Rita z Cascie

Svatá Rita z Cascie, vlastním jménem Margherita Lotti (1377/1381 Roccaporena – 22. května 1457 Cascia) byla italská vizionářka, augustiniánská stigmatizovaná řeholnice. Zemřela v pověsti svatosti. Život Pocházela z rodiny střední třídy, z malého města Roccaporena, na jihu Umbrie. Už od mládí se chtěla stát řeholnicí, avšak na přání rodičů se jako čtrnáctiletá vdala za Paola Manciniho, příslušníka bohaté patricijské rodiny. Její manžel byl na rozdíl od Rity prudké a svárlivé povahy, který lehce podlehl vlivu rodinných závazků. Spolu měli dva syny, dvojčata. Ritin manželský život byl celkově poznamenaný společenskými mravy, panujícími v době vrcholné renesance. Neodmyslitelnou součástí byly silné rodové vazby, které byly téměř posvátnou věcí pro každého příslušníka významnější rodiny. Asi po osmnáctiletém manželství se Paolo stal obětí krvavé pomsty, následně přišla Rita o oba syny, a tak se zbavila všech vazeb na světský život. K jejímu duchovnímu směřování přispěly zejména spisy bl. Simona Fidatiho o lásce k trpícímu Kristu, který zemřel za hříchy světa. Požádala o přijetí do kláštera svaté Máří Magdalény v Cascii. Jejímu přání však vzhledem k okolnostem (přetrvávající rodové boje) nebylo vyhověno. Za svůj cíl si tedy vytyčila ukončení nesvárů mezi oběma znepřátelenými rody. Začala také vést příkladný život opřený o pomoc chudým a podařilo se jí dosáhnout usmíření s vrahy svého manžela. Náhle bylo jejímu přání vyhověno a byla přijata mezi řeholnice. Podle legendy se jí zjevili svatý Jan Křtitel, svatý Augustin a svatý Mikuláš Tolentinský, a otevřeli jí brány kláštera sester augustiniánek. V roce 1443 se u ní objevila stigmata a také na čele rána, připomínající rány z Ježíšovy trnové koruny. Po smrti byla v klášteře pochována. Do dnešních dní se dochoval veršovaný životopis o Ritiných zázracích, včetně její autentické podobizny. Z doby jejích posledních měsíců života se zachovala legenda, podle které si Rita přála od některé řeholnice v klášteře, aby jí ze zahrady přinesla čerstvé fíky a růži, nicméně venku byla obrovská zima. Sestra však šla, a opravdu přinesla Ritě růži i fíky, které v zahradě nalezla. Úcta Svatá Rita je uctívána katolickou církví, kanonizována byla 24. května 1900, papežem Lvem XIII.. Její svátek církev slaví 22. května. Je patronkou neplodných žen a rodičů, manželů a matek, a také je uctívána jako patronka v beznadějných situacích. Centrem jejího kultu jsou klášterní kostel sv. Rity v Cascii, vysvěcený roku 1947, kde je uctíván její hrob a tamtéž starší sanktuarium. Dále jsou jí zasvěceny dvě desítky kostelů či kaplí v Itálii, ve Francii a ve Španělsku: centrem je barokní kostel svaté Rity z Cascie všech panen (Chiesa Santa Rita da Cascia alle Vergine) v Římě, který byl původně zasvěcen Panně Marii všech panen; ve 40. letech 17. století se při něm usadily sestry augustiniánky. Rita je uctívána zejména v klášterních kostelech řádu augustiniánů, například v kostele San Frediano v Lucce, kde je její kaple s proskleným sarkofágem v severní boční lodi, dále například v Salernu, Turíně, Savoně, Legnanu či v Campitelli. Mimo Evropu se její kult rozšířil zejména do hispánského světa, například na Filipíny nebo do Brazílie. Galerie Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rita z Cascie na Wikimedia Commons Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Rita of Cascia na anglické Wikipedii a Rita z Cascie na slovenské Wikipedii. Související články Seznam světců a mučedníků katolické církve