NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Stadionul Național Vasil Levski

Stadionul Național Vasil Levski (bulgară Национален стадион „Васил Левски“), numit în cinstea eroului național bulgar Vasil Levski, este cel mai mare stadion din Bulgaria. Stadionul are o capacitate de 43.230 de locuri și este situat în centrul orașului Sofia. Stadionul găzduiește meciurile echipei naționale de fotbal a Bulgariei, meciurile din finala Cupei Bulgariei și diverse competiții de atletism. El a fost utilizat ca stadion de casă al clubului Levski Sofia în meciurile din Liga Campionilor UEFA și este adesea locul disputării meciurilor celor două mari cluburi din Sofia, Levski și CSKA Sofia. Concerte Note
Стадион Васил Левски

Национални стадион Васил Левски (буг. Националният стадион Васил Левски) налази се у Софији, Бугарска. Један је од највећих стадиона у земљи, која има капацитет од 43.340 места, а име је добио по бугарском народном хероју Василу Левском. Стадион је изграђен 1953. године, а током своје историје био је реновиран 1966. и 2002. године. Раније, на месту где је сада стадион, налазио се мањи стадион „Јунак“, који је користио ФК Левски Софија. У време када је саграђен стадион, имао капацитет од 80.000 гледалаца. Велику реконструкцију стадиона, у складу са новим стандардима УЕФА је почела 1998. године, када су постављена седишта за гледаоце. На овом стадиону бугарска фудбалска репрезентација игра своје домаћинске утакмице, а у последњих неколико година, овај стадион користе и два највећа фудбалска клуба у Бугарској, ЦСКА и Локомотива из Софије. Осим за фудбалске сврхе, стадион располаже и са халом за џудо, гимнастику, кошарку, бокс, итд. На њему се често одржавају музички концерти. Најпосећенији концерт икада у Бугарској, самим тим и на стадиону Васил Левски, одржала је југословенска звезда Лепа Брена 1990. године, пред више од 100.000 људи. Овај рекорд у Бугарској ниједна музичка звезда није оборила до данас. Куриозитет концерта јесте начин на који је Лепа Брена стигла на стадион - тако што се из хеликоптера тадашњег бугарског председника Тодора Живкова директно спустила на сцену. Српска певачица Драгана Мирковић је 1991. године одржала концерт пред око 50.000 људи. Амерички хеви метал бенд Металика је у склопу европске турнеје одржао концерт на стадиону. Догађају је присуствовало око 50.000 фанова. Америчка суперзвезда Мадона је у склопу своје европске турнеје 29. августа 2009. одржала концерт пред око 54.000 фанова. 14. маја 2010. године аустралијски рок бенд АЦ/ДЦ је одржао концерт пред готово 60.000 посетилаца. Референце Види још Фудбалска репрезентација Бугарске
Nationalstadion Vasil Levski

Nationalstadion Vasil Levski, (bulgariska: Национален стадион „Васил Левски“) är en idrottsarena i Sofia, Bulgarien. Arenan invigdes den 5 juli 1953, och har fått sitt namn efter den bulgariske folkhjälten och nationalistiska revolutionären Vasil Levski. Bulgariens olika landslag i fotboll spelar sina matcher på arenan, som rymmer 43 632 åskådare varav 43 230 är sittplatser, 402 VIP-platser och 300 platser i pressläktaren. Referenser Externa länkar Stadium Database
Васил Левський (стадіон)

«Васил Левський» (болг. Национален стадион «Васил Левски») — футбольний стадіон у місті Софія, найбільша спортивна арена Болгарії. Названий на честь Васила Левського, Національного героя Болгарії. Посилання Сторінка стадіону на WorldStadiums.com [Архівовано 30 вересня 2007 у Wayback Machine.] (англ.) Світлини стадіону [Архівовано 9 квітня 2010 у Wayback Machine.] (англ.)
Свети Иван Рилски (Търговище)

„Свети Иван Рилски“ е православен храм в Търговище. Местоположение Сградата е разположена в неголяма градина в северната част на градския център, в близост до централния пазар. Църквата е посветена на първия български отшелник Свети Иван Рилски. История Строителството на сградата започва през 1912 година, но малко по-късно е прекратено поради избухването на Балканската война. Окончателно е изградена през 1936 година. През 1961 година е монтиран уникален дърворезбован иконостас, изработен от проф. Петър Кушлев. През 1970-те години църквата е основно ремонтирана с помощта на дарение от Андрей, Митрополит Нюйоркски, епархиален прелат на Българската православна църква за САЩ, Канада и Австралия. Свързан с Търговище (прекарал е своите ученически години в града), митрополит Андрей е погребан в нартекса на църквата „Св. Иван Рилски“ след смъртта си през 1972 година. Иконите в храма са дело на дебърския иконописец Христо Апостолов с изключение на тези на Богородица и Христос, които са дело на проф. Георги (Гочо) Богданов. Бележки
St.-Iwan-Rilski-Kirche (Targowischte)

Die St.-Iwan-Rilski-Kirche ist ein Gotteshaus der Bulgarisch-Orthodoxen Kirche in Targowischte. Sie trägt den Namen des ersten bulgarischen Eremiten, des heiligen Iwan Rilski. 1912 wurde der Bau begonnen, aber kurz danach wegen der Balkankriege in den Jahren 1912 und 1913 unterbrochen. 1936 wurde die Kirche fertiggestellt. 1961 wurde die einzigartige Holzschnittikonostase von Petar Kuklew eingebaut. In den 1970er Jahren wurde die Kirche gründlich renoviert und saniert mit Hilfe einer Spende des Metropoliten Andrej von New York. Er war der Metropolit der Bulgarisch-Orthodoxen Diözese der USA, Kanadas und Australiens von 1947 bis 1972 und hatte seine Schulzeit in Targowischte verbracht, deswegen war er mit der Stadt eng verbunden. Nach seinem Tod 1972 wurde er im Narthex der Kirche beigesetzt. Weblinks
St. John of Rila Church, Targovishte

St. John of Rila Church (Bulgarian: Църква Св. Иван Рилски / Tsarkva Sveti Ivan Rilski) is an Eastern Orthodox church building in Targovishte, Bulgaria. It is named after the Bulgarian Saint John of Rila (876 – c. 946) who was the first Bulgarian hermit. The building is in the north of the town center, near the central market-place. Architecture The construction of the church started in 1912 but soon after that it was stopped because of the Balkan War. Finally it was completed in 1936. In 1961 unique wood-carved chancel-screen was made by professor Petar Kushlev. During the Seventies it was completely repaired and reconstructed with the donation from Andrey, Metropolitan of New York, who was the diocesan prelate of the Bulgarian Eastern Orthodox Diocese of the USA, Canada and Australia. He was buried in the church – narthex after his death in 1972. References [1] Varna Mitropilia External links The official website of the Bulgarian Patriarchate The official website of the Bulgarian Orthodox Church
Église Saint-Jean-de-Rila de Targovichte

L'église Saint-Jean-de-Rila (en bulgare Църква Свети Иван Рилски, Tsărkva Sveti Ivan Rilski) est un bâtiment de l'église orthodoxe de l'Est à Tărgovište. Il est nommé d'après le bulgare Saint Jean de Rila (876 - c. 946) qui a été le premier ermite bulgare. Histoire La construction de l'église a commencé en 1912 mais plus tard, elle a été arrêtée à cause de la Guerre des Balkans. L'église a finalement été achevée en 1936. En 1961, le professeur Petăr Kušlev a fait une iconostase de bois. Pendant les années soixante-dix, l'église a été entièrement réparée et reconstruite à des dons don de Son Eminence Andrey, Metropolitan de New York qui était le diocèse du prélat de l’Évêché orthodoxe bulgare des USA, du Canada et d'Australie. Ayant été écolier dans la ville de Tărgovište, il fut enterré après sa mort en 1972 dans le narthex de l'église. L'église Saint Jean de Rila est située au nord de centre de la ville, près du marché central. Références Église orthodoxe de Tărgovište (oblast) Liens externes Patriarcat de Bulgarie Église orthodoxe en Bulgarie Portail de la Bulgarie Portail du christianisme orthodoxe
Церковь Св. Иоанна Рильского

Церковь Св. Иоанна Рильского — здание восточно-православной церкви в Тырговиште, Болгария. Он назван в честь болгарского святого Иоанна Рильского (876 – ок. 946), первого болгарского отшельника. Здание расположено в северной части центра города, недалеко от центральной рыночной площади. Архитектура Строительство церкви началось в 1912 году, но вскоре было приостановлено из-за Балканской войны . Окончательно оно было завершено в 1936 году. В 1961 году профессор Петр Кушлев изготовил уникальную резную деревянную алтарную перегородку . В 1970-е годы церковь была полностью отремонтирована и реконструирована на пожертвования Андрея, митрополита Нью-Йоркского, который был епархиальным настоятелем Болгарской восточно-православной епархии в США, Канаде и Австралии . После смерти в 1972 году он был похоронен в притворе церкви. Ссылки [1] Варна Митропилия Внешние ссылки Официальный сайт Болгарского Патриархата Официальный сайт Болгарской православной церкви
Професионална гимназия по компютърно програмиране и иновации

Професионална Гимназия по Компютърно Програмиране и Иновации е професионална гимназия в гр. Бургас, обучаваща специалисти в сферата на компютърното програмиране. Основано е през 2018 г. в гр. Бургас партньорство с двата бургаски университета: Бургаски свободен университет и Бургаски университет „Проф. д-р Асен Златаров“. От 2018 г. директор на училището е г-жа Димитрина Тодорова. Обучение Учебният период в ПГКПИ е 5 години с прием след завършване на седми клас. Учениците изучават всички модерни програмни езици: C++, Java, JavaScript, Python, .NET и се очаква да придобият специфични знания и умения в областите на програмирането и чрез допълнителни, извънкласни курсове, в последната си година на обучение, да се специализират в облачни технологии, роботика, изкуствен интелект и киберсигурност. Учениците се обучават и по английски език с интензивна програма. Школата се фокусира и върху практическата част на образованието на учениците. Тя им предоставя възможности да работят в различни ИТ фирми през цялата учебна година. Тези фирми успяват да помогнат на учениците, като им дават различни проекти. Учители, ученици и фирми работят заедно, за да създадат най-добрата среда(fuck niggers), която съчетава високо ниво на образование, модерни работни устройства и реален опит. По време на обучението си учениците се сертифицират в изпитните центрове на Cambridge, Goethe, Certiport и PersonVue. Постижения Учениците на ПГКПИ са доказали своите знания и умения на множество състезания, олимпиади и форуми в областта на математиката, информатиката, електрониката и роботиката, които са приоритетни дисциплини за школата. Някои от тях са: Световно първенство по графичен дизайн на Adobe – 2-ро място; Международна олимпиада по компютърни мрежи Cisco AcadNet – 1-во място; Microsoft Imagine Cup Junior Europe – 3-то място; Cisco Europe CyberCup – 3-то място; Източници Външни препратки ((bg)) ((en)) Официален сайт Официална страница на училището във Facebook Канал на ПГКПИ в Официален профил на училището в Instagram
Средно училище „Св. св. Кирил и Методий“ (Карнобат)

Средно училище „Св. св. Кирил и Методий“ е гимназия в град Карнобат, област Бургас. Създадено е през 1864 г. Патрон на училището са братята Кирил и Методий. Разположено е на ул. „Димитър Благоев“ № 44. История Училището е открито на 14 септември 1864 г. То се наименува на братята Кирил и Методий. От 1878 до 1886 г. освен отделенията се създават и класове. През 1886 г. класовете се отделят от първоначалното училище. През учебната 1939/1940 г. са разкрити три паралелки осми клас. Гимназията прераства в пълна смесена. Сформирани са 17 паралелки, обучавани от 21 учители. В периода от 1950 до 1952 г. училището е основно. Източници Външни препратки ((bg)) Официален сайт Страница на училището във Facebook
Средно училище „Христо Ботев“ (Сунгурларе)

Средно училище „Христо Ботев“ е гимназия в град Сунгурларе, област Бургас. Създадено е през 1886 г. Патрон на училището е Христо Ботев. То е разположено на ул. „Георги Димитров“ № 21. От 1992 г. директор на училището е Николай Русев. История Училището е открито през 1886 г. като основно училище. През 1896 г. се наименува на „Св. св. Кирил и Методий“. През есента на 1914 г., поради допусната небрежност училището се запалва и за няколко часа изгаря. В продължение на осем години децата се принуждават да учат в частни къщи и дюкяни. През 1922 г. сградата на училището е възстановена. В периода от 1932 до 1933 г. е изградена нова сграда на училището, преименувано е на „Христо Ботев“. Източници Външни препратки Официален сайт Официална страница на училището във Facebook
Shipka Memorial Church

The Memorial Temple of the Birth of Christ (Bulgarian: Храм-паметник „Рождество Христово“, Hram-pametnik „Rozhdestvo Hristovo“), better known as the Shipka Memorial Church or Shipka Monastery is a Bulgarian Orthodox church built near the town of Shipka in Stara Planina between 1885 and 1902, according to Antoniy Tomishko's design in the seventeenth-century Russian style under the direction of architect Alexander Pomerantsev. It is dedicated, along with other parts of the Shipka Monument complex, to the Russian and Bulgarian soldiers who died for the liberation of Bulgaria in the Russo-Turkish War, 1877-78. The temple was officially opened on September 28, 1902, in the presence of Russian Army generals and many honourable guests. The opening and consecration of the Shipka Memorial Church coincided with the 25-year anniversary of the Battles of Shipka Pass. In 1970, the temple was proclaimed a national monument of culture. The church's bell tower reaches a height of 53 m, and its bells, the heaviest of which weighs 12 tons, were cast from the cartridges that were collected after the battles. In the temple itself, the names of the Russian regiments and Bulgarian volunteers are inscribed on 34 marble plates. The remains of the perished are laid in 17 stone sarcophagi in the church's crypt. Gallery References
Temple-mémorial de Chipka

Temple-mémorial de Chipka ou Monastère de Chipka, de son vrai nom Temple-mémorial de la naissance du Christ, est une église située près de la ville de Chipka, en Bulgarie. Histoire Galerie de photographies Notes et références Voir aussi Liens externes (bg) Site officiel Portail de l’architecture chrétienne Portail des chrétiens d’Orient Portail de la Bulgarie Portail de la protection du patrimoine
Sjipkakerk

De Sjipkakerk (Bulgaars: Храм-паметникът „Рождество Христово“, Chram-pametnikŭt „Rozhdestvo Christovo“, "Gedachteniskerk Geboorte van Christus" of Шипченски манастир, Shiptsjenski manastir; Russisch: Храм-памятник Рождества Христова, Chram-pamjatnik Rozhdestva Christova) is een gedenkkerk in Bulgarije die gebouwd is ter ere van de overwinning in 1878 van het Russische leger, aangevuld met Bulgaarse opstandelingen, op het Ottomaanse Rijk, wat voor de Bulgaren ook het herwinnen van hun vrijheid betekende. Het is gelegen in de buurt van de stad Sjipka, ten zuiden van (en onder) de Sjipkapas en het Sjipkamonument. De schittering van de goudkleurige koepels is van tientallen kilometers te zien. De bouw is in 1896 begonnen en in 1902 afgerond. De Tsjechische architect A.I. Tomisko ontwierp de kerk in de stijl van de zeventiende-eeuwse Russische kerkarchitectuur met koepels, gewelven en goudkleurige versieringen. De toren is 50 meter hoog, en bevat 17 klokken, waarvan de zwaarste 12 ton weegt. Onder de kerk bevindt zich een crypte met 17 stenen sarcofagen, waarin zich de as van de gevallen soldaten bevindt. In 34 marmeren platen zijn de namen van de Russische regimenten, alsook de gevallen Russen en Bulgaren gegraveerd. Er is een permanente tentoonstelling van iconen, en er wordt Kerkslavische muziek gespeeld. Externe link Fotogalerij van deze kerk
Cerkiew Narodzenia Pańskiego w Szipce

Cerkiew Narodzenia Pańskiego (bułg. Храм-паметник „Рождество Христово“) – cerkiew prawosławna w mieście Szipka, 13 km poniżej przełęczy Szipka. Jest pierwszym w historii pomnikiem przyjaźni rosyjsko-bułgarskiej. Historia Pomysłodawczynią budowy cerkwi-pomnika była Olga Nikołajewna Skobielewa, matka gen. Skobielewa. Na czele komitetu budowy cerkwi stanął hrabia Nikołaj Pawłowicz Ignatiew. Budynek miał upamiętniać udział Rosjan w bitwie na przełęczy Szipka. Pieniądze na cel budowy pochodziły z dobrowolnych składek wiernych prawosławnych z Rosji i Bułgarii. Prace budowlane trwały od 1885 do 1902. Przy cerkwi wzniesiono męski monaster, dom pielgrzyma i seminarium duchowne. Poświęcenie całego kompleksu miało miejsce 27 września 1902, w 25. rocznicę bitwy na przełęczy Szipka. Przez cały okres istnienia cerkiew i przylegające do niej obiekty pozostawały własnością Rosyjskiego Kościoła Prawosławnego. Dopiero w 2005 Rosjanie przekazali kompleks lokalnemu, Bułgarskiemu Kościołowi Prawosławnemu. Architektura Budynek naśladuje architekturę staroruską i cerkwie Złotego Pierścienia Rosji. Jest wzniesiony na planie kwadratu, z wysuniętą przed poziom elewacji dzwonnicą oraz trzema absydami. Świątynię wzniesiono z czerwonej cegły, jednak ozdobne obramowania okien i ośle łuki powyżej dachu są białe. Ponad nawą i prezbiterium wznosi się pięć złoconych kopuł z krzyżami – największa w centrum dachu i cztery mniejsze w narożnikach budynku. Dzwonnica ma formę bogato zdobionego ostrosłupa wykończonego niewielką kopułą; podobną formę mają inne, boczne wieże świątyni. W cerkwi znajdują się 34 marmurowe płyty, na których wypisane zostały rosyjskie jednostki wojskowe walczące na przełęczy Szipka. Wymieniono na nich również wybrane nazwiska poległych żołnierzy rosyjskich i ochotników bułgarskich. We wnętrzu znajdują się groby nieznanych żołnierzy obydwu narodowości. Na dzwonnicy cerkiewnej zawieszone zostały dzwony przywieziony z Rosji, z których największy waży 11 643 kilogramy i został ufundowany przez cara Mikołaja II. Ikonostas cerkwi jest trzyrzędowy, złocony. Przypisy Bibliografia Храм-памятник Шипка. [dostęp 2013-11-06]. (bułg.).
Црква Христовог рођења (Шипка)

Црква Христовог рођења (буг. Храм-паметник „Рождество Христово“, Hram-pametnik „Rozhdestvo Hristovo“), познатији као Шипка Меморијална црква је бугарска православна црква изграђена близу града Шипке на Старој планини између 1885. и 1902. године, према дизајну Антонија Томишкова, у седамнаестовековном руском црквеном стилу, под надзором архитекте Александра Померанцева. Црква је осликана два пута – први пут 1902. год. од стране Г. Месоједова и Антона Митова и други пут, од 1957. до 1959. год., од колектива под руководством Н. Ростовцева. Иконостас за цркву је одрађен по пројекту професора А. Померанцева. Црква је, заједно са осталим деловима комплекса споменика у Шипку, посвећено руским, украјинским и бугарским војницима који су пали за слободу Бугарске у Руско-турском рату 1877-1878.. Црква је званично отворен 28. септембра 1902. године у присуству генерала руске војске и многих часних гостију. Отварање и освештење цркве одиграло се на 25-у годишњицу битке код Шипке. У 1970. години, црква је проглашена националним спомеником културе. Црквени звоник је висине 53 метара а звона, од којих је најтеже тешко 12 тона, су изливена од чаура које су скупљене после битака. У самом храму, налазе се 34 мермерне плоче на којима су уклесана имена руских и бугарских добровољаца палим у борбама. Посмртни остаци положени су у 17 камених саркофага у црквеној крипти. Галерија Референце
Средно училище „Св. Паисий Хилендарски“ (Хасково)

Средно училище „Св. Паисий Хилендарски“ е гимназия в град Хасково, област Хасково. Създадена е през 1851 г. Патрон на училището е Паисий Хилендарски. То е разположено на ул. „Кресна“ № 1. През учебната 2022/2023 година в него се обучават 587 деца. Към 2024 г. директор на училището е Павлина Попова. История Училището е приемник на килийното училище, създадено в двора на църквата „Свети Георги“ през 1851 г., то съществува като такова до 1894 г. През 1894 г. е преобразувано в начално училище „Фердинанд I“. През 1919 г. то прераства в Народно първоначално училище „Отец Паисий“. От 1949 до 1963 г. е основно – НОУ „Отец Паисий“. През 1992 г. е преобразувано в СОУ „Св. Паисий Хилендарски“. Източници Външни препратки Официален сайт Официална страница на училището във Facebook
Джузепе Гарибалди (площад в София)

Площад „Джузепе Гарибалди" е площад в централната част на София, наречен е на италианския революционер Джузепе Гарибалди. Той носи името си от когато е построен в края на 19. век и началото на 20. век. Заобиколен е от ул. Граф Игнатиев, ул. Иван Денкоглу и ул. Ангел Кънчев. В средата на площада се намира бронзовият паметник на Джузепе Гарибалди. История През 1940 г. при ремонтни дейности близо до улица „Иван Денкоглу“ са открити останки от храм на Серапис. Храмът е строен през 161 – 163 г. в тогавашното южно предградие на антична Сердика. На площада са се разполагали много различни държавни институции – Министерството на вътрешната търговия и услуги, Българската търговска банка („банката на Буров“), „Кореком“, Софийската стокова борса и т. н. В хода на историята площад „Джузепе Гарибалди“ се отличава като виден търговски център поради множеството частни мероприятия, които се намират на него. На площада също е имал дом политикът Александър Малинов. Площадът е домакин на първият клон на Кей Еф Си (KFC) в България. Ресторантът за бързо хранене отваря врати на площад „Гарибалди“ през 1994 г. Транспорт През площада минават 4 трамвайни линии на спирка „Пл. Гарибалди“. Те са линии 10, 12, 15 и 18. Източници
Света Троица (Ямбол)

„Света Троица“ е българска православна църква в град Ямбол, България. Местоположение Намира се в ямболския квартал „Каргона“, ул. „Георги Шейтанов“ №11. История Първите писмени сведения за църковен живот в тогавашното село Каргона са от 1587/1588 година, когато са споменати имената на четирима попове в селището, но не са споменати конкретни храмове. По-късно през 1720 година, когато патриарх Хрисант Йерусалимски посещава града и отсяда в българския квартал Каргона, той пише в пътеписа си, че в селото има две енории: по-голямата „Свети Георги“ и „Света Троица“, както и имената на шест църковни служители. В Регионалния исторически музей се съхранява сребърен дискос, произхождащ от църквата „Света Троица“, с надпис, който гласи: „Моление. Раб божи Алекси подарява на църквата „Света Троица“ 1692 година“. В двора на църквата се намира гробът на Ради Иванов Колесов – будител, книжовник, поет, преводач и революционер, инициатор за създаването на първото читалище в Ямбол. Към църквата е имало килийно училище. След учредяването на българската екзархия през 1871 г. по време на руско-турската война от 1877 – 1878 година храмът е опожарен и след Освобождението през 1884 г. на мястото на старата църква се строи нов храм под ръководството на прочутия майстор строител Цаню от Трявна. Архитектура Според някои автори първоначално църковният храм е наподобявал раннохристиянска катакомба – вкопана, без прозорци, осветявана само от пламъка на восъчните свещи, с бедна украса и с две отделения – за мъже и за жени. Църквата „Света Троица“ е паметник на културата от архитектурно-строителен вид (Протокол от 03.12.1960 г./Заповед № 297 на МК от 14.11.1960 г./). Иконостас Галерия Бележки
Нестле България

„Нестлѐ България“ АД е българско предприятие за производство на шоколадови и захарни изделия със седалище в София, част от швейцарската група „Нестле“. Основано е от Стефан Тодоров през 1939 година и скоро се превръща в най-голямата шоколадова фабрика в страната. През 1947 година тя е национализирана и остава държавна собственост до 1994 година, когато е купена от „Нестле“ в една от първите големи приватизационни сделки след провала на комунистическия режим. Към 2023 година „Нестле България“ е най-голямото предприятие страната в своя отрасъл с приходи от 407 милиона лева и около 970 служители. Бележки
Стомана-Индъстри

„Стомана-Индъстри“ АД е българско предприятие за производство на стомана със седалище и производствени мощности в Перник, част от белгийската група „Виохалко“. То е основано през 1953 година като първото предприятие в България за производство на стомана и дълги години носи името Държавен металургичен завод „Ленин“. През 1959 година, при строителството на нов прокатен цех в завода, става една от най-тежките строителни аварии в българската история, при която загиват 7 души. След краха на комунистическия режим заводът фалира и през 2001 година стоманодобивната му дейност е купена от базираната по това време в Гърция промишлена група „Виохалко“. След фалита на „Кремиковци“ през 2009 година „Стомана-Индъстри“ остава най-големия производител на стомана в страната, а към 2017 година е третото по големина металургично предприятие в България след „Аурубис България“ и „София Мед“. Към 2023 година има обем на продажбите от 953 милиона лева, загуба от 18,5 милиона лева и над 1000 служители. Бележки