NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Itaú Unibanco

Itaú Unibanco est un groupe financier issu de la fusion, en 2008, des établissements Banco Itaú et Unibanco. Historique En septembre 2013, Itaú Unibanco acquiert 51 % de Cencosud, une entreprise chilienne de carte de crédit, pour 300 millions de dollars. En janvier 2014, CorpBanca et Itaú Unibanco annonce un projet de fusion entre les deux banques. En octobre 2016, Itaú Unibanco annonce l'acquisition des activités brésiliennes de Citigroup pour 220 millions de dollars. En janvier 2022, Itaú Unibanco annonce l'acquisitiond'une participation de 50 % dans Ideal, un courtier en ligne brésilien, pour l'équivalent de 117 millions de dollars. Voir aussi Articles connexes Liste des plus grandes banques d'Amérique latine Banco Itaú Unibanco Liens externes (pt) Site officiel Notes et références Portail des entreprises Portail du Brésil
Itaú Unibanco

Az Itaú Unibanco SA egy brazil bank, melynek központja São Paulóban található. Az Itaú Unibanco, a Banco Itaú és az Unibanco egyesülésével jött létre 2008-ban. Ez a legnagyobb bankintézet Brazíliában és egész Latin-Amerikában, a világ hetvenegyedik legnagyobb bankja. Világszerte több mint 33 000 szolgáltatási ponttal rendelkezik, valamint 4335 fiókkal. Körülbelül 45 000 ATM-je és 55 millió ügyfele van világszerte. Az Itaú Brazílián kívül Asuncionban, Buenos Airesben, Kajmán-szigeteken, Dubaiban, Hongkongban, Lisszabonban, Londonban, Luxemburgban, Montevideoban, Nassauban, New Yorkban, Miamiban, Santiagóban, Sanghajban, Tokióban és Zürichben rendelkezik irodákkal. 2022-ben a bank Brazília legértékesebb márkájának számított. Története 2014-ben az Itaú bejelentette, hogy egyesül a chilei Corpbancával. 2013 júniusában az Itaú beleegyezett a Citibank Uruguay megvásárlásába. 2009. augusztus 22-én az Itaú és a Porto Seguro szövetséget kötöttek. A szövetség célja, hogy egyesítse lakossági és gépjármű-biztosítási tevékenységeiket, egy üzemeltetési megállapodást is tartalmazott, amelynek értelmében a szövetség kizárólagos hozzáférést kap lakás- és járműbiztosítási termékek kínálásához és terjesztéséhez az Itaú brazíliai és uruguayi fiókhálózatának ügyfelei számára. 2008. november 4-én a Banco Itaú és az Unibanco bejelentette az egyesülést. Az intézmény 575 milliárd R$ vagyonnal, mintegy 51,7 milliárd R$ nettó tőkével és 225,3 milliárd R$ kombinált hitelportfólióval született. Az új banknak 4800 fiókja volt, ami az ország bankhálózatának 18%-át tette ki. A hitelállományt tekintve a brazil rendszer 19%-át, az összes betétben, alapban és kezelt portfólióban pedig 21%-át jelentette 2008-ra. A biztosítási és nyugdíjkonstrukciók piacán az új csoport 17, illetve 24 százalékos részesedéssel rendelkezett. 2006 szeptemberében az Itaú megvásárolta a BankBoston brazíliai, chilei és uruguayi eszközeit. Hivatkozások Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben az Itaú Unibanco című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. További információk Itaú International Archiválva 2013. szeptember 2-i dátummal a Wayback Machine-ben
Itaú Unibanco

Itaú Unibanco è una banca brasiliana con sede a San Paolo. È stata istituita nel 2008 attraverso la fusione delle banche Itaú e Unibanco. È la più grande banca brasiliana, la più grande dell'America Latina e la 73a nel mondo. La banca è quotata alla B3 di San Paolo e al NYSE di New York. Itaú Unibanco opera in Brasile, Cile, Colombia, Panama, Paraguay, Stati Uniti, Uruguay, Lussemburgo, Portogallo, Svizzera, Regno Unito, Cina, Hong Kong, Giappone ed Emirati Arabi Uniti. Ha oltre 33.000 punti di servizio a livello globale, comprese 4.335 filiali in Brasile e 55 milioni di clienti a livello globale. Itaúsa, un grande conglomerato brasiliano classificato tra le 500 migliori società al mondo secondo la rivista Fortune, funge da società madre. Al di fuori del Brasile, Itaú Unibanco ha uffici ad Asunción, Buenos Aires, Isole Cayman, Dubai, Hong Kong, Lisbona, Londra, Lussemburgo, Montevideo, Nassau, New York, Miami, Santiago, Shanghai, Tokyo e Zurigo. Nel 2022, Itaú era considerato il marchio di maggior valore in Brasile. Dal 2015 è il main sponsor dell'ATP Masters 1000 di Miami, in Florida. Storia Nel settembre 2006, Banco Itaú ha acquistato le attività di BankBoston in Brasile, Cile e Uruguay. Il 4 novembre 2008, Banco Itaú e Unibanco hanno annunciato la fusione che ha portato al Banco Itaú Unibanco. L'istituto è nato con un patrimonio di 575 miliardi di R$, un patrimonio netto di circa 51,7 miliardi di R$ e un portafoglio di crediti combinati di 225,3 miliardi di R$. La nuova banca contava 4.800 filiali e sportelli di servizio, che rappresentavano il 18% della rete bancaria brasiliana, e 14,5 milioni di correntisti (il 18% del mercato). In termini di volume di credito, rappresentava il 19% del sistema brasiliano e nel totale dei depositi, fondi e portafogli gestiti, il 21% nel 2008. Nel mercato delle assicurazioni e dei piani pensionistici, il nuovo gruppo aveva una quota rispettivamente del 17% e del 24%. Le operazioni all'ingrosso (aziendali) hanno totalizzato oltre 65 miliardi di R$, servendo più di 2.000 gruppi economici in Brasile. L'attività di private banking (gestione patrimoniale) era diventata la più grande dell'America Latina, con circa 90 miliardi di R $ di asset in gestione. Il 22 agosto 2009, il Banco Itaú Unibanco e la compagnia assicurativa Porto Seguro hanno annunciato la loro alleanza. L'alleanza combinava operazioni di assicurazione residenziale e automobilistica e includeva un accordo operativo che forniva l'accesso esclusivo all'offerta di prodotti assicurativi per proprietari di case e veicoli ai clienti del Banco Itaú Unibanco in Brasile e Uruguay. Nel giugno 2013, la banca ha acquisito le operazioni bancarie al dettaglio di Citibank Uruguay. Nel 2014, il Banco Itaú ha annunciato la fusione con la banca cilena Corpbanca. Di conseguenza, Itaú ha rilevato la Helm Bank, l'attività di Corpbanca in Colombia e Panama, e l'ha chiamata con il nome Itaú. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Banco Itaú Unibanco Collegamenti esterni (PT) Sito ufficiale, su itau.com.br. (EN) Itaú, su MusicBrainz, MetaBrainz Foundation.
Itaú Unibanco

Itaú Unibanco is een Braziliaanse bank met hoofdkantoor in São Paulo. De bank ontstond in het jaar 2008 uit de fusie van de Braziliaanse financiële instellingen Itaú en Unibanco. Na de fusie werd Itaú Unibanco de grootste bank van Brazilië met ruim 120.000 medewerkers. Zij is aanwezig in meer dan zestien landen en is de op negen na grootste bank ter wereld. In december 2010 was de marktwaarde van deze fusiebank meer dan 110 miljard dollar. Externe link NYSE: ITUB
Itaú Unibanco

Itaú Unibanco är en börsnoterad bank med huvudkontor i São Paulo i Brasilien. Banken är ett resultat av sammanslagningen av bankerna Banco Itaú och Unibanco som ägde rum den 4 november 2008. Itaú Unibanco är det största finansiella konglomeratet på södra halvklotet och den tionde största banken i världen enligt marknadsvärde. I december 2009 var Itaú Unibancos marknadsvärde över 110 miljarder dollar. Itaú Unibanco äger Redecard, det näst största brasilianska kortbetalningsföretaget. Itaú Unibanco står för cirka 11 procent av den brasilianska marknaden för banktjänster. Banken har verksamhet i Argentina, Chile, Paraguay och Uruguay i Sydamerika, liksom i England, Luxemburg och Portugal i Europa, USA, Japan, Kina, Hongkong och Förenade Arabemiraten i Asien. Itaú Unibanco är det viktigaste dotterbolaget till Investimentos Itaú (Itaúsa), ett stort konglomerat som rankas bland Fortune Magazines topp 500-företag i världen. Itaú Unibanco har kontor i Asuncion, Buenos Aires, Caymanöarna, Dubai, Hongkong, Lissabon, London, Luxemburg, Montevideo, Nassau, New York, Santiago de Chile, Shanghai och Tokyo. Banken har över 5000 bankkontor och uttagsautomater i Brasilien och i andra länder. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Itaú Unibanco, 8 juni 2011.
Umbanda

Umbanda je synkretické afroamerické náboženství. Setkávají se zde duchovní tradice afrických otroků a původních obyvatel amerického kontinentu. Synkretismus se pak projevuje i v úctě ke křesťanským světcům. Věrouka Prvky pocházejí od původních obyvatel Brazílie. V duchovní praxi umbandy se hodně pracuje s duchy zvanými caboclos, což jsou duchové původních obyvatel a pralesní duchové. V těchto rituálech se získává moudrost a znalosti k léčení. Dále jsou zde orišové, světci, k nimž se věřící také modlí (a užívají se i křesťanské modlitby). Součástí je také tanec, při němž se účastníci dostávají do transu za rytmu bubnů a zpěvů pocházejících od afrických otroků. Dalším rozměrem je spiritismus a praxe médií. Všechny tyto rituály a jejich složky se užívají také k léčení. Popularizace Český religionistický server Náboženský infoservis spolu s časopisem Dingir přinesly články o rituálech konaných v Praze. Dne 21. května 2023 se konal rituál v pražských Vršovicích. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Umbanda na Wikimedia Commons „Umbanda je pro mě vášeň a láska.“ – Rozhovor s Barborou Hlaváčovou o umbandě : Náboženský infoservis (Dingir), 20. 5. 2023 Kakaová ceremonie s umbandou v Praze : Náboženský infoservis (Dingir), 23. 5. 2023
Umbanda

Az umbanda (portugál kiejtés: ũˈbɐ̃dɐ) afrobrazíliai vallás, szinkretista tendenciái miatt az umbanda kölcsönzött nevet a brazíliai városokban kialakuló eklektikus vallási jelenségek összes formájának. Az umbanda a nyugat-afrikai eredetű vallási kultuszoknak, az őslakos amerikai törzsi hiedelmeknek a katolikus vallási elemekkel és a spiritizmussal alkotott szinkretikus formáját jelenti. Követői ma minden néprétegben megtalálhatók, de főleg a módosabb eurobrazilok a hívei. Pontos számuk nem határozható meg, mert az umbanda ceremóniáin, kultuszain részt vevők jelentős része katolikusnak vallja magát. A tényleges hívők számát több százezertől pár millióig becsülik. Történet Gyakorlatának nagy része már megtalálható volt a 19. század végének Brazíliájában, alapítását a 20. század elejére teszik, Zélio Fernandino de Moraes (1891–1975) médium nevéhez kapcsolva. Kardec tanát megszabadították doktrínás jellegétől és a candomblé befolyása alatt egy karitatív-misztikus vallássá vált, ami elsősorban a test és lélek gyógyítására irányult. A kardecizmusnak és a candomblénak ezzel két pólusa lett, ami az 1920-as években új vallást hozott létre, amit aztán hamarosan umbandának neveztek el. Elsősorban Brazília déli részén és a szomszédos országokban, Argentínában és Uruguayban terjedt el. Jellemzők Az umbanda spiritiszta jellege a szellemekkel való - médiumok közvetítésével történő - kapcsolattartásban és gyógyító tevékenységben nyilvánul meg. Feltételezik, hogy a betegségeket gonosz szellemek okozzák. Vallási szertartásaikat eksztázishoz vezető kultikus gyakorlatok, áldozatbemutatások jellemzik, amelyeket a babalaók, az "istenatyák"nak nevezett papok vezetik. Az umbanda nem rendelkezik saját központi tanrendszerrel. A katolikus szenteket és bibliai alakokat azonosítják a nyugat-afrikai és indián törzsi istenségekkel. Ezek két csoportra oszlanak: a jóságos orixákra és a gonosz exukra. A jótevő orixák élén az Ég Ura, Oxala áll, akit Jézus Krisztussal azonosítanak. A gonosz istenségek vezére Exu-Rei, aki a Sátán megfelelője. A spirituális világát számos szellemi erő népesíti be, melyek többek közt a következők: caboclos, a nagy amerikai indián vezetők vagy spiritualizált természeti erők szellemei. pretos velhos, egyes színes bőrű rabszolgák szellemei. crianças, meghalt gyermekek szellemei. orixas, afrikai ősök vagy istenségek szellemei. Jézus és Szűz Mária szelleme, a portugál népi katolicizmus szentjei, akiket gyakran megfeleltetnek az orixas csoport alakjaival. az Allan Kardec által kidolgozott francia spiritualizmushoz kapcsolódó szellemek és okkult erők. Jegyzetek Források dr. Hunyadi László: Az emberiség vallásai, 1998 Akadémiai Kiadó: Világvallások, 2009
Umbanda

Umbanda (Portugese uitspraak: [ũˈbɐ̃dɐ]) is een syncretistische Braziliaanse religie die Afrikaanse tradities koppelt aan rooms katholicisme, Spiritisme, en overtuigingen van oorspronkelijke bewoners van het Amerikaanse continent. Hoewel sommige overtuigingen en de meeste uitingsvormen al in de late 19e eeuw in bijna geheel Brazilië voorkwamen, wordt aangenomen dat Umbanda oorspronkelijk begin 20e eeuw tot stand kwam in Rio de Janeiro en de omliggende gebieden. Het ontstaan van de beweging wordt vooral gekoppeld aan het werk van een helderziend medium genaamd Zélio Fernandino de Moraes, die Umbanda praktiseerde onder de arme Afro-Braziliaanse bevolking. Sindsdien heeft Umbanda zich verspreid over (vooral) zuidelijk Brazilië en buurlanden als Argentinië en Uruguay. Umbanda heeft vele takken, ieder met verschillende overtuigingen en praktijken. Enkele overkoepelende overtuigingen zijn het bestaan van een allerhoogste Creator onder de naam Olodumare. Ook wordt er algemeen geloofd in het bestaan van godheden genaamd Orixás, de meeste waarvan gesyncretiseerd zijn met Katholieke heiligen die optreden als goddelijke energie en natuurkrachten; geesten van overledenen die met hun raad en bijstand praktisanten door de problemen in de materiële wereld heen kunnen gidsen; helderzienden, of mediums, die een natuurlijke aanleg hebben die verder getraind en geperfectioneerd kan worden om boodschappen uit de spirituele wereld der Orixás en hulpgeesten over te brengen; reïncarnatie en spirituele evolutie door vele materiele levens (karmische wet) en de praktijk van geven aan goede doelen en sociale broederschap. Drie primaire geloofsartikelen De drie belangrijkste geloofsartikelen van Umbandisten zijn: het Pantheon, de Geestenwereld, en Reincarnatie. Pantheon De oppergod van Umbanda is behalve als Olodumare ook bekend onder de naam Olorum (of Zambi bij Umbanda d'Angola). Daarnaast zijn er een grote hoeveelheid bemiddelende godheden genaamd Orixás. Belangrijkste Orixás Oxalá (Gesyncretiseerd als Jezus) Iemanjá (Vooral gesyncretiseerd als Onze Lieve Vrouw van de Stuurlui) Xangô (Vooral gesyncretiseerd als Johannes de Doper) Oxúm (Vooral gesyncretiseerd als Onze Lieve Vrouw van Aparecida) Ogúm (Gesyncretiseerd als Sint Joris) Oxóssi (Vooral gesyncretiseerd als Sint Sebastiaan) Ibeji (Gesyncretiseerd als Sint Cosmas & Damian) Omulu/Obaluayê (Vooral gesyncretiseerd als Lazarus van Bethany) Iansã (Gesyncretiseerd als Sint Barbara) Nanã (Gesyncretiseerd als Saint Anne) Oxumaré (Gesyncretiseerd als Bartholomeus de Apostel) Exu (Vooral gesyncretiseerd als Anthonius van Padua) Bronnen
Umbanda

Umbanda (w języku bantu: sztuka leczenia, magia) – kult afroamerykański, rozpowszechniony w Ameryce Łacińskiej, zwłaszcza w Brazylii, łączący elementy wierzeń afrykańskich, europejskiego okultyzmu i spirytyzmu. Wyznawcy umbandy wierzą w siły dobra i są przekonani, że duchy zmarłych uczestniczą w ich spotkaniach dokonując uzdrowień i przepowiadając przyszłość.
Умбанда

Умбанда (порт. Umbanda) — бразильская синкретическая религия, соединяющая католицизм, спиритизм Аллана Кардека и афробразильские традиции. Основана в 1907 г. в Рио-де-Жанейро; окончательно сформировалась как самостоятельная религия в 1920 году. К концу XX века число приверженцев умбанды составило около миллиона человек, преимущественно жителей Бразилии. Умбанда основана в большинстве своих разновидностей на почитании божеств Ориша, однако только косвенным образом. В Умбанде принято почитать духовных гидов, работающих «на дорогах» различных Ориша. Эти духовные сущности разделены на линии и группы, управляемые определенными Ориша. Как правило, последователи Умбанды выделяют 7 линий, соответствующих 7 Ориша, в которых сгруппированы духовные сущности, носящие разные названия и представляющие разные архетипы. Первые храмы (террейру) Умбанды появились в самом начале XX века. Сегодня существует несколько отличающихся друг от друга независимых видов Умбанды — например, эзотерическая Умбанда, классическая Умбанда, Аумбанда (с сильным влиянием восточных учений), Умбанда Крузада (где все ещё совершают кровавые жертвоприношения), белая Умбанда и т. д. Основателем классической Умбанды принято считать Зелио де Мораэса — именно он основал по указанию одного из духовных гидов первый террейру Умбанды в Бразилии. См. также Кандомбле Макумба Ссылки Стивен Энглер. Умбанда
Умбанда

Умбанда је синкретистичка афро-бразилска религија , која комбинује традиције Африке са Римским католицизмом, Спиритизмом и домородачким Америчким веровањима. Иако су нека од њених веровања постојала, а многа су била и практикована крајем 19. века у скоро целом Бразилу, претпоставља се да је Умбанда настала у Рио де Жанеиру и околним регионима почетком 20. века. Од тада, Умбанда се проширила углавном на југу Бразила, али и у суседним земљама као што су Аргентина и Уругвај. Умбанда има много грана, свака са различитим скупом веровања и обичаја. Нека од најчешћих веровања су веровања о постојању Свевишњега Творца , познат као Олодумаре. Свет духова Већина верника Умбанда сматрају да постоје три различита нивоа духова: 1. Чисти Духови Овај ниво укључује духове познате као анђели, арханђели, херувими и серафими, духови који су достигли духовно савршенство. 2. Добри Духови Овај ниво укључује оне духове које имају медијуми (видовњаци) или иницијатори церемоније који поступају као водичи 3. Зли Духови/Киумбас Неки верници Умбанде избегавају духове овог нивоа, бегне духови овог нивоа. Понекад нечисти духови могу да поседују неки видовњаци и могу да изазову много проблема у култу. Реинкарнација Реинкарнација у Умбанда религији се разликује од Хиндуизма. Закон реинкарнације је централна тачка у закону карме. У њему се наводи да Одолумаре ствара душе својевољно све време. Духови пролазе кроз многе фазе еволуције, на многим планетама. У њему се такође наводи да постоје паралелне димензије на овом свету, где се налазе опсесивни духови, јер он не могу да напредују. Они имају избор да буду добари или лоши, кроз обичне дела и љубав коју они показују према другим људима. Данас Према попису у Бразилу из 2000. године, 432.000 Бразилаца се изјаснило да су припадници Умбанда религије, 20% мање у односу на попис из 1991. године. Значајни верници Клара Нунес — Самба певачица у Бразилу Винисиус де Морес — Бразилски песник. Херивелто Мартинс — МПБ певач и композитор. Референце
Folha de S.Paulo

Folha de S.Paulo, amb els noms alternatius Folha de São Paulo o Folha (literalment en català, “full de S.Paulo”), és un diari brasiler publicat a la ciutat de São Paulo. A final de 2021 es tractava del segon diari amb més tiratge del país. Fundada el 19 de febrer de 1921 per un grup de periodistes liderats per Olival Costa i Pedro Cunha, Folha es va crear en oposició al principal diari de la ciutat, O Estado de S. Paulo, que representava les elits econòmiques de l'estat i adoptava una postura més conservadora i continuista. L'any 1950, totes les edicions van passar a imprimir-se en un edifici del carrer Barão de Campinas i a finals dels anys 60 la seu es va ampliar amb un nou immoble al carrer Barão de Limeira, paral·lel al primer. Actualment, aquest edifici és l'entrada principal de la seu central de l'empresa. L'any 1986, Folha de S.Paulo es va convertir en el diari de major circulació de tot el país, un lideratge que ha mantingut fins al 2021. L'any 1995, Folha va obrir la seva nova impremta, considerada la més gran i més actualitzada tecnològicament d'Amèrica Llatina. El rècord de circulació i vendes del diari es va aconseguir l'any 1994, batent la marca d'1,1 milions d'unitats en l'edició dominical. Actualment, Folha de S.Paulo és el centre d'un conglomerat d'activitats en el sector de les telecomunicacions, que inclou diaris, bases de dades, instituts d'opinió i estudi de mercat, agències de notícies, serveis d'informació i entreteniment en temps real, indústria gràfica i logística. Notes Referències Bibliografia complementària Pilagallo, Oscar. História da imprensa paulista : jornalismo e poder de D. Pedro a Dilma. São Paulo, SP: Três Estrelas, 2011. ISBN 978-85-65339-01-8. Enllaços externs Folha de S. Paulo (portuguès)
Folha de S. Paulo

Folha de S.Paulo, también conocido como Folha de São Paulo o simplemente Folha, es un periódico brasileño publicado en la ciudad de São Paulo. Es actualmente el segundo mayor periódico de Brasil por tirada, con 366,087 ejemplares (incluyendo suscriptores digitales), según el Instituto Verificador de Comunicación (IVC),​ en diciembre de 2021, sólo superado por O Globo de Río de Janeiro. Fundado por un grupo de periodistas liderados por Olival Costa y Pedro Cunha el 19 de febrero de 1921, Folha se creó en oposición al principal periódico de la ciudad, O Estado de S. Paulo, que representaba a las élites rurales y adoptaba una postura más conservadora, tradicional y rígida.​ En 1950, todas las Folhas comenzaron a imprimirse en un edificio de la Alameda Barão de Campinas, que se amplió a finales de la década de 1960 con la construcción de un segundo edificio en la Alameda Barão de Limeira,​ en el barrio de Campos Elíseos. Hoy, este edificio es la entrada principal de la empresa. En 1986, Folha se convirtió en el diario de mayor circulación del país, liderazgo que mantuvo hasta 2021. En 1995, un año después de superar el millón de ejemplares los domingos,​ Folha inauguró su nueva imprenta, considerada la más grande y tecnológicamente actualizada de América Latina. El récord de circulación y ventas del periódico se alcanzó en 1994, cuando lanzó el Atlas Folha/The New York Times (1 117 802 ejemplares el domingo). En la actualidad, Folha es el centro de una serie de actividades en el ámbito de la industria de la comunicación que engloba periódicos, una base de datos, un instituto de estudios de opinión y de mercado, una agencia de noticias, un servicio de información y entretenimiento en tiempo real, una imprenta de revistas y una empresa de transportes. Junto a O Globo, O Estado de S. Paulo, Zero Hora, Correio Braziliense y Estado de Minas, entre otros, forma el grupo de los principales periódicos de referencia de Brasil. ​​ Referencias Enlaces externos Página oficial (en portugués) Versión en español del periódico Folha de S. Paulo en Bluesky