Борисова градина

Парк „Княз-Борисова градина“ е най-големият парк в София. Площта му е 3,3 кв. км. При нейното създаване градината е разположена в покрайнини на столицата, които с разрастването на града влизат в неговия разширен център, а самата градина е разширена до Ловния парк. Благоустроена е предимно частта край центъра на столицата, а след бул. „Яворов“ става лесопарк. Имена Най-напред паркът е наречен Разсадник, впоследствие е наричан Пипиниер. До 1885 г. паркът е популярен и като Цариградска градина. След раждането на престолонаследника Борис Търновски е преименувана на Княз-Борисова градина. По времето на тоталитарния режим (1944 – 1989 г.) името е сменено на Парк на свободата. В началото на 1992 г. паркът отново е наименуван на Борис III. История До Освобождението на терена е разположен турски военен полигон. През 1879 г. с общинско разпореждане значителна част от него е отредена за турско гробище. На 22 март 1882 с единодушно решение на Общинския съвет по предложение на кмета е предвидено създаването на парка. То среща критика с оглед окаяното състояние на столицата – кални улици и газени фенери. През 1882 г. кметът на София Иван Хаджиенов възлага създаването на градината на швейцареца Даниел Неф. През 1883 – 1884 г. той изготвя проектите и засажда първите цветя и дървета. В края на века разсадникът носи и приходи за общината. Езерото на мястото на бившето мочурище е наречено Рибно (а по-късно: Езеро с лилиите). Работата на Даниел Неф се поема от Карл Неф и Емил Аман. През 1903 г. в престрелка между слатинските шопи и полицията и военните загиват двама и са ранени десетки души. Причината била нежеланието на местните пасищата им да бъдат преустроени в парк. По идея на Йозеф Фрай са направени фонтанът и балюстрадите на Рибното езеро. В началото на XX век е създадено езерото „Ариана“. За първи път в София плават лодки. Край него и в едноименната бирария се събира градският елит, свири и военна музика. През зимата се ползва за каране на кънки. При тоталитарния режим в Борисовата градина са изградени детски кътове с играчки, летни естради и театър, читалня, тенискортове, паметници, конна база. Сред най-видните управители са: Даниел Неф (1882 – 1900), Йозеф Фрай (1906 – 1934), Георги Духтев (1934 – 1944). Забележителности Днес в градината се намират Националният стадион „Васил Левски“ и стадион „Българска армия“, както и най-големият плаж в София – откритият плувен басейн „Мария-Луиза“. Сред по-важните обекти в Борисовата градина са: Ариана (езеро) Национален стадион „Васил Левски“ Българска армия (стадион) Стадион "Юнак" (бивша ледена пързалка "Дружба", построена на мястото на първото футболно игрище в София, наречено "Юнак") Езеро с лилиите Братска могила на загинали антифашисти паметници на други видни българи Астрономическа обсерватория на Софийския университет Плувен комплекс „Мария-Луиза“ Телевизионна кула „София“ тенис кортове Снимки Източници Външни препратки Подробна история за градините на София Архив на оригинала от 2015-09-24 в Wayback Machine. Исторически фотографии на Борисовата градина Стара София.com снимки от Борисовата градина Изгубената България.com Снимки на Борисовата градина Архив на оригинала от 2010-07-05 в Wayback Machine. Борисовата градина Архив на оригинала от 2017-06-21 в Wayback Machine. – песен на Точка БГ по текст на Николай Милчев План-схема на Борисова градина от 2013 г./ М 1:1500