NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Lékárna

Lékárna (archaicky též apotéka, lidově apatyka) je veřejné zdravotnické zařízení, které slouží k zabezpečení léčiv a některých druhů prostředků zdravotní techniky pro pacienty. Historie Za nejstarší, dosud fungující lékarnu světa je považována Officina Profumo-Farmaceutica di Santa Maria Novella ve Florencii; v tamějším klášteře vzniknul první lékárenský preparát okolo roku 1380. V Česku je jako nejstarší lékárna udávána lékárna U červeného raka v Brně (nepřetržitě nejméně od roku 1620), případně v roce 2016 znovuobnovená lékárna (bylinkárna) v Jáchymově (prokazatelně fungovala v roce 1520). Odborní pracovníci Farmaceuti mohou v Česku vystudovat na dvou vysokých školách: Farmaceutická fakulta Univerzity Karlovy v Hradci Králové Farmaceutická fakulta Masarykovy univerzity v Brně Studium farmacie je pětileté, po jeho absolvování získávají farmaceuti titul „magistr“ (Mgr.) a jsou plně kvalifikováni pro výkon činností ve všech farmaceutických odvětvích. V rigorózním řízení je možné získat též titul „doktor farmacie“ (PharmDr.). V lékárnách mají farmaceuti veškeré pravomoci pro zacházení s léčivy. Mezi farmaceutické pracovníky patří též farmaceutičtí asistenti, kteří získávají kvalifikaci na vyšších odborných školách (titul DiS.). Dříve se nazývali farmaceutičtí laboranti a získávali vzdělání na středních zdravotních školách. Asistenti mají méně pravomocí než farmaceuti, zejména nemohou vydávat léčivé přípravky na lékařský předpis. Mohou však být velmi nápomocni pacientům při volném prodeji a mohou samostatně připravovat léčivé přípravky. Činnosti lékárny Výdej léčivých přípravků na lékařský předpis Volný prodej léčivých a dalších přípravků Výdej a prodej zdravotnických prostředků Výdej na žádanku pro jiná zdravotnická zařízení Objednávání, příjem a skladování Laboratorní příprava léčivých přípravků Kontrolní činnost Vzdělávací činnost (sebevzdělání, mezi kolegy, směrem ke klientům lékárny) Odborné poradenství Zásilkový prodej doplňků stravy a léčiv, které nejsou na lékařský předpis (e-shop lékáren) Prodej doplňků stravy, kosmetiky a zdravotních pomůcek Pracovníci v lékárně Magistr/Doktor farmacie Farmaceutický asistent (laborant) Sanitář Reference Související články Nemocniční lékárna Veřejná lékárna Výdejna PZT Veterinární lékárna Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu lékárna na Wikimedia Commons Téma Lékárna ve Wikicitátech Slovníkové heslo lékárna ve Wikislovníku Téma Apatyka ve Wikicitátech Encyklopedické heslo Lékárnictví v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích Česká lékárnická komora (ČLK) Grémium majitelů lékáren (GML)
Despacho de farmacia

El Despacho de farmacia es el establecimiento sanitario en que el farmacéutico entrega la medicación prescrita por el médico al paciente, y hace entrega de la información necesaria para su uso racional. Es un acto de responsabilidad profesional aislado en el tiempo, cuya sucesión en cada paciente puede generar un seguimiento farmacoterapéutico, descrito dentro de la atención farmacéutica.​ El farmacéutico es el encargado de proporcionar la medicación prescrita por el médico, cuando fuera necesaria receta médica; o aquella otra solicitada por el consumidor o usuario, cuando no se requiera receta médica, y si así lo considera oportuno y adecuado para el paciente.​ Referencias Véase también Atención farmacéutica Atención primaria de salud Clasificación de Derivaciones Fármaco-terapéuticas Conservación de medicamentos Farmacéutico Farmacia Fármaco Medicamento Paciente polimedicado Prescripción (medicina) Prescripción de fármacos Receta médica Uso racional de los medicamentos Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Despacho de farmacia.
Farmácia (estabelecimento)

Farmácia é o local onde se podem adquirir drogas, medicamentos, insumos farmacêuticos e correlatos (outros materiais necessários para cuidar da saúde) e também podem ser manipuladas fórmulas magistrais e oficinais, mediante prescrição médica ou constantes na farmacopeia. O termo drogaria, comumente utilizado como sinônimo de farmácia, corresponde ao estabelecimento que comercializa e dispensa drogas, medicamentos, insumos farmacêuticos e correlatos em suas embalagens originais, porém não executa atividades de manipulação. Em Portugal Em 2016 existem em Portugal 2772 farmácias para uma média de 3743 pessoas por cada. Lisboa tem 267, o Porto 110, Sintra 67, Coimbra tem 49. Referências
Lekarna

Lekárna (starinsko tudi apotéka) je zdravstvena ustanova, v kateri se opravlja lekarniška dejavnost, torej zagotavlja preskrbo prebivalstva ter zdravstvenih zavodov in drugih organizacij z zdravili. Preskrba z zdravili obsega izdajanje zdravila na recept, brez recepta ter pripravo magistralnih zdravil. Po Zakonu o lekarniški dejavnosti lahko poleg lekarne lekarniško dejavnost izvaja tudi lekarniška podružnica. Lekarna mora ustezati zakonsko predpisanim zahtevam glede kadrov, opreme in prostorov. Bolnišnična lekarna je lekarna znotraj bolnišnice za lastno preskrbo z zdravili in drugimi pomožnimi sredstvi, ki se uporabljajo za zdravljenje in nego hospitaliziranih oseb.
Апотека

Апотека је здравствена установа која набавља и испитује лекове и санитетски материјал, и њима снабдева становништво. У неким апотекама се и израђују и тестирају лекови. Апотека је радно место већине фармацеута. У апотекама фармацеути, поред улоге здравственог радника, имају и улогу продавца, у чему се огледа дихотомија фармацеутске струке. Апотека се састоји од дела за продају, складиштење и магистралну израду лекова, а данас све чешће имају и посебан део за консултацију са пацијентима. Одговарајући закони прописују услове складиштења, обавезне натписе, опрему и сл. Раније је била пракса да фармацеут ради на изради и издавању лекова, док се данас ти послови препуштају фармацеутским техничарима а фармацеути проводе више времена комуникацији са пацијентима. У апотеци мора бити присутан квалификовани фармацеут током читавог радног времена. У неким земљама и власник апотеке мора бити регистровани фармацеут, док у земљама где ово није случај апотекарска одељења имају и супермаркети и остали облици малопродаје. С друге стране, већина апотека је данас проширила свој асортиман са лекова на козметику, дијететске производе, здраву храну и сличне сродне производе. У Србији је 1830 отворена прва апотека у Београду, 1836. је отворена Дворска и воена апотека у Крагујевцу, а 1862, у саставу Главне војне болнице у Београду је основана и прва болничка апотека. "Дрогерија" на Цветном тргу 1924. била је прва коју су отвориле жене. Види још Здравство Болница Амбуланта Матеј Ивановић Референце Литература Спољашње везе Apothekensymbole in der Geschichte Eine kleine Kulturgeschichte der Apotheke bei Monumente Online
Estação Leopoldina (Espírito Santo)

A Estação Leopoldina é um terminal ferroviário, construído no ano de 1895 pela Estrada de Ferro Sul do Espírito Santo (EFSES), em Vila Velha. História Inicialmente, a estação foi erguida com estrutura de madeira, ano de 1895, apenas em 1937 ela ganha outra arquitetura ao estilo Art Déco, reconstruída em concreto armado, na qual mantém até os dias atuais. Sua torre conta com dois relógios mecânicos, datados de 1937. A estação serviu como principal ligação entre Espírito Santo e Rio de Janeiro, realizando transporte de cargas e também de passageiros.Teve suas atividades encerradas na década de 70. Revitalização Depois de décadas de abandono, a estação foi oficialmente reformada em uma parceria entre a prefeitura da cidade e o Instituto do Patrimônio Histórico e Artístico Nacional (Iphan). A reforma teve seu começo no mês de novembro de 2020, terminando apenas no ano de 2024. Seu tombamento foi publicado o Decreto nº 200/2024, que homologa o tombamento do local e seus trilhos. A decisão reconhece a importância histórica e sociocultural da edificação. Ver também Estação Pedro Nolasco (Vila Velha) Ferrovia Centro-Atlântica S.A. VLi Referências
Embraer Unidade Gavião Peixoto

Der Embraer Unidade Gavião Peixoto (ICAO-Code: SBGP) ist ein privater Flugplatz im brasilianischen Bundesstaat São Paulo unweit der Gemeinde Gavião Peixoto und der Stadt Araraquara. Der Flugplatz verfügt über die längste private Landebahn auf dem amerikanischen Kontinent und die viertlängste weltweit. Nutzung Der Flugzeughersteller Empresa Brasileira de Aeronáutica, S. A. (Embraer) nutzt die Anlage für Test- und Auslieferungsflügen sowie Materialtransporten und Werksflugverkehr. Embraer betreibt seit 2001 am Flugplatz ein Werk mit 3.000 Angestellten. Hier werden die Flügelsektionen der Embraer 190 und Embraer 195 und die Embraer EMB 314 Super Tucano hergestellt. Seit 2008 findet hier auch die Endmontage der Typen Embraer Phenom 100 und Embraer Phenom 300 statt. Aus Anlass des 40-jährigen Jubiläums pflanzte Embraer zur Aufforstung von 356 Hektar 600.000 Bäume im Außenbereich des Montagewerks. Die Força Aérea Brasileira betreibt hier Flugversuchszentrum für ihre F-39E/F, das Centro de Ensaios em Voo do Gripen (GFTC). Einzelnachweise
Embraer Unidade Gavião Peixoto Airport

Embraer Unidade Gavião Peixoto (ICAO: SBGP) is a private aerodrome located near Gavião Peixoto, São Paulo, Brazil. It is owned and operated by Embraer and used for testing civil and military aircraft. History Embraer In October 2001 Embraer opened a plant on the Aerodrome of Gavião Peixoto, near Araraquara, to house the final assembly of aircraft and to test equipment and technology. For this purpose, Embraer built runway 02/20 with 4,967 × 45 m, considered to be the longest public use runway in the Americas and the fifth longest in the world. However, some length of this is taken up by a displaced threshold, leaving only 2,975 m available for northwards landings. Embraer offers customer support for its clientele on the site. The plant manufactures the wings of the Embraer 190 and 195, the Embraer EMB 314 Super Tucano and Embraer KC-390 aircraft, the refurbishing of the Northrop F-5 of the Brazilian Air Force, and since 2008 the final assembly of Phenom 100 and Phenom 300 aircraft. Saab On 9 May 2023, Saab opened an assembly line for the Saab Gripen E at Unidade Gavião Peixoto Airport. It is the first Gripen assembly line outside of Sweden and will produce at least 15 of the Brazilian Air Force's order of 36 aircraft. It is intended that the first aircraft produced on this production line will be delivered in 2025. Airlines and destinations No scheduled flights operate at this airport. Access The airport is located 18 km (11 mi) from downtown Gavião Peixoto and 42 km (26 mi) from downtown Araraquara. See also List of airports in Brazil References External links "Airport information for SBGP". DAFIF. October 2006 – via Great Circle Mapper. "Current weather for SBGP". NOAA/NWS. Accident history for SBGP at Aviation Safety Network
Aeródromo de Gavião Peixoto

El Aeródromo de Gavião Peixoto (Código IATA: No disponible /Código OACI:SBGP) es un aeródromo situado en las cercanías de la ciudad de Gavião Peixoto, en el estado brasileño de São Paulo. Es propiedad de Embraer y es utilizado para las pruebas de vuelo y certificación de las aeronaves producidas por la empresa. La pista del aeródromo es la más larga del continente americano con 5000 metros de longitud por 45 metros de ancho. Aerolíneas y destinos Actualmente no se operan vuelos regulares en el aeropuerto. Acceso El aeropuerto se encuentra a 18 km del centro de Gavião Peixoto y a 42 km del centro de Araraquara. Referencias
Aeródromo de Gavião Peixoto

A pista do aeródromo Gavião Peixoto (estado de São Paulo) é a pista de pouso e decolagem asfaltada mais longa das Américas, com 4 967 metros de comprimento por 45m de largura. No mundo, seu comprimento é inferior apenas ao das seguintes pistas: Do Shingatse Peace, na China, com 5 000 m. Do Aeroporto Ramenskoye, na Rússia, com 5 403 m. Do Aeroporto Ulyanovsk, na cidade de Vostochny, também na Rússia, com 5 000 m. No entanto, somente 3 000m de comprimento e 45m de largura estão homologados pela ANAC para pousos e decolagens, sendo o restante utilizável somente como área de parada. A largura da área asfaltada além das faixas laterais é variável, chegando a 95m na parte central. Esse aeródromo fica localizado na unidade de Gavião Peixoto da Embraer e é utilizado nos "ensaios em voo" para desenvolvimento, certificação e testes das aeronaves em produção. Ver também Gavião Peixoto Embraer Lista de aeroportos do Brasil Notas Referências Ligações externas O aeródromo no WikiMapia
Гавиан-Пейшоту (аэродром)

Гавиан-Пейшоту — аэродром в Бразилии, в городе Гавиан-Пейшоту, входящий в структуру компании «Эмбраер» и используемый, в основном, для лётных испытаний; действует с 2001 года. Аэродром располагает взлётно-посадочной полосой протяжённостью 4967 м. Вместе с прилегающими производственными и ремонтными подразделениями той же фирмы аэродром составляет комплекс (порт. Pólo Aeronáutico; порт. Unidade da Embraer em Gavião Peixoto). Примечания
Embraer Unidade Gavião Peixoto Airport

Embraer Unidade Gavião Peixoto Airport är en flygplats i Brasilien. Den ligger i kommunen Gavião Peixoto och delstaten São Paulo, i den sydöstra delen av landet, 700 km söder om huvudstaden Brasília. Embraer Unidade Gavião Peixoto Airport ligger 614 meter över havet. Terrängen runt Embraer Unidade Gavião Peixoto Airport är platt. Närmaste större samhälle är Matão, 18,5 km norr om Embraer Unidade Gavião Peixoto Airport. Omgivningarna runt Embraer Unidade Gavião Peixoto Airport är huvudsakligen savann. Runt Embraer Unidade Gavião Peixoto Airport är det ganska tätbefolkat, med 129 invånare per kvadratkilometer. Kommentarer Källor
Museu da Imagem e do Som de São Paulo

Das Museu da Imagem e do Som de São Paulo (MIS, deutsch Museum für Visuelles und Auditives) ist ein brasilianisches staatliches öffentliches Museum für audiovisuelle Werke in São Paulo, das 1970 gegründet wurde und seit 1975 seine Bestände in einem Gebäude im Stadtteil Pinheiros präsentiert. Die Sammlung umfasst 350.000 Werke aus den Bereichen Film, Videos, Fotografie, Grafikdesign und Tonkunst. Von 1983 bis 1990 fanden in diesem Museum die ersten acht Ausgaben der Biennale Videobrasil statt. Weblinks Offizielle Website (brasilianisches Portugiesisch) Einzelnachweise
São Paulo Museum of Image and Sound

The São Paulo Museum of Image and Sound (in Portuguese, Museu da Imagem e do Som de São Paulo, or MIS) is a public museum of audio-visual works, established in 1970, and located in São Paulo, Brazil. The museum was founded as a result of a project conducted in the 1960s by Brazilian intellectuals, such as Ricardo Cravo Albin, Paulo Emílio Salles Gomes and Rudá de Andrade, with the purpose of endowing the country with institutions devoted to studying and documenting works of the new media that had been ignored by traditional museums. The museum is housed in a 5,000 square meters building in Pinheiros district, inaugurated in 1975. During the 1970s and 1980s, the museum had an active role, as a center of artistic diffusion, and education-related activities, becoming an important reference for studies on the Brazilian audio-visual production. The museum's collection includes more than 350,000 entries. It comprises films (shorts, features, and documentaries), videos, records, photographs, works of graphic design, etc. The museum keeps an important program of transcription and documentation of oral tradition and the LabMIS, a research and production center for new media with an artist-in-residence program. See also List of music museums São Paulo Museum of Art Museum of Contemporary Art, University of São Paulo Museum of the Portuguese Language Rio de Janeiro Museum of Image and Sound Ema Gordon Klabin Cultural Foundation References External links Media related to Museu da Imagem e do Som (São Paulo) at Wikimedia Commons Official site (in Portuguese)
Musée de l'Image et du Son de São Paulo

Le musée de l'Image et du Son de São Paulo (en portugais : Museu da Imagem e do Som de São Paulo ou MIS) est un musée public de la ville de São Paulo, associé au ministère de la Culture et ouvert en 1970. Le musée conserve aujourd'hui le patrimoine audiovisuel du Brésil et de nombreux documents sonores et imagétiques. Références Voir aussi Portail de la culture Portail des musées Portail des arts Portail de São Paulo
Музей зображень та звуку (Сан-Паулу)

Музей зображень та звуку (порт. Museu da Imagem e do Som, MIS) — музей, розташований у місті Сан-Паулу, Бразилія, та підпорядкований секретаріату культури штату Сан-Паулу, заснований 29 травня 1970 року. Музей присвячений збору і збереженню музичних творів, кіно, фотографії та прикладів графічного дизайну, так саме як і інших прояв сучасного мистецтва Бразилії, для художніх та освітніх цілей. Музей зобов'язаний своєму заснуванню колишньому президенту Національного інституту кінематографії і директору Музею зображень та звуку Ріо-де-Жанейро Рікарду Краву Албіму, советнику губернатора штату Алмейда Салісу, журналістам Авеліну Жінжу і Маурісіу Лоурейру Гама та професору Руда ді Андраді. Нинішня будівля музею, на проспекті Європи, була отримана за допомогою родини Джіафоні. Музей містить колекцію з понад 200 тис. зображень, розподілених по тематичних колекціях. Також тіт містяться 1600 відеокасет, документів та музичних колекцій і 12750 творів, записаних на стрічках стандартів 8 і 16 мм. На додаток, музей проводить концерти, фестивалі кіно- і відофільмів, фотографії та графіки. Примітки
Estádio do Canindé

Das Estádio do Canindé ist ein Fußballstadion in der brasilianischen Stadt São Paulo. Es bietet Platz für 21.004 Zuschauer und dient dem Verein Associação Portuguesa de Desportos als Heimstätte. Geschichte Das Estádio do Canindé in São Paulo, mit gut zehn Millionen Einwohnern größte Stadt Brasiliens und zugleich Heimat einer Vielzahl großer Stadien, wurde zwischen 1953 und 1956 erbaut und am 11. November des gleichen Jahres eröffnet. Zum ersten Spiel im neuen Stadion trafen sich der künftige Nutzerverein der Sportstätte, der Fußballklub Associação Portuguesa de Desportos, und eine aus den beiden städtischen Spitzenvereinen FC São Paulo und Palmeiras São Paulo zusammengewürfelte Auswahl. Das Spiel endete mit einem 3:2-Erfolg von Portuguesa. Seit diesem Tag trägt Portuguesa São Paulo seine Heimspiele im Estádio do Canindé aus. Der Verein ist Mitglied des Clube dos 13 und zählt somit zu den dreizehn traditionsreichsten Fußballvereinen in ganz Brasilien. Im Vergleich zu anderen Mannschaften dieses Verbandes ist die Erfolgsliste von Portuguesa São Paulo jedoch eher klein. Seinen größten Erfolg erreichte der Verein mit der brasilianischen Vizemeisterschaft im Jahre 1996. Ferner gewann man dreimal die Staatsmeisterschaft von São Paulo. Derzeit spielt Portuguesa São Paulo in der Staatsmeisterschaft von São Paulo A1 mit. Das Estádio do Canindé bietet heute Platz für 21.004 Zuschauer. Auch in früheren Tagen war die Kapazität nie sonderlich viel höher. Die Rekordkulisse im Stadion wurde aufgestellt, als am zehnten Oktober 1982 der Lokalrivale Corinthians São Paulo ein Gastspiel bei Portuguesa machte und 25.622 Schaulustige das Estádio do Canindé besuchten. Offiziell hat das Stadion den Namen Estádio Doutor Osvaldo Teixeira Duarte. Grund für diesen Namen ist ein ehemaliger Präsident von Portuguesa São Paulo, Osvaldo Teixeira Duarte, der dem Verein zur Zeit der Stadionerbauung vorstand. Es ist gegenwärtig das drittgrößte Stadion in São Paulo hinter dem Estádio do Morumbi, das Platz bietet für zirka 67.000 Menschen und dem Estádio do Pacaembu, das knapp über 40.000 Schaulustige fasst. Es ist jedoch zu beachten, dass sich derzeit zwei weitere große Stadionprojekte in São Paulo im Bau befinden. Sowohl die neue, zwischen 40.000 und 60.000 Menschen fassende Arena Itaquera von Corinthians, als auch das neue Estádio Palestra Itália, werden mehr Zuschauerplätze besitzen als das Estádio do Canindé. Weblinks Profil des Stadions Website des Vereins Bilder des Stadions im Webarchiv
Estádio do Canindé

The Estádio do Canindé, also known as Estádio Oswaldo Teixeira Duarte, is a football stadium inaugurated on January 11, 1956 in Canindé neighborhood, São Paulo, São Paulo state, Brazil. The stadium is owned by Associação Portuguesa de Desportos. Its formal name honors Oswaldo Teixeira Duarte, a former president of Portuguesa. Although the stadium's maximum capacity is 28,500 people, it has been artificially capped to 21,004. History The stadium was built after Portuguesa bought in 1956, from São Paulo Futebol Clube, a plot of land located in Canindé neighborhood. At that time, the groundplot had only a training field, a restaurant with a great hall, dressing rooms and other minor installations. To be able to host games, following the requirements of Federação Paulista de Futebol, were built an area surrounded by a wire fence, an official football field and provisional wood bleachers, which gave the stadium the nickname "Ilha da Madeira" (Island of the Wood, in English). The inaugural match was played on January 11, 1956, when Portuguesa beat a Palmeiras-São Paulo combined team 3–2. The first Portuguesa goal at the stadium was scored by Nelsinho. During the administration of Oswaldo Teixeira Duarte, on January 9, 1956, Canindé's first ring was inaugurated, with a capacity of 10,000 spectators. The stadium was reinaugurated as Estádio Independência. The reinaugural match was played on January 9, 1972, when Benfica beat Portuguesa, 3–1. The first goal of the stadium after its reinauguration was scored by Benfica's Vítor Baptista. In 1973, the construction works of the second ring started, which sheltered the press cabins and the numbered chairs. On January 11, 1981, the stadium floodlights were inaugurated with a commemorative tournament called Torneio dos Refletores, carried out with the help of Banco Itaú. The participating teams were Portuguesa, Corinthians, Fluminense and Sporting Lisboa. On January 15, 1981, Portuguesa won the tournament, after defeating Sporting, 2–0. In 1984, the Portuguesa chairman of that time, Manoel Mendes Gregório, renamed the stadium to Estádio Oswaldo Teixeira Duarte. The stadium's attendance record currently stands at 25,000, set on December 9, 1998, when Cruzeiro Esporte Clube beat Portuguesa, 1–0. Also in this stadium, Corinthians scored the most goals in Brazilian League history, 10–1 against Tiradentes (PI) on September 2, 1983. Following completion of renovations in 1973, a tractor had been left inside the ground and as a result of changes to the stadium, it was unable to be removed. The tractor was subsequently buried beneath the pitch. References Enciclopédia do Futebol Brasileiro, Volume 2 - Lance, Rio de Janeiro: Aretê Editorial S/A, 2001. External links Official Site of Portuguesa Stadium image Sitedalusa.com Templos do Futebol Canindé Stadium no Google Maps
Stade do Canindé

Le Stade do Canindé (en portugais : Estádio do Canindé), également connu sous le nom de Stade Oswaldo Teixeira Duarte (en portugais : Estádio Oswaldo Teixeira Duarte), est un stade de football brésilien situé à Canindé, un quartier de la ville de São Paulo. Doté de 25 470 places et inauguré en 1956, le stade sert de domicile pour l'équipe de football de la Portuguesa. Histoire Le stade est inauguré le 11 janvier 1956, lors d'une victoire 3-2 de la Portuguesa sur une équipe composée de joueurs de Palmeiras et de São Paulo. Le premier but est inscrit par Nelsinho, joueur de la Portuguesa. Le stade tient son nom d'Oswaldo Teixeira Duarte, ancien président du club de la Portuguesa. Événements Galerie Extérieur du stade Intérieur du stade Notes et références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de São Paulo