NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Forunderlige broer

De forunderlige broer eller vidunderlige broer (bulgarsk: Чудни[те] мостове, Chudni [te] mostove) er naturlige klippeporte i Rhodope-bjergene i det sydlige Bulgarien. De er placeret i Karst-dalen ved Erkyupriya-floden i de vestlige Rhodopes i 1.450 meters højde, ved foden af Persenk Peak. Beskrivelse "Broerne" blev dannet af den erosive aktivitet ved den engang større Erkyupryia-flod. Det forvandlede marmorkløfter til en dyb grotte med vand; Loftet som var eroderet gennem tid og kollapsede, muligvis under et jordskælv. Som et resultat blev de to tilbageværende broformede klippeformationer tilbage. Den større (opstrøms) er 15 meter på det bredeste og 96 meter lang og formet af tre hvælvede buer, hvoraf den største er 45 meter høj og 40 meter bred. Floden løber under den mellemstore bue. Den større Vidunderlige bro er farbar under hvælvingerne, hvor fugle yngler i kløfterne. Den mindre bro ligger 200 meter nedstrøms. Den er ufremkommelig for turister, 60 meter i længden, med en total højde på 50 meter, 30 meter på buens højeste punkt. En tredje, lille og utilgængelig, dannelse følger, indgangen til et hul, hvor flodens vand forsvinder under jorden og når en sump efter 3 km. Det tilstødende område er skovklædt med århundredgamle nåletræer, hovedsageligt gran. Mange karsthuler kendes i nærheden, men de fleste af dem er uudviklede og uegnede til turistbesøg. Begge broer kan dog krydses på sikre stier. To turisthytter ligger i nærheden. Stedet kan nås med en asfaltvej og er omkring 30 km fra den nærmeste by, Chepelare. De vidunderlige broer er inkluderet blandt de 100 nationale turiststeder i den bulgarske turistforening, som nummer 85. Galleri Kilder og henvisninger Marvelous Bridges - officiel hjemmeside Arkiveret 22. oktober 2021 hos Wayback Machine
Tschudnite mostowe

Die Tschudnite mostowe (bulgarisch Чудните мостове ‚Wunderbare Brücken‘; auch bekannt als El Kyupriya, bulgarisch Ел Кюприя) sind eine natürliche Felsformation im Süden Bulgariens, auf dem Territorium der Gemeinde Tschepelare in der Provinz Smoljan. Seit 1949 gilt sie als offizielles Naturdenkmal und die Gegend als Schutzgebiet. Geographische Merkmale Das Naturphänomen Tschudnite Mostowe liegt auf einer Höhe von 1.450 Metern, am Fuße des Gipfels Goljam Persenk (2.091 m). Es ist der Name für eine Reihe natürlicher Bögen in den Rhodopen, einem Karstberg voller tiefer Flussschluchten, Dolinen und großer Höhlen. Im Register der Schutzgebiete in Bulgarien sind sie als Schutzgebiet und Naturdenkmal eingetragen. Die größte Brücke und die einzige, die für Touristen freigegeben ist, ist etwa 15 Meter breit und 96 Meter lang. Sie besteht aus drei Bögen, von denen der größte 45 Meter hoch und 40 Meter breit ist. Der Fluss fließt unter dem mittleren Bogen. Unter der Marmordecke befinden sich zahlreiche Vogelnester. Ein weiterer kleinerer Bogen befindet sich 300 m flussabwärts in unzugänglichem Gelände. Er ist 60 Meter lang und befindet sich in einer Höhe von 50 Metern über dem Boden. Eine weitere dritte Brücke beherbergt eine abgrundtiefe Höhle, in der der Fluss verschwindet und 3 km weiter wieder an die Oberfläche dringt. Rund um die Steinbrücken befindet sich ein alter Nadelwald, der hauptsächlich aus Fichten besteht. Die Brücken wurden durch die Abtragung des einst großen Flusses El Kyupriya geschaffen, der Marmorspalten in tiefe Wasserhöhlen verwandelte. Später, vermutlich aufgrund des Erdbebens, brachen die dünnen Decken der Höhlen zusammen und hinterließen diese natürlichen Formationen. Das Naturdenkmal befindet sich in einem Karsttal im Berggebiet Černatice. Da sich die Brücken in einem seismisch aktiven Gebiet befinden, ist davon auszugehen, dass ein Erdbeben zur Erosion beigetragen hat und herabgestürztes Gestein vom Fluss weggetragen wurde. Anhand der Höhlenform wäre jedoch auch eine Entstehung durch Salzplume denkbar. Tourismus Die Tschudnite Mostowe sind eine der bekanntesten Touristenattraktionen in den Rhodopen. Sie war bis 2020 als Nummer 85 der 100 nationalen Touristenattraktionen Bulgariens aufgeführt. Jedoch schreiben immer wieder Touristen verbotenerweise ihre Namen mit Holzkohle an die Wände. Naturliebhaber reinigen die Inschriften und die Stadt verhängt Geldstrafen, aber solche Formen von Vandalismus tauchen immer wieder auf. In der Nähe gibt es zahlreiche Höhlen, die jedoch aufgrund der fehlenden Beleuchtung und Sicherheitsmaßnahmen nicht für touristische Besichtigungen geeignet sind. Bildergalerie Einzelnachweise Literatur Wassil Detschow: Миналото на Чепеларе. Sofia, Buch I, 1928 und Buch II, 1936; Weblinks „Seltsame Brücken“ – Profil in der Exekutivagentur für Umwelt, abgerufen am 28. Juli 2014 (Sprache: Bulgarisch) „Seltsame Brücken“ – BTS (Sprache: Bulgarisch)
Marvelous Bridges

The Marvelous Bridges or Wonderful Bridges (Bulgarian: Чудни[те] мостове, Chudni[te] mostove) are natural arches in the Rhodope Mountains of southern Bulgaria. They are located in the karst valley of the Erkyupriya River in the Western Rhodopes at 1,450 metres (4,760 ft) metres above sea level, at the foot of Persenk Peak. Description The "bridges" were formed by the erosive activity of the once larger Erkyupryia River. It transformed the marble clefts into a deep-water cave, the ceiling of which eroded through time and collapsed, possibly during an earthquake. Geologists suggest that the water carried the debris away. As a result, the two remaining bridge-shaped outcrops remained. The larger one (upstream) is 15 metres at its widest and 96 metres long, and shaped by three vaulted arches, the largest of which is 45 metres high and 40 metres wide. The river flows under the middle-sized arch. The larger Wonderful Bridge is passable under the vaults, where birds nest in the marble clefts. The smaller bridge is 200 metres downstream. It is impassable to tourists, 60 metres in length, with a total height of 50 metres, 30 metres at the highest point of the arch. A third, small and inaccessible, formation follows, the entrance to a pothole where the river's waters disappear underground, reaching a sump after 3 km. The adjacent area is wooded, with century-old conifers, mainly spruces. Many karst caves are known nearby, but most of them are undeveloped and unsuitable for tourist visits. However, both bridges can be crossed on secure trails. Two tourist huts are located nearby. The site can be reached by an asphalt road and is about 30 km from the closest town, Chepelare. The Wonderful Bridges are included among the 100 National Touristic Places of the Bulgarian Touristic Union, under number 85. Gallery External links Marvelous Bridges - official website Archived 2021-10-22 at the Wayback Machine
Cudowne Mosty

Cudowne Mosty, Skalne Mosty, w przeszłości Erkjuprija (bułg. Чудните мостове, tłum. też jako Piękne Mosty, Magiczne Mosty, Mistyczne Mosty, Скалните мостове, Еркюприя) – skalny fenomen oraz pomnik przyrody położony w krasowej dolinie rzeki Erkjuprii w Rodopach Zachodnich na wysokości 1450 m n.p.m., u podnóża piramidalnego szczytu Golam Persenk w Bułgarii. Mosty powstały w wyniku działalności erozji wodnej dawnej rzeki, która wyrzeźbiła pęknięcia w marmurze, tworząc głębokie jaskinie wodne. W rezultacie pozostały dwa marmurowe mosty. Wielki Most (bułg. Големия мост) ma 15 m szerokości i prawie 100 m długości. Małkija Most (bułg. Малкия мост) znajduje się w odległości 200 metrów, wzdłuż rzeki, od Golemija Most. Ma 60 m długości i 50 m wysokości. Po nim znajduje się skromniejszy trzeci most, który jest ponorem, gdzie uchodzą wody Erkjuprii, by wydostać się na powierzchnię 3 km dalej. Miejsce wokół Cudownych mostów jest porośnięte starymi lasami iglastymi, składającymi się głównie ze świerków. W pobliżu znajdują się liczne jaskinie, które jednak nie zostały dostosowe dla turystów i nie nadają się do zwiedzania ze względu na brak oświetlenia i środków bezpieczeństwa. Niedaleko znajdują się również schroniska turystyczne: „Czudnite mostowe” oraz „Skałnite mostowe”. Cudowne Mosty są wpisane w listę 100 obiektów turystycznych Bułgarii. Przypisy Linki zewnętrzne Cudowne Mosty // ciekawe-miejsca.net Cudowne Mosty // samobulgaria.com Czudnite Mostowe // krajoznawcy.info.pl Cudowne mosty // balkanfunk.pl
Чудесни мостови

Чудесни мостови (буг. Чудните мостове) су природни феномен који се налази у јужној Бугарској, на територији општине Чепеларе у оквиру Смољанске области. Географске карактеристике Природни феномен Чудесни мостови, такође познат као Скалните Мостове, налази се на надморској висини од 1.450 метара, у подножју врха Гољам Персенк (2.091 м). Назив је за низ природних лукова који се налазе у Родопима, прекрасној крашкој планини препуне дубоким речним кањоном, вртачама и великим пећинама. У регистру заштићених подручја у Бугарској, заведени су као заштићено подручје и споменик природе. Највећи мост, и једини испод којег туристи могу да се крећу, широк је око 15 метара и скоро 100 метара дугачак. Састоји се од три лука од којих је највећи 45 метара висок и 40 метара широк. Испод средњег лука тече река, мраморни плафон је препун птичјих гнезда. Око Чудесних мостова је обрасла стара четинарска шума, која се углавном састоји од смрче. У близини се налазе бројне пећине, које међутим нису прилагођене туристима и нису погодне за разгледање због недостатка расвете и сигурносних мера. Мостови су настали ерозивним деловањем некада велике реке Еркиуприје која је претворила мраморне расцепе у дубоке водене пећине. Касније, вероватно због земљотреса, танки плафони пећина су се урушили остављајући иза себе прекрасне природне формације. Чудесни мостови су једна од најпознатијих туристичких атракција у Родопима. Постављени су на листу стотину националних туристичких локалитета Бугарске. Галерија слика Референце Литература Васил Дечев, „Миналото на Чепеларе“, София, кн.I, 1928 г. и кн.II, 1936 г. ; Спољашње везе „Чудните мостове – профил в Изпълнителна агенция по околна среда”. Архивирано из оригинала 28. 07. 2014. г. Приступљено 28. 07. 2014. (језик: бугарски) Чудните мостове — БТС (језик: бугарски)
Чудові мости

Чудові мости (болг. Чудните мостове) — це унікальне архітектурне творіння природи, знаходиться за 80 кілометрів на південь від міста Пловдив та за 35 кілометрів на північний захід від міста Чепеларе. Розташована ця унікальна пам'ятка природи в середніх Родопах на хребті Чернатиця, що в річці Айдарско дере. Чудові мости отримали свою назву через неповторність та природну вишуканість композиції. Загалом це дві величезні арки в мармуровій скелі, що з'єднують береги річки. Утворилося це диво природи внаслідок активної пробивної дії води, що своєю силою та тиском спочатку пробила карстову печеру, яка внаслідок землетрусу обвалилася, а руйнівна сила водної стихії вимила каміння й таким чином утворилися мости. Арки різні за величиною та місцем розташування. Великий міст в довжину 96 метрів, ширина його від 12 до 15 метрів, в свою чергу глибина арки — 45 метрів, а ширина сягає 43 метрів. Вона відгороджена мармуровим блоком, в стіні якого є дві, з'єднані між собою печери, а також багато карстових пустот, де знаходять собі прихисток птахи. З рослинного світу ці скелі облюбувала відома багатьом місцевим мешканцям родопська троянда — бузково-блакитна квітка, що полюбляє затінені кам'янисті схили, на яких розростається цілими колоніями. Менший міст знаходиться на відстані 200 метрів від першої арки вниз по течії річки. Його довжина становить 60 метрів, а висота сягає 50 метрів, в той час, як цей же параметр у арки — 30 метрів. На відміну від попереднього утворення, цей міст нагадує більше довгий тунель, ніж арку, оскільки він від входу поступово звужується і наприкінці вихід настільки вузький, що, радше, нагадує щілину. З 1949 року це природне диво перебуває під захистом держави. Зображення Використані джерела http://igorzolotuha.blogspot.com/2015/12/blog-post_86.html [Архівовано 12 жовтня 2016 у Wayback Machine.] http://www.nasamnatam.com/statia/Chudnite_mostove_edno_ot_nai_krasivite_prirodni_tvoreniia_v_Bylgariia-1778.html [Архівовано 6 квітня 2016 у Wayback Machine.]
Дом на хумора и сатирата

Домът на хумора и сатирата е музей в Габрово с национално и световно значение. Сградата му се намира в централната част на града. Целта на музея е да популяризира хумора на народите в областта на изобразителното изкуство, литературата и фолклора, веселите празници и маскарадни традиции по света. Домът на хумора и сатирата има девиз: „Светът е оцелял, защото се е смял!“ Емблемата му представлява земен глобус с котешки очи и уши, за да вижда и чува всичко смешно по света подобно на котката – символа на габровския хумор. Домът на хумора и сатирата разполага с девет изложбени зали, библиотека, звукозаписно студио, конферентна зала, щанд за сувенири и издания, безплатен паркинг. Предлага на своите гости четири етажа с постоянни експозиции („Как Габрово стана столица на хумора", „Град градина“, „Сатира и пропаганда“, огледална зала), временни изложби, както и множество атракции – криви огледала, медни чанове, огромна фигура на габровската котка с отрязана опашка и др., както и богат музеен магазин с уникални и разнообразни продукти. Изложбените зали на музея са с обща площ 4000 кв.м. История Музеят е създаден на 1 април 1972 г. (деня на шегата) като наследник на местния фолклорен хумор и веселите карнавални традиции в българската столица на хумора. Девизът на музея („Светът е оцелял, защото се е смял!“) е предложен от писателя сатирик Радой Ралин. Сградата е проектирана от архитект Карл Кандулков върху основите на стара кожарска фабрика на братя Калпазанови. Събития Основни събития, организирани от Дома на хумора и сатирата: Международно биенале на хумора и сатирата в изкуствата (МБХСИ) – от 1973 г. в раздели карикатура, графика, живопис, скулптура, плакат и фотография. 1 април – рожден ден на Дома на хумора и сатирата. Фонд Музеят притежава фонд от 37 500 художествени творби от над 9000 автори от 173 страни по света: от тях приблизително 22 000 карикатури, над 3000 сатирични графики, над 1000 живописни творби, около 1000 скулптури, около 9500 фотографии, над 200 плаката, над 300 карнавални костюма и маски. Домът на хумора и сатирата има и специализирана библиотека от 25 000 заглавия и 1000 тома периодични издания на 35 езика. Голямата част от тези произведения на изкуството са дарения. С произведенията от фонда си музеят е организирал над 500 тематични, групови, индивидуални и пътуващи изложби в Европа, Африка, Северна Америка и Близкия изток. Парк на смеха Разположен в непосредствена близост до автогарата и жп гарата, музеят посреща своите посетители с веселия поздрав на любими хумористични герои, чиито скулптурни композиции оформят Парка на смеха: известния с хитрините си герой от българския фолклор Хитър Петър; най-великия комик на всички времена Чарли Чаплин; неразделните Дон Кихот и Санчо Панса; огромен слънчев часовник кабарче; странната Вавилонска кула от метални отпадъци. Галерия Източници Сайт на Дома на хумора и сатирата – Габрово.
Haus des Humors und der Satire

Das Haus des Humors und der Satire (bulg. Дом на хумора и сатирата) im zentralbulgarischen Gabrowo stellt auf einer Fläche von 800 m² verschiedene Formen des Humors von Künstlern aus 153 Ländern aus. Details Für die Ausstellung werden internationale Karikaturen und andere Ausdrucksformen des Humors (Gemälde, Fotos, Karikaturen und Masken) gesammelt und ausgewertet sowie publiziert. Regelmäßig jedes zweite Jahr findet im Rahmen der Gabrovo Maifeierlichkeiten die Internationale Biennale des Humors und der Satire statt. Weblinks Haus des Humors und der Satire
Casa do Humor e da Sátira

A Casa do Humor e da Sátira (em búlgaro: Дом на Хумора и Сатирата, Dom na Humora i Satirata) é um centro cultural da cidade de Gabrovo, Bulgária, conhecida internacionalmente como a "capital mundial do humor". Seu lema é "O mundo existe porque ri". Composta por um museu e por uma galeria de arte, a Casa é uma exposição do tradicional humor dos habitantes locais, reunindo desenhos, fotografias, pinturas, esculturas e humor verbal. Eventos O local já foi sede da "20ª Bienal Internacional de Humor e Sátira nas Artes" em 2011, com participação de artistas do mundo todo. No local, dividiram a bienal em seis categoria com temas livres: desenho animado, desenhos e gráficos, esculturas, pinturas e cartazes. Referências Ligações externas «Página oficial da Casa do Humor e da Sátira»
Дом юмора и сатиры

Дом юмора и сатиры (болг. Дом на Хумора и Сатирата) находится в Габрово, Болгария. Являет собой экспозицию традиционного местного юмористического искусства, включая различные плакаты, фотографии, картины, скульптуры и записи словесного юмора. Дом сочетает в себе черты музея и художественной галереи. Город Габрово известен также как международная столица юмора и сатиры. Его девиз ― «мир существует потому, что он смеется». Экспозиция и проводимые мероприятия Дом юмора и сатиры является культурным центром Габрово. В нём проводятся постоянные и временные выставки юмористических и сатирических произведений искусства Болгарии и мира. Руководство Дома также занимается издательской деятельностью и проводит конкурсы и фестивали юмора. Следующие мероприятия проводятся в Доме юмора и сатиры: Международная ассамблея юмора и сатиры в искусстве (IBHSA) Благолаж, национальная ассамблея рассказчиков и юмористов Карнавал юмора и сатиры Мировая выставка изобразительных искусств и конкурс художников Экспозиция под названием Юмор народов включает в себя более 51 620 произведений искусства более 9000 авторов из 173 стран мира: среди них около 22 000 карикатур, более 3000 сатирических график, более 1000 рисунков, около 1000 скульптур, около 9500 фотографий, более 200 плакатов, более 300 карнавальных масок и костюмов. Другая часть музейной коллекции представляет собой специализированную библиотеку, в которой содержится 25 000 наименований и 1000 томов периодических изданий на 35 языках. Большая часть этих произведений искусства была получена за счет пожертвований. Такое изобилие даёт возможность постоянного обновления экспозиций и установки актуальных выставок различных авторов и тем. На протяжении более 35 лет существования, ДЮС организовал более 500 тематических, групповых, индивидуальных и передвижных выставок в Европе, Африке, Северной Америке и Ближнем Востоке. ДЮС ― это уникальный культурный институт юмора и сатирического искусства, который имеет международную славу. Он был создан на месте старого кожевенного завода 1 апреля 1972 года. Главным архитектором комплекса был Карл Кандулков. Ссылки Официальный сайт
NGDEK

The National School for Ancient Languages and Cultures "Saint Constantine-Cyril the Philosopher" (Bulgarian: Национална гимназия за древни езици и култури "Свети Константин Кирил Φилософ"), abbreviated in Bulgarian НГДЕК (NGDEK), is a high school, located in Sofia, Bulgaria. It was founded in 1977 by Gergina Toncheva, who was the first principal of the school. The school was named after St. Constantine-Cyril "The Philosopher". The curriculum includes Latin, Ancient Greek, Old Bulgarian known also as Old Church Slavonic, Cultural Studies of Antiquity and History among others. Educational trips to Greece and Italy in the 9th and 10th grade are highlights of the comprehensive program. The principal of the school is Mariela Papazova since 2015 until she retires. The national day of the school is the 11 May. External links NGDEK official site NGDEK forum Archived 2007-08-18 at the Wayback Machine Youtube [1]
National Polytechnical Museum

The National Polytechnical Museum (Bulgarian: Национален политехнически музей) is a science museum located in Sofia, Bulgaria. History The National Polytechnical Museum was established on 13 May 1957 by a Council of Ministers decree, initially under the Bulgarian Academy of Sciences. It was declared a national museum in 1968. Since 1992, the museum is located in a building formerly used as a museum to Georgi Dimitrov. It has been completely renovated in 2012 at a cost of 640,000 lv (326,000 euro). The National Polytechnical Museum regularly participates in the annual Night of Museums. Collections The museum has a collection of more than 22,000 items, but only 1,000 of them are permanently displayed. Collections are supplemented by a library with more than 12,000 books and journals, and an archive of about 2,000 documents. Permanent collections are divided in exhibitions of time measurement, transportation, photography and cinema, optics, audio equipment, radio and television, computing equipment, communications equipment and others. Some of the items on display include: Ford Model A (1928), Fiat 509, Tatra 97 and Messerschmitt KR200 in the automotive collection; Creed & Company transmitters, radio and television equipment by Telefunken, Blaupunkt and others; Quipus, early abaci and early electronic calculators, including Bulgarian-manufactured Elka 22 (1965) and Pravetz computers (1980s); Instruments for space satellites and space food; Player piano, the only Bulgarian-manufactured Hammond organ, barrel organs and others. Accessibility The museum is located on ul. Opalchenska 66. It is open from Monday to Saturday from 9 to 17 o'clock. Fees range 2026 between 7,00 € for a regular ticket and 3,00 € for students and pensioners. Workshops are booked extra. Branches The National Polytechnical Museum has three branches outside Sofia. One of them is the hydroelectric power station in Pancharevo, the first power producing unit in Southeastern Europe. It became operational on 1 November 1900 and powered the tram system of Sofia, street lamps and several industries. The station was declared a site of cultural significance in 1986, shortly after it ceased operations. The two other branches are a textile museum in Sliven, which traces the history of textile crafts, fabrics and techniques in Bulgaria through the centuries, and a Palace of physics in Kazanlak. References See also National Transport Museum, Bulgaria, with a larger collection of vehicles 2018 Podcast Interview with National Polytechnical Museum curator Vassil Macaranov
Narodowe Muzeum Politechniczne

Narodowe Muzeum Politechniczne (bułg. Национален политехнически музей) – muzeum założone w 1957 roku w Sofii gromadzące eksponaty związane z rozwojem nauki i techniki w Bułgarii. Ma dwa oddziały: w Sliwenie i Kokalane. Historia Muzeum Politechniczne powstało 13 maja 1957 roku na podstawie rozporządzenia nr 486 Rady Ministrów Bułgarii. Początkowo podlegało Bułgarskiej Akademii Nauk, a potem Ministerstwu Edukacji i Kultury. Od 1968 roku ma status muzeum narodowego. Budynek Do 1992 roku muzeum korzystało z warsztatów i hal w Domu Technologicznym. W 1992 roku przeniosło się do budynku z 1972 roku, który był wykorzystywany jako budynek administracyjny Muzeum Georgi Dimitrowa. W 2013 roku został on zmodernizowany: wymieniono stolarkę, odnowiono elewację, wykonano podjazdy dla osób niepełnosprawnych. Zbiory W muzeum zgromadzono 22 000 eksponatów takich jak: zegary, samochody, telewizory, komputery, urządzenia pomiarowe, sprzęt gospodarstwa domowego, maszyny do szycia i inne. Muzeum gromadzi również eksponaty związane z życiem i działalnością wybitnych bułgarskich naukowców. W archiwum gromadzi dokumenty, zbiory wideo, filmy, zdjęcia itp. W bibliotece zgromadzono ponad 12 000 książek i czasopism oraz innych dokumentów. Na stałej wystawie zajmującej 1000 m² powierzchni pokazano tylko około 1000 eksponatów. Muzeum wypożycza kolekcje i pojedyncze eksponaty do innych muzeów. Były one pokazywane w budynku poczty głównej w ramach wystawy o historii bułgarskiej komunikacji, na Wydziale dziennikarstwa i obserwatorium astronomicznym Uniwersytetu Sofijskiego. Oddziały Muzeum ma dwie filie: Muzeum Przemysłu Włókienniczego w Sliwenie – powstało w 1984 roku w zabytkowym budynku z 1906 roku. Na dwóch piętrach o powierzchni 550 m² umieszczono eksponaty, które pokazują rozwój tkactwa od neolitu do lat 70. XX wieku. Elektrownia wodna Pancharevo we wsi Kokalane. Została otwarta w 1900 roku i działała do lat 80. XX wieku. W 1986 roku została wpisana do rejestru zabytków. Przypisy