NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ambasciata d'Italia a Sofia

L'Ambasciata d'Italia a Sofia è la missione diplomatica della Repubblica Italiana nella Repubblica di Bulgaria. Sede storica Il palazzo, sede della missione diplomatica italiana in Bulgaria, venne costruito nel 1883 per volontà del barone Rüdiger von Biegeleben, nominato agente diplomatico a Sofia nel 1881. Fra i primi problemi che si presentarono al Barone, una volta giunto nella ricostruenda capitale del Regno di Bulgaria, vi era infatti quello di cercare una sede diplomatica all'altezza della monarchia asburgica. Edifici adatti non esistevano nella Sofia dell'epoca. Il Ministero degli Affari Esteri austriaco, però, non era affatto intenzionato a costruire un edificio ex novo. Dati i buoni rapporti fra la famiglia Biegeleben ed il nuovo sovrano bulgaro Alessandro Battenberg, il Barone decise di costruire l'edificio a sue spese, comunicandolo al sovrano. Quest'ultimo decise di fornire il terreno per il nascituro palazzo. Biegeleben trovò in Peter Paul Brang "un architetto austriaco veramente affidabile ed onesto". Una volta approvato il progetto, i lavori ebbero inizio il 14 aprile del 1882, per terminare nell'inverno dell'anno successivo Negli anni a seguire, il terreno appartenente al Governo dell’Impero austro-ungarico si espanse ulteriormente e nel 1908 comprendeva ormai lo spazio attuale, delimitato dalle Vie Shipka e Parizh, dal boulevard Tzar Osvoboditel e confinante con il terreno dell’allora Legazione del Regno d’Italia (attuale sede dell’Ambasciata austriaca). Nel 1908 l’Architetto Ludwig Richter progettò la ricostruzione del Palazzo – che assunse l’aspetto attuale - e la nuova facciata nord dell’Ambasciata, che dà su Via Shipka, 2 (attuale ingresso della Cancelleria dell’Ambasciata d’Italia). Il 14 novembre 1918, al termine della prima guerra mondiale, una parte dell'edificio, già abbandonato dai funzionari austro-ungarici, venne occupato dal Generale Mabelli, della Missione militare italiana, e dal Ministro Plenipotenziario Barone Aliotti. Il 14 febbraio del 1925 lo Stato italiano ed il nascente Stato austriaco si accordarono nello scambiare le rispettive ambasciate. In questo modo, l'Italia divenne proprietaria del terreno e dell'edificio attuale, mentre la legazione austriaca si trasferì nell'ex edificio della missione diplomatica italiana, costruito nel 1905-1910 in stile neo-rinascimentale veneziano su progetto dell'architetto Enrico Bovio. Note Bibliografia L'Ambasciata d'Italia a Sofia (PDF), su baldi.diplomacy.edu. Stefano Baldi, Cultura in Residenza. L'esperienza dell'Ambasciata d'Italia a Sofia (PDF), Sofia, Ambasciata d'Italia Sofia, 2018. Voci correlate Ambasciatore d'Italia in Bulgaria Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su ambasciata d'Italia a Sofia Collegamenti esterni Sito ufficiale dell'ambasciata, su ambsofia.esteri.it. URL consultato il 27 gennaio 2024. Stefano Baldi, Ambasciatori d'Italia a Sofia (PDF), su baldi.diplomacy.edu.
Стадион „Бистрица“

Стадион Бистрица е футболен стадион намиращ се в село Бистрица, Област София. Построен е през 1958 година и основно ремонтиран и разширен през 2017. На стадиона домакинстват отборите на ФК Витоша (Бистрица) и ЦСКА 1948. Капацитетът е 2500 места. Стадионът е разширен с цел да отговаря на разпоредбите на БФС след като ФК Витоша (Бистрица) печели изкачване в Първа професионална футболна лига. От 2017 до 2019 година на стадиона домакинства и отборът на Септември София докато се изгражда новия им стадион в Драгалевци. От 2021 година новосъздадения ЦСКА 1948 също започва да играе домакинските си мачове на този стадион поради липсата на собствен клубен стадион. Източници
Stadion Bistritsa

Stadion Bistritsa (Bulgarian: Стадион „Бистрица“, English: 'Bistritsa Stadium') is a multi-purpose stadium in Bistritsa, Sofia, Bulgaria. It is currently used for football matches and is the home ground of the local football clubs Vitosha Bistritsa, CSKA 1948 and formerly Septemvri Sofia. The stadium has a seating capacity of 4,000 spectators. History Following the team's promotion to the Bulgarian First League, the stadium was reconstructed in order to acquire permissions from the Bulgarian Football Union's licensing committee to stage matches for the upcoming season. In 2017 Septemvri Sofia announced that they will move to the stadium until their new ground is built. From 2021, CSKA 1948 also began using the stadium as their primary home venue for matches in the First League. References
Estadio Bistritsa

El Estadio Bistritsa (en búlgaro: Стадион Бистрица) también llamado Estadio Vitosha es un estadio multiusos ubicado en el distrito de Bistritsa de la ciudad de Sofía, Bulgaria. El estado fue construido en 1958 y fue ampliamente renovado y ampliado en 2017, es utilizado principalmente para partidos de fútbol, y es el estadio del Vitosha Bistritsa, CSKA 1948 Sofia y anteriormente Septemvri Sofia. El estadio tiene un aforo de 4000 espectadores.​​ Historia Tras el ascenso del Vitosha Bistritsa a la Liga Profesional de Bulgaria en 2017, el estadio fue reconstruido para obtener los permisos del comité de licencias de la Unión de Fútbol de Bulgaria para organizar partidos durante la temporada 2017-18.​ De 2017 a 2019, el estadio también albergó al PFC Septemvri Sofia, mientras se construía su nuevo Stadion Dragalevtsi. A partir de 2021, el recién formado CSKA 1948 Sofia también comenzó a utilizar el estadio como su sede principal para los partidos de la Liga Profesional de Bulgaria. Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Bulgaria Referencias Enlaces externos Estadios en Bulgaria - Estadio Vitosha
Stadion Witosza w Bistricy

Stadion Witosza (bułg. Стадион Витоша) – stadion piłkarski w Bistricy niedaleko Sofii, w Bułgarii. Obiekt może pomieścić 2300 widzów. Swoje spotkania na stadionie rozgrywają piłkarze klubu Witosza Bistrica. Przypisy
Бистриця (стадіон)

Стадіон Бистриця (болг. Стадион „Бистрица“, англ. 'Bistritsa Stadium') — багатоцільовий стадіон у Бистриці, Софія, Болгарія. Наразі він використовується для проведення футбольних матчів і є домашнім стадіоном для місцевих футбольних клубів «Вітоша» (Бистриця), «ЦСКА 1948» і колишнього клубу «Септемврі» (Софія). Стадіон вміщує 4000 глядачів. Історія Після виходу команди до болгарської Першої ліги стадіон реконструювали, щоб отримати дозвіл від ліцензійного комітету Болгарського футбольного союзу на проведення матчів наступного сезону. 2017 року «Септемврі» (Софія) оголосила, що переїде на стадіон, поки не буде побудовано новий майданчик. З 2021 року «ЦСКА 1948» також почав використовувати стадіон як основне місце проведення матчів Першої ліги. Примітки
Luftwaffenstützpunkt Graf Ignatiewo

Der Luftwaffenstützpunkt Graf Ignatiewo (bulgarisch Авиобаза Граф Игнатиево, englisch Graf Ignatievo Air Base) ist ein bulgarischer Militärflugplatz der Bulgarischen Luftstreitkräfte. Die 3. Jagdfliegerbasis, Treta Istrebitelna awiazionna basa (3ta IAB, Трета Изтребителна авиационна база, 3та ИАБ) liegt einige Kilometer nordwestlich Marizas in der Oblast Plowdiw in Zentralbulgarien. Daneben dient die Graf Ignatievo Air Base als eine von mehreren Militärbasen der Vereinigten Staaten in Bulgarien. Geschichte Der Flugplatz entstand Ende der 1930er mit maßgeblicher Hilfe des Dritten Reichs, weshalb er in Bulgarien auch als „Deutscher Flugplatz“ bezeichnet wird. Der Flugplatz wurde 1940 eröffnet und diente fortan den damals Königlich-Bulgarischen Luftstreitkräften, die zunächst auf Seite der Achsenmächte und später alliierter Seite am Zweiten Weltkrieg teilnahmen. Nach 1945 flogen die hier stationierten fliegenden Verbände der nunmehrigen Volksrepublik Bulgarien Flugzeuge aus sowjetischer Produktion. Die Umrüstung auf Kampfjets begann 1951. Das am längsten genutzte Kampfflugzeug während des Kalten Kriegs war die MiG-21, deren erstes Exemplar 1963 eintraf und die in verschiedenen Baureihen bis nach dem Zerfall des Warschauer Pakts genutzt wurde. Die Basis war bis 2022 Heimat einer Staffel MiG-29A/UB-Jagdflugzeuge der Bulgarischen Luftstreitkräfte stationiert, die 1-wa Istrebitelna Awioeskadrila (1-ва Изтребителна авиоескадрила). Im Hinblick auf die erforderliche Modernisierung der Basis im Hinblick auf die Stationierung ihres Nachfolgers, der F-16V, wurden die MiG-29 2022 nach Plowdiw verlegt. Der Zulauf der F-16 begann 2025. Heutige Nutzung Die einzige Kampfflugzeug-Basis Bulgariens wird zurzeit (2025) durch die bulgarische F-16 Staffel genutzt. Daneben nutzen die USA den Flugplatz und im Rahmen des Southern Air Policing der NATO sind hier zeitweise auch Kampfjets von Verbündeten stationiert. Weblinks Informationen in englischer Sprache Einzelnachweise
Base aérienne comte Ignatiev

La base aérienne comte Ignatiev est située en Bulgarie dans le village de Cheshnegirovo. Elle est la 3e base aérienne de chasseurs (3-та ИАБ). Historique Elle fut construite avec l'aide de l'armée allemande dans les années 1930. À partir de 1940 elle accueillait des unités aériennes de la Bulgarie. Elle porte le nom du comte Alexeï Alexeïevitch Ignatiev. Situation Notes et références Articles connexes Liens externes Portail de l’aéronautique Portail de la Bulgarie
Граф-Ігнатієво (авіабаза)

Авіабаза Граф-Ігнатієво (болг. Трета изтребителна авиобаза) — військово-повітряна база в Болгарії, розташова в селі Граф-Ігнатієво, приблизно за 10 кілометрів на північ від Пловдива, другого за величиною міста Болгарії. Це єдина авіабаза, де базуються винищувачі ВПС Болгарії; тут розміщені дві ескадрильї реактивних літаків. Навчальна авіагрупа в Дольній Митрополії (колишня 12-та навчальна авіабаза) була перебазована на 3-ю авіабазу у Граф-Ігнатієво. Історія Аеропорт Граф-Ігнатієво існує з 1940 року. Він розташований у самому серці Південної Болгарії, у Верхньофракійській низовині. У 1937 році Верховним Указом № 1294 землі в північно-західній частині були експропрійовані та компенсовані, розпочато будівництво ангара, адміністративних будівель, сантехнічних установок та всього необхідного для нормальної роботи аеропорту відповідно до вимог часу. 6 червня 1940 року в Граф-Ігнатієво була перебазована третя ескадрилья 1-го авіаполку — Божуриште. Після 1945 року дислоковані тут льотні підрозділи теперішньої Народної Республіки Болгарії літали на літаках радянського виробництва. 17 травня 1951 року, на території аеродрому було сформовано 19-й винищувальний авіаційний полк. Перехід на реактивні винищувачі розпочався в 1951 році. Під час холодної війни тут базувалися МіГ-21. Сучасну назву отримала 18 серпня 1994 року наказом командувача ВПС Республіки Болгарія внаслідок переформування дев'ятнадцятого винищувального авіаційного полку в 3-ю винищувальну авіаційну базу з в/ч 28000. До складу бази входять перша і друга винищувальні авіаескадрильї (1-й та 2-й ІАЕ) зі складу авіаційного полку, 39-го окремого авіаційного батальйону та 19-го окремого батальйону зв'язку та радіотехнічного забезпечення 10-го змішаного авіаційного корпусу. Перший командир бази — підполковник Симеон Симеонов. На базі до 2022 року розташовувалася ескадрилья винищувачів МіГ-29А/УБ ВПС Болгарії. З огляду на необхідну модернізацію бази з метою розміщення F-16V, заплановане з 2025 року, МіГ-29 були передислоковані до Пловдива в 2022 році. 2 квітня 2025 року на авіабазі «Граф Ігнатьєво» відбулась церемонія прийому нового бойового літака F-16D (V) Block 70. Назва Протягом багатьох років авіабаза носить різні назви відповідно до реорганізацій, які вона зазнала: 3-я винищувальна авіабаза (18 серпня 1994 — 1 грудня 2012) 3-тя авіабаза (станом на 1 грудня 2012 р.) Примітки
Tomba de Seutes III

La Tomba de Seutes III és a prop de Shipka i Kazanlak, a Bulgària. Seutes III governà el Regne odrisi de Tràcia entre els anys 331 i 300 abans de la nostra era i fundà la propera ciutat tràcia de Seutòpolis. És una de les tombes més elaborades de la Vall dels reis tracis. Disseny La tomba té una façana molt àmplia, un llarg passadís de 13 metres que actua com a entrada i tres cambres consecutives de gran grandària. La primera n'és rectangular, té un sostre semicircular i ovalat i s'hi va sacrificar un cavall. La següent habitació és circular, amb cúpula; i la tercera cambra està esculpida en un gran bloc de pedra i té una sostrada ovalada, amb la funció de sarcòfag. A dins hi ha un llit funerari modelat. A l'interior es va trobar el famós bust de bronze que es creu que representa el monarca Seutes III. Els ulls són fets d'alabastre i pasta de vidre i les pestanyes i celles amb cintes rogenques. Història La tomba era al principi un temple monumental en el túmul Golyama Kosmatka, construïda en la segona meitat del segle V abans de la nostra era. Després, a la fi del s. III ae, Seutes hi fou soterrat. La cambra funerària contenia pertinences personals considerades necessàries per a la vida després de la mort del monarca, com ara genolleres, un casc daurat amb figures, una cuirassa realitzada amb fils daurats, una espasa i llances. A més a més, s'hi trobaren recipients de bronze, i tres àmfores de ceràmica que havien contingut vi traci. El paviment i el llit ritual estaven coberts per una estora amb trama de fil d'or. El pes total de l'or de tots els objectes és més d'un quilogram. Hi ha tretze aplicacions d'or per a cabestres equins amb imatges d'humans, animals i plantes, representacions inusuals en l'arqueologia tràcia. Altres dos objectes rectangulars són daurats amb figures alçades de guerrers, emprats com a decoració per a la beina de l'espasa. Hi ha una decoració circular per a l'armadura del rei. A la tomba hi ha dos recipients daurats amb dues anses per a beure vi, també denominats kiliks, i una notable garlanda daurada amb branques, fulles i glans, entre altres detalls. Després del funeral, l'entrada a les primeres dues cambres es va encegar, i el corredor va ser incendiat i omplert de pedres i terra. La façana se soterrà. Galeria Vegeu també Tomba tràcia de Kazanlâk Tomba tràcia de Xúixmanets Tomba tràcia de Sveixtari Tomba tràcia d'Aleksàndrovo Referències Проблеми и изследвания на тракийската култура, том І -V
Tomb of Seuthes III

The Tomb of Seuthes III is located near Kazanlak, Bulgaria. Seuthes III was the King of the Odrysian Kingdom of Thrace from c. 331 to c. 300 BC and founder of the nearby Thracian city of Seuthopolis. It is one of the most elaborate tombs in the Valley of the Thracian Rulers. Design The tomb has an impressive façade, an unusual 13 metres (43 ft) long entry corridor and three consecutive spacious rooms. The first room is rectangular and has a rainbow-shaped, double-pitched roof. A horse had been sacrificed in this chamber. The next room is circular and domed, while the third room is carved in a huge stone block and has double-pitched covering (resembling a sarcophagus). Inside, there is a modeled funeral bed. It is among the largest mounds in Thrace, with a maximum height of 23 metres (75 ft) and a diameter of 130 metres (430 ft). The tomb is built in a pre-accumulated mound embankment. A wide alley leads to the façade and entrance. Also found was the now famous magnificent sculpted head believed to represent Seuthes III. The eyes are made of alabaster and glass paste and the eyelashes and eyebrows from copper strips. History and use The tomb was originally a monumental temple at Golyama Kosmatka Mound, built in the second half of the 5th century BC. After extended use as a temple, around 300 BC, Seuthes lll was buried inside. The sarcophagus-chamber contained personal belongings that were necessary for the afterlife of the King. It includes knee pads, a gilded helmet with images, leather armour with a collar (plastron made of golden threads), a large sword and spears. There are bronze vessels, and three big ceramic amphora which were filled with thick Thracian wine. The floor and the ritual bed are covered by a carpet woven in gold thread. The total weight of the gold including all the objects is more than one kilogram. There are thirteen gold appliques for horse halters with images of human, animals and plants - objects which are rare in Thracian archaeology. Another two rectangular objects are golden with figures of standing warriors, used as a decoration for the sword sheath. There is a massive circular decoration for the King's armour. The handle of the rod is also golden. In the grave are placed golden vessels with two handles for drinking wine, also called kiliks, and a remarkable golden wreath with twigs, leaves and acorns and many other items. After the funeral, the entrance to the first two rooms were walled, and the corridor was burned and filled with stones and soil. The façade was buried and hidden from view. Gallery See also Georgi Kitov Thracian tomb of Aleksandrovo Thracian tomb of Cotys I (Mogilan mound) Thracian tomb Golyama Arsenalka Thracian tomb Griffins Thracian tomb Helvetia Thracian Tomb of Kazanlak Thracian tomb Ostrusha Thracian tomb Shushmanets Thracian Tomb of Sveshtari Valley of the Thracian Rulers Silistra Roman tomb Gold wreaths from Thrace Thracian treasure References Проблеми и изследвания на тракийската култура, том І -V External links http://bulgariatravel.org/en/object/52/grobnica_golyamata_kosmatka
Tumba de Seutes III

La Tumba de Seutes III está ubicada cerca de Shipka y Kazanlak, en Bulgaria. Seutes III fue monarca del Reino odrisio de Tracia entre los años 331 y 300 a. C. y fue el fundador de la cercana ciudad tracia de Seutópolis. Es una de las tumbas más elaboradas del Valle de los reyes tracios. Diseño La tumba tiene una fachada impresionante, con un largo pasillo de 13 metros que actúa como entrada y tres estancias consecutivas de gran tamaño. La primera habitación es rectangular, alberga un techo semicircular y ovalado y en ella fue sacrificado un caballo. La siguiente habitación es circular y alberga una cúpula, mientras que la tercera habitación está esculpida en un gran bloque de piedra y alberga una techumbre avalada, asimilándose a un sarcófago. En el interior hay una cama funeraria modelada. En su interior también se encontró el célebre busto de bronce que se cree que representa al monarca Seutes III.​ Los ojos están hechos de alabastro y pasta de vidrio y las pestañas y cejas de cintas cobrizas.​ Historia y uso La tumba era originalmente un templo monumental en el túmulo Golyama Kosmatka, construida en la segunda mitad del siglo V a. C. Después de su uso extenso como templo, a finales del siglo III a. C., Seutes III fue enterrado en su interior. La cámara funeraria contuvo las pertenencias personales consideradas necesarias para la vida tras la muerte del monarca. Incluye rodilleras, un casco dorado con figuras, una armadura de cuero con un collar (coraza realizada con hilos dorados), una espada grande y lanzas. Además, se encontraron recipientes de bronce, y tres ánforas grandes de cerámica que estuvieron rellenas de vino tracio. El pavimento y la cama ritual estaban cubiertos por una alfombra tramada en hilo de oro. El peso total del oro que incluye todos los objetos es más de un kilogramo. Hay trece apliques de oro para cabestros equinos con imágenes de humanos, animales y plantas, representaciones inusuales en la arqueología tracia. Otros dos objetos rectangulares son dorados con figuras erguidas de guerreros, utilizados como decoración para la vaina de la espada. Existe una decoración circular de grandes características para la armadura del rey. El mango de la varilla es también dorado. En la tumba se hallan dos recipientes dorados con dos asas para beber vino, también denominados kiliks, y una notable guirnalda dorada con ramas, hojas y bellotas, entre otros detalles.​ Tras el funeral, la entrada a las primeras dos habitaciones se cegó, y el pasillo fue incendiado y rellenado con piedras y tierra. La fachada estuvo enterrada y escondida a la vista.​ Galería Véase también Tumba tracia de Kazanlak Tumba tracia de Shushmanets Tumba tracia de Sveshtari Tumba tracia de Aleksandrovo Referencias Проблеми и изследвания на тракийската култура, том І -V Enlaces externos http://bulgariatravel.org/en/object/52/grobnica_golyamata_kosmatka
Pantcharèvo (quartier)

Pantcharèvo (bulgare : Панчарево) est un village et un arrondissement faisant partie de la commune de Sofia, capitale de la Bulgarie. Géographie et organisation Le village de Pantcharèvo est situé dans la partie sud-est de l'agglomération de Sofia, à 16 km du centre-ville. Il est le siège de l'arrondissement Pantchèrevo. Histoire Accès Galerie Liens externes (bg) Site officiel de l'arrondissement Pantcharèvo (bg) Site sur Pantcharèvo Références Portail de la Bulgarie
Pancearevo, Sofia-capitala

Pancearevo (în bulgară Панчарево) este un sat în comuna Stolicina, regiunea Sofia-capitala, Bulgaria. Demografie La recensământul din 2011, populația satului Pancearevo era de 3.433 locuitori. Din punct de vedere etnic, majoritatea locuitorilor (89,51%) erau bulgari, existând și minorități de romi (1,16%) și turci (1,16%). Pentru 7,57% din locuitori nu este cunoscută apartenența etnică. Note
Паметник на Съветската армия в Пловдив

Паметникът на Съветската армия (известен с името Альоша) е гранитна статуя с височина 10,5 м, издигаща се на върха на хълма Бунарджик в Пловдив. Общата му височина е 17,30 м, самият войн е висок 10,5 м. Главата му е 7 тона, а картечния му пистолет ППШ-41 - 2 тона. Издигнат е през 1954 – 1957 г. от архитектите Борис Марков, Петър Цветков, Николай Марангозов, скулпторите Васил Радославов, Георги Коцев, Иван Топалов, инж. Димитър Кънчев, Александър Занков и каменоделците Сашо Спасов, Вълчо Кадийски, Григор Михов. Прототип на статуята е съветският войник от Трети украински фронт Алексей Иванович Скурлатов (1922 – 2013). След 10 ноември 1989 г. са правени няколко опита за премахване на паметника, но те остават безуспешни. История През 1948 година е решено в Пловдив да се изгради паметник на Съветската армия. За скулптор е избран Васил Радославов. На 5 ноември 1957 г. десетметровата гранитна скулптура е открита в Пловдив, като в гранита на пиедестала му е гравирано „Слава на непобедимата съветска армия освободителка“. През 2007 г. по случай отбелязването на 50-годишнината от откриването на паметника в Пловдив пристига прототипът на паметника – руският войник Алексей Иванович Скурлатов. Също така на 5 ноември 2007 г. в Балабановата къща е валидирана марка със стилизирано изображение на паметника. На 21 септември 2013 г. на паметника е поставен дълъг червен плащ и черна кърпа на лицето. На 3 ноември 2013 паметникът осъмва с надпис „Тотев вън“, като автори на това дело се водят „Пловдив без цензура“. Източници
Alyosha Monument, Plovdiv

Alyosha (an affectionate diminutive of Aleksey) is an 11-metre (36-foot) tall reinforced concrete statue of a Soviet soldier on Bunarjik Hill in Plovdiv, Bulgaria. The statue tops a 6-metre (20-foot) pedestal lined with granite. The memorial commemorates Soviet casualties incurred during the Germany occupation of Bulgaria (which had been an Axis ally) in World War II. It was installed in 1954-57. "Alyosha" is also the name of Konstantin Vanshenkin and Eduard Kolmanovski's song that was adopted as Plovdiv's official anthem until 1989. A well-known poem about the Plovdiv Soldier was written by Robert Rozhdestvensky. Plovdiv authorities sought to have the statue removed on at least two occasions, in 1989 and 1996. The 1989 decision led to a preservation campaign which included a guard by the statue day and night in order to prevent it from being demolished. Alyosha Skurlatov, a soldier of the 3rd Ukrainian Front who served as the model for this statue, died in 2013 at the age of 91. References Notes External links Alyosha Monument Independent Visitor Guide