NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Здание на Хентови

Зданието на Хентови е емблематична сграда в град София, България. Обявена е за паметник на културата с местно значение в „Държавен вестник“, брой 40 от 1978 година (№ 166). Местоположение Сградат е разположена на улица „Княз Борис I“ № 135, на ъгъла с улица „Пиротска“. История Сградата е построена от братята Димитър и Христо Хентови, емигранти от битолското влашко село Гопеш в 1906 година. Това е отбелязано и в надпис на скосения ъгъл към кръстовището на двете улици е изписано „Д. и Хр. Г. Хентови 1906“. Архитект на сградата е техният съселянин Наум Торбов. В сградата е настанена фирмата за търговия с галантерия на Димитър и сина му Коста Хентов. По-късно на приземния етаж е настанен магазинът за вълнени платове на братя Баеви. Сградата е наследена от съпругата на Христо Хентов - Анастасия Хентова, която също е от Гопеш, дъщеря на Наум Димитров Симча. След смъртта на баща си в 1924 година Анастасия наследява и два имота на улица „Цар Симеон“. Хентова дарява имотите на Министерството на просвещението, което от своя страна ги предоставя на Столичната община, която да ги използва за развитието на образованието в града. Архитектура За времето си сградата е една от най-високите на „Пиротска“, а на върха е оформена мансарда с красиво метално покритие. Тя се отличава с едни от най-изразителните маскарони в София. Женските лица се отличават с пера в косите и висящи пендари, вдъхновени от българската народна носия. Парапетите на балконите откъм „Княз Борис Ι“ и на скосения ъгъл пък се отличават със сецесионовата си украса. Бележки
Поликомп

„Поликомп“ ООД е българско предприятие за търговия на едро с компютърна техника със седалище в Габрово. Основана е през 1999 година и през следващите години се налага като един от водещите търговци на едро с компютърна техника с повече от 2500 дистрибутори. Към 2022 година е най-големият търговец на едро на компютърна техника в страната и второто по обем на продажбите предприятие в община Габрово. Към 2024 година има 178 служители, продажби за 349 милиона лева и печалба от 5,52 милиона лева. Бележки
АСМ

АСМ ЕООД е българско предприятие за търговия на едро с химични продукти със седалище в Монтана. Основана е през 2002 година от Кирил Иванов, който е собственик и на „Златия Агро“, най-големият производител на зърно в страната. Предприятието се занимава главно с доставка на пестициди, изкуствени торове, семена и гориво за селскостопанския сектор, както и с изкупуване на земеделска продукция. Към 2019 година е второто по обем на продажбите в област Монтана след производителя на велосипеди „Крос“. През 2022 година има приходи за 337 милиона лева и печалба от 19,1 милиона лева. Бележки
Крос (предприятие)

„Крос“ ООД е българско предприятие за производство на велосипеди със седалище в Монтана. Основано е през 1995 година от Любен Мартинов и Лукан Луканов и през следващите десетилетия става най-големият производител на велосипеди в България с около 350 хиляди велосипеда годишно и производствени бази в Монтана, Видин и Зайчар. Към 2019 година е най-голямото предприятие в област Монтана по обем на продажбите, като почти цялата продукция се изнася, главно в други страни от Европейския съюз. Към 2024 година има обем на продажбите от 274 милиона лева, печалба от 594 хиляди лева и 314 служители. Бележки
Ди Ес Смит България

„Ди Ес Смит България“ АД е българско предприятие за производство на опаковки от хартия и картон със седалище в Пазарджик и втора производствена база в Разград, част от американската група „Интернешънъл Пейпър“. Създадено е през 1939 година като Книжно-мукавена фабрика „Тракия“. През 1971 година е реконструирано в Технологичен комбинат за картон, велпапе и амбалаж „Георги Жулев“, след края на комунистическия режим е преименувано на „Тракия папир“, а през 1998 година е приватизирано. През 2005 година става собственост на австрийската група „Дуропак“, която през 2015 година е придобита от британската „Ди Ес Смит“, а тя от своя страна през 2025 година става част от „Интернешънъл Пейпър“. Към 2019 година „Ди Ес Смит България“ е най-големият производител на хартиени изделия в страната, както и второто по големина предприятие в Пазарджик след производителя на автомобилни компоненти „Костал България Аутомотив“. Към 2024 година има общи приходи от 151 милиона лева и загуба от 2,79 милиона лева. Бележки
Табако Трейд

„Табако Трейд“ ООД е българско предприятие за търговия на едро с тютюневи изделия със седалище в Пловдив. Собственост е на Димитър Вълчев, Ангел Пепелешев и Цветан Христевски. Води началото си от основания през 1992 година дистрибутор на цигари „Дафна“, който през следващите години разширява дейността си и става един от водещите търговци на едро на тютюневи изделия в страната. Към 2019 година е предприятието с най-голям обем на продажбите в област Пловдив. Към 2022 година има обем на продажбите от 1,01 милиарда лева и печалба от 7,05 милиона лева. Бележки
Свети Димитър (Добрич)

„Свети Димитър“ е православна църква в град Добрич, кв. „Балик“. Тя е част от Добричката духовна околия, Варненска и Великопреславска епархия на Българската православна църква. Изградена е през 2001 г. и е осветена през 2004 г. Църквата е в добро състояние, извършват се редовни служби. Храмът е постоянно действащ. Източници
Света Троица (Котел)

„Света Троица“ е православна църква в град Котел, община Котел, област Сливен. Тя е част от Котелска духовна околия, Сливенска епархия на Българската православна църква. Построена е през 1871 г. История Заслуги за изграждането на храма има българския възрожденец Гаврил Кръстевич, който съдейства за издаването на ферман за неговото изграждане. Църквата е построена през 1871 г. През 1894 г. в църквата бушува голям пожар, който унищожава всичко. Веднага след него започва нейното възстановяване. През 1896 г. е изграден допълнителен притвор към църковната сграда. Архитектурен стил Сградата е трикорабна, куполна, с надлъжно развит наос (салон), където мястото на купола е подчертано от вписан „гръцки кръст“. Галерия Източници
Св. св. Петър и Павел (Котел)

„Св. св. Петър и Павел“ е православна църква в град Котел, община Котел, област Сливен. Тя е част от Котелска духовна околия, Сливенска епархия на Българската православна църква. Построена е през 1836 г. История Храмът е изграден през 1836 г. от майстор Димитър Сергьов на мястото на по-стара църква. Конструкцията на църквата е била дървена, а в нея е имало стар иконостас. През 1894 г. църквата е обхваната от голям пожар и изгаря. Сградата е възстановена през 1898 г. от габровския майстор-строител Христо Трънков, който разширява църквата и добавя нови архитектурни елементи. Иконостасът е изработен в началото на ХХ век. Източници
Мелнишки пирамиди

Мелнишките пирамиди са скални образувания, които са едни от най-посещаваните от туристи скални пирамиди на територията на България. Разположени са в подножието на югозападната част на планината Пирин в околностите на Мелник. Районът, освен самите пирамиди, обхваща още огромно количество други скални образувания като скални гъби, игли, конуси и други. Най-популярните сред тях са група пирамиди, разположени недалеч от село Кърланово. Освен заради значително по-големия им размер, интересни за туристите ги прави и това, че в близост са построени почивна станция и други сгради за настаняване на туристи. Мелнишките пирамиди на височина достигат до 100 м. Характерно за външния им вид е, че склоновете им са пясъчни и на места почти напълно отвесни. На върховете им растат широколистни растения и треви. Мелнишките пирамиди са в процес на екзогенно изветрително изграждане и външният им вид и форма се променят. Обявени са за природна забележителност през 1960 година. Вижте също Стобски пирамиди Дяволския град Външни препратки Венелин Желев, Здравко Илиев, Мелнишки пирамиди Архив на оригинала от 2021-08-21 в Wayback Machine., Геоложки феномени на България Мелнишки пирамиди, блог За българския пътешественик, септември 2011 Снимки от Мелнишките пирамиди Архив на оригинала от 2008-03-02 в Wayback Machine., bulgariaphotos.net Мелнишки пирамиди – профил в Изпълнителна агенция по околна среда // Архивиран от оригинала на 27 март 2019. Посетен на 28 юли 2014.
Melnické pyramidy

Melnické pyramidy (bulharsky Мелнишки пирамиди) jsou chráněná geologická lokalita poblíž města Melnik v Blagoevgradské oblasti v jihozápadním Bulharsku při hranicích s Řeckem. Území je chráněno jako přírodní památka od roku 1960, v roce 1978 byla vyhláškou Výboru na ochranu životního prostředí při Radě ministrů Bulharské lidové republiky rozloha chráněného území rozšířena na 1165,6 ha. Geografie a geologie Lokalita se rozprostírá v jihozápadním výběžku pohoří Pirin kolem města Melnik a vesnic Karlanovo (Кърланово), Rožen (Рожен) a Sušica (Сушица), které jsou součástí obštiny Sandanski. Chráněné území se nachází v nadmořské výšce od 350 do 850 m n. m. Melnické zemní pyramidy jsou svým původem a složením podobné jiné bulharské geologické lokalitě – Stobským pyramidám. Zdejší území je tvořeno pliocenními sedimenty, které byly sneseny z okolních vyšších poloh a uloženy na dně jezera, které existovalo na konci neogénu v oblasti mezi Pirinem, Malaševským pohořím, Ograždenem a Belasicí v době před cca 5 – 3 milióny let. Původní mocnost pískovcových a slepencových sedimentárních vrstev byla kolem 500 metrů, přičemž tyto vrstvy, tvořené poměrně měkkým a nesoudržným materiálem, jsou po tisíciletí rozrušovány erozní činností větru a vody.Melnické pyramidy místy dosahují výšky až 100 metrů. Vyskytují se zde různé geomorfologické tvary, jako jsou skalní hřiby, věže, skalní jehly či ostré hřebeny, přičemž nejznámější útvary se nacházejí v okolí vesnice Karlanovo či kolem samotného centra Melniku. V důsledku permanentně probíhající eroze se tyto tvary neustále proměňují. Přístup Od odbočky z dálnice A 3 "Struma" poblíž obce Damjanica (Дамяница), kde je též železniční zastávka na železniční trati ze Sofie do Řecka, je po místní silnici Melnik vzdálen 13 km. Na hraniční přechod Kulata – Promachonas je z Melniku vzdálenost zhruba dvojnásobná. Za nejlepší pohled na panorama Melnických zemních pyramid se považuje výhled od Roženského kláštera. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Мелнишки пирамиди na bulharské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Melnické pyramidy na Wikimedia Commons Mapa regionu na visit.bg
Копитото (телевизионна кула)

Телевизионна кула „Копитото“ е телевизионна кула, намираща се в местността Копитото на планината Витоша на юг от София. Висока е 186 метра и е една от най-високите сгради в България. Намира се на 1345 m надморска височина. Кулата е проектирана от архитектите Любен Попдонев и Стефан Тилев. Построена е през 1986 година, за да замени старата телевизионна кула в София и обслужва столицата и Софийско поле. Вижте също Тв кула София Най-високите сгради и съоръжения в България
Fernsehturm Kopitoto

Der Fernsehturm Kopitoto (offizielle Bezeichnung: Komplexes Radio-Fernsehzentrum „Witoscha“; bulg. Комплексен радио-телевизионен център „Витоша“; abgekürzt: KRTZ Witoscha - Kopitoto; bulg. КРТЦ Витоша - Копитото) ist ein 186 Meter hoher Fernsehturm auf der gleichnamigen 1.348 Meter hohen Felsspitze Kopitoto (deutsch: der Huf) südwestlich von Sofia im Witoschagebirge. Nach dem Fernsehturm Russe ist er der zweithöchste Fernsehturm Bulgariens. Geschichte Der Turm wurde 1985 errichtet und übernahm die Ausstrahlung der Funk- und Fernsehprogramme, für die bis dahin der im Stadtgebiet befindliche alte Fernsehturm Sofia genutzt worden war. Wie der alte Fernsehturm wurde dieser Turm vom Architekten Ljuben Podponew in Zusammenarbeit mit Stefan Tilew entworfen. Ingenieur war Iwan Jantachtow. Beschreibung Der Stahlbetonturm verfügt am Fuße des hexagonalen Turmschaftes und am oberen Ende über zwei getrennte Turmkörbe mit ebenfalls hexagonalem Grundriss. Dazwischen befinden sich ringartig um den Schaft vier Antennenplattformen, die Richtfunkantennen Platz bieten. Der Betonschaft ragt bis in eine Höhe von 108 Metern hinauf. An der Spitze des 17-stöckigen Stahlbetonschafts befindet sich eine Stahlantenne in weiß-roter Signalbemalung. Weblinks Bilder und Beschreibung des Fernsehturms Kopitoto (bulgarisch) Fernsehturm Kopitoto. In: Structurae Bilder vom Fernsehturm Kopitoto und dem Borisowa Gradina Fernsehturm (Memento vom 9. März 2016 im Internet Archive) Videobeitrag zur Ersetzung des Antennenträgers (bulgarisch) Einzelnachweise
Vitosha Mountain TV Tower

Vitosha Mountain TV Tower, better known as Kopitoto (Bulgarian: Копитото, "The Hoof") after the rock outcrop (1,348 m or 4,423 ft) it stands on, is a 186-metre (610 ft) tall TV tower built of reinforced concrete on Vitosha Mountain near Sofia, Bulgaria. The footprint of the tower has the shape of a hexagon with three of the sides extended (i.e. almost triangular). From the tower there is a commanding view of Sofia, and the tower can be seen from everywhere in Sofia, making it a landmark of Sofia's skyline. It is the second tallest television tower in Bulgaria. See also List of towers List of tallest structures in Bulgaria External links Pictures and description in Bulgarian Kopitoto TV Tower at Structurae
Телевизионна кула Русе

Телевизионната кула Русе е най-високата телевизионна кула в България с височина от 204 метра. Построена е на хълма Левента, известен още като Саръбаир, на 150 m надморска височина. До 2001 г. е най-високата телевизионна кула и на Балканския полуостров. Автори на проекта са арх. Стилиян Титков, арх. Евлоги Цветков, инж. Иван Янтахтов и инж. В. Василев. Строежът ѝ продължава от 1975 до 1987 г., когато влиза в редовна експлоатация. На височина 107 m се намира сладкарницата, а бетонното тяло завършва на 120 m. Оттам започва антената, с която общата височина достига 206 m. През 1990-те години е монтирана допълнителна антена и височината достига 210 m. През март 2007 г., е направена нова реконструкция, с която височината e 204 метра. На 9 октомври 2012 година аналоговата антена е подменена с цифрова антена за рекордните 16 минути. Галерия Вижте също Най-високите сгради и съоръжения в България Външни препратки Снимки и информация за тв кула „Русе“ Онова, което не знаем за Русенската телевизионна кула Архив на оригинала от 2014-07-24 в Wayback Machine.
Fernsehturm Russe

Der Fernsehturm Russe (bulgarisch Телевизионна кула Русе) ist ein 204 Meter hoher Fernsehturm aus Stahlbeton in Russe, Bulgarien. Ursprünglich wurde das Bauwerk als 206 Meter hoher Fernsehturm mit einem Café bzw. Restaurant auf der Spitze errichtet und ist der höchste Fernsehturm Bulgariens. In den 1990er-Jahren wurde eine zusätzliche Antenne hinzugefügt, wodurch die Höhe auf 210 Meter anstieg. Im März 2007 wurde die Antenne rekonstruiert und erreichte nun eine Höhe von 204 Metern. Der Fernsehturm Russe wurde 1986 auf dem Hügel Leventa errichtet und am 7. Mai 1987 (unter kommunistischer Herrschaft) eingeweiht. Die Architekten des Projekts waren Stilyan Titkov, Evlogi Tsvetkov, Ivan Yantahtov und V. Vasilev. Der neu errichtete Turm begann mit der Ausstrahlung sowohl des bulgarischen Fernsehens als auch des sowjetischen Fernsehens sowie der drei Sender des bulgarischen Nationalradios: Horizont, Hristo Botev und Orpheus. In den folgenden Jahren kamen höhere Frequenzen zum Einsatz, und die Abschaltung alter Sender wurde am 15. August 2004 abgeschlossen. Der Turm verfügte über eine für Touristen geöffnete Aussichtsplattform in 107 Metern Höhe, die einen Panoramablick auf Russe, die Donau, die Nachbarstadt Giurgiu in Rumänien und bis in die Karpaten bot. Weblinks РРТС Левент табия (Телевизионна кула Русе). Предавател, abgerufen am 10. Januar 2023. Zeichnungen
Ruse TV Tower

The Ruse TV Tower is a 204-metre-high TV tower built of reinforced concrete at Ruse, Bulgaria. Originally, the structure was constructed as a 206-metre-high TV tower with a cafe/restaurant on top and was the tallest one on the Balkan peninsula until 2001. In the 1990s an additional antenna was added bringing the height to 210 metres. And, in March 2007, the antenna was reconstructed bringing its height to 204 metres. The Ruse TV Tower was built on the Leventa Hill, in 1986 and was launched on 7 May 1987 (under communist rule). Authors of the project were Stilyan Titkov, Evlogi Tsvetkov, Ivan Yantahtov and V. Vasilev. The newly built tower started broadcasting both Bulgarian Television and Soviet Television, as well as the three stations of Bulgarian National Radio – Horizont, Hristo Botev, and Orpheus (Bulgarian: Хоризонт, Христо Ботев и Орфей). Higher frequencies were coming into use during the following years, and the process of shutting down old transmitters was completed on 15 Aug 2004. The tower had an observation deck open for tourists at a height of 107 metres, which offered a panoramic view of Ruse, the Danube river, the neighbouring city of Giurgiu, Romania, and as far as the Carpathian Mountains. See also List of towers List of tallest structures in Bulgaria Notes External links Pictures and description in Bulgarian Comparison of the Ruse and Endem TV towers Comparison of TV towers in Bulgaria Gallery
Torre de televisión de Ruse

La Torre de televisión de Ruse, es una torre de telecomunicaciones en la ciudad de Ruse, Bulgaria. Con sus 204 m, fue la torre más alta de los Balcanes hasta 2001. Inicialmente medía 206 m pero posteriores reconstrucciones de su antena han cambiado su altura (210 m en los años 90, 204 desde 2007). Construida en el cerro Leventa en 1986, fue inaugurada en 1987 durante el régimen comunista. Los arquitectos eran Stilyan Titkov, Evlogi Tsvetkov, Ivan Yantahtov y V. Vasilev. Desde el comienzo la torre transmitía tanto televisión búlgara como soviética así como tres estaciones de radio búlgaras. Con el paso del tiempo y la necesidad de usar mayores frecuencias fue haciéndose necesario cambiar los transmisores que finalmente fueron completamente renovados en 2004. La torre tiene una cubierta de observación (que desde 2010 está cerrada) a una altura de 107 m, desde la que se puede ver una vista panorámica de Ruse, el Danubio, la ciudad vecina de Giurgiu, Rumanía, e incluso los montes Cárpatos. Referencias
Телебашня Русе

Телебашня Русе — это 204-метровая телебашня из железобетона, расположенная в городе Русе, Болгария. До 2001 года была самой высокой на Балканском полуострове. В 1990-х годах была добавлена дополнительная антенна, увеличившая высоту до 210 метров. А в марте 2007 года антенна была реконструирована, в результате чего высота башни достигла 204 метров. Телебашня Русе была построена на холме Левента в 1986 году и введена в эксплуатацию 7 мая 1987 года.. Авторами проекта были Стилян Титков, Евлоги Цветков, Иван Янтахтов и В. Василев. Новая башня начала вещание как Болгарского телевидения, так и Советского телевидения, а также трех станций Болгарского национального радио – «Горизонт», «Христо Ботев» и «Орфей». На высоте 107 метров над уровнем моря находилась смотровая площадка, открытая для туристов, с которой открывался панорамный вид на Русе, реку Дунай, соседний румынский город Джурджу и даже на Карпатские горы . См. также Список башен Список самых высоких сооружений в Болгарии Галерея
Шуменско (бира)

Шуменско е търговска марка българска бира, тип лагер, която се произвежда от пивоварната „Карлсберг България“АД, гр. Шумен, собственост на международната пивоварна компания „Карлсберг Груп“. История Първата пивоварна на Шуменско е отворена през 1882 г. в Шумен от чеха Франтишек Милде. През 1917 г. Шуменско става първата официална бира на царския двор. През 1940-те години Шуменско създава първата българска реклама, която по това време се излъчва по кината. През 1980-те години става официална бира на „Балкантурист“. През 2002 г. Шуменско е придобито от „Карлсберг Груп“. Характеристика и асортимент „Шуменско“ е най-старата и стратегическа марка в портфолиото на „Карлсберг България“ АД. „Шуменско“ е лагер бира, основните съставки на която са ечемичен малц, вода, хмел и мая. В премийното им пиво се добавя и царевичен грис. Търговският асортимент на „Шуменско“ включва следните търговски марки: „Шуменско светло“ – светла бира с екстрактно съдържание 10 P и алкохолно съдържание 4,3 % об. Състав: вода, малц, хмел, царевичен грис, бирена мая. Предлага се на пазара в стъклени бутилки от 0,5 л., като и в PET-бутилки от 2 л. „Шуменско Premium“ – светла бира с екстрактно съдържание 10,7 P и алкохолно съдържание 4,6 % об. Състав: вода, малц, хмел, царевичен грис, бирена мая; Предлага се на пазара в стъклени бутилки от 0,25, 0,36 и 0,5 л., като и в PET-бутилки от 1 и 2 л. „Шуменско тъмно пиво“ – тъмна бира с алкохолно съдържание 5,5 % об. Пивото има тъмнокехлибарен цвят, плътен вкус и алкохолно съдържание от 5,5%. Предлага се в стъклени бутилки от 0,5 литра, РЕТ – 2 литра и наливно в 30 литрови кегове. „Шуменско Twist“ – сезонни плодови бирени миксове в три версии – с лимон, горчив портокал и розов грейпфрут, с алкохолно съдържание 2 % об. Предлагат се в стъклени бутилки от 0,25 и 0,5 л. и РЕТ: 1 литър. Галерия Източници Външни препратки Ревю на „Шуменско“ пиво от Бирен Блог „Шуменско“ на сайта на „Карлсберг България“АД Архив на оригинала от 2009-07-02 в Wayback Machine. „Шуменско“ на сайта Ratebeer.com Архив на оригинала от 2012-11-05 в Wayback Machine. „Шуменско“ на сайта Beeradvocate.com
Shumensko

Shumensko is a Bulgarian beer brand (Bulgarian: Шуменско пиво) from the town of Shumen. The brewery was founded in 1882 by merchants from Shumen and the Czech master brewer Franz Milde, who arrived in September and founded the Bulgarian Brewing Association (Българско пивоварно дружество) on 26 October. There are currently 6 brands: Shumensko Light (Шуменско светло, 4.3% ABV) Shumensko Premium (originally Шуменско специално, 5% ABV) Shumensko Dark (Шуменско тъмно, 5.5% ABV, available only in winter) Shumensko Twist (3 citrus-flavoured brands – lemon, orange and grapefruit, 2% ABV, available only in summer) A red ale was also temporarily available (Шуменско червено) in the early 2000s. The beer labels are exclusively written in the Cyrillic alphabet on glass bottles and in Roman script on cans; plastic litre-bottles have each on either side. Outside of its home town, the beer is also brewed in Blagoevgrad (Pirinsko Pivo), Serbia and Greece. Gallery References External links shumensko.bg – official website Shumensko at Beerlog.info
Шуменско пиво

Шуменско — болгарская пивная торговая марка, принадлежащая одному из ведущих производителей пива в мире корпорации Carlsberg Group. Торговая марка и одноименный пивоваренный завод названы в честь города Шумена, в котором находится пивоварня. История История Шуменско ведется от 26 октября 1882 года, когда чешский пивовар Франц Милда основал в Шумене Болгарское пивоваренное общество (болг. «Българско пивоварно дружество»). В начале XX века предприятие стало одним из ведущих производителей пива в стране, получив контроль над рядом пивоварен в других городах Болгарии. Шуменско пиво стало постоянным участником пивоваренных выставок в западной Европе и было награждено рядом золотых наград качества. В 1947 году предприятие было национализировано, входило в состав государственных холдинговых компаний по производству алкогольных напитков. С началом процессов разгосударствления собственности предприятие было приватизировано. В 1999 году его владельцем стала турецкая компания Finmetal, а еще через три года контроль над предприятием получил датский пивоваренный гигант Carlsberg, которым была проведена модернизация и расширение производства пивоварни в Шумене. Ассортимент пива Шуменско — светлое пиво с содержанием алкоголя 5,0 %; Шуменско Тъмно — тёмное пиво с содержанием алкоголя 5,5 %. Разливается в бутылки 0,5 л и 2 л, кеги 30 л; Шуменско Червено — полутёмное «красное» пиво с содержанием алкоголя 5,1 %; Шуменско Специално — светлое пиво с содержанием алкоголя 4,6 %; Шуменско Светло — светлое пиво с содержанием алкоголя 4,0 %. Ссылки Официальный сайт ТМ «Шуменско» (болг.) Официальный сайт Carlsberg Bulgaria (болг.) Пиво «Шуменско» на сайте ratebeer.com (англ.)