Седемте престола

Осеновлашкият манастир „Рождество Богородично“ („Света Богородица“), известен и като „Седемте престола“, e действащ православен мъжки манастир в Софийската епархия на Българската православна църква, намиращ се в Стара планина, край село Еленов дол, община Своге, Софийска област, близо до границата с Врачанска област. Местоположение Разположен е на около 5 km югозападно от селото, в красивата долина на сравнително малката река Габровница, на пътя от гара Елисейна в Искърското дефиле към село Осеновлаг, Софийска област, в полите на връх Издремец (1492 m). Манастирът е сред Стоте национални туристически обекта, има печат целогодишно. Архитектура Манастирските сгради обхващат: църква, камбанария, триетажна битова сграда (килийно училище) и двуетажна битова сграда с монашески килии и магерница. Особена историческа и архитектурна стойност представлява старинната манастирска църква „Рождество Богородично“. В нея под общ покрив са вградени 7 по-малки църкви (престола), откъдето е произлязло наименованието „Седемте престола“. История Манастирът е основан в средата на XVI в. Съществува местна легенда, че цар Петър Делян (Петър II, 11 век) е починал в манастира, който временно е бил и столица на България, а пръв игумен на светата обител е станал братът на българския владетел. Данни за съществуването на манастир или друга сграда на това място преди 16 век обаче няма. Манастирът е по-известен с неофициалното си име „Седемте престола“ заради своята уникална църква. Предание разказва, че 7 боляри създали 7 селища в близост до манастира – Осеновлаг, Огоя, Оградище, Буковец, Лесковдол, Желен и Лакатник. В църквата има 7 престола – специалистите твърдят, че подобна не се среща никъде другаде сред българските християнски култови сгради. Северно от него има градище и останки от крепост. Местните хора я наричат Латинското кале, малко останки от което (части от каменна стена) и днес могат да се видят, след като се поеме по стръмна пътека, започваща от манастира. Днешната порта на Седемте престола е взета именно от тези останки. Друго предание говори, че в турско манастирът бил разрушен и опожарен. Вълчан събрал войводите. Решили да вдигнат манастира. Войводите били седем: Вълчан войвода, поп Мартин, Спирос Димитър, Маленко сърбин, Емин бей, Али бей и Петър. В тяхна чест църквата била направена със седем престола. Вълчан намислил всичко, за да скрие входа за подземието на калето. Там в подземието имало римско съкровище. В манастира е пребивавал и служил литургия и Св. Софроний Врачански, епископ на Врачанска митрополия, в чийто диоцез е попадал манастирът тогава. Манастирът е бил любимо място за поклонение на българския класик Иван Вазов, който е написал за него стихотворението „Клепалото бие“. Сред забележителностите на манастира е гробът на известния български детски писател Змей Горянин (1905 – 1958 г.) в двора зад църквата. Сегашният манастир е оформен при възстановяване през 1970 г. Към манастира през 1848 г. е изградено килийно училище. Манастирът е бил духовен и религиозен център с особено значение за развитието на околните селища по времето на османската власт. Игумени Първият игумен е отец Гаврил, 11 век. 1770 – 1783 г. настоятел, поп Мойсей от с. Церово, Софийско 1774 – 1820 г. игумен, йеромонах Анани Рилец от с. Осеновлак. Софийско 1774 – 1790 г. настоятел, поп Мартин Войвода от с. Батин, Русенско 1791 – 1796 г. настоятел, поп Михаил от с. Осеновлак, Софийско 1822 – 1837 г. игумен Харалампий 1837 – 1838 г. игумен, йеромонах Теофан от София 1838 – 1839 г. игумен, йеромонах Констандий от Черепишкия манастир 1839 – 1869 г. игумен, йеромонах Христофор от Калофер – Сопотски манастир 1869 – 1872 г. настоятел, свещеник Никола Георгиев от с. Бов, Софийско 1872 – 1893 г. игумен, йеромонах Васирион от Черепишкия манастир 1893 – 1895 г., настоятел, свещеник Иван П. Михайлов от с. Осеновлак, Софийско 1895 – 1909 г. игумен, йеромонах Андрея от с. Зърнево, Неврокопско 1930 – 1953 г. игумен, йеромонах Кирил 1953 – 1955 г. игумен, поп Тодор 1955 – 1968 г. игумен, йеромонах Христофор Рилец от Рилския манастир 1968 – 2005 г. управител е протойерей Димитър Петров Кръстанов 2013 – 2014 г. игумен протирей Петър Покровски 2014 - 2017 г. игумен е протойерей Венцислав Тонов 2017 - 13.05.2020 г. игумен е архимандрит Антим От 15.05.2020 г. игумен е йеромонах Тимотей Павлов От 10.07.2020 г. игумен е архимандрит Севастиан Александров от гр. София Литература Вазов, Ив. Седем престола – В: Същият. Избрани пътеписи. С., 1968, 238 – 243. Тулешков, Н. Многопрестолните манастирски черкви – Музеи и паметници на културата, 1980, № 3, 29 – 35. Пацов, Й. Седемте престола на вярата – Усури, 2004, № 1/3, 96 – 97. Външни препратки Манастир Седемте престола Архив на оригинала от 2006-05-06 в Wayback Machine. – в bulgarianmonastery.com Бележки