NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Belasitsa Nature Park

Belasitsa Nature Park (Bulgarian: Беласица Природен Парк) covers the northern slopes of Belasitsa Mountain in the Southwest Region of Bulgaria. The total area of the park is approximately 117 km2 (45 sq mi). Belasitsa is designated as part of the European ecological network NATURA 2000 and is managed by the Belasitsa Nature Park Directorate which is a legal entity under the authority of the Executive Forest Agency of Ministry of Agriculture and Food. The Directorate office is located in the village of Kolarovo. The nature park is bordered to the west by North Macedonia and to the south by Greece, both of which contain regions of Belasitsa Mountain. Belasitsa Nature Park includes the villages of Gabrene, Skrut, Klyuch, Yavornitsa, Kamena, Samuilovo, Kolarovo, Belasitsa, and Petrich, all located in the municipality of Petrich, Blagoevgrad Province. History The initial process to conserve biodiversity in Belasitsa Mountain started in 1988 with the creation of the Kongur Reserve. It was declared by Order 671 of the Committee for Environmental Protection of 06.15.1988. The purpose of the order was to protect natural forest ecosystems of common chestnut and beech trees. At the base of the mountain lies Topilishte protected area, declared by Order 328 of 05.08.1992. The order was designed to protect Royal and Majestic Fern. Belasitsa was named to the Order RD-925 from 12.27.2007 of the Minister of Environment and Water in Bulgaria and is the newest nature park in the country. Flora Around 1200 plant species have been found in Belasitsa Nature Park. This includes Bulgarian and Balkan endemites, species protected by the Law on Biological Diversity, species included in the Convention on International Trade in Endangered Species of Wild Fauna and Flora, and species included in the Red Book of Bulgaria. Some of the plant species protected in the forest include common beech, common chestnut (largest deposit in the country), common yew, European holly, Heldreich's maple, Albanian lily, and Medicago carstiensis. Fauna The fauna in Belasitsa are affected by two main attributes of the mountain: location and altitude. Belasitsa Mountain is in the southwesternmost part of Bulgaria and is part of the Northend zone of the subtropical area. In Belasitsa's short history around 1500 species of invertebrates and approximately 180 species of vertebrates have been discovered in the mountain including Bulgarian and Balkan endemytes. Some of the protected animals are white-backed woodpecker, black woodpecker, Orpheus warbler, and small olive tree Warbler. Resources The Nature Parks of Bulgaria Itineraries, State Forestry Agency, Bulgaria Защитените Територии В Благоевград Област, Регионална Инспекция по Околната Среда И Водите Благоевград Protected Territories in the Blagoevgrad District, Regional Inspectorate of Environment and Water, Blagoevgrad References External links http://www.belasitsa.net http://www.belasitsa.com https://web.archive.org/web/20140528172300/http://www.natura.org/
Natuurpark Belasitsa

Natuurpark Belasitsa (Bulgaars: Беласица Природен Парк) is een natuurpark in Bulgarije. Het park ligt aan de grens met Griekenland, is 117 vierkante kilometer groot en werd opgericht in 2007. Het natuurpark omvat bergen en bossen. In het park komen 1500 planten- en diersoorten voor. Externe link Officiële website
Парк природе Беласица

Парк природе Беласица (буг. Беласица Природен Парк) налази се на северним падинама планине Беласице у југозападном делу Бугарске. Укупна површина парка износи 117 km². Парк природе Беласица је део европске еколошке мреже ,,NATURA 2000“ а парком управља Директорат под надлежношћу Министарства пољопривреде Бугарске. Седиште Директората се налази у селу Коларово. Парк природе се граничи на западу са Северном Македонијом а на југу са Грчком, кроз обе се простире планина Беласица. Природни парк Беласица обухвата следећа села: Габрене, Скрут, Кључ, Јаворница, Камена, Самуилово, Коларово, Беласица, и Петрич, сва се налазе у општини Петрич у Благоевградској области. Историја Почетни процес очувања биодиверзитета на планини Беласици започео је 1988. године са оснивањем Конгурског резервата. Основан је Наредбом бр. 671 Одбора за заштиту животне средине од 06.15.1988. Сврха налога је била заштита природних шумских екосистема обичних кестења и букве. У подножју планине налази се заштићено подручје Топилиште, проглашено Наредбом бр. 328 од 05.08.1992. Подручје је основано да заштити краљевску и елегантну папрат. Парк природе Беласица је основан Наредбом РД-925 Министарства вода и животне средине Бугарске дана од 12.27.2007. године, и најмлађи је парк природе у земљи. Флора Око 1500 биљних врсти је пронађено о сада у природном парку Беласица, укључујући бугарске и балканске ендеме, врсте заштићене Законом о биолошкој разноврсности, врсте укључене у Конвенцију о међународној размени угрожених врста дивље фауне и флоре и врсте укључене у Црвену књигу Бугарске. Неке од заштићених биљака у парку су: обична буква, обични кестен (највећа шума кестена у земљи), обична тиса, европска божиковина, планински јавор, албански љиљан, Mеdicago carstiensis. Фауна На фауну у парку Беласици утичу два главна атрибута планине: локација и надморска висина. Планина Беласица налази се у југозападном делу Бугарске и део је северне зоне суптропског подручја. У краткој историји парка Беласице откривено је око 1500 врста бескичмењака и око 180 врста кичмењака укључујући бугарске и балканске ендемите. Неке од заштићених врста животиња су: планински детлић, црна жуна, средоземни звиждак. Галерија Референце Спољашње везе http://www.belasitsa.net http://www.belasitsa.com Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (3. март 2012) https://web.archive.org/web/20140528172300/http://www.natura.org/
Беласицький природний парк

Природний парк Беласиця (болг. Беласица Природен Парк) займає північні схили гори Беласиця в південно - західному регіоні Болгарії. Загальна площа парку становить 117 км² (45 квадратних миль). Біласиця є частиною Європейської екологічної мережі NATURA 2000 і управляється Дирекцією природного парку Беласиця, яка є юридичною особою підпорядкованою Виконавчому лісовому агентству Міністерства сільського господарства та продовольства. Офіс дирекції знаходиться в селі Коларово. Природний парк межує на заході з Північною Македонією та на півдні з Грецією, обидва з яких містять регіони гори Беласиця. Природний парк Беласиця включає села Габрене, Скрут, Ключ, Яворниця, Камена, Самуїлово, Коларово, Беласиця та Петрич, які розташовані в муніципалітеті Петрич Благоєвградської області. Історія Початковий процес збереження біорізноманіття гори Беласиця розпочався у 1988 році зі створення Конгурського заповідника. Оголошено наказом 671 Комітету охорони навколишнього середовища від 15.06.1988. Метою наказу була охорона природних лісових екосистем каштана звичайного та бука звичайного. Біля підніжжя гори лежить заповідна територія Топилище, оголошена наказом 328 від 05.08.1992. Наказ був створений для захисту Королівської та Величної Папороті. Беласиця був названий у наказі RD-925 від 27.12.2007 міністра навколишнього середовища та води Болгарії і є найновішим природним парком у країні. Флора Близько 1500 видів рослин було виявлено в природному парку Беласиця, включаючи болгарські та балканські ендеміти, види, що охороняються Законом про біологічне різноманіття, види, включені до Конвенції про міжнародну торгівлю видами дикої фауни та флори, що перебувають під загрозою зникнення, та види, включені до Червоної книги Болгарії. Деякі з видів рослин, які охороняються в лісі, включають бук звичайний, каштан звичайний (найбільший ареал ц країні), тис звичайний, падуб європейський, клен Гельдрейха, лілію албанську та медикаго карстієнзіс. Тваринний світ На фауну Беласиці впливають дві основні характеристики гори: розташування та висота. Гора Беласиці розташована в південно-західній частині Болгарії і є частиною Північної зони субтропічної зони. За коротку історію Беласиці в горах було виявлено близько 1500 видів безхребетних і близько 180 видів хребетних, включаючи болгарських і балканських ендемітів. Деякі з охоронюваних тварин – білоспинний дятел, чорний дятел, орфеєва очеретянка та мала оливкова очеретянка. Ресурси Маршрути природних парків Болгарії, Державне агентство лісового господарства, Болгарія Захищені Території В Благоєвград Область, Регіональна Інспекція по Околній Середи І Водите Благоевград Заповідні території в Благоєвградському районі, Регіональна інспекція навколишнього середовища та води, Благоєвград Зовнішні посилання http://www.belasitsa.net http://www.belasitsa.com https://web.archive.org/web/20140528172300/http://www.natura.org/
Белмекен (язовир)

„Белмекен“ е язовир в южна България, разположен на 1923 метра надморска височина на горното течение на Крива река в планината Рила и в землището на село Сестримо. Той е най-високият язовир с насипна язовирна стена на Балканския полуостров и най-високото водохранилище в Източна Рила. Язовирът носи името на близкия връх Белмекен. Язовир „Белмекен“ има две язовирни стени – главна стена в североизточния край, която е каменнонасипна с глинено ядро и височина 88,2 метра, като в нея е вграден главният изпускател на язовира, и контрастена в югозападния край, която е земнонасипна с глинено ядро и височина 23,1 метра и включва преливника на язовира. Водохранилището е с общ завирен обем 144,1 млн. m³ и залята площ 4,6 km². Язовир „Белмекен“ е главното акумулиращо и регулиращо оттока съоръжение на Каскадата „Белмекен-Сестримо-Чаира“. Той служи за горен изравнител на двете основни помпено-акумулиращи водноелектрически централи (ПАВЕЦ) в България – ПАВЕЦ „Белмекен“ и ПАВЕЦ „Чаира“ и има голямо значение за електропроизводството, като енергийният му обем е 480 GWh. Язовирът е построен между 1964 и 1974 година. През следващите години в язовирната стена се развива повишена филтрация и суфозия, поради което през 1986 година нивото на водата в него е намалена. През 1989 година язовирът е напълно източен за ремонти на стената и изграждане на съединителна деривация за строящата се по това време ПАВЕЦ „Чаира“. Нормалната експлоатация е възстановена през 1991 година. Язовир „Белмекен“ се захранва гравитачно от система събирателни деривации, които улавят води от рилската част на водосборните басейни на реките Марица (45%), Места (32%) и Струма (23%) с обща площ 219 квадратни километра. Тя включва деривациите „Джаферица“, „Марица 1900“ и „Грънчар“, заедно с допълнителните канали „Благоевградска Бистрица“, „Илийна“ и „Манастирски“. Изходни пунктове за туристически походи към язовира са село Сестримо и местността „Юндола“. Западно от контрастената на язовира е изграден спортният комплекс „Белмекен“. Галерия Източници
Talsperre Belmeken

Die Talsperre Belmeken befindet sich im Oblast Pasardschik, Bulgarien. Sie staut den Kriva zu einem Stausee auf. Die Stadt Belowo liegt ungefähr 10 km nordöstlich der Talsperre. Die Talsperre wurde 1974 fertiggestellt. Absperrbauwerk Das Absperrbauwerk ist ein Steinschüttdamm mit einer Höhe von 88,2 m über der Gründungssohle. Die Länge der Dammkrone beträgt 737,5 m. Die Dammkrone liegt auf einer Höhe von 1923 m über dem Meeresspiegel. Zur Abdichtung hat der Staudamm einen Tonkern. Der Staudamm verfügt sowohl über einen Grundablass als auch über eine Hochwasserentlastung. Über den Grundablass können maximal 8 m³/s abgeführt werden, über die Hochwasserentlastung maximal 14 m³/s. Auf der gegenüberliegenden Seite des Stausees, ungefähr 3 km südwestlich des Hauptdamms, befindet sich ein weiterer Erdschüttdamm mit einer Höhe von 23,1 m über der Gründungssohle. Die Länge des Nebendamms beträgt an der Krone 537 m. Die Dammkrone liegt auf einer Höhe von 1922,80 m über dem Meeresspiegel. Zur Abdichtung verfügt der Nebendamm ebenfalls über einen Tonkern. Stausee Beim normalen Stauziel von 1920,5 m (max. 1921 m bei Hochwasser) erstreckt sich der Stausee über eine Fläche von rund 4,5 km² und fasst 144 Mio. m³ Wasser – davon können 141 Mio. m³ zur Stromerzeugung verwendet werden. Das minimale Stauziel, bis zu dem die Stromerzeugung noch möglich ist, liegt bei 1865 m. Kraftwerke Vom Stausee Belmeken gehen zwei Tunnel ab, über die die folgenden Wasserkraftwerke mit dem nötigen Wasser versorgt werden. Über einen Tunnel wird zunächst das Kraftwerk Belmeken versorgt, danach wird das Wasser zum Kraftwerk Sestrimo weitergeleitet und von dort zum Kraftwerk Momina Klisoura. Ein weiterer Tunnel verbindet den Stausee mit dem Pumpspeicherkraftwerk Chaira. Kraftwerk Belmeken Das Kraftwerk Belmeken liegt ungefähr 4 km nordöstlich des Staudamms Belmeken. Es verfügt über eine installierte Leistung von insgesamt 479 MW, die sich auf 5 Pelton-Turbinen mit jeweils 75 MW Leistung sowie 2 Francis-Pumpturbinen mit jeweils 52 MW Leistung verteilen. Vom Kraftwerk Belmeken wird das Wasser dann zum Kraftwerk Sestrimo weitergeleitet. Kraftwerk Sestrimo Das Kraftwerk Sestrimo liegt ungefähr 5 km nordöstlich des Kraftwerks Belmeken. Es verfügt über eine installierte Leistung von insgesamt 240 MW (2 Pelton-Turbinen mit jeweils 120 MW Leistung). Kraftwerk Momina Klisura Das Kraftwerk Momina Klisura liegt ungefähr 5 km nordöstlich des Kraftwerks Sestrimo. Es verfügt über eine installierte Leistung von insgesamt 120 MW (2 Francis-Turbinen mit jeweils 60 MW Leistung). Pumpspeicherkraftwerk Chaira Das Pumpspeicherkraftwerk Chaira liegt ungefähr 3,5 km südöstlich des Staudamms Belmeken. Es verfügt über eine installierte Leistung von insgesamt 864 MW (4 Francis-Pumpturbinen mit jeweils 216 MW Leistung). Siehe auch Liste von Talsperren der Welt (Bulgarien) Einzelnachweise
Belmeken Reservoir

Belmeken Reservoir (Bulgarian: язовир Белмекен) is located in the eastern part of the Rila mountain range of southwestern Bulgaria. It is named after the summit of Belmeken (2,626 m), rising about a kilometer northwest of the lake. Location Belmeken Reservoir lies at an altitude of 1,923 m on the upper course of the river Kriva reka, a right tributary of the Maritsa. Administratively, it belongs to the Belovo Municipality of Pazardzhik Province and the nearest settlement is the village of Sestrimo; the border between Pazardzhik and Blagoevgrad Provinces runs along the counter dam at its southwestern part. The main starting points for hiking to the dam are at the villages of Sestrimo to the northeast and Yundola to the south. It is almost entirely surrounded by Rila National Park, although the reservoir itself is outside the park's limits which follow most of Belmeken's shoreline. A few hundred meters southwest of its southwestern tip, at an altitude of 2,050 m, is located the Belmeken High Mountain Sports Complex used for training, medical and biological research by athletes. Dam The reservoir was constructed between 1964 and 1974. Due to suffosion in 1989 it was completely drained in order to repair the dam wall and to build infrastructure for the Chaira Hydro Power Plant, which was under construction in that period. Normal operation was restored in 1991. There are two dams. The main one in the northeastern point is built of stone and earth with a clay core; it is 88.2 m high and incorporates the reservoir's main outlet. The counter dam is located in the southwestern point and is a 23.1 m high earthen structure with a clay core; and incorporates the spillway. The artificial lake has a surface area of 4.6 km2 and a volume of 144.1 million m3. Belmeken is the main accumulating and regulating facility of the Belmeken–Sestrimo–Chaira Hydropower Cascade (1,599 MW), which is the largest hydroelectric infrastructure in Bulgaria. It is fed by a system of gravity derivations that take water from three major river basins in Rila, the systems of the Maritsa (45%), the Mesta (32%) and the Struma (23%). The total length of the derivation channels is 162 km, of them 51 km are underground. It is the upper leveler of the pumped storage hydro power plants of Belmeken (375 MW) and Chaira (840 MW) further downstream. Gallery Citations References Георгиев (Georgiev), Владимир (Vladimir) (1978). Енциклопедия България. Том I. А-В [Encyclopaedia Bulgaria. Volume I. A-V] (in Bulgarian). и колектив. София (Sofia): Издателство на БАН (Bulgarian Academy of Sciences Press). Мичев (Michev), Николай (Nikolay); Михайлов (Mihaylov), Цветко (Tsvetko); Вапцаров (Vaptsarov), Иван (Ivan); Кираджиев (Kiradzhiev), Светлин (Svetlin) (1980). Географски речник на България [Geographic Dictionary of Bulgaria] (in Bulgarian). София (Sofia): Наука и култура (Nauka i kultura). Набатов (Nabatov), Никита (Nikita) (2011). Електроенергетиката на България (Energy in Bulgaria) (in Bulgarian). София (Sofia): Гея Либрис (Tangra TanNakRa). ISBN 978-954-378-081-5.
Belmeken (reservoar)

Belmeken (bulgariska: Белмекен) är en reservoar i Bulgarien. Den ligger i regionen Pazardzjik, i den västra delen av landet, 70 kilometer sydost om huvudstaden Sofia. Belmeken ligger 1 897 meter över havet. I omgivningarna runt Belmeken växer i huvudsak blandskog. Runt Belmeken är det ganska glesbefolkat, med 28 invånare per kvadratkilometer. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Belmeken.﻿
Basílica de Belovo

La Basílica de Belovo​ (en búlgaro: Беловска базилика) es una gran basílica cristiana parcialmente preservada de la Antigüedad tardía, cerca de la aldea de Golyamo Belovo en el municipio de Belovo, Provincia de Pazardzhik, al suroeste del país europeo de Bulgaria. Situada en una colina en las cercanías del pueblo, la iglesia data del siglo sexto y fue descrita por primera vez en el siglo XIX. Cuenta con tres naves y tres ábsides, así como una pila bautismal. Cabe destacar que, en lugar de una cúpula estaba cubierta por un techo abovedado. Referencias
Luftwaffenstützpunkt Besmer

Der Luftstützpunkt Besmer (bulgarisch Авиобаза Безмер) ist ein bulgarischer Militärflugplatz der bulgarischen Luftstreitkräfte. Die 22. Schlachtfliegerbasis, 22 Schturmowa Awiobasa, 22 Щурмова авиобаза (22. SchtAB, 22 ЩАБ), liegt zwischen den Dörfern Besmer und Boljarsko, etwa 30 km südöstlich von Sliwen unweit der Eisenbahnlinie Sofia – Burgas in der Oblast Jambol in der Oberthrakischen Tiefebene. Das namensgebende Dorf Besmer hat seinen Namen von Knjas Besmer, der bekannter ist unter dem Namen Batbajan (7. Jahrhundert n. Chr.). Daneben dient der Flugplatz unter der Bezeichnung Bezmer Air Base als eine von mehreren Militärbasen der Vereinigten Staaten in Bulgarien. Geschichte Die strategische Lage und die besonders günstigen Wetterbedingungen der Region wurden schon während des Ersten Weltkrieges geschätzt, als die deutsche kaiserliche Luftwaffe eine Zeppelinbasis in Jambol baute, die sie für Aufklärungs- und Bombenflüge nach Rumänien, Russland, den Sudan und Malta nutzte. 1955 war auf der Fliegerbasis Besmer das 22. Jagdfliegerregiment stationiert, das später in das 22. Jagdbombenfliegerregiment der bulgarischen Luftstreitkräfte umgewandelt wurde. Dies flog früher Jagdbomber und Aufklärungsflugzeuge der Typen Su-22М-4 und UM-3K und anschließend Su-25-Schlachtflugzeuge. Im Rahmen der Partnerschaft für den Frieden haben bulgarisches Militärpersonal und Flugzeuge an gemeinsamen Militärübungen in der Türkei, Bulgarien, Rumänien und Frankreich teilgenommen (Übungen: Cooperative Key; Immediate Response 2005, Immediate Response 2006). Heutige Nutzung Der Luftwaffenstützpunkt Besmer hat ein modernes Kommunikations-, Informations- und Navigationssystem. Eine zweite Modernisierungsphase und die Verbesserung der Infrastruktur sind angelaufen – unter anderem eine Verlängerung der Start- und Landebahn, damit auch schwerere Flugzeugtypen starten und landen können. Heute ist in Besmer nach wie vor eine Staffel Su-25K/UBK-Erdkampfflugzeuge der Bulgarischen Luftstreitkräfte stationiert, die 1/22 Shturmova Avio Eskadrila. Daneben nutzen die USA den Flugplatz. Einige Experten zählen Besmer zu den sechs wichtigsten US-Stützpunkten außerhalb der USA. Weblinks detaillierte Flupplatzdaten von airportguide.com Bulgaria: Bezmer and adjacent regions — Guide for American military. (englisch)
Bezmer Air Base

Bezmer Air Base (IATA: JAM, ICAO: LBIA) är en militär flygplats i Bulgarien. Den ligger i regionen Burgas, i den centrala delen av landet, 250 kilometer öster om huvudstaden Sofia. Bezmer Air Base ligger 155 meter över havet. Terrängen runt Bezmer Air Base är platt och består till största delen av jordbruksmark. Närmaste större samhälle är Jambol, 12,5 kilometer öster om Bezmer Air Base. Kommentarer Källor
22-га авіаційна база (Болгарія)

22-га база тактичної авіації (також — авіабаза Безмер; болг. 22-ра авиобаза) — складова ВПС Болгарії. Розташована в общині Тунджа Ямбольської області на сході країни. Тут базується винищувальна ескадрилья, озброєна літаками Су-25. Командувач — полковник Мілен Димитров. Історія 22-га база штурмової авіації була створена п'ятого жовтня 1951, а 1955 року сюди перебазовано 22-й винищувальний авіаційний полк з бази у Граф-Ігнатієво. У 2001 році авіабаза отримала 8 літаків Су-22 з розформованої в рамках «оптимізації» болгарських ВПС авіабази в Добричі, але їх (разом із Су-25, які з кінця 90-х стояли на зберіганні у Безмері) у подальшому планували списати. 2007-го стало відомо, що залишкову ескадрилью Генштаб Болгарії віддає на базу в Граф-Ігнатієво, а власне 22-га база підлягає закриттю. За словами тодішнього (2007—2015) командира бази Димитара Данєва, авіачастину відстояли депутат Мінчо Спасов і заступниця міністра оборони Соня Янкулова. Сучасність Безмерський аеродром є залученим до різноманітних навчань НАТО: 2017: «Швидке реагування '17» (англ. Swift Response) 2021: «Навчання Спартанців» (англ. European Spartan Exercise) 2022: «Навчання Спартанців» (англ. European Spartan Exercise) 2023: «Фракійське літо '23» (англ. Thracian Summer 2023) 2024: «Фракійська гадюка '24» (англ. Thracian Viper 24) тощо. У 2018—2022 роках «місцеві» Су-25 передавали на Барановицький аеродром на модернізацію і техобслуговування. Інциденти Болгарські ВПС втратили один Су-25 під час тренувального польоту над авіабазою 28 вересня 2025, пілот катапультувався та вижив. Примітки
Wirtschaftsuniversität Warna

Die Wirtschaftsuniversität Varna (bulgarisch: Икономически Университет - Варна) ist eine 1920 gegründete Wirtschaftsuniversität mit Sitz in der bulgarischen Stadt Varna. Bekannt ist die Hochschule für ihre 350.000 Bände umfassende Universitätsbibliothek. Fakultäten Es gibt 4 Fakultäten: Finanzierung und Rechnungswesen Volkswirtschaftslehre Wirtschaftsinformatik Betriebswirtschaftslehre Rektor der Universität ist Evgeni Stanimirov. Weblinks Offizielle Webseiten Wirtschaftsuniversität Varna Fußnoten