Балчик (аеропорт)

Аеропорт Балчик (ІКАО: LBWB) — аеропорт спільного використання у Болгарії. Використовувався як військовий аеродром до 1998 року. Аеропорт має цивільну ліцензію, що означає, що він може приймати повітряні судна вагою до 5,7 т. Основні параметри Аеродром Балчик розташований за 2 кілометри на північний захід від центру Балчика на площі 3700 гектарів рівнинної місцевості на висоті 188 метрів, а злітно-посадкова смуга розташована приблизно в одному кілометрі від берегової лінії. Через це його стратегічне розташування називають «непотоплюваним авіаносцем Болгарії». Його розташування дозволяє при зльоті в напрямку Чорного моря відразу почати зниження на 150-180 метрів, що робить його унікальним в Болгарії. Має одну злітну смугу довжиною 2467 метрів. Історія Перші відомості про створення аеродрому датуються 1 липня 1935 року. Місто Балчик на той час входило до Королівства Румунія. Створений цивільний аеропорт обслуговував повітряний маршрут Балчик-Констанца-Бухарест і, ймовірно, був створений за бажанням румунської королівської династії. Це задовольняє його амбіції щодо використання курортної бази області. Повітряне сполучення здійснювалося декількома 6-місними літаками "Юнкерс". На підставі Крайовської мирної угоди 1940 року Південна Добруджа була повернута Болгарії. Румунська влада перед уходом, практично знищила все, що пов’язано з аеропортом – вилучено обладнання, вибиті вікна або напівзруйновані будівлі, засипані колодязі. Злітну смугу було переорано. Наступного року болгарський уряд схвалив плани військового міністерства використовувати аеропорт у військових цілях. На практиці, першими літаками, що базувалися в цьому болгарському аеропорту, були кілька літаків Heinkel 111 і Junkers 88 німецьких ВПС, в основному для розвідувальних польотів. З початком війни проти СРСР (22 червня 1941 р.) ця невелика військова частина залишила межі Болгарії. Першим болгарським авіаційним формуванням була стрілецька школа, розгорнута 24 травня 1941 року і діяла до 9 вересня 1944 року. 1 жовтня 1941 року на основі та на виконання листа штабу ВПС ЗС № І-2733 був сформований підрозділ «Галата». На аеродромі Балчик почала дислокуватися 682-а винищувальна ескадрилья 6-го авіаційного полку, ця дата прийнята як дата народження військового аеродрому Балчик. З травня 1945 по вересень 1946 року, у зв'язку з переозброєнням, майже всі болгарські льотчики-винищувачі були переведені на навчання на винищувачі Як-9 з використанням аеродрому Балчик. 18 жовтня 1955 року 27-й винищувальний авіаційний полк здійснив переліт з аеропорту Безмер, що поклало початок використанню аеродрому як бази винищувальної авіації. 27-й винищувальний полк був розформований і припинив існування у складі ВПС 1 травня 1963 року. Після реорганізації 3-я винищувальна авіаескадрилья залишилася в Балчику у складі 15-го винищувального авіаполку - Равнець. У 1970 році Балчикська ескадрилья змінила свою нумерацію і стала 2-ю винищувальною авіаескадрильєю у складі 15-го винищувального авіаполку - Равнець. Військова авіаційна база працювала до 1998 року, коли останні МіГ-21біс і Л-29 були передані на інші військові бази, завершивши 43-річний період існування бази як аеродрому винищувачів. З 1998 року аеродром був активований для виконання завдань, пов'язаних з іншими діючими авіабазами з винищувальної, транспортної або вертолітної авіацією. Скорочений штат підтримує інфраструктуру аеропорту в готовності до прийому літаків, які беруть участь у тренувальних польотах, стрибків з парашутом, рейсів транспортної авіації, забезпечення стрільб на полігоні Шабла тощо. На даний момент використовується як місце базування приватної літальної авіації. Посилання Картка аеропорту на сайті Airport Guide Болгарська адміністрація цивільної авіації Примітки