеноиконом Васил Михов свещеноиконом Пенко Поппенков свещенокином Атанас Шилдаров свещеноиконом Антон Попантонов свещеноиконом Христо Очков ставрофорен иконом Минчо Илиев Църковен хор към храма Алексей Шепелев – диригент Иван Попиванов – съосновател на хора и хорист Източници Гъбенски, Хр., П. Гъбенски, „История на града Габрово и габровските въстания“, Г. 1903 Цончев д-р Петър, "Из общественото и културно минало на Габрово", Печатница "Художник", 1934, стр. 236-258 Коева, М., Тулешков Н., "Първомайстор Генчо Кънев: Живот и творчество", С. 1987 Бележки