NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Державна опера Стара Загора

Державна опера Стара Загора — театр у місті Стара Загора, другий оперний театр у Болгарії після столичного. Першою постановкою театру стала виконана 27 лютого 1925 опера «Гергана» болгарського композитора Георгі Атанасова. Опера розмістилася у спеціально збудованій для цієї мети будівлі, зала якої була розрахована на 350 місць. 1971 року для опери було збудоване сучасне приміщення на 800 місць. 1991 року театр постраждав від пожежі, до її відновлення 2008 року спектаклі проходили у старому оперному театрі. Щорічно театр проводить травневий фестиваль. Примітки Посилання офіційний сайт [Архівовано 4 грудня 2007 у Wayback Machine.]
Боров камък (защитена местност)

Боров камък е защитена местност в България. Намира се в землището на село Згориград, област Враца. Защитената местност е обявена на 17 май 1979 г. с цел опазване на вековна букова гора със смесен произход на карстов терен при голям наклон. Част е от територията на природен парк Врачански Балкан и защитена зона Врачански Балкан. В защитената местност се забранява: пашата на домашни животни; повреждането на горската растителност; преследването на дивите животни и нарушаване на местообитанията им; разкриването на кариери, провеждането на минно-геоложки и други дейности, с които се поврежда или изменя ландшафтът; извършването на каквото и да е строителство, освен в случаите, когато такова е предвидено по устройствения проект на защитената територия. Източници
Блатата – с. Долни Богоров

Блатата – с. Долни Богоров е защитена местност в България. Намира се в землището на село Долни Богров, област София. Защитената местност е с площ 14,8 ha. Обявена е на 24 ноември 1993 г. с цел запазване на естествените местообитания на защитени и редки видове птици. Част е от територията на защитената зона от Натура 2000 по директивата за птиците Долни Богров – Казичене. В защитената местност се забраняват: убиване, улавяне, опръстеняване и безпокоене на гнедещите птици, разваляне на гнездата, събиране на яйца или малките им; строителство и всякакви други дейности, които увреждат естествения облик на местността или променят неблагоприятно водния и режим; всякакъв вид сечи; залесяване с неприсъщи за района видове; лов и риболов през време на размножителния период на птиците от 1 април до 30 юли; замърсяване на водите и терена с отпадъци. Източници
ВЕЦ „Тешел“

ВЕЦ „Тешел“ е водноелектрическа централа в южна България, разположена в землището на Борино, област Смолян. Тя е част от Каскадата „Доспат-Въча“, собственост на Националната електрическа компания. Централата е деривационна, с две френсисови турбини, произведени от Завод „Никола Вапцаров“ в Плевен, с обща инсталирана мощност 60 MW. Захранва се с води главно от язовир „Доспат“ при нетен пад 315 m и застроено водно количество 26 m³/s. Средното годишно производство на електроенергия за периода 1972 – 2009 година е 101 GWh. Изграждането на централата започва през август 1964 година по проект на „Енергопроект“ с главен изпълнител на обекта „Хидрострой“. Официалното завършване на строителството на обекта и откриването му е през февруари 1972 година, четири години след завиряването на язовир „Доспат“. Причина за това става тежка авария на главната напорна деривация, при която участък с дължина 1,2 km от подземните тръбопроводи се разрушават при изпразване и се налага да бъдат изградени отново. Бележки Външни препратки ВЕЦ „Тешел“ в сайта на НЕК
Kraftwerk Teschel

Das Kraftwerk Teschel ist ein Wasserkraftwerk im Oblast Smoljan, Bulgarien. Es hat eine installierte Leistung von 60 MW. Das Kraftwerk nutzt das Wasser der ca. 15 km entfernten Talsperre Dospat zur Stromerzeugung. Das Kraftwerk ist im Besitz der Nazionalna elektritscheska kompanija EAD (NEK EAD) und wird auch von NEK EAD betrieben. Kraftwerk Das Kraftwerk verfügt über eine installierte Leistung von 60 MW. Die durchschnittliche Jahreserzeugung liegt bei 18 Mio. kWh. Die 2 Francis-Turbinen leisten jeweils 30 MW; sie befinden sich in einem oberirdischen Maschinenhaus. Von der Talsperre Dospat geht eine Druckrohrleitung ab, über die das ca. 15 km entfernte Wasserkraftwerk Teschel mit dem nötigen Wasser versorgt wird. Die Fallhöhe beträgt dabei 341 m und der maximale Durchfluss liegt bei insgesamt 26 m³/s. Talsperre Teschel Unterhalb des Kraftwerks wurde ein Staudamm mit einer Höhe von 30 m über der Gründungssohle errichtet. Die Länge der Dammkrone beträgt 200 m. Die Dammkrone liegt auf einer Höhe von 861 m über dem Meeresspiegel. Zur Abdichtung hat der Staudamm einen Tonkern. Beim normalen Stauziel von 858 m (max. 860 m) erstreckt sich der Stausee über eine Fläche von rund 0,1 km² und fasst 1,37 Mio. m³ Wasser – davon können 0,64 Mio. m³ zur Stromerzeugung verwendet werden. Das minimale Stauziel, bis zu dem die Stromerzeugung noch möglich ist, liegt bei 851 m. Der Staudamm verfügt sowohl über einen Grundablass als auch über eine Hochwasserentlastung. Über den Grundablass können maximal 35 m³/s abgeführt werden, über die Hochwasserentlastung maximal 354 m³/s. Vom Stausee wird das Wasser zum ca. 10 km entfernten Kraftwerk Dewin geleitet. Siehe auch Liste von Kraftwerken in Bulgarien Liste von Talsperren der Welt (Bulgarien) Weblinks Einzelnachweise
Teshel Hydro Power Plant

The Teshel Hydro Power Plant (Bulgarian: Водноелектрическа централа "Тешел") is an active hydro power project near Teshel, Smolyan Province, southern Bulgaria. It is situated along the river Vacha in the Rhodope Mountains. It has 2 individual Francis turbines which deliver up to 60 MW of power. The Teshel HPP forms part of the Dospat–Vacha Hydropower Cascade (500.2 MW). External links Media related to Teshel Hydroelectric Power Plant at Wikimedia Commons References
ГЕС Тешел

ГЕС Тешел — гідроелектростанція в Болгарії у Південно-центральному регіоні. Найвища у складі каскаду на річці Вача. В кінці 1950-х в Болгарії розпочали реалізацію масштабного гідроенергетичного проекту «Доспат — Вача», електростанції якого утворювали каскад на річці Вача (права притока Мариці). Втім, перша в каскаді ГЕС Тешел отримувала живлення за рахунок деривації із долини річки Доспат (ліва притока Мести, яка впадає в Егейське море західніше від Мариці). У період з 1958 по 1969 рік на Доспаті спорудили кам'яно-накидну греблю із глиняним ядром висотою 60,5 м та довжиною 230 м. Вона утворила водосховище площею 22 км2 із об'ємом 449 млн м3 (корисний об'єм 447 млн м3), припустиме коливання рівня якого обмежене позначками 1174 та 1197 метрів над рівнем моря. Окрім стоку з оточуючих гір, до водосховища Доспат також надходить ресурс із південного заходу, який перекидається через гірський хребет Дбраш (Доспатська Планина) за допомогою дериваційних каналів/тунелів: - «Вищериця-Каніна», що збирає воду із семи точок у верхів'ях Каніни (ліва притока Мести); - «Бистриця», який збирає воду із одинадцяти точок у верхів'ях Бистриці (інша ліва притока Мести); - «Осина», який збирає воду із дев'яти точок у верхів'ях Осинської Реки (ліва притока самого Доспату, що впадає у нього нижче від греблі Доспат. Із водосховища накопичений ресурс перекидається на схід у долину верхньої Вачі за допомогою дериваційного тунелю довжиною 13,5 км, причому на своєму шляху цей тунель також отримує поповнення за рахунок води із річки Змеіца (басейн лівого притоку Доспату Караджадере). Машинний зал ГЕС Тешел розташований у долині Буновскої Реки (злиттям якої із Чаірдере і утворюється Вача), у кількох сотнях метрів вище від початку водосховища Тешел, яке вже працює на наступну ГЕС каскаду — Девін. Зал обладнаний двома турбінами типу Френсіс потужністю по 30 МВт. У 2005 році станція пройшла модернізацію, виконану австрійською компанією VA TECH. Примітки
Thracian tomb Griffins

The Thracian tomb Griffins, found in Bulgaria, has a façade decorated with plastic columns and with a pediment above them. The pediment`s ends are semi-palmettes, the lower leaves of which are elongated and look like heads of griffins. The temple was built in the 5th century BC. There is a corridor made from river stones, floored with earth. The façade, the antechamber and the circular chamber are built of granite blocks. The entrances to the antechamber and the dome chamber had been closed by stone doors which were found broken during the research of the facility. The antechamber is of rectangular shape and has a double-pitched roof. The round chamber is covered with fine-made dome. The floors of both rooms are made of plastered granite slabs. Opposite the entrance of the circular chamber is situated a ritual stone bed with decorations. On a stone block in front of the bed were found gold paws. A funeral took place in the temple in the 4th century BC. The corridor was filled with river stones and soil. It was robbed in antiquity. See also Thracian tomb of Aleksandrovo Thracian tomb of Cotys I (Mogilan mound) Thracian tomb Golyama Arsenalka Thracian Tomb of Kazanlak Thracian tomb Helvetia Thracian tomb Ostrusha Thracian tomb of Seuthes III Thracian tomb Shushmanets Thracian Tomb of Sveshtari Valley of the Thracian Rulers Roman Tomb (Silistra) References Проблеми и изследвания на тракийската култура, том І - V
Хелвеция (могила)

Могилата Хелвеция е тракийска култова постройка в Долината на тракийските владетели, разкрита на 26 юли 1996 г. по време на експедицията ТЕМП, ръководена от доц. Георги Китов. Археологическият обект е част от могилния некропол Шушманец и се намира край град Шипка. Описание и особености Градеж Гробницата в могилата Хелвеция е изградена в южната периферия на могилата. Правоъгълната гробна камера и отвореното преддверие са покрити с общ конзолен свод, направен от големи, добре обработени блокове, свързани с железни скоби, заляти с олово. Дромосът е широк и дълъг, изграден от различни по размер и обработка блокове на глинена спойка. Той е допълнително прилепен до фасадата на преддверието, което ясно се установява от закритата при неговото изграждане мазилка на фасадните стени. Стените на гробната камера и преддверието са покрити с тънък пласт щукова мазилка, която в релеф имитира зидария. Където мазилката е нарушена, се виждат многоцветни стени, което според Георги Китов индикира най-малко два периода на използване. Подовете на двете помещения, както и този на дромоса, са покрити с тънка варова мазилка. До определена височина стените са вертикални, след което имат дъговидно, двускатно покритие, прекъснато от хоризонтален пояс. Находки Скелет на кон (в анатомичен порядък) е разкрит in situ в преддверието. Друг е лежал пред лицето на източното крило на дромоса. Там е намерен бронзов набузник. Датиране Според паралелите с подобни артефакти от с. Оризово (община Чирпан) Георги Китов датира извършването на погребението към края на V или самото начало на IV век пр. Хр., а изграждането на комплекса поставя няколко десетилетия по-рано. Вижте също Голяма Косматка Оструша Могила на Грифоните Могила Голяма Арсеналка Могила Шушманец Сарафова могила Сашова могила Източници
Thracian tomb Helvetia

The Thracian tomb "Helvetia" mound near Shipka, Bulgaria, was built in the middle of the 4th century BC. Construction The walls of the tomb's entrance corridor are made of stone. After this corridor an antechamber is followed by a rectangular chamber with a unique covered ceiling. The ceiling is bent by the walls of both rooms, crossed by a horizontal zone. This marks the transition from the double-pitched, to the semi-cylindrical, ceiling of chambers in Thracian architecture. The floor of the tomb is plastered, and the walls of the antechamber and the other rooms were covered with a coating. Through the horizontal and vertical grooves, they were covered by large marble blocks. The chamber had a stone door that locked from the inside. Opposite the entrance, a ritual stone bed was located in the room. The last funeral that occurred in the antechamber is believed to be that of a horse. References Проблеми и изследвания на тракийската култура, том І - V See also Thracian tomb of Aleksandrovo Thracian tomb of Cotys I (Mogilan mound) Thracian tomb Golyama Arsenalka Thracian tomb Griffins Thracian Tomb of Kazanlak Thracian tomb Ostrusha Thracian tomb of Seuthes III Thracian tomb Shushmanets Thracian Tomb of Sveshtari Valley of the Thracian Rulers Roman Tomb (Silistra)
Ostrusha mound

The Ostrusha mound is a Thracian burial tumulus near the Bulgarian town of Shipka. It was constructed in the middle of the 4th century BCE. The stone structures under the more than 18 meters high mound form one of the biggest representative tomb-cult complexes with 6 rooms on an area of 100 square meters. It was professionally excavated in 1993. One of the chambers is fully maintained. It is made of two carved-out solid granite blocks, weighing a total of more than 60 tons. The roof block is divided into dozens of square and circle shaped niches filled with masterfully painted portraits, scenes with people, fighting between animals, plants and geometric decorations. Most of the frescoes are severely damaged apart from a portrait of a young noble woman. A horse with full set of silver appliques as well as a gilded armor collar and two silver vessels were found in one of the other rooms that was not robbed in antiquity. See also Thracian tomb of Aleksandrovo Thracian tomb of Cotys I (Mogilan mound) Thracian tomb Golyama Arsenalka Thracian tomb Griffins Thracian Tomb of Kazanlak Thracian tomb Helvetia Thracian tomb of Seuthes III Thracian tomb Shushmanets Thracian Tomb of Sveshtari Valley of the Thracian Rulers Roman Tomb (Silistra) References Проблеми и изследвания на тракийската култура, том І - V
Tumba tracia de Ostrusha

La tumba tracia de Ostrusha es un monumental complejo funerario del período helenístico ubicado cerca de la ciudad de Shipka, en la provincia de Stara Zagora, en el centro de Bulgaria. Es uno de los ejemplos más singulares de la arquitectura funeraria tracia y data de finales del siglo IV a. C. Ubicación y descubrimiento El complejo funerario, situado dentro de un gran túmulo de tierra (kurgán con el nombre moderno de "Ostrusha"), de aproximadamente 20 metros de altura,​ fue descubierto el 13 de abril de 1993 por Georgi Kitov.​ Este complejo tiene una superficie de unos 100 m2 y data del último cuarto del siglo IV a. C. ​ Los entierros y rituales posteriores continuaron durante otras dos o tres décadas. Convertido en un heroon, formó parte de una necrópolis más grande en el área de Shipka, asociada con la aristocracia tracia: el Valle de los reyes tracios.​ Arquitectura El elemento más característico del complejo es la cámara central de piedra con forma de sarcófago y tejado a dos aguas, situada sobre una plataforma de tres escalones (dimensiones de la cámara: 2,45 x 3,54 x 2,36 m).​ Se distingue por su techo artesonado con pinturas figurativas y geométricas, que imitan las decoraciones de los templos griegos.​ Esta cámara está rodeada por otras cinco: una circular y cuatro rectangulares.​ Decoración y mobiliario La tumba contenía pinturas murales con representaciones de personas, animales y motivos decorativos. También se conservaron fragmentos de joyas de plata y oro, una cruz pectoral tipo Mezek, una jarra de plata, un cáliz y otros recipientes. Asimismo, se hallaron los restos de un caballo con una montura decorativa. La mayoría de las cámaras fueron saqueadas en la antigüedad.​ El pectoral de tipo Mezek presenta unos adornos característicos realizados mediante la técnica del repujado: franjas concéntricas de rosetas, palmetas, espirales y motivos vegetales.​ La hilera de ornamentos presenta numerosos motivos vegetales y animales. Entre los motivos animales, destacan las representaciones de grifos y patas de león, conocidas por hallazgos similares en el Valle de los reyes tracios.​ Función y significado El complejo servía como heroon, un santuario dedicado al difunto, quizás un gobernante o un aristócrata tracio de alto rango. La rica decoración y la arquitectura singular indican el propósito elitista de la tumba.​ Es el único hallazgo de este tipo (complejo arquitectónico) en Tracia y uno de los testimonios mejor conservados de la religión, el arte y las costumbres funerarias de la aristocracia tracia del período helenístico.​​ Referencias Bibliografía Marazov, Ivan (1998). Ancient Gold: The Wealth of the Thracians (en inglés). New York: Abrams Books. ISBN 978-0810919921. Spier, Jeffrey; Potts, Timothy; Cole, Sara; Damyanov, Margarit; Archibald, Zosia; Popov, Christo; Tzet kova, Julia; Sears, Matthew (2024). Museo J. Paul Getty, ed. Ancient Thrace and the Classical World: Treasures from Bulgaria, Romania, and Greece (en inglés). Los Ángeles. ISBN 9781606069400. } Enlaces externos
Tomba di Ostruša

La tomba di Ostruša è un tumulo funerario tracio vicino alla città Bulgara di Šipka. Fu costruita nella metà del IV secolo a.C. Le strutture di pietra inserite sotto il tumolo, alto più di 18 metri, formano uno dei più grandi e rappresentativi complessi del culto tombale, con 6 stanze e una superficie di 100 metri quadrati. È stato dissotterrato nel 1993. Una delle stanze si è interamente mantenuta. È costruita con due blocchi di granito scolpito, per un peso totale di più di 60 tonnellate. Il blocco del soffitto è diviso in decine di nicchie dalla forma circolare e quadrata, e ricoperta di ritratti magistralmente pitturati, scene con persone, lotte tra animali, piante e decorazioni geometriche. La maggior parte degli affreschi, tranne il ritratto di una giovane donna nobile, sono gravemente danneggiati. Un cavallo con un set completo di appliques di argento, un collare dorato di un’armatura e due vascelli d’argento sono stati ritrovati in una delle altre stanze, che probabilmente non è stata trafugata nell’antichità. Voci correlate Tomba trace di Kazanlăk Tomba trace di Sveštari Tomba reale di Šipka Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Tomba di Ostruša
Grobowiec tracki „Ostrusza”

Grobowiec tracki „Ostrusza” – monumentalny kompleks grobowy z okresu hellenistycznego, znajdujący się w pobliżu miasta Szipka w obwodzie Stara Zagora w centralnej Bułgarii. Jest jednym z najbardziej unikatowych przykładów trackiej architektury sepulkralnej. Datowany jest na koniec IV wieku p.n.e. Położenie i odkrycie Kompleks grobowy, znajdujący się w obrębie dużego kopca ziemnego (kurhanu o współczesnej nazwie Ostrusza) o wysokości około 20 metrów, został odkryty 13 kwietnia 1993 roku przez Georgija Kitowa. Kompleks ten ma powierzchnię ok. 100 m2 i datowany jest na ostatnią ćwierć IV wieku p.n.e. Późniejsze pochówki i rytuały odbywały się jeszcze przez kolejne dwie–trzy dekady. Zamieniony w heroon, stanowił część większej nekropolii w rejonie Szipki, związanej z arystokracją tracką – Doliny Trackich Królów. Architektura Najbardziej charakterystycznym elementem kompleksu jest centralna kamienna komora o formie sarkofagu z dachem dwuspadowym, ustawiona na trzystopniowej platformie (wymiary komory – 2,45 x 3,54 x 2,36 m). Wyróżnia ją kasetonowy sufit z malowidłami figuralnymi i geometrycznymi, imitujący dekoracje greckich świątyń. Komora ta jest otoczona kolejnymi pięcioma komorami: jedną okrągłą i czterema prostokątnymi. Dekoracje i wyposażenie W grobowcu znajdowały się malowidła ścienne z przedstawieniami ludzi, zwierząt i motywami dekoracyjnymi. Zachowały się również fragmenty srebrnej i złotej biżuterii, pektorału typu Mezek, srebrny dzban, kielich typu calyx i inne naczynia. Znaleziono także szczątki konia z ozdobnym rzędem końskim. Większość komór została splądrowana w starożytności. Pektorał typu Mezek posiada charakterystyczne zdobienia wykonane metodą repusowania - koncentryczne pasy rozet, palmet, spiral i motywów roślinnych. Na ozdobach rzędu znajdują się liczne motywy roślinne i zwierzęce. Wśród motywów zwierzęcych wyróżniają się przedstawienia gryfów i lwich łap, znane z analogicznych znalezisk w Dolinie Trackich Królów. Funkcja i znaczenie Kompleks pełnił funkcję heroonu – sanktuarium poświęconego zdeifikowanemu zmarłemu, być może władcy lub wysokiemu arystokracie trackiemu. Bogata dekoracja oraz wyjątkowa architektura wskazują na elitarne przeznaczenie grobowca. Jest to jedyne tego typu znalezisko (kompleks architektoniczny) w Tracji i jedno z najlepiej zachowanych świadectw religii, sztuki i obyczajów pogrzebowych trackiej arystokracji z okresu hellenistycznego. Galeria Przypisy Bibliografia Iwan Marazow: Ancient Gold: The Wealth of the Thracians. Nowy Jork: Abrams Books, 1998. ISBN 978-0810919921. (ang.). Jeffrey Spier, Timothy Potts, Sara Cole, Margarit Damyanov, Zosia Archibald, Christo Popov, Julia Tzetkova, Matthew Sears: Ancient Thrace and the Classical World: Treasures from Bulgaria, Romania, and Greece. Los Angeles: J. Paul Getty Museum, 2024. ISBN 978-1-60606-940-0. (ang.).
Шушманец

Могилата Ш̀ушманец е тракийска култова постройка в Долината на тракийските владетели. Разположение Могилата се намира край град Шипка. Описание Шушманец – храмът шедьовър на тракийската архитектура. Гробната камера е толос с вертикални стени и седем вградени дорийски колони. Върху тях е разположен архитрав, над който следва куполът. Неговият дизайн и изпълнение са необичайни. Над всяка полуколона е моделиран пиластър, а върхът на конструкцията на купола се състои от 15 радиални блока, лягащи върху дорийската колона в центъра на камерата. Входът към камерата е с йонийска рамка на вратата, увенчана с фронтон с палмети. Правоъгълното преддверие с конзолен свод, с полуцилиндрично напречно сечение, води към гробната камера. Фасадата на преддверието е била увенчана с фронтон, подпиран от йонийска колона, който сега е разрушен и от него е останал само един фрагмент. От двете страни на фасадата са добавени стени, изградени от грубо обработени блокове. Колоните, стените и подът на камерата и преддверието са били покрити с тънък пласт варова мазилка, не добре запазена сега. Според проучвателя, могат да се видят три последователни измазвания, които индикират най-малко три строителни периода в използването на комплекса. Освен животните (4 коня и 2 кучета, принесени в жертва и документирани върху пода на преддверието) няма публикувана информация за наличието на друг инвентар, в това число и датиращи материали. Георги Китов предполага, че гробницата е била изградена в края на V век пр.н.е. и е била използвана през IV век пр.н.е. Опазване и консервация От 2013 г. тракийският храм е отворен за посетители след успешно реализиране на проект на Министерството на културата по ОПРР за реставрация и социализация. Вижте също Голяма Косматка Оструша Могила на Грифоните Могила Голяма Арсеналка Могила Хелвеция Източници Външни препратки Проблеми и изследвания на тракийската култура, том I – V
Tomba tràcia de Xúixmanets

El Tomba tràcia de Xúixmanets és una obra mestra de l'arquitectura tràcia. Situada a la Vall dels reis tracis, fou construïda com un temple en el segle iv abans de la nostra era, i més tard s'utilitzà com a tomba. Arquitectura L'entrada al temple és un llarg i ample corredor i una avantcambra, una sala semicilíndrica recolzada en una elegant columna. La part superior d'aquesta columna té la forma d'artell. Quatre cavalls i dos gossos es van sacrificar a l'avantcambra. La sala central és circular i està sostinguda per una columna dòrica acabada amb un gran disc que representa el sol. Les columnes simbolitzen les creences tràcies sobre l'univers i el mite de la creació. L'arqueòleg Georgi Kitov trobà la tomba el 1996. Vegeu també Tomba tràcia de Kazanlâk Referències