NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Marajó

Marajó je pobřežní ostrov nacházející se při ústí Amazonky v Brazílii, ležící těsně na jih od rovníku a na sever od Belému, od kterého je oddělen jižní větví Amazonky, zvanou Pará. Ostrov má rozlohu 47573 km² a je největší pobřežní ostrov v Brazílii. Celkově je 35. největším ostrovem světa. Tvoří stejnojmenné souostroví o rozloze 49 602 km² se sousedními ostrovy Caviana, Mexiana a dalšími. Marajó je rovinatý (nejvyšší bod má čtyřicet metrů nad mořem), velká část ostrova bývá při vzestupu hladiny Amazonky zaplavena. Západní část pokrývá deštný prales a východ savana, využívaná k pastevectví buvolů. Typickými rostlinami jsou palmy açaí a mauricie převislá, na ostrově žije početná populace ibise rudého. Při pobřeží se nacházejí největší města Breves, Soure a Salvaterra. Celkem žije na Marajó okolo čtvrt milionu obyvatel (hustota zalidnění pět až šest lidí na čtvereční kilometr). V předkolumbovských dobách existovala na ostrově vyspělá kultura Marajoara, jejíž hrnčířská výroba (zejména pohřební urny) svojí kvalitou vyvolala dohady o možném spojení s civilizacemi na území dnešního Peru. Díky izolaci se ostrovu Marajó vyhnula katastrofální pandemie španělské chřipky v letech po 1. světové válce. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Marajó na Wikimedia Commons https://web.archive.org/web/20150106180017/http://dalky.cz/cteni/c-marajo-ostrov-buvolu-a-cyklistu.html
Marajó

Marajó er en beboet ø, som ligger ved udmundingen af Amazonas i delstaten Pará i Brasilien og lige nord for byen Belém. Øen har et areal på 40 100 km² og er dermed den største ø som er omgivet af ferskvand på alle sider. Selv om nordøstkysten af Marajó vender mod Atlanterhavet er vandstrømmen fra Amazonasfloden så stor, at øen også har ferskvand på den side. Arkæologiske udgravninger har afdækket en række keramikfund, som er anslået til at være omkring 3000 år gamle. Fundene antages at stamme fra indianske kulturer, som var gådt under før området blev koloniseret. Keramikfundene er i dag udstillet på «Museu Goeldi» i Belém. Eksterne henvisninger
Marajó

Marajó (izvorno na portugalskom Ilha de Marajó) je veliki riječni otok na delti Amazone u brazilskoj državi Pará, površine 40 145 km². Otok se nalazi u istoimenom otočju od kojih 3 000 otoka u kojem je on najveći, po površini veći od Belgije, prekriven bujnom tropskom vegetacijom na zapadu, i savanama na istoku. Otok je poznat i po fenomenu golemih plimnih valova, poznatih kao pororoca, koji nastaju na mjestu gdje se susreću vode Amazone s Atlantikom. Valovi visoki oko 4 metra putuju 300 km uzvodno Amazonom, brzinom od 30 kilometara na sat, što je počelo privlačiti i surfere. Veliku atrakciju predstavlja i lončarija drevnog naroda Marajoara, može se vidjeti u muzeju Marajó, Cachoeira do Arari. Drevni narod Marajoara živio je na otoku oko 1 000 godina, gradili su zemljane humke, kanale i brane. Mlađega datuma su svakako folklorni plesovi carimbó i lundu, porijeklom od dopremljenih crnačkih robova. Tijekom razdoblja intenzivnih kiša, od siječnja do svibnja, teritorij otoka Marajó je uglavnom poplavljen. Otok je poznat i po velikom broju bivola, jer tamo živi najveće krdo u Brazilu. Bivoli služe za transport i u selu i u gradu, a njihovo meso je temelj tipičnim jelima toga područja. Prastanovnici Indijanci Aruã, jezičnog roda Arawakan su nestali, a prvi kontakt da ih se upozna zbio se 1877., kada je uz pomoć posljednjeg Aruã Indijanca sastavljen rječnik od 200 riječi. Ilha de Marajó najveći je slatkovodni otok na svijetu. Izvori Vanjske poveznice Ilha de Marajó Arhivirana inačica izvorne stranice od 10. svibnja 2007. (Wayback Machine)
Marajó

Marajó (portugálul: Ilha de Marajó) Brazília legnagyobb szigete, az ország északi részén, az Amazonas torkolatában. Területe 47 961 km², ami megközelítőleg a Dominikai Köztársaság területének vagy fél Magyarországnyi területnek felel meg. A sziget az Egyenlítőn fekszik. Lakossága mintegy 250 ezer fő. Székhelye és legnagyobb városa Breves, kb. 100 ezer lakossal. Marajó ÉK-i részét az Atlanti-óceán szegélyezi, de a szigetet minden irányból édesvíz veszi körül, az Amazonas hatalmas vízhozama miatt. Élővilága - benne madarakkal és krokodilokkal - nagyon gazdag, de ki van téve a decembertől júniusig tartó áradásoknak. Síkságai nagy részén szarvasmarhát és vízibivalyt tenyésztenek. Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Marajó című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Források Readers Digest: Guide to Places of the World, 1995
Marajó (eiland)

Marajó (Ilha de Marajó) is een kusteiland aan de monding van de Amazone en de Tocantins in Brazilië. Het is het grootste eiland van Brazilië en het op vierendertig na grootste eiland ter wereld, met een oppervlakte van ongeveer 50.000 km². Soure is de hoofdstad. De bevolking leeft vooral van de visvangst. Marajó wordt soms aangeduid als het grootste riviereiland ter wereld. Aangezien de oostkust van het eiland aan de Atlantische Oceaan grenst, en de andere eilandgrenzen liggen aan de bedding van twee rivieren, de Amazone en de Tocantins, is dit niet correct. Het grootste riviereiland is het eveneens in Brazilië gelegen Bananal in de loop van de Araguaia. De oude beschaving van Marajó is beroemd om haar aardewerk. Het eiland is verdeeld in twee bijna gelijke helften. Het oostelijke deel bestaat vooral uit een soort savanne begroeiing, lange uitgestrekte velden die bij de rivieren worden afgebakend door stroken oerwoud. Langs de kust zijn talloze soorten palmbomen en dichte mangrove moerassen. Het westelijke gedeelte is bedekt met dichtbegroeide oeroude jungle-begroeiing. Klimaat en fauna Marajó heeft twee seizoenen: Het is tussen januari en juni erg regenachtig, tussen juli en december is het de droge periode. Het eiland wordt ook “bevolkt” door grote kuddes oerbuffels en zeboes die door de velden zwerven. Ze hebben zich goed aangepast aan het condities van de omgeving. Vogels zijn hier rijkelijk aanwezig, waaronder haviken, papegaaien, hoatzins, flamingo’s, allerlei soorten reigers. Beroemd zijn de rode ibissen. De kaaimannen, apen, Capibara's, slangen, schildpadden en zelfs anaconda’s behoren ook tot de vaste inwoners van dit gebied.
Marajó

Marajó (port. Ilha de Marajó) – należąca do Brazylii (w stanie Pará), największa wyspa rzeczna w ujściu Amazonki i jednocześnie największa wyspa otoczona przez słodką wodę. Występuje na niej krajobraz nizinny, znaczne powierzchnie zabagnione, są na niej liczne kanały rzeczne. Wyspa jest porośnięta wilgotnymi lasami równikowymi. Ludność zajmuje się wypasem bydła i koni, zbiorem lateksu z drzew kauczukodajnych oraz eksploatacją drewna.
Insula Marajó

Insula Marajó este o insulă de coastă situat la gura de vărsare a fluviului Amazon în Brazilia. Este o parte din statul Pará. Geografia Cu o suprafață de 40.100 km2, care se compară cu dimensiunea Elveției, aceasta este cea mai mare insulă de coastă din Brazilia. Deși coastele sale de nord-est se confruntă cu Oceanul Atlantic, fluxul Amazonului este atât de mare încât apa nu este sărată la o oarecare distanță de țărm. Orașul Belém se află la sud, dincolo de ramificația de sud (de asemenea numită Râul Pará) de la gura Amazonului. Insula stă aproape direct pe Ecuator. Împreună cu insulele vecine mai mici, separate de Marajó de râuri, aceasta face Arhipelagul Marajó, cu o suprafață totală de 49.602 km2. Mari părți din insule sunt inundate în timpul sezonului ploios, din cauza nivelului mai mare de apă al fluviului Amazon de-a lungul coastei și a ploilor abundente din interior. Partea de est a insulei este dominată de vegetație de savană. Aceasta este, de asemenea, localizarea lacului Arari, care are o suprafață de 400 km2 dar se micșorează cu 80 la sută în timpul sezonului uscat. În prezent, există efective mari de bivoli domesticiți pe insulă. Partea vest a insulei este caracterizată prin păduri várzea (inundate) și ferme mici. Acolo sunt produse lemn și açaí. La nord de zona de savană sunt mlaștini de palmier, în principal cu palmieri Buriti (Mauritia flexuosa) și Euterpe oleracea. În timpul sezonului ploios, mlaștinile sunt inundate la un metru înălțime. Ecologia acestor mlaștini este cunoscută prea puțin. Există 20 de râuri mari pe insulă. Din cauza nivelurilor oscilante ale apei și inundațiilor periodice, multe așezări sunt construite pe piloni (Palafitas). Cele mai importante orașe sunt în sud-estul insulei: Soure, Salvaterra și cel mai mare oraș, Breves. Acestea dispun de o infrastructură turistică de bază și sunt populare datorită plajelor singuratice. Demografia Populația totală a insulei este de 250.000 locuitori. Istoria Insula a fost locul unei societăți pre-columbiene avansate, cultura Marajoara. Vezi și Listă de superlative geografice Referințe Legături externe en Marajó Island mapArhivat în 16 februarie 2008, la Wayback Machine. en Marajó Island and Pará state www.v-brazil.com
Маражо

Маражо́ (порт. Marajó) — крупнейший остров Бразилии. Размеры Длина острова составляет 220 км, ширина до 150 км. Площадь — 40 100 км². Это 34-й по величине остров мира, размер которого сравним со Швейцарией и Московской областью. Самый большой на Земле речной остров. Так как Маражо омывается водами Атлантического океана, то иногда первенство как самому большому речному острову отдают острову Бананал, который не имеет выхода к океану. Административно Маражо относится к штату Пара. География Остров образован аллювиальными наносами реки Амазонки, сильно заболочен и покрыт густой сельвой. Расположен в её эстуарии. Остров расположен почти на экваторе. На другом берегу южного рукава, называемого Пара, находится крупный город Белен. Остров — одно из немногих населённых мест мира, куда после Первой мировой войны не проник вирус испанского гриппа[значимость факта?]. История B доколумбову эпоху на острове была развита культура Маражоара. На острове ведутся археологические исследования. Примечания
Marajó

Marajó (portugisiska: Ilha de Marajó) är en ö mellan utloppen av Amazonfloden och Tocantins. Den är cirka 40 100 km² och är därmed något mindre än Schweiz. Ön ligger i norra Brasilien i deltat vid Amazonflodens mynning i Atlanten. På Marajó lever ungefär 250 000 människor, de flesta har indianskt eller afrikanskt ursprung. Marajó är en av få platser i världen som aldrig drabbades av spanska sjukan 1918. Stora delar av ön översvämmas under regntiden. Nära kustlinjen orsakas översvämningarna av Amazonflodens höga vattenstånd och i öns centrum är den stora nederbördsmängden orsaken. I östra delen av ön liknar vegetationen en savann. Här avlas boskapsdjur i stora farmer. Idag lever på ön stora flockar av domesticerade vattenbufflar. På öns västra del finns skogar. Bredvid trä nyttjas produkter från para-assaipalmen. Källor
Маражо

Маражо (порт. Ilha de Marajó) — найбільший річковий острів планети (хоча на північному сході омивається Атлантичним океаном) й найбільший острів Бразилії. Розміщений у дельті річки Амазонка в штаті Пара. Географія Площа острова 40 100 км², що робить його 35 островом у світі за площею. Рельєф острова низовинний. Хоча його північно-східна берегова лінія омивається Атлантичним океаном (що часто ставить під сумнів його лідерство серед найбільших річкових островів планети), потік води з Амазонки настільки великий, що море біля її гирла абсолютно прісне на значній відстані від берега. Острів лежить у субекваторіальному кліматичному поясі майже безпосередньо на екваторі.. Влітку переважають екваторіальні повітряні маси, взимку — тропічні. В літні місяці вітри дмуть від, а взимку до екватора. Сезонні амплітуди температури повітря незначні, зимовий період ненабагато прохолодніший за літній. У літньо-осінній період з морів та океанів можуть надходити тропічні циклони. У віддалених від моря частинах острова взимку може бути сухіший сезон. У центрі острова велике озеро Арарі, рівень води в якому дуже залежить від пори року. З рослинності на острові превалює саванна формація. На узбережжі заболочені мангрові ліси (помаранчевий). Історія Острів Маражо відомий археологічною культурою Маражоара, яка існувала на ньому у 600—1300 роках. Цікавий факт: під час епідемії грипу 1918—1919 років, відомої як «іспанка», Маражо був єдиною значною населеною територією, де не було зареєстровано жодного випадку хвороби. Населення Населення острова у 2015 році становило 533 397 осіб, найбільше місто Бревіс — 99 080 осіб (2016). Велике місто Белен розташоване на південь від острова, через південну протоку Амазонки (відому як річка Пара). Господарство На острові розвинене сільське господарство з численними плантаціями та тваринницькими комплексами — фазендами. Головною свійською твариною на острові виступає інтродукований водяний буйвіл (Bubalus bubalis), поголів'я якого перевищує кількість людського населення острова. Див. також Список островів за площею Примітки Література Атлас світу / голов. ред. І. С. Руденко ; зав. ред. В. В. Радченко ; відп. ред. О. В. Вакуленко. — К. : ДНВП «Картографія», 2005. — 336 с. — ISBN 9666315467. (рос.) Физико-географический атлас мира. — М. : Академия наук СССР и Главное управление геодезии и картографии ГГК СССР, 1964. — 298 с. Посилання Maps: Marajó Island and Pará state. [Архівовано 27 березня 2009 у Wayback Machine.] (англ.) Earth from Space: Marajó, Brazil на YouTube
ГЕС Сан-Салвадор

ГЕС Сан-Салвадор (порт. Usina Hidrelétrica de São Salvador) — гідроелектростанція в Бразилії у штаті Токантінс. Знаходячись між ГЕС Кана-Брава (вище за течією) та ГЕС Peixe Angical, входить до складу каскаду на річці Токантінс, яка починається на Бразильському нагір'ї неподалік столиці країни Бразиліа та тече на північ до впадіння в річку Пара (правий рукав дельти Амазонки). У межах проекту річку перекрили річку перекрили комбінованою греблею висотою до 40 метрів, яка включає центральну ділянку з ущільненого котком бетону (містить водоскиди та машинний зал загальною довжиною біля двох сотень метрів), а також бічні земляні частини довжиною 900 метрів та шириною по гребеню 7,5 метра. Ця споруда утримує витягнуте по долині річки на 80 км водосховище з площею поверхні 104 км2 (в тому числі затоплена при будівництві територія 86 км2), периметром 312 км та середньою глибиною 10 метрів (максимальна 32 метри). Воно має об'єм 952 млн м3 (корисний об'єм 59 млн м3) та незначне припустиме коливання рівня поверхні під час операційної діяльності між позначками 286,5 та 287 метрів НРМ (у випадку повені до 287,3 метра НРМ). Інтегрований у греблю машинний зал обладнали двома турбінами типу Каплан потужністю по 124,5 МВт, які при напорі у 22,5 метра забезпечують виробництво 1,9 млрд кВт-год електроенергії на рік. Під час спорудження станції провели екскавацію 1,7 млн м3 (в тому числі 0,5 млн м3 скельних порід), звели земляні споруди об'ємом 1,76 млн м3 та використали 284 тис. м3 бетону. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 230 кВ. Примітки
Forêt nationale de Jatuarana

La forêt nationale de Jatuarana (portugais : Floresta Nacional de Jatuarana) est une forêt nationale brésilienne. Elle se situe dans la région Nord, dans l'État de l'Amazonas. Le parc fut créé en 2002 et couvre une superficie de 575 000 hectares. Références Liens externes Ressource relative à la géographie : World Database on Protected Areas Portail de la conservation de la nature Portail de l’Amazonie
Фейжо (Акри)

Фейжо е град — община в централната част на бразилския щат Акри. Общината е част от икономико-статистическия микрорегион Тарауака, мезорегион Вали ду Журуа. Населението на общината към 2010 г. е 32 311 души, а територията ѝ е 24 202.027 km2. История Първоначално регионът е обитаван от индианците Жаминауас, Кашинауас и Шакауас (Jaminawás, Kaxinauwás e Chacauwás). С пристигането на северняците (бразилци от северните щати) в местността на извора на река Енвира, през 1879 г., започва изследването на региона и поделянето му на парцели, разграничавайки отделните земи и каучукови плантации. Това поражда няколко конфликта в джунглата между северняци и индианци. В тези условия, на левия бряг на река Енвира бива създадена плантацията Порту Алегри, на чието място по-късно е основан днешният град Фейжо. Няколко години по-късно, каучуковата плантация прераства в селце, а на 13 май 1906, вече малък град, получава името Фейжо, в чест на Диогу Антониу Фейжо, виден бразилски политик и свещеник. Придобива статут на община по силата на декрет № 968 от 21 декември 1938 г. География Граничи на север с щата Амазонас, на юг с Перу, на изток с общините Санта Роза ду Пурус и Мануел Урбану и на запад с Тарауака и Жордау. Градът се намира на десния бряг на река Енвира, основно средство за придвижване и пренос на стоки на местните жители. Край брега на реката живеят около 5640 души в малки общности, отдалечени от градския център. Както по-голямата част от амазонските реки, нивото на река Енвира е сезонно. Население По данни от 2007, Фейжо има 31.288 жители, като 50,26% от тях са градско население, или 15.726 жители; останалите 49,74% — селско население, или 15.562 души. От тях, 11.225 души живеят край брега на реките, които протичат през общината, т.нар. рибейринюс (ribeirinhos, в превод, „живеещите край брега“). Гъстотата на населението към 2009 е 1,33 д/km². Икономика Икономическите дейности на Фейжо се основават на държавната администрация. Промишленият сектор заема оскъден дял; състои се в малки предприятия за мебели, керамика и циментови изделия. Аграрният сектор от своя страна заема важно място, като в последно време се създават ферми край по-важните пътища. С подобряването на магистралата BR-364, която свързва щатската столица Риу Бранку с Крузейру ду Сул, се очаква да се подобрят икономическите перспективи, да поевтинее живота и да се подобрят услугите, предлагани от държавата. Култура Културните аспекти на града са разнообразни, поради влиянието което оказват индианци и бразилци. Влиянието на тези последните е по-силно, особено от северняците — основните преселници в щата. По-важните празници на града са: карнавала, през февруари, юнски празник — през месец юни и празника на „Асаѝ“, най-важната културна атракция; чества се всяка година през месец август от 2000 г. насам. Източници Вижте също Списък на общините в Бразилия Външни препратки Официален сайт
Feijó, Acre

Feijó (Brazilian Portuguese pronunciation: [fejˈʒɔ]) is a municipality located in the center of the Brazilian state of Acre. As of 2022, its population was 35,426. The total land area is 24,202 km2. The city is served by Feijó Airport. The municipality contains 231,555-hectare (572,180-acre) of Santa Rosa do Purus National Forest, a sustainable use conservation unit created in 2001. References
Feijó

Feijó es un municipio de Brasil situado en el centro del estado de Acre. Su población es de 38.241 habitantes y su extensión es de 24.202 km². Es el tercer municipio del estado por población y el segundo en extensión. Limita al norte con el estado de Amazonas y al sur con el Perú, al este con los municipios de Acre de Santa Rosa do Purus y Manoel Urbano y al oeste con los municipios de Tarauacá y Jordão. Está atravesado por el río Envira. Historia El municipio fue fundado el 3 de mayo de 1906, obteniendo su autonomía a través del decreto Federal 968 el 12 de diciembre de 1938. Referencias
Feijó

Feijó est une ville du centre de l'État de l'Acre, au Brésil. Son nom est un hommage au prêtre catholique Diogo Antônio Feijó (pt) (1784-1843). La population de Feijó était estimée à 39 365 habitants en 2006. La municipalité s'étend sur 24 202 km2. Maires Notes et références Liens externes Site officiel Portail du Brésil
Feijó (Acre)

Feijó is een gemeente in de Braziliaanse deelstaat Acre. De gemeente telt 32.360 inwoners (schatting 2017). Aangrenzende gemeenten De gemeente grenst aan Jordão, Manoel Urbano, Santa Rosa do Purus, Tarauacá, Envira (AM) en Pauini (AM). Landsgrens En met als landsgrens aan het district Yurua in de provincie Atalaya en het district Purús in de provincie Purús in de regio Ucayali met het buurland Peru. Externe link (pt) Website van de gemeente Feijó
Feijó

Feijó – miasto i gmina w Brazylii, leży w stanie Acre. Gmina zajmuje powierzchnię 27 975,43 km². Według danych szacunkowych w 2016 roku miasto liczyło 32 372 mieszkańców. Położone jest około 360 km na północny zachód od stolicy stanu, Rio Branco, oraz około 3150 km na zachód od Brasílii, stolicy kraju. W 2014 roku wśród mieszkańców gminy PKB per capita wynosił 9576,71 reais brazylijskich. Przypisy
Feijó (Acre)

Feijó é um município brasileiro do estado do Acre. Faz fronteira com o Peru. O nome do município de Feijó é uma homenagem ao sacerdote Diogo Antônio Feijó (1784–1843). A denominação foi adotada em 1906, quando o antigo Seringal Porto Alegre, situado às margens do rio Envira, foi elevado à categoria de vila. Geografia Problemas socioambientais Devido aos altos índices de devastação florestal, em 9 de novembro de 2023, o município de Feijó foi incluído na relação de municípios situados no bioma Amazônia considerados prioritários pelo governo federal para ações de prevenção, controle e redução dos desmatamentos e degradação florestal. Clima Segundo dados da estação meteorológica automática do Instituto Nacional de Meteorologia (INMET) no município, em operação desde 24 de setembro de 2009, a menor temperatura registrada em Feijó foi de 9,5 °C em 5 de agosto de 2019 e a maior atingiu 37,4 °C em 2 de outubro de 2010. Em 5 de agosto de 2019 também foi registrado o menor índice de umidade relativa do ar (URA), de 20%. A maior rajada de vento atingiu 24,1 m/s (86,8 km/h) em 30 de junho de 2011. Demografia Segundo o Censo 2022 do IBGE, Feijó possuía 35 426 habitantes, sendo 4 436 indígenas, com densidade demográfica de 1,27 hab/km². A estimativa para 2025 indicou 37 764 habitantes. Parte da população rural vive nas margens dos rios que cortam o território do município, os chamados ribeirinhos. Organização politico-administrativa O Município de Feijó possui uma estrutura politico-administrativa composta pelo Poder Executivo, chefiado por um prefeito eleito por sufrágio universal, auxiliado diretamente por secretários municipais nomeados por ele, e pelo Poder Legislativo, institucionalizado pela Câmara Municipal de Feijó, órgão colegiado de representação dos munícipes que é composto por vereadores também eleitos por sufrágio universal. Atuais autoridades municipais de Feijó Prefeito: Delegado Railson- Republicanos (2025/-) Vice-prefeito: Juarez Leitão- PSD (2025/-) Presidente da Câmara: Tarcísio Araújo Pereira PSD (2025/-). Economia Hoje Feijó tem cobertura total da BR-364, ligando a capital Rio Branco à cidade de Cruzeiro do Sul, com a diminuição do custo de vida e melhora dos serviços públicos. Há também a estrada que liga Feijó à Envira, no Amazonas. Religião As religiões do município de Feijó segundo o censo de 2010 são: Ver também Açaí Lista de municípios brasileiros por área decrescente Amazônia Referências Ligações externas «Página da prefeitura» «Feijó no WikiMapia»
Фейжо (Акри)

Фейжо (порт. Feijó) — муниципалитет в Бразилии, входит в штат Акри. Составная часть мезорегиона Вали-ду-Журуа. Входит в экономико-статистический микрорегион Тарауака. Население составляет 32 412 человек на 2010 год. Занимает площадь 27 975,439 км². Плотность населения — 1,16 чел./км². История Город основан 3 мая 1906 года. Границы Муниципалитет граничит: на севере — штат Амазонас на северо-востоке — муниципалитеты Тарауака, Жордан на востоке — муниципалитет Мануэл-Урбану на юге — Перу на юго-востоке — муниципалитет Санта-Роза-ду-Пурус на западе — муниципалитет Жордан Демография Согласно сведениям, собранным в ходе переписи 2010 г. Национальным институтом географии и статистики (IBGE), население муниципалитета составляет: По данным оценки 2015 года, население муниципалитета составляет 32 385 жителей. Важнейшие населенные пункты Статистика Валовой внутренний продукт на 2005 год составляет 144 976 569,00 реалов (данные: Бразильский институт географии и статистики). Валовой внутренний продукт на душу населения на 2005 год составляет 3791,13 реал (данные: Бразильский институт географии и статистики). Индекс развития человеческого потенциала на 2000 год составляет 0,541 (данные: Программа развития ООН). География Климат местности: экваториальный. Ссылки IBGE Cidades Confederação Nacional de Municípios (CNM)