Софійський університет Святого Климента Охридського

Софійський університет (болг. Софийски университет „Св. Климент Охридски“), який названо іменем святого Климента Охридського, одного з основоположників слов'янської писемності, — найстаріший вищий навчальний заклад Болгарії. Заснований у 1888 році. Сучасна будівля споруджена в 1924—1934 роках (у скульптурному оформленні вхідного порталу до будівлі брав участь український скульптор-емігрант Михайло Паращук). Університет має 16 факультетів, 3 відділення, 14 тисяч студентів, видавництво, комп'ютерний центр, спортивний центр. Ректор — Анастас Герджиков (2015). Історія Університет заснований через 10 років після звільнення Болгарії, спочатку мав лише один факультет (історико-філологічний) та 7 викладачів: 4 професори й 3 приват-доценти. У 1889—1895 роках катедрою всесвітньої історії завідував видатний український учений, публіцист, фольклорист, педагог, громадський діяч професор Михайло Драгоманов (1841—1895). Характерно, щ він відхилив пропозицію уряду Болгарії стати ректором, написавши міністрові освіти Живкову: «Ректором повинен бути болгарин — я українець». Першим ректором став 29-річний болгарський лінгвіст Олександр Теодоро-Балан. Теодоро-Балан, запровадив у болгарську мову кілька поширених слів, прожив майже 100 років і, відповідно, 70 років пропрацював в університеті. 1889 року був відкритий фізико-математичний факультет, а в 1892 — юридичний. 1901 року в університет надійшли перші абітурієнти-жінки (25 осіб). 1902 року університетським святом став день св. Климента Охридського — 25 листопада (8 грудня н. ст.). У 1907 році софійські студенти влаштували в театрі обструкцію князеві (майбутньому царю) Фердинанду I, після чого університет на деякий час було закрито. 1917 року створено медичний факультет, у 1921 — агрономічний, а в 1923 році два нових факультети: теологічний і ветеринарний. 30 червня 1924 року на гроші братів Георгієвих споруджується нова будівля університету. Перед фасадом будівлі, закінченої в 1934 році, стоять пам'ятники обом братам. Значні відступні довелося виплатити французькому архітекторові Бреансону, який розробив проєкт ще до Першої світової війни і потім подав до суду на архітектора Йордана Міланова за порушення авторських прав. У 1929 році в Болгарії були запроваджені наукові ступені, тож у Софійському університеті стали захищатися докторські дисертації. Першим доктором став Василь Цанков. Після 1944 року роботу в університеті втратили професори, який не погодилися співпрацювати з комуністичною владою. З'явилися нові факультети, деякі з теперішніх було перетворено на окремі інститути. Відтоді кількість студентів залишається стабільною (близько 14 тисяч). 1985 року було завершено перервані війною роботи з розширення будівлі університету. До сторіччя університету (1988) на його честь було названо гірський масив Софійського університету в Антарктиці (Земля Олександра I). Архітектура Спорудження комплексу університету відбувалося протягом тривалого часу 1906—1985 рр. Перший проєкт виграв на міжнародному конкурсі у 1906 році. Згодом його двічі переглядали у 1910 та 1924 роках і завершили будівництво 1934 року. Стиль будівлі змінювався від французького неокласицизму до необароко та неоренесансу, риси яких можна бачити у фасаді та інтер'єрах. Під час Другої Світової війни споруду сильно пошкодили, були знищені вітражі, які відновили лише у 1983 р. Будівля бібліотеки зведена 1934 року у романтичному стилі з елементами ар-деко. Має винятковий опуклий фасад з боку центрального входу. Декор бібліотеки органічно сполучається з іншими спорудами університету, зведеними в інший час і у інших стилях. Факультет біології був збудований у 1930-х роках в стилі цегляного експресіонізму. Структура 16 факультетів Біологічний факультет Хімічний факультет Факультет класичної та сучасної філології Економічний факультет Факультет Геологія та географія Факультет Історії Факультет журналістики Факультет математики й інформатики Факультет медицини Філософський Факультет Фізичний факультет Педагогічний факультет Факультет початкової школи Факультет слов'янської філології Факультет теології Юридичний факультет 3 відділення Відділення вивчення мов Відділення перепідготовки вчителів Відділення фізичної культури До складу університету входить також Національний центр дослідження Антарктики. Відомі випускники та викладачі Михайло Драгоманов, викладав у 1889—1895 роках, український науковець, публіцист, громадський діяч Олександр Маньківський, професор, завідувач кафедри гістології та ембріології а 1920—1929 роках Блага Димитрова, письменниця, колишній віце-президент Болгарії Георгій Пирванов, президент Болгарії Єлизавета Багряна, поетеса Кирило Братанов, вчений Гергана Георгієва Кацарска (нар.. 1984) — болгарська співачка в стилі поп-фолк. Іван Дочев, політик Іван Костов, політик Меглена Кунєва, політик Марія Тодорова, вчений Людмила Живкова, політик Патріарх Максим, духовний керівник Болгарської Православної Церкви Желю Желєв, колишній президент Болгарії Йордан Соколов — болгарський юрист, політичний діяч. Голова Народних зборів (1997—2001). Свєтослав Лучніков — болгарський юрист і політичний діяч. Зорка Пирванова — дружина Президента Болгарії Георгія Пирванова Росиця Кирилова Георгієва-Начева (нар.. 1963) — болгарська співачка, композитор, телеведуча, громадський діяч. Пенка Цанева-Бленика (1899—1978) — болгарська письменниця і перекладачка. Член Спілки болгарських письменників. Веселин Ханчев — болгарський поет, публіцист, драматург і перекладач. Димчо Дебелянов — болгарський поет. Еміл Георгієв — болгарський славіст. Петр Николов Динеков — болгарський історик літератури, критик, фольклорист, археограф. Примітки Посилання Офіційний вебсайт Софійського університету