NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Монастырская школа (Боженица)

Монастырская школа (болг. Килийно училище) — достопримечательность, расположенная в деревне Боженица, в общине Ботевград, в западной Болгарии. Она является старейшим школьным строением в общине Ботевград. История По данным заметкам на полях церковных книг в Боженице были учителя задолго до строительства школы. Регулярное образование в школе и её первое здание датируются 1806 годом, периодом Болгарского национального возрождения. Первым её преподавателем был Стоян Кнезовский, позднее рукоположенный в священники. В 1835 году рядом с церковью Святой Параскевы была построена новая школа. Большинство её учителей происходили из Боженицы или окрестных деревень. Оплата труда учителей была низкой, и они получали определённое количество продовольствия от своих учеников. В школе училось от 80 до 100 детей, некоторые из них добирались сюда из окрестных сёл. Первоначально там преподавались лишь теологические предметы, такие как Часослов, псалмы и Евангелие, но позднее были добавлены письмо и математика. Классов и групп не было: преподаватель работал с каждым учеником по отдельности, а суббота служила днём проверки усвоенных знаний. Занятия продолжались от двух до трёх часов. У учеников был обеденный перерыв, длившийся от одного до двух часов. Дисциплина была строгой, поддерживаемая как учителем, так и учениками. Практиковались следующие наказания: стояние прямо, стояние на коленях, битьё палкой по рукам. Уборка школы проводилась учениками. В 1855 году школа сгорела, в 1880 появилось здание школы, сохранившееся до наших дней. Сама школа функционировала до 1943 года. В 2006 году при содействии жителей Боженицы и на средства общины Ботевград здание школы была отреставрировано. Ныне там расположена музейная коллекция, служащая филиалом Исторического музея Ботевграда. Галерея См. также Келейная школа Примечания
Монастирська школа (Божениця)

Будівля школи в селі Божениця є найстарішою збереженою будівлею монастирської школи Ботевградської громади . Історія Записи церковних книг і спогади літніх людей з села свідчать, що вчителі тут навчали задовго до будівництва школи. Через часті перерви шкільної діяльності протягом багатьох років початком освітньої діяльності прийнято вважати 1806 рік. Тоді було побудовано приміщення і Стоян Кнезовськи призначений вчителем. Пізніше він був висвячений у священика. У 1834 році на старих фундаментах зруйнованого храму була побудована церква «Святої Петки-Параскеви болгарської». У безпосередній близькості до неї 1835 року побудована монастирська школа. Більшість викладачів — з Божениці та навколишніх сіл. Заробітна плата вчителів була невисокою, тому вони отримували від учнів певну кількість їжі. Тут пройшли навчання від 80 до 100 дітей, деякі з яких приїхали з навколишніх сіл. Спочатку освіта спирається лише на релігійні предмети — Часослов, Псалтир і Святе Письмо, а потім до вивчення включили буквар і математику. Не було чітких класів і підрозділів. Учитель проводив кожному учневі урок окремо, а субота була днем обговорення. Не було ніяких змін. Заняття тривали 2-3 години. Дисципліна була суворою, підтримувалася як учителем, так і черговими учнями. Покарання були: стояння прямо, на колінах, биття палицею по руках, по ногах, смикання за волосся. Під столом відводилося місце для учня, що найбільше провинився. Прибирання проводилося самими учнями. Будівля школи згоріла в 1855 році, на її місці було збудовано нову в 1880 році, яка успішно функціонувала до 1943 року та існує до сьогоднішнього дня, У 2006 році за рахунок коштів жителів села та громади Ботевград школа була відремонтована і облаштована як музей, філія Історичного музею в Ботевграді . Галерея Джерела
Muhalnica

Muhalnica je zaštićeno područje u zapadnoj Bugarskoj, smješteno kilometar južno od grada Botevgrada i 63 km sjeveroistočno od glavnog grada Sofije. Nalazi se u dolini Botevgrada u zapadnom dijelu Balkanskoga gorja. Muhalnica je zaštićena 1992. godine kako bi se sačuvala jedinstvena migracija smeđe livadne žabe (lat. Rana temporaria). Dana, 14. veljače 1968. godine zoolog Vladimir Beškov otkrio je nekoliko stotina smeđih livadnih žaba (lat. Rana temporaria) u maloj močvari na nadmorskoj visini od 360 m u blizini grada Botevgrada, što je vrlo neobično za ovu vrstu na tako niskoj nadmorskoj visini. Dana 1. ožujka i 4. ožujka 1971. obilježio je nekoliko stotina primjeraka i oslobodio ih natrag u močvaru. Dana 4. lipnja 1971. godine jedna od obilježenih žaba pronađena je na obroncima planine Bilo na udaljenosti od 4925 metara ravne linije od močvare i na 875 m nadmorske visine. Nakon nekoliko godina, Beškov je obnovio svoja istraživanja 1979. godine, kada je između 31. siječnja i 3. ožujka u močvari obilježeno 457 žaba. Žabe su opet primjećene, kako se kreću čak 5,5 i 6 km daleko iznad močvare, visoko na planini Bilo. Beškov je objavio svoja istraživanja u nizu znanstvenih i popularnih znanstvenih radova koji su poslužili kao osnova za uspostavljanje područja od močvare do Stare (Zelin) rijeke kao zaštićeno područje 1992. godine. Masovno dolazak tisuća žaba u močvaru na području Muhalnice vjerojatno je započeo na kraju posljednjeg glacijalnog razdoblja, tj. prije oko 8000 godina. Svake godine, za vrijeme migracije iz njihovih hibernacijskih staništa (rijeka i potoka na visokim dijelovima planine) do močvare Muhalnice, smeđe livadne žabe prelaze udaljenosti do 6 km, a neke od njih vjerojatno više od 10 km. Sezona parenja traje samo oko dva tjedna, obično krajem veljače ili početkom ožujka, ovisno o temperaturi okoline. Česti su prizori taloženja jaja među ledom koji se još uvijek topi. Žabe krenu niz rijeku Zelin i instinktivno znaju kada je napustiti da bi stigli do močvare. Nakon završetka sezone parenja, odrasle žabe vraćaju se na visoke dijelove planine kopnom, pokrivajući otprilike iste udaljenosti. Ova migracija jedinstvena je za ovu vrstu i jedna je od najdužih poznatih migracija u svijetu vodozemaca. Izvori
Katedrála svatého Alexandra Něvského (Sofie)

Katedrála sv. Alexandra Něvského v Sofii (bulharsky Храм-паметник Свети Александър Невски je kostel v novobyzantinském stylu v Sofii, hlavním městě Bulharska, sloužící jako hlavní svatyně patriarchy bulharské pravoslavné církve a jeho sídlo. Budova se nachází na náměstí Alexandra Něvského v centru Sofie, přičemž v interiéru katedrály je vystavena i relikvie sv. Alexandra Něvského, kterou katedrále darovala ruská pravoslavná církev. Historie Chrám byl vybudován na počest ruských vojáků padlých za osvobození Bulharska od turecké nadvlády v rusko-turecké válce v letech 1877–1878 a jako výraz vděku ruskému carovi Alexandrovi II., díky kterému Bulharsko získalo v roce 1878 nezávislost. Kostel dostal jméno podle patrona carské rodiny sv. Alexandra Něvského. Stavba, jejíž základní kámen byl položen v roce 1882, byla započata v roce 1904 a dokončena v roce 1912. Autorem projektu v novobyzantském stylu, v 19. století v Rusku velmi populárním, byl ruský architekt Alexandr Pomerancev. Byla svědkem dvou světových válek, během nichž byla téměř zničena. Svatořečení Serafima Sofijského proběhlo 26. února 2016 v katedrále svatého Alexandra Něvského v Sofii poté, co poprvé v církevní historii dvě místní pravoslavné církve – ruská a bulharská – společně připravili kanonizaci světce. Během oficiální návštěvy patriarchy Neofyta Bulharského v Moskvě, dne 8. března 2016, v moskevském Pokrovském klášteře, moskevský patriarcha Kirill a patriarcha Neofyt z Bulharska provedli společnou liturgickou oslavu svatého ruskou a bulharskou pravoslavnou církví. Architektura Katedrála představuje jak mimořádnou architekturou a freskami, tak svými rozměry jednu z nejvýznamnějších pravoslavných staveb světa. Patří k největších pravoslavným svatyním – stavba, vysoká 53 m, má 72 m délky a 42 m šířky, plochu 3170 m² a pojme 5.000 osob. Je členěna do pěti lodí, její interiér je bohatě zdoben zlatem, mozaikami, mramorem a dřevořezbami. Okna jsou zdobena malbami na skle, stěny a kopule freskami. Kopule katedrály jsou pozlaceny, vstup zdobí mramor ze Sieny a Carrary, trůny pro cara a patriarchu jsou vyrobeny z onyxu a alabastru. V kryptě pod katedrálou se nachází galerie ikon zahrnující období od 4. do 19. století – jedna z největších galerií pravoslavných ikon na světě. Patrocinium V letech 1916–1920 nesla katedrála jméno sv. Cyrila a Metoděje, poté však se její patrocinium (zasvěcení) vrátilo k původnímu názvu. V roce 1924 byla katedrála prohlášena za kulturní památku. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Katedrála svatého Alexandra Něvského na Wikimedia Commons http://www.pravoslavieto.com/hramove/sofia/sv_al_nevski.htm Interiér katedrály Historické snímky katedrály sv. Alexandra Něvského v Sofii
Alexander-Newski-Kathedrale (Sofia)

Die Alexander-Newski-Kathedrale (bulgarisch Храм-паметник „Свети Александър Невски“ Chram-pametnik „Sweti Aleksandar Newski“) ist eine orthodoxe Kathedrale in der bulgarischen Hauptstadt Sofia. Der neobyzantinische Sakralbau wurde 1882 bis 1912 im Auftrag von Alexander I. nach Entwurf von Alexander Pomeranzew errichtet. Sie ist Sitz der Bulgarisch-Orthodoxen Kirche und eine der größten orthodoxen Kathedralen der Welt. Geschichte Die Kathedrale ist eines der Wahrzeichen der bulgarischen Hauptstadt Sofia. Sie wurde von dem russischen Architekten Alexander Pomeranzew entworfen, der auch das Warenhaus GUM in Moskau plante. Der Grundstein wurde 1882 gelegt; der eigentliche Bau erfolgte jedoch größtenteils zwischen 1904 und 1912. Die Kathedrale im neobyzantinischen Stil befindet sich auf dem Alexander-Newski-Platz im Zentrum der Stadt und ist dem russischen Nationalheiligen Alexander Newski geweiht. Sie wurde „vom bulgarischen Volk“ zur Erinnerung an die „russischen, bulgarischen, ukrainischen, moldauischen, finnischen und rumänischen“ Soldaten, die bei der Befreiung Bulgariens von der osmanischen Herrschaft im Russisch-Osmanischen Krieg von 1877–78 starben, errichtet. Von 1916 bis 1920 hieß die Kathedrale Sankt-Kyrill-und-Methodius-Kathedrale, wurde danach jedoch wieder mit dem alten Namen bezeichnet. Die Alexander-Newski-Kathedrale mit der Krypta wird in der Liste der 100 nationalen touristischen Objekte Bulgariens als Nr. 59 geführt. Sie ist Sitz der Bulgarisch-Orthodoxen Kirche. Die Kathedrale hat fünf Kirchenschiffe und ist im Inneren mit Gold, Mosaiken, Marmor und Schnitzwerk geschmückt. Die Fenster sind mit Glasmalereien, Wände und Kuppeln mit Fresken versehen. Des Weiteren sind auch Alabaster-Kunstwerke zu sehen. Unter der Kathedrale befindet sich eine Krypta, in der sich ein Ikonen-Museum mit bulgarischen Heiligenbildern aus der Zeit zwischen dem 9. und dem 18. Jahrhundert. Hier befindet sich auch die Poganowo-Ikone. An der prunkvollen Ausgestaltung der Kathedrale waren die russischen und bulgarischen Maler Stefan Iwanow, Jan Václav Mrkvička, W.M. Wasnezow, G.G. Mjassojedow, Anton Mitov, A.A. Kisseljow und andere beteiligt. Weblinks www.cathedral.bg – Offizielle Website der Alexander-Newski-Kathedrale Einzelnachweise
Cathédrale Saint-Alexandre-Nevski de Sofia

La cathédrale Saint-Alexandre-Nevski (en bulgare : Храм-паметник „Свети Александър Невски“, translittération internationale Hram-pametnik "Sveti Aleksandăr Nevski", littéralement « temple-monument Saint-Alexandre-Nevski ») est une cathédrale orthodoxe de style néo-byzantin située à Sofia et servant d’église cathédrale au patriarche de Bulgarie. Comprenant cinq nefs et trois autels et pouvant contenir près de 10 000 fidèles, il s’agit de la deuxième plus vaste cathédrale de la péninsule balkanique après le temple Saint-Sava de Belgrade, l’une des plus vastes cathédrales du monde orthodoxe et l’un des symboles de Sofia. Architecture Basilique construite selon un plan en croix, elle comprend une coupole centrale dorée à l’or fin s’élevant à 45 mètres de haut. Son campanile, atteignant plus de 50 mètres, possède un carillon de douze cloches pesant plus de 23 tonnes, la plus lourde faisant douze tonnes et la plus légère dix kilos. L’intérieur est décoré de marbres polychromes d’Italie, d’onyx du Brésil, d’albâtre et d’autres matériaux précieux. Le Pater Noster est inscrit en fines lettres d’or tout autour de la coupole centrale. Historique Envisagée depuis 1880, sa construction commença en 1882 après la pose de la première pierre mais s’étala entre 1904 et 1912. Elle fut élevée en l’honneur des soldats russes tombés lors de la guerre russo-turque de 1877-1878 qui avait libéré la Bulgarie du joug ottoman. La cathédrale fut conçue par Alexandre Pomerantsev, avec l’aide d’Alexandre Smirnov et Alexandre Iakovlev. Pomerantsev changea radicalement le projet initial d’Ivan Bogomolov qui datait de 1884-1885. La conception finale fut achevée en 1898 : fut chargée de la construction et de la décoration une équipe d’artistes, architectes et ouvriers bulgares, russes, austro-hongrois et d’autres nationalités, parmi lesquels, outre les susmentionnés, Petko Pomchilov, Yordan Milanov, Haralampi Tachev, Ivan Mrkvička, A. Kiseliov, Anton Mitov, Alexandre Vakhrameiev et bien d’autres. Les parties en marbre et les sources d’éclairage furent créées à Munich, les éléments métalliques pour les portes à Berlin, les portes elles-mêmes furent fabriquées à l’usine de Karl Bamberg de Vienne et les mosaïques vinrent de Venise par bateau. La cathédrale prend le nom de cathédrale Saints-Cyrille-et-Méthode, entre 1916 et 1920, avant de recouvrer son appellation initiale. L’édifice devient monument culturel en 1924. Un musée d’art sacré, annexe de la Galerie nationale, se trouve dans la crypte de la cathédrale. Il comprend des objets liturgiques, des manuscrits, des peintures murales et la plus importante collection d'icônes d'Europe. Galerie Notes et références Voir aussi Articles connexes Architecture néo-byzantine en Russie impériale Liens externes Vue satellite de la cathédrale sur WikiMapia Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Bulgarie Portail du christianisme orthodoxe
Hram Svetog Aleksandra Nevskog u Sofiji

Hram-spomenik Svetog Aleksandra Nevskog (bug. Храм-паметник „Свети Александър Невски“) je patrijaršijska katedrala Bugarske pravoslavne crkve u Sofiji. Izgrađena je 1908. godine i posvećena sv. Aleksandru Nevskom i ruskim vojnicima, poginulima u Rusko-turskom ratu 1877. – 1878., nakon kojeg je Bugarska dobila državnost od Osmanskog Carstva, ali ne i potpunu samostalnost. Galerija Vanjske poveznice
Alekszandr Nyevszkij-székesegyház

Az Alekszandr Nyevszkij-székesegyház (bolgárul: Храм-паметник „Свети Александър Невски“, transzliteráció: hram-pametnik „Szveti Alekszandar Nevszki”) bolgár ortodox templom Szófiában. A neobizánci stílusban épült templom a bolgár pátriárka székesegyháza, egyike a keleti ortodoxia legnagyobb templomainak, továbbá Szófia egyik jelképe és fő látványossága. 1879-ben merült fel először egy székesegyház építésének ötlete, az orosz–török háború (1877–78) befejezését követően Alekszandr Nyevszkij és Bulgária oszmán hatalom alóli felszabadításában elesett orosz katonák emlékére. Az alapkövet 1882-ben tették le. Az építkezés lényegében 1904 és 1912 között zajlott. 1916-ban, miután Bulgária hadba lépett az Orosz Birodalom ellen, a templomot átszentelték Cirill és Metód templomának, 1920-ban azonban visszakapta korábbi nevét, az Alekszandr Nyevszkij-székesegyházat. Az Alekszandr Nyevszkij-székesegyház keresztkupolás bazilika egy hangsúlyos középső kupolával. A katedrális aranyozott kupolája 45 méter magas, harangtornya 50,52 m. A templomnak tizenkét harangja van, melyek összsúlya 23 tonna. A legnehezebb 12 tonna, a legkönnyebb pedig 10 kg. A beltér márvánnyal, ónixszal és malachittal van díszítve. A középső kupolán a Miatyánk olvasható vékony arany betűkkel. Alapterülete körülbelül 3170 m², és 5000 ember befogadására képes. A katedrálisban található a Bolgár Nemzeti Múzeum ikonrészlege. Források További információk A Wikimédia Commons tartalmaz Alekszandr Nyevszkij-székesegyház témájú kategóriát.
Cattedrale di Aleksandr Nevskij (Sofia)

La cattedrale di Aleksandr Nevskij (in lingua bulgara Храм-паметник Свети Александър Невски, Hram-pametnik Sveti Aleksandăr Nevski) è una cattedrale ortodossa della Bulgaria, nella capitale della nazione, Sofia. Costruita in stile neo-bizantino, la cattedrale è la più grande di Sofia e la seconda più grande dell'intera penisola balcanica, preceduta soltanto dal Tempio di San Sava di Belgrado. La cattedrale di Aleksandr Nevskij è alta 45 metri; col campanile, che contiene 12 campane, misura 50,52 metri. La cattedrale occupa un'area di 3170 m² e può contenere al suo interno più di 5.000 persone. L'interno della cattedrale è in stile italiano, decorato con alabastro e molti altri materiali pregiati. Storia La prima pietra dell'edificio venne posata nel 1882 (anche se i progetti finirono nel 1880) tuttavia i lavori s'interruppero improvvisamente. La dedica al principe russo Aleksandr Nevskij era dovuta al fatto che la cattedrale era stata eretta per commemorare la morte di 200.000 soldati russi caduti nel corso della guerra russo turca del 1877-78 al termine della quale la Bulgaria aveva ottenuto l'indipendenza. I lavori ripresero poi nel 1904 e terminarono nel 1912. La cattedrale fu progettata dall'architetto russo Aleksandr Pomerancev (in russo: Александр Померанцев), con l'aiuto di Aleksandr Smirnov (in russo: Александр Cмирнов) e Aleksandr Jakovlev (in russo: Александр Яковлев), che iniziarono col progetto base del 1884-1885 di Ivan Bogomolov (in russo: Иван Богомолов). Il disegno fu finito nel 1898 e a costruire e a dipingere la chiesa furono famosi scultori, pittori e artisti provenienti da tutta l'Europa. Nel corso della prima guerra mondiale, nella quale il Regno di Bulgaria aveva dichiarato guerra alla Russia, la chiesa venne intitolata ai Santi Cirillo e Metodio. L'intitolazione originale verrà ripresa nel 1920. Cripta La cripta della cattedrale, originariamente progettata per accogliere le tombe dei sovrani bulgari è riservata a un museo di icone provenienti da tutta la Bulgaria, e fa parte della Galleria nazionale. Quest'ultima è la prima in Europa per grandezza che contenga icone bulgare. Voci correlate Cattedrali in Bulgaria Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su cattedrale di Aleksandăr Nevski Collegamenti esterni (BG, EN, RU) Sito ufficiale, su cathedral.bg. (EN) Cattedrale di Aleksandr Nevskij, su Structurae.
Alexander Nevski-kathedraal (Sofia)

De heilige Alexander Nevski-herdenkingskathedraal (Bulgaars: Храм-паметник Свети Александър Невски, Chram Pametnik Sveti Aleksandar Nevskij) in Sofia (Bulgarije) is een Bulgaars-orthodoxe kathedraal. Zij is gebouwd tussen 1892 en 1912 ter ere van de naar schatting 200.000 Russische soldaten die zijn gevallen tijdens de Russisch-Turkse oorlog (1877-1878) in een poging Bulgarije te bevrijden van de Osmaanse (Turkse) bezetters. Het is de zetel van de patriarch van Bulgarije. De in Neo-Byzantijnse stijl gebouwde Alexander Nevski-kathedraal is een van de beroemdste monumenten van Sofia en is vernoemd naar de in Rusland heilige Alexander Nevski die beroemd is geworden door de verdrijving van Duitse ridderorden van Russisch grondgebied in de 13e eeuw. In de crypte van de kathedraal bevindt zich een tentoonstellingsruimte waar iconen getoond worden van de negende tot en met de negentiende eeuw. De architect van de kathedraal, Pomerantsev, heeft bij de bouw onder andere Italiaans marmer, Braziliaans onyx, Afrikaans alabast en houtsnijwerk van Bulgaarse en Russische meesters, uit die tijd, gebruikt. Het gebouw omvat 3170 kwadraten meter, het is 75 meter lang, 50 meter breed en 50 meter hoog.
Sobór św. Aleksandra Newskiego w Sofii

Sobór św. Aleksandra Newskiego – sobór prawosławny w Sofii, główna świątynia patriarsza autokefalicznego Bułgarskiego Kościoła Prawosławnego. Cerkiew została wybudowana na cześć rosyjskiego cara Aleksandra II, dzięki któremu Bułgaria uzyskała niepodległość w 1878. Cerkiew przyjęła nazwę patrona carskiej rodziny św. Aleksandra Newskiego. Pierwszy kamień został położony w 1882. Budowę cerkwi zakończono w 1912. Cerkiew projektował rosyjski architekt Pomerancew w stylu neobizantyńskim, który był bardzo popularnym w XIX wieku w Rosji. Kopuły katedry są pozłacane, wejście zdobi marmur ze Sieny i Carrary, trony dla cara i patriarchy zrobione są z onyksu i alabastru. We wnętrzu świątyni znajduje się zespół fresków wykonanych przez artystów rosyjskich i bułgarskich: Antona Mitowa, Iwana Mrkwiczkę, Stefana Iwanowa, M. Miasojedowa, M. Sudkowskiego, I. Kisielewa. Dwie ikony w ikonostasie napisał Wiktor Wasniecow. Przypisy
Catedral de Alexandre Nevsky (Bulgária)

A catedral de Alexandre Nevsky (em búlgaro: Храм-паметник Свети Александър Невски, literalmente Hram-pametnik Sveti Aleksandăr Nevski) é uma catedral ortodoxa no centro de Sófia, capital da Bulgária. Construída em estilo neobizantino, a catedral é uma das maiores de Sófia, e uma das principais atrações turísticas da capital búlgara. Dedicada ao Santo Alexandre Nevsky, tem altura de 45 m; com o campanário, que tem doze sinos, mede 50,52 metros. Ocupa uma área de 3170 m² e pode conter mais de 5000 pessoas no interior. O interior é em estilo italiano, decorado com alabastro e muitos materiais preciosos. Foi erigida em homenagem aos soldados russos caídos em combate durante a Guerra Russo-Turca de 1877-1878, que libertaram a Bulgária do jugo otomano. A construção do templo foi iniciada em 1882 (embora os projetos tenham sido terminados em 1880), mas os trabalhos interromperam-se várias vezes. Recomeçada a construção em 1904, terminou em 1912. A catedral foi projetada pelo arquiteto russo Alexander Pomerancev (Александр Померанцев), com a ajuda de Alexander Smirnov (Александр Cмирнов) e Alexander Jakovlev (Александр Яковлев), que iniciaram o projeto-base de 1884-1885 de Ivan Bogomolov (Иван Богомолов). O desenho foi terminado em 1898 e as decorações foram encomendadas a escultores, pintores e artistas de toda a Europa. A dedicação original da catedral era em honra dos santos Cirilo e Metódio; o nome de Alexandre Nevsky foi-lhe dado em 1924. Uma parte da catedral está reservada a um museu de ícones provenientes de toda a Bulgária, e faz parte da Galeria Nacional da Bulgária. Esta última é a mais importante coleção de ícones búlgaros de toda a Europa. Ver também Dobri Dobrev Ligações externas Antigas fotos da Catedral Referências
Catedrala Alexandr Nevski din Sofia

Catedrala Alexandr Nevski este un monument reprezentativ al orașului Sofia. Edificiul servește drept catedrală patriarhală a Bisericii Ortodoxe Bulgare. A fost ridicată între anii 1904-1912 în stil neobizantin, după planurile arhitectului rus Aleksandr Pomeranțev⁠(d). Hramul catedralei îl evocă pe eroul rus Aleksandr Nevski. Descriere Cupola are o înălțime de 45 m, iar turnul clopotniței o înălțime de 53 m. Interiorul este decorat cu marmură italiană policromă. La baza cupolei este înscris cu litere de aur textul rugăciunii Tatăl nostru. Catedrala a fost ridicată pentru a sărbători eliberarea de sub dominația otomană. Note