NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Урвич (природоохоронна територія, Болгарія)

Урвич (болг. Урвич) — природоохоронна територія в західних балканських горах у Болгарії, що охоплює площу 93.3 гектара. Вона розташована недалеко від фортеці Боженішки урвич на землях села Божениця, округу Ботевград. Спочатку її було оголошено історичним музеєм 24 липня 1962 року з метою збереження змішаних дубових лісів. Повторно була класифікована як заповідна зона 18 серпня 2003 року. В межах охоронної зони забороняється: будувати каменоломні і добувати каміння; проводити розкопки і руйнувати мури; випасати худобу, полювати, а також здійснювати будь-які інші види діяльності, які знищують або псують залишки фортеці. Посилання
Четвърта изтребителна авиобаза

Четвърта изтребителна авиобаза е бивша военна база на българската армия. История Създадена е през 1994 г. от трета ескадрила на деветнадесети изтребителен авиополк и други осигуряващи тилови и свързочни поделения на десети смесен авиационен корпус. През есента на 1996 г. база в Узуджово е придадена към новосъздадения корпус Тактическа авиация и преименувана на двадесет и първа изтребително-бомбардировъчна авиобаза. През 1998 г. прекратява активното си съществуване, а през юни 2002 г. е закрита окончателно. Източници
Haskovo Malevo Airport

Uzundzhovo Air Base (or Haskovo Malevo Airport) used to house a fighter air regiment and after its disbandment became a squadron of the 19th Fighter Air Regiment (HQ at Graf Ignatievo). When the 19th FAR was transformed into 3rd FAB and shifted to ADC Uzundzhovo went along as an independent unit: the 4th Fighter Air Base. Shortly afterwards it changed tasks and hats transferring to the Tactical Air Command as 21st Fighter-Bomber Air Base and finally disbanded. 21st Fighter-Bomber Air Base (Uzundzhovo) Located in south east Bulgaria, near the city of Haskovo close to the border with Turkey. Postwar it was home to the 3rd Sqn of 19th FAR, then the 21st FAR, with the MiG-19 and MiG-21. In 1994 - 1996 it was home to the 4th Fighter Air Base of the Air Defence Corps. In 1996-1998 it was home to the 21st Fighter-Bomber Air Base of the Tactical Air Corps (exchanged for Graf Ignatievo). Closed in 1998 and demolished. Runway data: Location: N41 58 34.95 E025 35 23.34, Elev: 160 ft (49 m), Rwy 11/29, Size: 7230 x 180 ft (2204 x 55 m), concrete. References See also List of Bulgarian Air Force bases Ravnets Air Base Balchik Air Base Bezmer Air Base Cheshnegirovo Air Base Dobroslavtsi Air Base Dobrich Air Base Gabrovnitsa Air Base The Bulgarian Cosmonauts
Port lotniczy Chaskowo-Malewo

Port lotniczy Chaskowo-Malewo, również Baza lotnicza Uzundżowo – port lotniczy położony w Malewie koło Chaskowa, w Bułgarii. Używany jest jako baza wojskowa Bułgarskich Sił Powietrznych. Bibliografia Informacje na stronie Great Circle Mapper. [dostęp 2010-07-23].
Chaskovo-Malevo flygplats

Chaskovo-Malevo flygplats (IATA: HKV, ICAO: LBHS), även känd som Uzundzhovo Air Base, var en militär flygplats i Bulgarien. Den ligger i regionen Chaskovo, i den centrala delen av landet, 210 km öster om huvudstaden Sofia. Den är uppkallad efter staden Chaskovo, 8 km nordväst om flygplatsen, och byn Malevo. Källor
Спартак (стадион, Варна)

„Спартак“ е български стадион, намиращ се във Варна. На него домакинските си мачове играе футболният отбор Спартак (Варна). Стадионът е разположен недалеч от центъра на града и е с капацитет 8000 места. Построен е през 1962 и открит през 1964 г. Размери на терена – 105 х 70 метра. Към него е включен спортен комплекс, съдържаш малки футболни игрища и кафе клуб на отбора. През 1985 стадион "Спартак" вдига капацитета си до 12 000 седящи места, но през 90-те години на миналия век след реконструкция отново разполага с 8000 седящи места. Външни препратки Български клубове - Стадион „Спартак“
Stadion Spartak (Varna)

Stadion Spartak (Bulgarian: Стадион „Спартак“, English: 'Spartak Stadium') is a multi-purpose stadium in Varna, Bulgaria. It is currently used mostly for football games and is the home ground of FC Spartak Varna and FC Fratria. The stadium was built in 1962 and opened in 1964, with capacity of 10,000 people. The stadium includes also fan bar-cafe and modern artificial fields. It is located not far from the city center. On 2 September 2025, Spartak Varna announced they made a deal with Fratria play on Spartak Stadium and takes full responsibility for the maintenance and condition of the base. International matches UEFA Intertoto Cup June 22/23 1996 - PFC Spartak Varna 2-1 TSV 1860 München July 6/7 1996 - PFC Spartak Varna 0-1 Kaucuk Opava June 28/29 1997 - PFC Spartak Varna 0-2 F.C. Groningen July 12/13 1997 - PFC Spartak Varna 1-1 Montpellier HSC June 1998 - PFC Spartak Varna 1-1 Baltika Kaliningrad July 1999 - PFC Spartak Varna 1-2 K. Sint-Truidense V.V. 24 June 2001 - PFC Spartak Varna 4-0 Dyskobolia Grodzisk 1 July 2001 - PFC Spartak Varna 2-0 Tavriya Simferopol Gallery External links The Spartak Stadium at StadiumDB.com References
Estadio Spartak (Varna)

El Stadion Spartak (en búlgaro: Стадион „Спартак“, en inglés: Spartak Stadium) es un estadio multiusos ubicado en la ciudad de Varna, Bulgaria que es utilizado principalmente para partidos de fútbol y que actualmente es la sede del FC Spartak Varna.​ Historia El estadio inició su etapa de construcción en 1962 y fue inaugurado en 1964 con capacidad para 8,000 espectadores. El estadio incluye cafetería y campos artificiales anexos. Está ubicado no muy lejos del centro de la ciudad. Tuvo una gran reconstrucción en 2019 y fue reinaugurado un año después. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Estadio Spartak. Página Oficial del Spartak Varna (en búlgaro)
Stadio Spartak (Varna)

Lo Stadio Spartak è un impianto sportivo polivalente di Varna, città della Bulgaria. Costruito nel 1962 vicino al centro cittadino, ospita le partite casalinghe dello Spartak Varna dal 1964. La capienza attuale dello stadio è di 6 000 posti, ma in passato, in seguito ad alcuni lavori di ampliamento, è arrivato a contenere fino ad un massimo di 12 000 spettatori in piedi (nel 1985). Il campo ha una copertura in erba e le sue dimensioni sono 105x70 metri. Lo stadio include anche un bar di ritrovo esclusivamente per i tifosi ed un piccolo campo in erba sintetica.
Stadion Spartak w Warnie

Stadion Spartak (bułg. Стадион Спартак) – wielofunkcyjny stadion w Warnie, w Bułgarii. Został otwarty w 1962 roku. Może pomieścić 6000 widzów. Swoje spotkania rozgrywają na nim piłkarze klubu Spartak Warna. Przypisy
Спартак (стадіон, Варна)

Стадіон Спартак (болг. Стадион „Спартак“) — багатоцільовий стадіон у Варні, Болгарія. Наразі він використовується переважно для футбольних ігор і є домашнім стадіоном ФК «Спартак» (Варна) та ФК «Фратія». Стадіон був побудований у 1962 році та відкритий у 1964 році, його місткість становить 10 000 осіб. На стадіоні є фан-бар-кафе та сучасні штучні поля. Він розташований недалеко від центру міста. У 2019 році його було капітально реконструйовано, а через рік знову відкрито. 2 вересня 2025 року «Спартак» (Варна) оголосив, що уклав угоду з «Фратрією» про використання стадіону «Спартак» і бере на себе повну відповідальність за утримання та стан бази. Міжнародні матчі Кубок Інтертото УЄФА 23 червня 1996 — ПФК "Спартак"к Варна 2-1 «Мюнхен 1860» 6 липня 1996 — ПФК «Спартак» Варна 0-1 «Каучук» (Опава) 28 червня 1997 — ПФК «Спартак» Варна 0-2 ФК «Гронінген» 12 липня 1997 р. — ПФК «Спартак» Варна 1-1 «Монпельє» 27/28 червеня 1998 — ПФК «Спартак» Варна 1-1 «Балтика» (Калінінград) 19/20 липень 1999 — ПФК «Спартак» Варна 1-2 «Сінт-Трейден» 24 червня 2001 — ПФК «Спартак» Варна 4-0 «Дискоболія» (Гродзіск) 1 липня 2001 — ПФК «Спартак» Варна 0-3 «Таврія» (Сімферополь) Галерея Примітки Посилання Стадіон «Спартак» на сайті StadiumDB.com
ВЕЦ „Девин“

ВЕЦ „Девин“ е водноелектрическа централа в южна България, разположена в близост до град Девин. Централата е част от второто стъпало на Каскадата „Доспат-Въча“ (след ВЕЦ „Тешел“), собственост на Националната електрическа компания. Тя е надземна деривационна и е пусната в експлоатация през 1984 година. Оборудвана е с две френсисови турбини, произведени от Завод „Никола Вапцаров“ в Плевен. Общата им инсталирана мощност първоначално е 80 MW, а след проведена модернизация е увеличена на 88 MW. Захранва се с води главно от язовир „Тешел“ при нетен пад 136 m и застроено водно количество 72 m³/s. Средното годишно производство на електроенергия за периода 1984 – 2009 година е 76 GWh. Бележки
Kraftwerk Dewin

Das Kraftwerk Dewin ist ein Wasserkraftwerk im Oblast Smoljan, Bulgarien. Es hat eine installierte Leistung von 80 MW. Das Kraftwerk nutzt das Wasser des ca. 10 km entfernten Kraftwerks Teschel zur Stromerzeugung. Die Stadt Dewin liegt ca. 2 km nordwestlich des Kraftwerks. Das Kraftwerk ist im Besitz der Nazionalna elektritscheska kompanija EAD (NEK EAD) und wird auch von NEK EAD betrieben. Kraftwerk Das Kraftwerk ging 1984 in Betrieb und dient zur Abdeckung der Spitzenlast. Es verfügt über eine installierte Leistung von 80 MW. Die durchschnittliche Jahreserzeugung liegt bei 145 Mio. kWh. Die 2 Francis-Turbinen leisten jeweils 40 MW; sie befinden sich in einem oberirdischen Maschinenhaus. Vom Kraftwerk Teschel wird das Wasser zum ca. 10 km entfernten Kraftwerk Dewin geleitet. Die Fallhöhe beträgt dabei 156 m und der maximale Durchfluss liegt bei insgesamt 72,8 m³/s. Siehe auch Liste von Kraftwerken in Bulgarien Weblinks Einzelnachweise
Devin Hydro Power Plant

The Devin Hydro Power Plant (Bulgarian: Водноелектрическа централа "Девин") is an active hydro power project in Devin, Smolyan Province, southern Bulgaria. Situated along the river Vacha in the Rhodope Mountains, it has 2 individual turbines with a nominal output of 44 MW which deliver up to 88 MW of power. It is part of the Dospat–Vacha Hydropower Cascade (500.2 MW). External links Media related to Devin Hydroelectric Power Plant at Wikimedia Commons References
ГЕС Девін

ГЕС Девін — гідроелектростанція в Болгарії у Південно-центральному регіоні. Входить до складу каскаду на річці Вача (права притока Мариці), знаходячись між ГЕС Тешел (вище по течії) та Цанков Камак. Відпрацьована на ГЕС Тешел вода надходить до водосховища Тешел на річці Буновска Река. Останнє утворене греблею висотою 30 метрів та довжиною 200 метрів, зведеною трохи вище від злиття Буновської Реки із Чаірдере (внаслідок чого утворюється Вача). Водосховище має об'єм 1,37 млн м3 (корисний об'єм 0,64 млн м3) та припустиме коливання рівня між позначками 851 та 858 метрів над рівнем моря. Звідси накопичений ресурс подається до машинного залу за допомогою дериваційного тунелю, причому на своєму шляху цей тунель також отримує поповнення за рахунок води із річок Триглав та Мугла (басейн правого витоку Вачі Чаірдере). Машинний зал ГЕС Девін розташований в долині Вачі у двох кілометрах вище від початку водосховища наступної ГЕС каскаду Цанков Камак. Зал обладнаний двома турбінами типу Френсіс потужністю по 40 МВт, які при напорі у 156 метрів виробляють 145 млн кВт-год електроенергії на рік. Примітки
Stadion Druzhba

Stadion Druzhba (Bulgarian: Стадион „Дружба", English: Druzhba Stadium, lit. 'Friendship Stadium') is a football stadium in Dobrich, Bulgaria, built in the late 1950s. Donations amounting to about 87 million BGN covered the construction costs. The stadium was officially opened on September 25, 1960. The first match was between the teams of Dobrudzha Dobrich and the Romanian side Progresul București, which ended with 0–1 loss for the hosts. The capacity of the stadium is 12,000 seats. The stadium's main host is Dobrudzha Dobrich, but since 2013 it has also hosted Inter Dobrich matches when the team played in Third League. In 2021 Riltsi Dobrich also began playing their matches in Druzhba Stadium. Technical data Capacity: 12,500 seated Seat distribution: - 4 stands - 10 sectors - 2 official boxes - 5 entrances Field dimensions: 100 m x 65 m Floodlight: None References
Stadion Drużba w Dobriczu

Stadion Drużba – wielofunkcyjny stadion w Dobriczu, w Bułgarii. Został otwarty 25 września 1960 roku. Może pomieścić 18 000 widzów (z czego 12 500 miejsc jest siedzących). Swoje spotkania na stadionie rozgrywają piłkarze klubu Dobrudża Dobricz. Obiekt był jedną z aren piłkarskich Mistrzostw Europy kobiet U-17 w 2019 roku. Rozegrano na nim cztery spotkania fazy grupowej oraz jeden mecz półfinałowy tego turnieju. Przypisy
Дружба (стадіон, Добрич)

Стадіон Дружба (болг. Стадион „Дружба") — стадіон в болгарському місті Доброч. Історія Стадіон побудований наприкінці 1950-х років. Витрати на будівництво були покриті за рахунок пожертв на суму близько 87 мільйонів болгарських левів. Офіційно відкритий 25 вересня 1960 року. Перший матч відбувся між командами «Добруджа» (Добрич) та румунською командою «Прогресул» (Бухарест), який закінчився поразкою господарів з рахунком 0:1. Місткість стадіону становить 12 000 місць. Наприкінці серпня 2025 року на стадіоні встановлено нове освітлення. Основним господарем стадіону є «Добруджа» (Добрич), але з 2013 року тут проводилися матчі «Інтера» (Добрич), коли команда грала в Третій лізі.У 2021 році на стадіоні «Дружба» також почав проводити свої матчі клуб «Рілці» (Добрич). Стадіон був однією з футбольних арен чемпіонату Європи серед жінок U-17 у 2019 році. На ньому було зіграно чотири матчі групового етапу та один півфінальний матч цього турніру. Примітки
Джендема

„Джендема“ е най-големият резерват, намиращ се в Националния парк „Централен Балкан“, и втори по площ в България. Името му идва от арабско-турски: cehennem, джендем – пъкъл, ад, както хората са наричали тази най-непристъпна част от планината. Основаване и статут Обявен е за резерват със Заповед № 606 на Министерския съвет от 28 март 1953 година, с обща площ тогава 2511 хектара. През 2017 г. е обявен за биосферен резерват по програмата на ЮНЕСКО „Човек и биосфера“. Местонахождение Резерватът обхваща целия водосбор на Бяла река (ляв приток на Стряма), горното течение на река Тунджа и ждрелото на река Тъжа. Заема площ от 4220,2 хектара и е един от най-големите и недостъпни резервати в България. Геоложки строеж и релеф Характерни са гранит, кристалинни шисти, гнайси, гранитогнайси, варовик. Почвите са представени от планинско-ливадните в най-високите части, следват тъмноцветни горски и кафяви горски, до канелени горски в най-ниските части. Последните обикновено са излужени и подложени на значителна ерозия. Склоновете са стръмни до много стръмни, прорязани от улеи и дълбоки долини, почти отвесни скални стени и зъбери, шеметни пропасти. Оттук извират Бяла река (приток на Стряма) и река Тунджа. Флора Горите – предимно букови и смесени, заемат 70% от територията му. Възрастта им варира между 100 и 150 години, запазени до голяма степен поради трудната им достъпност. В по-ниските части се среща дъб, обикновена ела, обикновен смърч. Една трета от резервата представлява безлесна територия, многогодишни пасища. Алпийската растителност участва с около 80 вида треви. Характерно е наличието на ендемитни, редки и застрашени растения. Същевременно съчетанието между геология, релеф и климатични условия на Джендема създава предпоставка за появата на формообразуващ център за нови растителни видове. Характерните планински цветя са планинско омайниче, алпийска незабравка, високопланински карамфил, жълта и петниста тинтява, връшняк, старопланинска иглика. По скалите се забелязват каменоломки. Върху варовиците вирее силивряк. Фауна Фауната на резервата представлява особена ценност, тъй като поради непристъпността на голяма част от района животинският свят е останал относително необезпокояван. Едрите бозайници и хищните птици са основни обитатели. Тук са и едни от най-големите естествени местообитания на дивата коза. Срещат се царският орел и скалният орел, кафявата мечка и вълкът, благородният елен, дивата свиня, а също и дива котка, невестулка, златка и много други. Резерватът е важен за популацията на снежната полевка, алпийския тритон, усойницата и особено на прилепите. Безгръбначната фауна е представена от консервационно значими таксони и съобщества. Природни забележителности Най-високият водопад на Балканския полуостров – Райското пръскало (124 m), също попада на територията на Джендема. Достъпен е от близката хижа „Рай“. Другите водопади обаче са труднодостъпни или недостъпни за туристите. Галерия Източници Вижте също Южен Джендем Биосферен резерват Защитени територии в България
Dzhendema

Dzhendema or Djendema (Bulgarian: Джендема [d͡ʒɛnˈdɛmɐ]) is a nature reserve in the Balkan mountain range in Bulgaria. The Southern Dzhendem, or just Dzhendema, occupies the southern slopes of Mount Botev 42°41′41″N 24°54′41″E. It was established as reserve on March 28, 1953. Djendema encompasses 42.2 km2, and is the largest reserve in the mountain and the second largest reserve in Bulgaria. It is centred on a granite extrusion combined with limestone outcroppings to form a labyrinth of steep slopes; deep, narrow gorges, massive rock cliffs, and huge waterfalls. Djendema Reserve shelters beech and fir forests and large meadows with unique sub-alpine grassy species and communities. Because of its specific geological and climatic conditions, the area is rich in endemic species and rare plants. One could take several days to cross Djendema. The name is derived from Ottoman Turkish cehennem 'hell'. There is also so called Northern Dzhendem or the Northern Djendem located on the north slope of Mount Botev 42°44′48.79″N 24°55′41.34″E. It was declared a reserve on September 30, 1983. It has a total area of 16.1 km2 and is the highest reserve in the Balkan Ranges, encompassing a wild and inaccessible section of the central part of the mountain. The reserve includes the nearly vertical northern slopes, approximately 10 kilometres wide with an average height of 900 metres, looming rock tiers, short and steep watersheds, overhanging cliffs, rock bridges, jaded cornices, deep precipices, numerous waterfalls, as well as grassy terraces. At low altitudes, ancient beech and fir forests cover almost two-thirds of the steeply sloped Northern Djendem. It also contains sub-alpine grassy and forest habitats. Many rare wildlife species have found their last refuge in this impenetrable natural forest, which is home to an unusual community of Siberian juniper, myrtle-leaf rhododendron and blueberry, as well as the only known location of Urumov’s campion in the world. The Northern Djendem is home to the Balkan chamois (alpine goat), brown bear, grey wolf, red deer, roe, golden eagle, peregrine falcon, and wallcreeper. The two Djendems are alpine objects for many climbers. External links Balkan National Park
Djendema

Djendema, que significa "infierno" es una reserva de la biosfera de Bulgaria desde el año 1977. Se aplica el término a la ladera meridional del monte Botev, 2376 m s. n. m., el pico más alto en la cordillera balcánicos en Bulgaria 42°41′41″N 24°54′41″E. También se le llama Djendema meridional. Fue establecida como una reserva el 28 de marzo de 1953. Se extiende por 42,2 km², y es la reserva más grande en la montaña y la segunda reserva más grande de Bulgaria. Está centrada en una extrusión de granito combinada con afloramientos de caliza para formar un laberinto de inclinadas laderas; gargantas profundas y estrechas, macizos acantilados de roca y grandes cataratas. La reserva de Djendema protege bosques de haya y abetos y grandes prados con especies y comunidades herbáceas subalpinas. Debido a sus condiciones específicas, geológicas y climáticas, el área es rica en especies endémicas y plantas raras. Cruzar Djendema puede llevar varios días. También hay un Djendema septentrional que se encuentra en la ladera norte del monte Botev 42°44′48.79″N 24°55′41.34″E. Fue establecida como reserva el 30 de septiembre de 1983. Tiene una superficie total de 16,1 km² y es la reserva más alta de la cordillera de los Balcanes, abarcando una sección salvaje e inaccesible de la parte central de la montaña. La reserva incluye las laderas del norte casi verticales, de aproximadamente 10 kilómetro de ancho con una altura media de 900 metros. En altitudes inferiores, hay bosques antiguos de haya y abeto que cubren casi dos tercios de las inclinadas laderas del Djendema septentrional. También contiene hábitats de bosque y prados subalpinos. Muchas especies raras de vida salvaje han encontrado su último refugio en este bosque natural impenetrable, donde sobrevive una comunidad inusual de enebro, Rhododendron myrtifolium, una especie regional carpato-balcánica y arándanos. Además, este bosque alberga la única localidad conocida en el mundo donde crece un raro ejemplar de plantas del género Silene. El Djendema septentrional es el hábitat del rebeco de los Balcanes (Rupicapra rupicapra balcanica), del oso pardo, lobo gris, venados, águila real, halcón peregrino y treparriscos. Los dos Djendemas son objetivos alpinos para muchos escaladores. Enlaces externos Parque nacional de los Balcanes
Earth and Man National Museum

The Earth and Man National Museum (Bulgarian: Национален музей „Земята и хората“, romanized Natsionalen muzey „Zemyata i horata“) is a mineralogical museum in the centre of Sofia, the capital of Bulgaria. It's one of the biggest mineralogical museums in the world. It was founded on 1 January 1986 and opened for visitors on 19 June 1987. The museum is situated in a reconstructed and adapted historic building with an area of 4,000 square meters (43056 square feet) constructed in the end of the 19th century (1896–1898). It has a number of exhibition halls, stock premises, laboratories, a video room and a conference room. Its collection covers 40% of all known naturally occurring minerals as well as man-made ceramics prepared by Bulgarian scientists. Apart from its permanent expositions related to mineral diversity, the museum also often hosts exhibitions connected with various other topics as well as concerts of chamber music. Gallery References External links Official website (in Bulgarian and English)
Muzeum Narodowe Ziemia i Człowiek

Muzeum Narodowe Ziemia i Człowiek (bułg. Национален музей „Земята и хората”) – muzeum minerałów w Sofii w Bułgarii. Historia Muzeum powstało na mocy zarządzenia z 30 grudnia 1985 roku Prezydium Rady Ministrów z dniem 1 stycznia 1986 roku. Po remoncie uroczyste otwarcie miało miejsce 19 czerwca 1987 roku. Muzeum ma gromadzić, przechowywać i eksponować minerały. Pierwsze eksponaty dla muzeum podarowali bułgarscy i zagraniczni kolekcjonerzy, naukowcy i firmy. Muzeum podlega bułgarskiemu Ministerstwu Kultury. Budynek Muzeum mieści się w budynku zbudowanym pod koniec XIX wieku na potrzeby wojska. Był częścią kompleksu nazywanego sofijskim arsenałem. Konstrukcja żelbetonowych budynków chroni je przed skutkami trzęsień ziemi. W trzech zachowanych do XXI wieku budynkach kompleksu mieszczą się: Muzeum Narodowe Ziemia i Człowiek, Muzeum Stuki Współczesnej i Strzelnica Garnizonowa (Мемориалът „Гарнизонно стрелбище”). W budynkach działa fabryka amunicji, w latach 30. XX wieku umieszczono tu szkołę oficerska. Po II wojnie światowej (do 1975) mieściła się tu drukarnia. W 1985 roku w budynku zaczęło działać Muzeum Ziemi. Projekt restauracji budynku przygotował Christo Ganczew, wystrój wnętrz muzeum zaprojektował Iwan Radew, a malowidła ścienne wykonał Teofan Sokerow. Zbiory Do stycznia 2017 roku muzeum zgromadziło ponad 31 000 eksponatów. Całość zbiorów podzielono na 7 działów. W dziale dotyczącym minerałów Bułgarii zgromadzono ok. 400 bułgarskich złóż i rud. W dziale Kamienie szlachetne i ozdobne zgromadzono 2668 próbek kamieni szlachetnych. W ramach wystawy stałej została zorganizowana wystawa Wielkie kryształy, na której pokazano ponad 7700 okazów 1611 minerałów, z czego 5200 jest znana wszystkim w nauce. W 1987 roku muzeum otrzymało kolekcję minerałów od spadkobierców znanego bułgarskiego speleologa Petyra Tranteewa. Przypisy