NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Меджиди табия

Меджиди табия е крепост, намираща се южно от Силистра, част от османската фортификационна система, използвана по време на Кримската война (1853 – 1856) и Руско-турската война от 1877 – 1878 г. Тя е най-добре запазеното от шестте съоръжения в системата. История на крепостта Крепостта е построена през периода 1841 – 1853 г. по планове на немския военен инженер Хелмут фон Молтке (по-късно става началник-щаб на немската армия), посетил Силистра през 1837 г. През 1847 г. е посетена от султан Абдул Меджид, на чието име е наречена – Меджиди табия. За строежа ѝ били събрани принудително около 300 българи. Главните майстори били наети от Дряновско, а каменоделците били от района. Интересен факт е, че по време на строителството на форта са изградени и първите монолитни възрожденски храмове в Силистренско – в Алфатар (1846) и Калипетрово (1847). През 1854 година, по време на Кримската война, крепостта издържа едномесечна руска обсада. Описание Има формата на шестоъгълник и достига до 8 метра височина. Намиращият се непосредствено до нея ров е служил за препятствие и маскировка. Галерия Източници Информация за Меджиди табия Архив на оригинала от 2011-01-31 в Wayback Machine. на сайта на Българския туристически съюз
Medjidi Tabia fortress

The Medjidi Tabia Fortress (Bulgarian: Меджиди табия) is a fortress from the 1840s and early 1850s. The fortress was built in the period 1841-1853 according to the plans of the German military engineer Helmut von Moltke who visited Silistra in 1837. In 1847 it was visited by Sultan Abdulmejid I, whose name is called — Majidi Tabia. In 1854, during the Crimean War, the fortress withstood a month-long Russian siege — Siege of Silistria. The fortress now serves as a museum. Gallery References External links Medzhidi Tabiya Fortress – Town of Silistra
Меджиди-Табия

Меджиди-Табия (Абдул Меджиди) — турецкий форт, расположенный к югу от города Силистра, являлся частью османской фортификационной системы использовавшейся во время крымской и русско-турецкой войны 1877-1878 годов. Наиболее хорошо сохранившееся укрепление из шести существовавших объектов в этой системе. История Форт был построен в 1841-53 годах, в соответствии с планами немецкого военного инженера Хельмута фон Мольтке, который посетил Силистрию в 1837 году. В 1847 году строительство форта посетил султан Абдул-Меджид I, в честь которого укрепление и получило своё название. Для строительства форта были собраны 300 болгар. Описание Форт имеет форму шестиугольника, высота стен доходит до 8 метров. Рядом с ними прорыт ров, служивший одновременно и препятствием и средством маскировки. Галерея Ссылки [1]
Меджиді-Табія

Меджиді-Табія (Абдул Меджиді) — турецький форт, розташований на південь від міста Сілістра, був частиною османської фортифікаційної системи, що використовувалася під час кримської та російсько-турецької війни 1877-1878 років. Найбільш добре збережено зміцнення з шести існуючих об'єктів в цій системі. Історія Форт був побудований в 1841-53 роках, згідно з планами німецького військового інженера Гельмута фон Мольтке, який відвідав Силістрію 1837-го. У 1847 будівництво форту відвідав султан Абдул-Меджид I, на честь якого форт і отримав свою назву. Для будівництва форту були зібрані 300 болгар. Опис Форт має форму шестикутника, висота стін доходить до 8 метрів. Поруч з ними був проритий рів, що служив одночасно і перешкодою і засобом маскування. Галерея Посилання Briefe aus dem Hauptquartier oder die Wahrheit über den Krieg in der Krimm. Band I, S. 45. Silistria. In: Meyers Konversations-Lexikon. 4. Auflage. Band 14, Verlag des Bibliographischen Instituts, Leipzig/Wien 1885–1892, S. 976.
Септември (стадион, София)

Септември е български стадион, намиращ се в квартал Красна поляна, София. Използва се от футболния отбор на ПФК „Септември“ (София). История Стадион „Септември“ е третият стадион на ФК „Септември“. След създаването си през 1944 г., клубът използва игрището на своя пряк предшественик „Спортклуб“ (София) в днешния кв. Зона Б-5. След 1953 година при реформирането на клуба като ДСО е построено игрище „Септември“ в квартал Разсадника, намиращо се в близост до съвременното 57 СУ. Там отборът играе мачовете си в Б група. Амбициите на „Септември“ обаче постепенно нарастват като клубът започва да търси класиране в елитната дивизия, цел която на няколко пъти е пропусната в средата на 50-те години. Дружеството търси място за своя нов дом и го намира в близост до предишния си стадион, този път в кв. Красна поляна. Така с отпуснато държавно финансиране е построен стадион „Септември“. Той е открит официално на 18 май 1958 година. Събитието е съпроводено от целодневна празнична спортна програма за зрителите от квартала, включваща приятелски мач между юношите на „Септември“ и „Левски“ (София). Кулминацията на празненствата обаче е приятелската среща между представителните отбори на „Септември“ и унгарския „Вашаш“, завършила 2:2. При откриването си стадионът разполага с 25 000 зрителски места. Наред с големия футболен терен базата обхваща зали за баскетбол и волейбол, тенис-кортове, съоръжения за лека атлетика и т.н. В периода на обединението на „септемврийци“ с ЦСКА (1969 – 1988) на него се провеждат основно приятелски мачове и срещи от Купата на Съветската армия. Между 1981 и 1984 г. на този стадион е базиран и играе своите домакински мачове дублиращият отбор ЦСКА „Септемврийски знаме“ II. През сезон 1983/84 той дори участва в Южната Б група, след като печели преди това промоция от Софийска В гр. След 1988 г. базата отново се използва самостоятелно от „Септември“. В последното десетилетие след 2000 година стадионът е запуснат, поради спорове между държава, община и частни собственици около собствеността на земята, на която е изграден. Тези конфликти пречат на клуба да поддържа стадиона и постепенно той започва да се руши. В резултат на това на него е забранено провеждането на мачове и „Септември“ е принуден да играе на различни стадиони из София – ст. „Васил Левски“, ст. „Академик“, а юношеските формации дори обикалят в околните на София села като Требич. През 2007 г., след изграждането от общината на изкуствено игрище на 57 СУ, „Септември“ започва да играе срещите си от В група и СРГ на този терен. Проекти През 2011 г. българската футболна легенда Христо Стоичков привлича испански инвеститори, които да изградят на мястото на стария терен нов стадион „Септемврийска корона“, проектът обаче не е реализиран. След придобиването на „Септември“ от ДИТ Груп през 2015 г. е реновиран изцяло старият стадион на „Септември“ до 57 СУ, като клубната школа играе там своите официални срещи. Ремонт на големия стадион „Септември“ към момента не е предвиден. Представителният отбор на „Септември“ провежда мачовете си на тревния терен на ст. „Драгалевци“. Източници Външни препратки Български клубове – Стадион „Септември“
Stadion Septemvri (Sofia)

Stadion Septemvri (Bulgarian: Стадион „Септември“, English: 'Septemvri Stadium') is a multi-purpose stadium in Sofia, Bulgaria. It is currently used mostly for football matches. History Old Septemvri Stadium Septemvri Stadium was opened on 18 March 1958 with a friendly match against PFC Septemvri Sofia and PFC Levski Sofia. The stadium had 25,000 seats. New Septemvri Stadium In 2011, Hristo Stoichkov announced that a new Septemvri Stadium would be built with 15,000 seats and would have the name The Crown of Septemvri. But the project was cancelled in 2013. After the takeover of Septemvri by DIT Group in 2015, the new owners would fund a new stadium. In early 2017 it was announced that the new Septemvri Stadium building would start in summer 2017, if the team get the promotion for the Bulgarian First League. In 2018, the project with 4,500 seats was run, expecting to be approved before the end of 2018. As of 2023, no construction was started, while Septemvri Sofia are playing on Stadion Dragalevtsi or Vasil Levski National Stadium. References
Stadion Septemwri w Sofii

Stadion Septemwri (bułg. Стадион Септември) – stadion sportowy w Sofii, stolicy Bułgarii. Został otwarty 18 maja 1958 roku. W chwili oddania do użytku mógł pomieścić 25 000 widzów. Swoje spotkania dawniej rozgrywali na nim piłkarze klubu Septemwri Sofia, jednak na początku XXI wieku obiekt został opuszczony i od tego czasu niszczeje. Przypisy
Dolna Bania Airfield

Dolna Banya Airport (ICAO: LBDB) is a public use airport located 2 nautical miles east of Dolna Banya, Sofiya, Bulgaria. It is the first privately-owned airfield in Bulgaria. The airport features one single runway. It has one large hangar, together with an operations room, briefing room and other facilities. It also has one smaller hangar, three concrete/asphalt taxiways a main and a smaller apron and a refuelling station. The airfield is mainly used for general aviation and private flights. It is one of the most active GA airfields in Bulgaria. LBDB airport is also the home base of RATAN Flight School, which is co-owned by the airport's operator. See also List of airports in Bulgaria References External links Airport record for Gara Kostenets Airport Archived 2014-03-26 at the Wayback Machine at Landings.com
Památník Sovětské armádě v Sofii

Památník Sovětské armádě (bulharsky Паметник на Съветската армия) stojí v Sofii na Bulváru Cara Osvoboditele nedaleko Orlovova mostu a Sofijské univerzity. Oblíbené místo, kde se shromažďuje mládež, je obklopeno rozsáhlým parkem. Památník představuje vojáka sovětské armády provázeného ženou s dítětem na rukou a dělníkem. Sochy stojí na piedestalu vysokém 37 m. Ústřední pomník doplněný dalšími plastikami byl postaven v roce 1954. Popart Neznámí umělci 17. června 2011 přemalovali vojáky Sovětské armády do podoby amerických komiksových postav: Superman, Joker, Robin, Captain America, Ronald McDonald, Santa Claus, Wolverine, The Mask a Wonder Woman. A přidali nápis „В крак с времето“ (česky: V souladu s dobou). Pomník byl očištěn v pozdních hodinách 20. června 2011. Událost byla zachycena v krátkém filmu In Step With The Time režírovaném Antonem Partalevem, který obsahuje i rozhovory s anonymními tvůrci. Dokument získal na filmovém festivalu 2013 IN OUT FESTIVAL v Polsku druhou cenu. Anti-ACTA Památník se opět stal základem pro umělecké vyjádření 10. února 2012, kdy tváře vojáků skryly masky Guye Fawkese. Jejich fotografie oblétla Bulharsko a byla pozvánkou na anti-ACTA protesty, které proběhly 11. února 2012. Další protesty V srpnu 2012 byl pomník opatřen maskami členek skupiny Pussy Riot na protest proti jejich uvěznění. V den památky obětem komunismu 1. února 2013 byly tři postavy přemalovány barvami bulharské vlajky bílou, červenou a zelenou. K výročí invaze vojsk Varšavské smlouvy do Československa přemaloval neznámý umělec 21. srpna 2013 památník růžovou barvou a doplnil jej nápisy: „Bulharsko se omlouvá“ a „България се извинява!!!“. Památník byl znovu pomalován 23. února 2014, neznámý umělec tentokrát zvolil ukrajinské národní barvy a přidal nápisy „Cлава Україні“. Další nápis byl doplněn 2. března: bulharsky Долу ръцете от Украйна (Ruce pryč od Ukrajiny). Dne 13. prosince 2023 bylo zahájeno snášení památníku. Galerie Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Monument to the Soviet Army, Sofia na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Památník Sovětské armádě v Sofii na Wikimedia Commons Panoramatický obraz popartové podoby pomníku
Monument à l'Armée soviétique

Le monument aux soldats de l'Armée soviétique (bulgare : Паметник на Съветската армия, Pametnik na Savetskata armia), ou monument à l'Armée rouge, est un monument situé dans le centre-ville de Sofia, capitale de la Bulgarie, sur le boulevard Tsar-Osvoboditel non loin du pont aux Aigles (Orlov Most) et de l’université. Élevé en 1954, dix ans après le coup d’État du 9 septembre 1944, il est dédié à la victoire de l'Armée rouge durant la Seconde Guerre mondiale. À son sommet un soldat de l’armée soviétique trône flanqué de part et d’autre d’une femme et d’un homme bulgares. Le monument est par ailleurs composé de bas-reliefs secondaires. Le 18 juin 2011, un bas-relief du monument, composé de statues de soldats libérateurs, est entièrement détourné par un ou plusieurs street artists, recouvert de peinture de sorte qu'ils apparaissent en personnages de comics américains, dont les super-héros Superman et Captain America. Interventions ultérieures L'action du 18 juin 2011 est suivie d'une série d'interventions à signification artistique, sociale et politique sur la même partie du monument, telles que : Le 10 février 2012, dans le cadre des manifestations contre l'accord commercial anti-contrefaçon ACTA en Bulgarie, les visages des soldats du même bas-relief sont décorés de masques dits de Guy Fawkes, associés avec le mouvement Anonymous. Le 21 août 2013, le bas-relief du monument est recouvert de peinture rose et décoré d'une inscription « La Bulgarie s'excuse » (en tchèque : « Bulharsko se omlouva »), cette action présentant des excuses pour la participation de la Bulgarie, alors membre du Pacte de Varsovie, dans l'invasion soviétique de la Tchécoslovaquie menée par l'URSS en 1968. Le 23 février 2014, jour de l'Armée rouge, le monument est recouvert des couleurs du drapeau de l'Ukraine et d'une inscription « Gloire à l'Ukraine » (ukrainien : Слава Україні), en signe de soutien pour le peuple de l'Ukraine et de son mouvement Euromaïdan de 2013-2014. Le monument a été tagué en 2022, en soutien à l'Ukraine. Le monument est démonté le 12 décembre 2023 Notes et références Bibliographie Milena Guest, « Sofia, paradoxes d’une politique urbaine post-socialiste », L’Espace géographique, avril 2008, t. 37, Belin, 96 p., p. 313–326, (ISBN 9782701151625) (OCLC 5796167872) Gergana Stefanova, « Sofia, à la recherche d’un plan d’urbanisme », Regard sur l'Est, dossier Projets d’urbanisme à l’Est, 1er juillet 2012 Anita Dimitrova, « Les nouveaux habits de l'Armée rouge », Courrier international, 23 juin 2011 Le Petit Futé Portail de la Bulgarie Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la Seconde Guerre mondiale
Пам'ятник Радянській армії в Софії

Пам'ятник Радянській армії — пам'ятник у центрі столиці Болгарії Софії, присвячений радянській Червоній армії. Встановлений у 1954 році. Пам'ятник перебував у аварійному стані і становив небезпеку для пішоходів. 13 грудня 2023 почато демонтаж пам'ятника. Примітки
ГКПП Калотина

Граничен контролно-пропускателен пункт Калотина (накратко ГКПП Калотина) е контролно-пропускателен пункт разположен на българско-сръбската граница, на около 2 км западно от едноименното село Калотина в Западна България. ГКПП Калотина е разположен на главния шосеен път и железопътната линия от Западна Европа през Истанбул за Азия. Тук през античността е преминал римският път Виа Милитарис. Граничният пункт е сред основните за преминаване на българската граница и заради близостта му до София е сред най-известните и най-натоварени български ГКПП-та. Изграден е и пункт за ветеринарен контрол. ГКПП Калотина ще бъде край на бъдещата автомагистрала А6-Европа, която ще свързва сръбско-българската граница с Българското Черноморие. Пътният участък Калотина-София е част от паневропейския пътен коридор X (Ниш – София).
Grenzübergang Kalotina

Der Grenzübergang Kalotina (bulgarisch ГКПП "Калотина" / GKPP „Kalotina“, Granitschen Kontrolno Propuskwatelen Punkt „Kalotina“; serbisch Гранични прелаз Градина / Granični prelaz Gradina) liegt an der E 80 zwischen Bulgarien und Serbien, zwei Kilometer westlich des Dorfes Kalotina im äußersten Westen Bulgariens. Der nächste serbische Ort ist Gradinje. Der Grenzübergang liegt an der Hauptverkehrsstraße und der Bahnstrecke Niš–Dimitrovgrad, der Bahnstrecke von Westeuropa nach Istanbul. Diese Route ist seit der Antike als Via Militaris bekannt. Der Grenzübergang Kalotina ist einer der wichtigsten Grenzübergänge Bulgariens und wegen seiner Nähe zu Sofia auch einer der bekanntesten bulgarischen Grenzübergänge. Im Rahmen von Bulgariens Beitritt zur EU im Jahre 2007 wurde 2006 eine Veterinärkontrollstelle am Grenzübergang gebaut. Von Sofia, 54 Kilometer südöstlich von Kalotina, führte früher die Fernverkehrsstraße 8 über Boschurischte, Sliwniza und Dragoman nach Kalotina und in Serbien weiter nach Dimitrovgrad, Pirot und Niš. Seit September 2025 hat die A6 „Europa“ diese Verbindungsfunktion als Teil der E 80 übernommen und führt den Verkehr nun durchgehend vierstreifig von der Grenze in die Hauptstadt. Der Straßenabschnitt Kalotina–Sofia ist zudem Teil des Paneuropäischen Verkehrskorridores X (C) Niš–Sofia. Zeitungen berichten immer wieder von Korruptionsvorwürfen gegen bulgarische Zöllner, von staatlichen Antikorruptionskontrollen (beschlagnahmte größere Bargeldbeträge bei Zöllnern) und Entlassungen von Zöllnern. Es wird aber auch von beschlagnahmtem Rauschgift bei Reisenden und Schmuggelware (unversteuerte Zigaretten, Antiquitäten, Münzen) sowie über aufgedeckte Fälle von Menschenhandel berichtet. Einzelnachweise
Гранични прелаз Градина

Гранични прелаз Градина (буг. Граничен контролно-пропускателен пункт Калотина) се налази на граници између Бугарске и Србије, између села Градиње у општини Димитровград и села Калотина у западној Бугарској. Градина се налази на главном ауто и железничком путу од западне Европе преко Истанбула до Азије. Овде је у античко време пролазио римски пут Виа милитарис. Овај прелаз је најважнији прелаз између Србије и Бугарске. Након приступања Бугарске Европској унији 2007. године изграђен је и ветеринарски пункт.
Капъкуле

Капъкуле (на турски: Kapıkule) е турската страна на граничния контролно-пропускателен пункт Капитан Андреево–Капъкуле. Капъкуле административно е част от вилает (област) Одрин, околия Одрин в Турция. Граничният пункт е един от големите и натоварени в света по брой пътници и количество товари, преминаващи през него. По данни от 2008 г. ГКПП Капъкуле–Капитан Андреево е най-натовареният сухоземен граничен пункт в Европа. Капъкуле е разположен на турската автомобилна магистрала D-100 – част от Европейски път E80 и Магистрала Азия 1 (АН1)), която завършва тук. Натовареността на граничния пункт е показателна за значението му за карго транспорта. Други близки ГКПП в европейската част на Турция са Хамзабейли (на път D-535) и Дерекьой (на път D-555) с България и Ипсала (на път D-110 (E-84 Кешан - Текирдаг - Силиври)) с Гърция. Вижте също Гранични контролно-пропускателни пунктове на България ГКПП Капитан Андреево - Капъкуле Железопътна гара Капъкуле ГКПП Лесово - Хамзабейли Капитан Андреево Източници
Kapıkule

Kapıkule (meaning "gate tower" in Turkish) is the name of the Turkish border crossing point in Edirne Province on the border of Turkey and Bulgaria. Its counterpart on the Bulgarian side is Kapitan Andreevo. Together, they form the busiest land border crossing point in Europe. Kapıkule, situated on the State road D100 (D.100) and European route E80, is also an important gateway for cargo transport to the countries east of Turkey. The Asian Highway Network route AH1 terminates at the border. Other land border checkpoints in western Turkey are the neighboring Hamzabeyli (on the D.535) and Dereköy (on the D.555) to Bulgaria and İpsala (on the D.110, E84) to Greece. The Kapıkule railway station, built in 1971, is located to the north of the town and handles more traffic than any other railway border crossing in Turkey. In the dawn of the Revolutions of 1989, the Kapıkule border crossing saw a mass exodus of Turks fleeing the forced assimilation laws of the mid to late 1980s in the People's Republic of Bulgaria into Turkey. Border checkpoint facilities Around 2.4 million vehicles https://www.bta.bg/en/news/306791?download=1 and 4,000,000 people cross annually the border in Kapıkule, which makes 35% of all the vehicle and 42% of all the passenger traffic passing through the land borders of Turkey. To meet the demand resulting from growing international crossings, the Union of Chambers and Commodity Exchanges of Turkey (TOBB) signed an agreement with the government in August 2007 to completely overhaul the facilities on Build-Operate-Transfer basis at a cost of 132 million TRL (US$100 million in 2007) in exchange for twenty-year operation. The border is famous as a crossing point for Turkish “gurbetçi", or expatriates, traveling back to Turkey from Europe. During the "“gurbetçi season" of 2025 alone, 22 June through 7 September 2025, a period of only 11 weeks, there were 604,202 vehicles crossing the border, and 2.5 million people. The checkpoint reopened in the beginning of 2009 with thirteen passenger car and five truck gates for inbound, and seven passenger car and six truck gates for outbound traffic. High tech security equipment like smart-card controlled access, closed-circuit television and X-ray truck cargo check systems are installed at the border area. Commercial services are provided by fast-food restaurants, duty-free shops, outlet stores, supermarkets and banks. The group of 24 buildings, which house various service facilities, cover 15,000 m2 (160,000 sq ft) on the 289,050 m2 (3,111,300 sq ft) wide checkpoint area. Incidents On 24 May 2023, 104 followers of the Ahmadi Religion of Peace and Light seeking asylum in Bulgaria were detained at Kapıkule and violently harassed by Turkish authorities. References
Kapıkule

Kapıkule est une localité située à la frontière entre la Turquie et la Bulgarie, à proximité du tripoint entre ces deux pays et la Grèce. La ville bulgare la plus proche est Kapitan Andreevo, et côté turc la ville d'Edirne se trouve à environ 14 km à l'est. C'est un des points de passage les plus actifs de toute l'Europe. Il est situé à la jonction entre la route turque D100 qui rejoint Istanbul et la route européenne 80. C'est un point de transit pour le transport de marchandises à l'ouest de la Turquie. Environ 2,4 millions de véhicules et 4 millions de personnes traversent annuellement la frontière à Kapıkule, ce qui représente 35% des véhicules et 42% des personnes qui franchissent les frontières terrestres de la Turquie. Les infrastructures de sécurité permettant le contrôle de ce point de passage comprennent des systèmes de télésurveillance et des dispositifs de contrôle des camions par rayons X. On y trouve des services tels que des restaurants, des commerces et des banques. Vingt-deux couloirs sont affectés aux véhicules de tourisme et aux autocars, et une zone supplémentaire est réservée aux poids lourds, mais le trafic est si important certains jours que l'attente peut dépasser cinq heures. Lors de la chute des régimes communistes en Europe en 1989, le point de passage de Kapıkule a connu un exode massif de turcs fuyant les lois d'assimilation forcée en Bulgarie. Notes et références Voir aussi Frontière entre la Grèce et la Turquie Frontière entre la Bulgarie et la Turquie Liens externes Portail de la Turquie Portail des routes
Kapikule

Kapıkule (bolgárul: Kapitan Andreevo) egy török határátkelő neve, Bulgária és Törökország határán. Belépési pont Edirne tartományba, az E80-as európai úton. Ez a határátkelő az egyik legforgalmasabb belépési pont az Európai Unió-ba, jelentős szerepet játszik a menekültkérdésekben. Jegyzetek
Капикуле

Капикуле (тур. Kapıkule) — назва прикордонного міста в Туреччині в провінції Едірне на кордоні з Болгарією. З болгарської сторони кордону знаходиться місто Капітан Андреево. Ці два міста формують другу в світі за навантаженістю прикордонну заставу, і є найбільш завантаженою прикордонною заставою в Європі. Капикуле розташовано на державній автомагістралі D.100 та європейській трасі E80, тому місто також є важливим пунктом проїзду вантажного транспорту до країн, розташованих на схід від Туреччини. Азійська мережа швидкісних автошляхів AH1 завершується біля кордону. Інші пункти перетину кордону на заході Туреччини — Хамзабейлі (на трасі D.535) та Декеркьой (на D.555) до Болгарії та Іпсала (на трасі D.110, E84) — до Греції. Залізнична станція Капикуле, збудована у 1971 році, розташована на північ від міста, і є найбільш навантаженою прикордонною станцією в Туреччині. Прикордонні споруди контрольно-пропускного пункту Близько 400 тис. автомобілів і 4 млн. осіб щороку перетинають кордон в Капикуле, що становить 35 % усіх транспортних засобів і 42 % всіх пасажирських перевезень, що проходять через сухопутні кордони Туреччини.