NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Isla de los Micos

Die Isla de los Micos (deutsch: „Affeninsel“) oder Isla Arara ist eine Flussinsel im kolumbianischen Teil des Amazonas auf dem Gebiet der Gemeinde Leticia im Departamento de Amazonas. Sie ist wegen der frei laufenden Affen ein beliebtes Touristenziel. Von der Stadt Leticia liegt die Insel rund 20 Kilometer flussaufwärts, etwa auf der Höhe des kleinen Ortes „Santa Sofia“. Die Insel hat eine Größe von rund 450 Hektar. Der Amerikaner Mike Tsalikys hat dort in den 1960er Jahren eine Station zur Aufzucht von Affen und anderen Lebewesen errichtet. Das Unternehmen von Mike Tsalikys musste in den 1990er Jahren den Betrieb einstellen. Seitdem hat sich die Insel zu einer Touristenattraktion entwickelt. Von Leticia werden Schiffsausflüge mit einer Fahrtzeit von rund einer Stunde angeboten. Heute leben mehrere tausend Affen auf der Insel, es handelt sich überwiegend um Totenkopfaffen. Am Nordende der Insel gibt es eine Besucherstation mit Anlegemöglichkeit. Die dortigen Betreuer haben die Tiere an Besuchergruppen gewöhnt. Die Affen werden durch Pfeifgeräusche und mittels Bananen angelockt. Die Tiere springen dann zwischen den Besuchern von Kopf zu Kopf, klettern an ihnen hoch oder hocken beispielsweise fotogerecht auf den Schultern der Touristen. Weblinks Video mit Affen, die mit Besuchern spielen Einzelnachweise
Isla de los Micos

La isla de los Micos, también conocida como Isla Santa Sofía​ o isla Arara,​ es una isla fluvial del río Amazonas y reserva natural, perteneciente a Colombia, ubicado en el municipio de Leticia, al sureste del departamento de Amazonas, cerca de la frontera entre Colombia y Perú.​ Cerca de la isla se encuentra las islas Corea en territorio peruano.​ Descripción Ubicación La isla está a unos 20 kilómetros río arriba de la ciudad de Leticia, a la altura de la localidad de Santa Sofía. La isla tiene un tamaño de alrededor de 450 hectáreas. El estadounidense Mike Tsalikys estableció una estación allí en la década de 1960 para la cría de monos y otros seres vivos.​ Historia La compañía de Mike Tsalikys tuvo que cesar sus operaciones en la década de 1990. Desde entonces, la isla se ha convertido en una atracción turística. Leticia ofrece viajes en barco con un tiempo de viaje de alrededor de una hora. Hoy en día hay varios miles de monos en la isla, en su mayoría monos ardilla. En el extremo norte de la isla hay una estación de visitantes con instalaciones de amarre. Los cuidadores de allí han utilizado a los animales para grupos de visitantes.​ Delimitaciones El Acta N.º 4, firmada el 11 de noviembre de 1929, estableció la asignación de las islas colombianas en el río Amazonas. Fue elaborada y suscrita por la Comisión Demarcadora de Límites entre Colombia y el Perú, creada en cumplimiento del Tratado Salomón–Lozano de 1922. Este documento definió la pertenencia de diversas islas, garantizando la aplicación práctica del tratado y la delimitación efectiva entre ambas naciones. Por su parte, el Protocolo de Río de Janeiro de 1942 fue un acuerdo de paz y delimitación fronteriza entre Perú y Ecuador, firmado el 29 de enero de 1942 en Río de Janeiro, Brasil. Contó con la participación de Argentina, Brasil, Chile y Estados Unidos como países garantes, y tuvo como objetivo poner fin a un prolongado conflicto territorial, fijando las fronteras de manera definitiva. Véase también Saimiri sciureus Amazonia colombiana Isla Ronda Referencias
Ariquemes Airport

Ariquemes Airport (IATA: AQM, ICAO: SJOG) is the airport serving Ariquemes, Brazil. It is operated by Infraero. History On April 1, 2024 the airport started being operated by Infraero. Airlines and destinations No scheduled flights operate at this airport. Access The airport is located 4 km (2 mi) from downtown Ariquemes. See also List of airports in Brazil References External links "Airport information for SJOG". DAFIF. October 2006 – via Great Circle Mapper. "Current weather for SJOG". NOAA/NWS. Accident history for SJOG at Aviation Safety Network
Aeroporto de Ariquemes

O Aeroporto de Ariquemes (ICAO: SJOG) está localizado no município de Ariquemes, no estado de Rondônia. História O aeroporto já recebeu em meados de 1982 voos regionais e desde então funciona apenas como aeroclube, como pouso e decolagens de aeronaves particulares de empresários locais. É um dos 6 aeroportos do estado de Rondônia incluídos no PDAR – Plano de Desenvolvimento da Aviação Regional, do Governo Federal, criado em 2012. Só para este aeroporto será destinado 28 milhões de reais. Companhias aéreas e destinos Atualmente, nenhuma companhia aérea opera no local. Outras características Aeródromo mais próximo: Aeroporto Nova Vida 44km. Operação: VFR Diurno. Pista: Cabeceiras: 3/21 Dimensões: 1306x18m Superfície: 5700Kg / 0,5Mpa Resistência/PNC: Asfalto Referências Ligações externas [1] Mapa da Aviação Regional de Rondônia [2] Governo do Estado anuncia construção de novo aeroporto em Ariquemes (jan/13) [3] Empresários de Ariquemes cobram voos comerciais no Aeroporto da Cidade (set/13) [4] Aeroporto de Ariquemes (RO) receberá melhorias (ago/14 e mar/15) [5] Governo levanta real situação de área do novo aeroporto de Ariquemes (jan/15) [6] Ministro garante que aeroporto de Ariquemes é prioridade (jan/15) [7] Projeto prevê obra de cerca de R$ 10 milhões em aeroporto de Ariquemes (fev/15)
Microrégion de Mazagão

La microrégion de Mazagão est une des quatre microrégions de l'État de l'Amapá et appartient à la mésorégion du Sud de l'Amapá. Elle est divisée en trois municipalités. Municipalités Liste des municipalités de la microrégion : Laranjal do Jari Mazagão Vitória do Jari Microrégions limitrophes Macapá Oiapoque Microrégion d'Almeirim (Pará) Microrégion de Furos de Breves (Pará) Microrégion de Portel (Pará) Notes et références Portail de l'Amapá
Mazagão (microregio)

Mazagão is een van de vier microregio's van de Braziliaanse deelstaat Amapá. Zij ligt in de mesoregio Sul do Amapá en grenst aan de mesoregio Norte do Amapá en Frans-Guyana in het noorden, Suriname in het noordwesten, de deelstaat Pará in het westen, zuiden en zuidoosten en de microregio Macapá in het westen. De microregio heeft een oppervlakte van ca. 46.580 km². Midden 2004 werd het inwoneraantal geschat op 56.103. Drie gemeenten behoren tot deze microregio: Laranjal do Jari Mazagão Vitória do Jari
Lista de mesorregiões e microrregiões do Amapá

Esta é a lista de mesorregiões e microrregiões do Amapá, estado brasileiro da Região Norte do país. O estado do Amapá foi dividido geograficamente pelo IBGE em duas mesorregiões, que por sua vez abrangiam quatro microrregiões, segundo o quadro vigente entre 1989 e 2017. Em 2017, o IBGE extinguiu as mesorregiões e microrregiões, criando um novo quadro regional brasileiro, com novas divisões geográficas denominadas, respectivamente, regiões geográficas intermediárias e imediatas. Mesorregiões do Amapá Microrregiões do Amapá divididas por mesorregiões Mesorregião do Norte do Amapá Mesorregião do Sul do Amapá Ver também Lista de municípios do Amapá Lista de regiões geográficas intermediárias e imediatas do Amapá Referências
Мазаган (микрорегион)

Мазаган (порт. Microrregião de Mazagão) — микрорегион в Бразилии, входит в штат Амапа. Составная часть мезорегиона Юг штата Амапа. Население составляет 69 402 человека (на 2010 год). Площадь — 46 586,755 км². Плотность населения — 1,49 чел./км². Демография Согласно сведениям, собранным в ходе переписи 2010 г. Национальным институтом географии и статистики (IBGE), население микрорегиона составляет: Состав микрорегиона В составе микрорегиона включены следующие муниципалитеты: Ларанжал-ду-Жари Мазаган Витория-ду-Жари
Мазаган (мікрорегіон)

Мазаган (порт. Microrregião de Mazagão) — мікрорегіон в Бразилії, входить в штат Амапа. Складова частина мезорегіону Південь штату Амапа. Населення становить 69 402 чоловік на 2010 рік. Займає площу 46 579,671 км². Густота населення — 1,49 чол./км². Склад мікрорегіону До складу мікрорегіону включені наступні муніципалітети: Ларанжал-ду-Жарі Мазаган Віторія-ду-Жарі Демографія Згідно з даними, зібраними в ході перепису 2010 р. Національним інститутом географії і статистики (IBGE), населення мікрорегіону становить:
Leticia

Leticia je město v jižní Kolumbii a hlavní město departementu Amazonas. Žije zde přibližně 56 tisíc obyvatel. Poloha Leticia leží na levém břehu Amazonky v nadmořské výšce 96 m n. m., jedná se o nejjižnější kolumbijské město. Podnebí je vlhké, tropické s průměrnou roční teplotou 27 °C. V průběhu roku zde spadne v průměru 3 315 mm srážek. Historie Oblast byla v průběhu kolumbijsko-peruánské války ohniskem sporů obou států o vymezení hranic. Ozbrojené konflikty vyřešila dohoda z roku 1934 v rámci tehdejší Ligy národů. Městská oblast Leticia je součástí městské oblasti společně se sousedním brazilským městem Tabatinga. Hranice obou států procházejí městskými ulicemi a v celé aglomeraci Leticia-Tabatinga žije téměř 100 tisíc obyvatel. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Leticia na Wikimedia Commons Oficiální stránky (španělsky)
Leticia

Leticia er den sydligste by i Republikken Colombia, hovedstaden for departementet Amazonas, Colombiens sydligste by (4,09 ° syd 69,57 ° vest) og en af de største havne på Amazonasfloden. Det har en højde på 96 meter over havets overflade og en gennemsnitlig temperatur på 27 ° C. Leticia har længe været Colombias forsendelsessted for tropiske fisk til akvariet. Leticia har omkring 42.000 indbyggere på vestlige bred af Amazonas flod og ligger på det punkt, hvor Colombia, Brasilien og Peru kommer sammen i et område kaldet Tres Fronteras.
Leticia (Amazonas, Kolumbija)

Leticia je grad na jugu Amazonskog trapeza, najjužnijeg dijela Kolumbije. Najjužniji je kolumbijski grad i glavni grad departmana Amazonas. Nalazi se na 96 metara nadmorske visine i ima prosječnu temperaturu od 27 °C. Grad se nalazi na lijevoj obali rijeke Amazona, na području koje se naziva Tres Fronteras. Grad i luka Tabatinga u Brazilu je "naslonjena" na Leticiu s kojom usko surađuje. Ova dva grada skupa imaju oko 100.000 stanovnika. Promet Vásquez Cobo International Airport, zračna luka Vanjske poveznice Leticia - službene stranice Arhivirana inačica izvorne stranice od 9. listopada 2007. (Wayback Machine) (šp.) Amazon Spanish College Arhivirana inačica izvorne stranice od 7. srpnja 2011. (Wayback Machine) visitleticia.com Arhivirana inačica izvorne stranice od 16. travnja 2003. (Wayback Machine)
Leticia (Colombia)

Leticia è un comune della Colombia, capoluogo del dipartimento di Amazonas ed è un importante porto fluviale sul Rio delle Amazzoni. Geografia fisica Leticia è la città più meridionale di tutta la Colombia, al centro di un'area denominata Tres Fronteras dal momento che vi si incontrano i confini di tre Paesi: Brasile, Perù e Colombia. Storia L'abitato venne fondato da Benigno Bustamante nel 1867. Con un trattato del 1922 il Perù cedette l'area di Leticia alla Colombia in cambio di una striscia di terra a nord del Putumayo. Solo dieci anni dopo, però, la zona fu oggetto di una disputa territoriale tra i due Stati, che sfociò in una guerra svoltasi tra il 1932 e il 1933. Il conflitto si risolse nel 1934 col ritorno allo status quo ante bellum, grazie anche all'intervento della Società delle Nazioni. Economia Il gran numero di corsi d'acqua nella zona fa sì che la pesca sia una delle attività più fiorenti. Frutta tropicale e turismo sono le altre due voci principali dell'economia di Leticia Infrastrutture e trasporti La rete di trasporti cittadina è quasi esclusivamente per via fluviale e per via aerea, grazie all'aeroporto Internazionale Alfredo Vásquez Cobo, che permette collegamenti con la capitale Bogotà. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Leticia Collegamenti esterni Sito ufficiale, su leticia-amazonas.gov.co. (EN) Leticia, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Leticia

Leticia is een gemeente en kleine Colombiaanse stad bij het drielandenpunt van Colombia, Peru en Brazilië. De stad ligt in het uiterste zuiden van het land, in het departement Amazonas in het Amazonebekken. De stad heeft ongeveer 35.000 inwoners. Begin 1933 waren er gevechten tussen Colombia en Peru, die beide het stadje als hun gebied claimden, maar uiteindelijk werd de zaak na tussenkomst van de Volkenbond vreedzaam opgelost, waarbij op 24 mei 1934 Leticia aan Colombia werd toegewezen. Vanaf Leticia is het mogelijk om de rivier de Amazone op te varen en zo het oerwoud te leren kennen. De locatie is bereikbaar per vliegtuig. Voor toeristen wordt een speciale milieubelasting geheven. Externe link (es) Website van de gemeente Leticia
Leticia

Leticia – miasto w południowej Kolumbii, leżące na lewym brzegu Amazonki. Jest stolicą departamentu Amazonas. Według spisu ludności z 30 czerwca 2018 roku miasto liczyło 33 503 mieszkańców. Jest ośrodkiem obszaru, o który toczyły spór graniczny Kolumbia i Peru. Traktat z 1922 przyznał miasto Kolumbii. W latach 1932–1934 miała miejsce wojna o sporny obszar. W 1934 przy pośrednictwie Ligi Narodów podpisano pokój. Miasto zostało przyznane Kolumbii. Wydarzenia, które doprowadziły do konfliktu zostały opisane przez Arkadego Fiedlera w jednym z rozdziałów reportażu Ryby śpiewają w Ukajali. Siedziba rzymskokatolickiego wikariatu apostolskiego Leticia. W mieście funkcjonuje międzynarodowy port lotniczy Alfredo Vasquez Cobo. Przypisy
Летисия

Лети́сия (исп. Leticia) — город, расположенный на юге (самая южная точка страны) Колумбии, основан в 1867 году. Столица департамента Амасонас. Город эффективно развивается в последнее время, несмотря на то, что находится далеко от основных городских центров страны и не имеет дорожного сообщения с ними. Важную часть в экономике города занимает коммерческая связь с Бразилией из-за его положения в качестве пограничного города на реке Амазонка. Расположен вплотную к пограничному стыку Трес-Фронтерас. Граничит с Бразилией (городом Табатинга) и Перу (с населённым пунктом Санта-Роса-де-Явари, по реке). Из-за тесных связей с бразильским городом Табатинга экономика обоих городов сильно связана, в любом магазине можно расплатиться как колумбийским песо, так и бразильским реалом, население говорит в основном на портуньоле. Несмотря на то что регион известен как пограничный стык 3 государств, отношения с Перу минимальны. Летисия и Табатинга связаны общей улицей, известной как Международный проспект в Колумбии и Авенида да Амизаде на Бразильской стороне. Проезд бесплатный, нет необходимости в паспорте или ином документе. Граница закрыта только на время выборов, будь то колумбийские или бразильские. В Перу же попасть сложнее проход по реке до Санта-Роса-де-Явари около 10 минут, поэтому сообщение с этой стороной сложнее. Летисия и Табатинга настолько близки, что фактически образуют единый город или агломерацию, с населением чуть больше 100 000 жителей. В городе расположен Международный аэропорт имени Альфредо Васкеса Кобо, а так же филиал Национального Университета Колумбии. Климат Ссылки Русская страница о городе Летисия
Leticia, Kolumbija

Leticia je glavno mesto departmaja Amazonas in najjužnejše mesto v Republiki Kolumbiji. Leži 96 metrov nad morjem in je eno večjih pristanišč ob reki Amazonki. Povprečna temperatura mesta je 27 °C. Preko tega mesta ob levem bregu Amazonke z okoli 33,000 prebivalci Kolumbijci uvažajo tropske ribe, ki jih nato prodajajo kot hišne ljubljenčke. Nahaja se na območju tromeje med Kolumbijo, Perujem in Brazilijo, ki mu domačini pravijo »Tres Fronteras« (sl. Tri meje). Zunanje povezave Uradna spletna stran Arhivirano 2012-11-27 at Archive.is (špansko) Pretok ljudi na tromeji Peru-Kolumbija-Brazilija, Márcia Maria de Oliveira, São Paulo maj/avgust 2006 (povzetek v angleščini, besedilo v portugalščini). Spletna stran Območno-okoljskega podatkovnega sistema kolumbijske SIAT-AC (špansko) The Amazon Spanish College Šola v španskem jeziku Ekološki park Mundo Amazonico (Parque Ecológico Mundo Amazónico) AmazonasColombia.com Turistični informacije za tromejno območje Visit Leticia Osnovni podatki za potovanje v Leticio in okolico
Leticia

Leticia är huvudstad i departementet Amazonas i Colombia. Leticia är landets sydligaste stad i kommunen med samma namn och är en hamnstad vid Amazonfloden, belägen vid gränsen mellan Colombia, Brasilien och Peru. Den är den enda större orten i departementet och hade 24 449 invånare år 2008. Staden saknar vägförbindelse med övriga Colombia men har sådan förbindelse med Tabatinga i Brasilien samt med flyg eller båt med Peru. I Amazonfloden i närheten av staden kan man se amazondelfiner, och norrut ligger nationalparken Parque Nacional Natural Amacayacu. Från Leticia utgår en rad exkursioner längs Amazonfloden, bland annat för att besöka indiansamhällen, Puerto Nariño och samhällen i Peru och Brasilien. Turismen i Leticia har utvecklats de senaste åren och hotellen har blivit fler. Leticia har en internationell flygplats, Aeropuerto Internacional Alfredo Vásquez Cobo. Studenter från utlandet kommer för att studera spanska vid The Amazon Spanish College. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Leticia.﻿
Летісія

Летісія (ісп. Leticia) — місто, розташоване на півдні Колумбії, засноване в 1867 році. Столиця департаменту Амасонас. Важливу частину в економіці міста займає комерційний зв'язок з Бразилією через його положення як прикордонного міста на річці Амазонка. Географія Летісія — найпівденніша точка країни. Розташована впритул до прикордонного стику Трес-Фронтерас. Межує з Бразилією (містом Табатінга) і Перу (з населеним пунктом Санта-Роса-де-Яварі, по річці). Клімат Місто знаходиться у зоні, котра характеризується вологим тропічним кліматом. Найтепліший місяць — березень із середньою температурою 25.6 °C (78 °F). Найхолодніший місяць — липень, із середньою температурою 23.9 °С (75 °F). Економіка Через тісні зв'язки з бразильським містом Табатінга економіка обох міст сильно пов'язана, в будь-якому магазині можна розрахуватися як колумбійським песо, так і бразильським реалом; населення в основному послуговується портуньолом. Незважаючи на те що регіон відомий як прикордонний стик трьох держав, відносини з Перу мінімальні. Летісія і Табатінга пов'язані спільною вулицею, відомою як Міжнародний проспект в Колумбії і Авеніда да Амізаде на Бразильському боці. Проїзд безкоштовний, немає необхідності в паспорті або іншому документі. Кордон закритий тільки на час виборів (колумбійських або бразильських). У Перу ж потрапити складніше: прохід річцою до Санта-Роса-де-Яварі займає близько 10 хвилин, тому сполучення по цьому напрямку складніше. Населення Летісія і Табатінга фактично утворюють єдине місто або агломерацію, з населенням трохи більше 100 000 жителів. Транспорт У місті розташований Міжнародний аеропорт імені Альфредо Васкеса Кобо, а також філія Національного Університету Колумбії. Місто ефективно розвивається незважаючи на те, що знаходиться далеко від основних міських центрів країни і не має дорожнього сполучення з ними. Примітки Посилання Російська сторінка про місто Летісія [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.]
Cuieiras River (Rio Negro tributary)

The Cuieiras River (Portuguese: Rio Cuieiras) is a river in the municipality of Maués, Amazonas state, Brazil. Location The Cuieiras River is a tributary of the Rio Negro, which it enters from the left (east) upstream from Manaus in the Anavilhanas archipelago region. It defines the north boundary of the Rio Negro State Park South Section. The north bank of the river is in the Rio Negro Left Bank Environmental Protection Area, a 611,008 hectares (1,509,830 acres) sustainable use conservation area created in 1995. The forest around the river is home to the endangered Pied tamarin. People The Aroaqui language, now extinct, may have been spoken on the banks of the Cuieiras River. During the second half of the 20th century indigenous families from the middle Solimões River and the upper Rio Negro settled in areas on the banks of the Cuieiras and founded seven communities. The communities are ethnically diverse, including Cocama, Baniwa, Tucano, Ticuna, Mura, Baré, Sateré-Mawé and Carapana people. There is conflict with non-indigenous families. The river has been used for sand extraction, which the residents consider to be a source of pollution. In 1996, indigenous families began to fight for regularisation of property ownership without gaining much support from the Fundação Nacional do Índio (National Indian Foundation, FUNAI). In January 2014, FUNAI was directed to create a technical group to identify and demarcate the land and submit a final report within six months. One issue is that the residents are in the state park, as their presence was not considered when the park was established in the 1980s. See also List of rivers of Amazonas References Sources
Río Cuieiras

El río Cuieiras (en portugués: Rio Cuieiras) es un río del municipio de Maués, estado de Amazonas, Brasil. Ubicación El río Cuieiras es un afluente del río Negro, al que ingresa por la izquierda (este) aguas arriba de Manaus en la región del archipiélago de Anavilhanas. Define el límite norte de la Sección Sur del Parque Estatal Río Negro.​ La orilla norte del río se encuentra en el Área de Protección Ambiental Margen Izquierda del Río Negro, un área de conservación de uso sustentable 611.008 hectáreas creada en 1995.​ El bosque alrededor del río es el hogar del tití blanco en peligro de extinción.​ Pobladores La lengua aroaqui, hoy extinta, pudo haberse hablado en las orillas del río Cuieiras.​​ Durante la segunda mitad del siglo XX, familias indígenas del medio río Solimões y del alto río Negro se asentaron en zonas a orillas del río Cuieiras y fundaron siete comunidades. Las comunidades son étnicamente diversas, incluidos los pueblos cocama, baniwa, tucano, ticuna, mura, baré, sateré-mawé y carapana. Hay conflictos con familias no indígenas. El río se ha utilizado para la extracción de arena, que los vecinos consideran una fuente de contaminación.​ En 1996, las comunidades indígenas iniciaron una lucha por la regularización de la propiedad, sin recibir un respaldo significativo por parte de la Fundação Nacional do Índio (FUNAI). En enero de 2014, se ordenó a la FUNAI que creara un grupo técnico para identificar y demarcar la tierra y presentar un informe final en un plazo de seis meses. Un problema es que los residentes se encuentran en el parque estatal, ya que su presencia no se consideró cuando se estableció el parque en la década de 1980.​ Referencias
Кужейрас

Кужейрас (порт. Rio Cuieiras) — река в северо-западной Бразилии, в штате Амазонас. Левый приток Риу-Негру (бассейн Амазонки). Площадь водосборного бассейна реки — 3200 км². Начинается в лесах Амазонии, течёт по ним в юго-восточном направлении. Впадает в Рио-Негро слева в 50 километрах от Манауса. Основные притоки — Кашуэйра (лв), Тукунаре (пр), Бранкинью (пр). Почвы бассейна реки — кислые и очень бедные питательными веществами, представлены латозолями на возвышенных участках местности, аргизолями — на склонах, подзолистыми — в зонах накопления песка, глеевыми и неозолями — в пойме и на затапливаемых участках. Воды реки имеют водородный показатель менее 4,3, содержат в себе высокую концентрцию гуминовых кислот и мало твёрдых частиц, их цвет — от оливково-коричневого до кофейного цвета. Осадки в бассейне Кужейраса имеют выраженный сезонный характер. Их максимум приходится на март-апрель (до 295 мм), минимум — на август (63 мм). Климат — тропический, средняя температура — 26 °C. До XVII века в бассейне реки обитали индейские племена таруман, манаус и баре. С прибытием европейцев он были частично уничтожены, частично вытеснены в другие регионы. К концу XVII века единственными португальскими поселениями в Амазонии были форт Сан-Жозе-ду-Риу-Негру (будущий Манаус) и миссия кармелитов на реке Риу-Бранку. В 1995 году часть земель бассейна Кужейраса вошли в состав государственного парка Рио-Негро-Сетор-Сул. На 2007 год на реке проживало 274 человека из 96 семей. Они составляют шесть общин, в числе которых четыре индейских. В настоящее время преобладающее занятие людей в бассейне Кужейраса — рубка леса. Примечания