NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Собор Введення в храм Пресвятої Діви Марії (Натал)

Собор Введення в храм Пресвятої Діви Марії або Новий собор, Собор нового міста (порт. Catedral Metropolitana de Natal, Catedral Nova ou Catedral Nova Cidade) — католицька церква, що знаходиться в житловій частині міста Натал — столиці штату Ріу-Гранді-ду-Норті, Бразилія. Церква Введення в храм Пресвятої Діви Марії є кафедральним собором архієпархії Натала. Історія Церква Введення в храм Пресвятої Діви Марії в Наталі освячена 21 листопада 1988. В даний час на нижньому поверсі церкви розташовується єпархіальне управління та різні церковні організації. 13 жовтня 1991 Собор відвідав Римський папа Іоанн Павло II, який у цей час відправляв третій пастирський візит до Бразилії. Примітки Посилання Офіційний сайт архієпархії Натала(порт.)
Vodní elektrárna Sobradinho

Vodní elektrárna Sobradinho (potrugalsky Usina Hidrelétrica de Sobradinho ) je vodní dílo na řece São Francisco na severovýchodě Brazílie. Nachází se ve státě Bahia, asi 40 km proti proudu od měst Juazeiro a Petrolina. Všeobecné informace Přehradní hráz Sobradinho se nachází 748 km od ústí řeky São Francisco v místě s povodím 498 968 km2, z celkové hodnoty povodí v řádu 630 000 km2. Přehradní jezero o ploše 4 214 km2 a objemu 34,1 km3, poskytuje užitečný objem 28,7 km3. V běžném ročním chodu průtoku zajišťuje spolu s přehradní nádrží Tres Marias minimum 2060 m3/s. Teprve po její výstavbě dosáhl gigantický komplex Paulo Afonso vysoké roční výroby. Zajišťuje minimální průtok 25 m3/s pro místní zavlažovací projekty. Zemní sypaná hráz o objemu 12 milionu m3 je dlouhá 12,5 km a vysoká 41 m. Ve strojovně o půdorysu 250 x 27 m a výšce 32 m pracuje na optimálním spádu 27,2 m šest Kaplanových turbín o hltnosti 710 m3/s a výkonu 178 MW. Průměr rotoru turbíny je 9,5 m. Celkový výkon elektrárny je 1 050 MW a průměrná roční výroba 1,1 miliardy kWh. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vodní elektrárna Sobradinho na Wikimedia Commons Reference Literatura Linsley R.K.: Applied hydrology, 759 str. McGraw-Hill, 1968 Paul R.Josephson, Industrialized Nature, Island Press Washington, 2002 ISBN 1-55963-777-3 Související články Vodní elektrárny Paulo Afonso Kaskáda na řece São Francisco
Sobradinho Dam

The Sobradinho Dam is a large hydroelectric dam built on the São Francisco River in Sobradinho, in the state of Bahia of Brazil. Completed in 1982, the dam generates power by utilizing six 175 megawatts (235,000 hp) Francis turbine-generators, totalling the installed capacity to 1,050 megawatts (1,410,000 hp). See also List of hydroelectric power stations in Brazil List of conventional hydroelectric power stations References
Presa de Sobradinho

La presa de Sobradinho es una gran presa hidroeléctrica construido en el río São Francisco en Sobradinho, en el estado de Bahia en Brasil. Acabado en 1982, la presa genera energía utilizando seis turbinas de 175 MW cada una, sumando una capacidad instalada de 1050 MW.​ Esta presa forma el embalse de Sobradinho. Referencias Enlaces externos
Sobradinhodam

De Sobradinhodam is een hydro-elektrische stuwdam in de rivier de São Francisco in de Braziliaanse deelstaat Bahia. Beschrijving De bouw van de dam startte in 1973. Redenen voor de bouw waren de opwekking van elektriciteit, water vast houden ten behoeve van de irrigatie en een verbetering voor de scheepvaart. In 1979 begon de stroomproductie en in 1982 was het werk gereed. In de dam is een waterkrachtcentrale opgenomen. Hier staan zes Kaplanturbines opgesteld met een totaal vermogen van 1050 megawatt. De eerste turbine begon op 3 november 1979 te draaien en de laatste volgde op 3 maart 1982. De eigenaar van de centrale is Companhia Hidrelétrica do São Francisco (Chesf), een dochteronderneming van Eletrobras. Voor het scheepvaartverkeer op de rivier is er een schutsluis. De sluiskolk heeft een lengte van 120 meter en een breedte van 17 meter. De schepen overbruggen een verval van 32,5 meter. Hiermee blijft binnenvaart mogelijk tussen de steden Pirapora en Juazeiro - Petrolina. Over de dam loopt de federale snelweg BR-316.
Zapora Sobradinho

Zapora Sobradinho – zapora i elektrownia wodna na rzece São Francisco w północnej części stanu Bahia w Brazylii. Budowa obiektu ukończona została w 1982 roku w oparciu o środki finansowe uzyskane z Banku Światowego. Całkowita długość zapory wynosi 12,5 kilometra a jej średnia wysokość 41 metrów. Całkowita moc funkcjonującej w ramach zapory elektrowni wodnej wynosi 1050 (6 × 175) MW. Następstwem budowy zapory stało się powstanie sztucznego rezerwuaru wodnego Sobradinho. Jest on największym w Brazylii i dwunastym pod względem wielkości sztucznym zbiornikiem wodnym na świecie. Konsekwencją powstania zapory Sobradinho stało się zalanie obszaru o powierzchni ponad czterech tysięcy kilometrów kwadratowych i wysiedlenie z miejsca dotychczasowego zamieszkania około 72 tysięcy osób. Przypisy
Barragem Sobradinho

Barragem Sobradinho är en dammbyggnad i Brasilien. Den ligger i kommunen Casa Nova och delstaten Bahia, i den östra delen av landet, 1 000 km nordost om huvudstaden Brasília. Barragem Sobradinho ligger 385 meter över havet. Terrängen runt Barragem Sobradinho är platt, och sluttar österut. Runt Barragem Sobradinho är det glesbefolkat, med 16 invånare per kvadratkilometer.. Trakten runt Barragem Sobradinho består i huvudsak av gräsmarker. Kommentarer Källor
ГЕС Собрадіньо

ГЕС Собрадіньо — гідроелектростанція на сході Бразилії у штаті Баїя, неподалік від кордону зі штатом Пернамбуку. Знаходячись між ГЕС Трес-Мар'яс (вище за течією) та ГЕС Луїс Гонзага, входить до складу каскаду на четвертій за довжиною в Південній Америці річці Сан-Франсиску (тече на північний схід паралельно узбережжю перед тим як завернути та прорватись через гірський хребет до Атлантичного океану). Річку перекрили земляною греблею з інтегрованим машинним залом, яка має висоту 41 метр та довжину 12 500 метрів. Ця споруда утворює велике водосховище з площею поверхні 4214 км2, яке має об'єм 34,1 млрд м3 (корисний об'єм 28,7 млрд м3) та припустиме коливання рівня між позначками 381 та 394 метри НРМ. Разом із водоймою розташованої вище станції Трес-Маріас воно здійснює внутрішньорічне регулювання потоку, необхідне для роботи розташованих нижче за течією найбільш потужних ГЕС каскаду (сама станція Собрадіньо займає за цим показником четверте місце). Спорудження греблі стартувало у 1973 році, за п'ять років почалось заповнення водосховища, а вже наступного 1979 року велика повінь завершила цей процес у рекордний час. Окрім виробництва електроенергії та протиповеневого захисту, водойма виконує функції іригації та водопостачання. Можливо також відзначити, що велика площа та спекотний клімат призводять до великого випаровування з водосховища, яке в денний період сягає 480 м3/с. Машинний зал обладнано шістьма турбінами типу Каплан потужністю по 175 МВт, які при напорі у 27 метрів забезпечують виробництво 4 млрд кВт·год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, які розраховані на роботу під напругою 500 кВ та 230 кВ. Примітки
Alberto Maranhão Theatre

The Alberto Maranhão Theatre is a theatre located in the city of Natal, state of Rio Grande do Norte, Brazil. "At the Teatro Alberto Maranhão, by its history, architectural beauty and tradition, the happiness of being here, walking in this place so full of artistic past." History The theater is a monument listed by the Institute of Historical and Artistic Heritage of Rio Grande do Norte. It was designed by the engineer José de Berredo; construction started in 1898, under the direction of Major Theodósio Paiva. It was inaugurated in the year 1904, and originally was named the Carlos Gomes Theatre. In the second government of Alberto Maranhão, the theater closed for renovations. It reopened as the "Gran-Campañia Española de Zarzuela, Opera y Opereta Pablo López", 19 July 1912, with the operetta "Princesa dos dólares" ("Princess of dollars") by Leo Fall. In 1957, Mayor Djalma Maranhão changed its name to Teatro Alberto Maranhão. In 1959 it was further renovated, and reopened on 24 March 1960. The José Augusto Foundation initiated a new renovation in June 1988, including dressing rooms, auditorium, garden, audience and stage, trying to restore it under the technical supervision of the Coordinator of the Historical and Artistic Patrimony of the State. On its centennial in 2004, another renovation began focused on accessibility, air conditioning, and general repairs. See also City Council of Natal References External links (in Portuguese) Official website
Teatro Alberto Maranhão

El Teatro Alberto Maranhão​ (en portugués: Teatro Alberto Maranhão o TAM) es un teatro situado en la ciudad de Natal, Estado de Río Grande do Norte, Brasil. El teatro es un monumento enumerado por el Instituto de Patrimonio Histórico y Artístico de Rio Grande do Norte. Fue diseñado por el ingeniero José de Berredo; la construcción se inició en 1898, bajo la dirección del alcalde Theodosio Paiva. Fue inaugurado en el año 1904, y originalmente fue denominado Teatro Carlos Gomes. Véase también Teatro Teatro de ópera Ópera Referencias
Teatro Alberto Maranhão

O Teatro Alberto Maranhão (TAM) é um teatro centenário localizado no bairro da Ribeira, na cidade de Natal, estado do Rio Grande do Norte, Brasil. História O teatro, é um monumento tombado pelo Instituto do Patrimônio Histórico e Artístico do Rio Grande do Norte, foi projetado pelo engenheiro José de Berredo e teve suas obras iniciadas em 1898, sob a direção do major Teodósio Paiva. Foi inaugurado no ano de 1904, sendo que na época, o teatro era denominado Carlos Gomes. No segundo Governo de Alberto Maranhão, o teatro fechou para a realização de uma reforma, sendo reinaugurado pela "Gran-Campañía Española de Zarzuela, Òpera y Opereta Pablo López", em 19 de julho de 1912, com a opereta “Princesa dos dólares” de Leo Fall. Em 1957, o prefeito de Natal Djalma Maranhão mudou a sua denominação para Teatro Alberto Maranhão. Em 1959 teve nova reforma, sendo reaberto em 24 de março de 1960. A Fundação José Augusto (para quem o Governo do Estado passou a administração do teatro), iniciou uma nova reforma em junho de 1988, sob supervisão técnica da Coordenadoria de Patrimônio Histórico e Artístico do Estado e recursos da Fundação Banco do Brasil. A reforma incluiu camarins, salão nobre, jardim, plateia e palco, buscando restaurá-lo sob supervisão técnica da Coordenadoria do Patrimônio Histórico e Artístico do Estado. Em 2004, a ocasião do seu centenário, mais uma reforma foi feita focada na acessibilidade, revitalização e climatização do espaço. Em setembro de 2005 os restos mortais de Alberto Maranhão, que faleceu em 1 de fevereiro de 1944 e sepultado em Paraty, foram trazidos do Rio de Janeiro para o Rio Grande do Norte, e depositados no memorial localizado no Teatro. No ano de 2015, o Teatro foi fechado para sua primeira grande restauração, no governo de Robinson Faria (PSD). As obras, no entanto, só começariam três anos depois, em 2018. Ela foi continuada pela gestão de Fátima Bezerra (PT), que concluiu a restauração no ano de 2021. Lista de diretores O primeiro diretor do Teatro Alberto Maranhão foi o maestro Joaquim Scipião, seguido por Milton Varela, Alcides Cicco, Meira Pires, Dorian Gray, novamente Meira Pires, Iaperi Araújo, Diana Fontes, Maria Olga de Araujo, Selma Meira e Sá Bezerra, Silvana Bezerra de Mesquita Gomes, Maria Olga de Araújo Aranha, Hilneth Correia, Ivonete Albano, Dione Mª Barros Caldas Xavier, Toinho Silveira e Ronaldo Costa (atual). Ligações externas Página oficial Referências
Furniture retailer

A furniture retailer, furniture store or furniture shop is a retail business that sells furniture and related accessories. Furniture retailers usually sell general furniture (like beds, tables, bookcases and wardrobes), seats and upholstered suites (like couches or sofas and chairs), and specialised items produced for a commission. They may sell a range of styles to suit different homes and personal tastes, or specialise in particular styles like retro style furniture. Many stores also sell outdoor or garden furniture, such as dining tables, coffee tables, seats and couches, which are designed to be waterproof, rust-resistant and weather-proof rather than to follow modern indoor design trends. Furniture retail sales directly correlate with the state of the economy and housing market. When interest rates are lower and housing sales are higher, like in the United States in the early 1990s, sales of household and garden furniture increases. When business conditions are positive, like in the United States in the late 1990s, sales of furniture for offices, hotels and restaurants increases. History The sector dates back the middle of the 19th century, when furniture sellers in North America and Europe began buying furniture from manufacturers at wholesale prices, and selling them to consumers in showrooms at higher prices. Many early showrooms had workshops to build specialty items. By the early 20th century, most furniture production was concentrated in the United States, with major manufacturing centers in Jamestown, New York, High Point, North Carolina; and Grand Rapids, Michigan. However, hand-crafted items remained in demand and furniture factories remained small. World War II created a global shortage of wood products, preventing the production of furniture. The sale of mass-produced furniture in showrooms became more common in the second half of the twentieth century. The introduction of new materials, machinery, adhesives and finishes made it more difficult to distinguish between commercially produced and handcrafted furniture. Many furniture retailers formed exclusive relationships with furniture manufacturers. By market North America United States Canada Europe United Kingdom Serbia Estonia Asia India Oceania Middle East and Africa The One References External links
Aracati Airport

Canoa Quebrada Dragão do Mar Regional Airport (IATA: ARX, ICAO: SBAC) is the airport serving Aracati and the beach resort Canoa Quebrada, Brazil. It is managed by GRU Airport. History The airport was commissioned on August 10, 2012. Previously operated by Socicam, on August 23, 2023, the State of Ceará signed a contract of operation with Infraero. However, on April 15, 2025, a new one-year contract was signed with Dix Empreendimentos. On November 27, 2025, GRU Airport won the concession to operate the airport. Airlines and destinations Access The airport is located 6 km (4 mi) from downtown Aracati and 20 km (12 mi) from Canoa Quebrada. See also List of airports in Brazil References External links "Airport information for SNAT". DAFIF. October 2006 – via Great Circle Mapper. "Current weather for SNAT". NOAA/NWS. Accident history for SNAT at Aviation Safety Network
Aeroporto de Aracati

O Aeroporto de Aracati cujo nome oficial é Aeroporto Regional de Canoa Quebrada Dragão do Mar, está situado na Rodovia Estadual CE-123, no município de Aracati, no Estado do Ceará, no Brasil. Foi inaugurado no dia 4 de agosto de 2012 e está preparado para receber voos de aviões de médio porte como o Boeing 737 - 700. Atualmente, a Azul Linhas Aéreas Brasileiras opera com 3 voos semanais com origem no Aeroporto do Recife utilizando a aeronave ATR 72 - 600, com capacidade para até 70 passageiros. O aeroporto iniciou seus voos comerciais em 26 de fevereiro de 2019. Características Latitude: 04º 33' 59'' s Longitude: 037º 47' 55'' w IATA: ARX ICAO: SBAC Altitude: 118 pés Terminal de passageiros: Pista: 1800x30 Piso: P Sinalização: S Reforma É um dos 9 aeroportos do estado do Ceará incluídos no PDAR – Plano de Desenvolvimento da Aviação Regional, do Governo Federal, criado em 2012. Um total de 363 milhões de reais foi destinado para o estado. 36 milhões só para este aeroporto. O projeto arquitetônico do novo e atual TPS (Terminal de Passageiros e Serviços) do aeroporto é de autoria do arquiteto e urbanista Francisco Antonio Laprovitera Teixeira, que também arquitetou o Aeroporto de Jericoacoara. Serviços Centro de Manutenção da aviação executiva da Tam Linhas Aéreas Ver também Lista de aeroportos do Brasil Lista de aeroportos do Ceará Referências [1] Mapa da Aviação Regional do Ceará [2] Dragão do Mar segue sem operar voos regulares (dez/14) [3] http://diariodonordeste.verdesmares.com.br/cadernos/regional/tudo-pronto-para-aeroporto-de-aracati-ser-inaugurado-no-dia-4-1.545251 (jul/12) [4] Um ano após inauguração, Aeroporto de Aracati segue sem voo comercial (nov/13) [5] Inaugurado em 2012, Aeroporto de Aracati aguarda nova obra para receber voos comercias (nov/13) [6] Anac autoriza voos comerciais no aeroporto de Aracati, no Ceará (mai/14) [7] Centro técnico da TAM em Aracati será inaugurado dia 26 (set/14) [8] DER realiza treinamento operacional no Aeroporto de Aracati (fev/15) [9] Operação de voo regulares em aracati estão bem próximas (abr/15) [10] Azul Começa A Voar Em Setembro Para Aracati (Ceará) (abr/16) [11] Aeroporto de Jericoacoara recebe equipamentos para voos até março. (Fev/17) [12] Aeroporto de Aracati começa a realizar operações de abastecimento. (mar/17) [13] Aeroportos de Aracati e Jericoacoara recebem sistema de segurança. (mar/17)
Aracati flygplats

Aracati-Canoa Quebrada flygplats – Dragão do Mar (portugisiska: Aeroporto de Aracati-Canoa Quebrada – Dragão do Mar) är en regional flygplats i Aracati i Ceará i Brasilien som öppnade 4 augusti 2012. Flygplatsen har kapacitet att ta emot medelstora flygplan som till exempel Boeing 737-700. Terminalen kan ta emot upp till 200 000 passagerare årligen. Utbyggnad Flygplatsen har sedan 2012 byggts ut för 36 miljoner reais i ett federalt projekt för att utveckla regionala flygplatser, (Plano de Desenvolvimento da Aviação Regional). Den nya passagerarterminalen ritades av Francisco Antonio Laprovitera Teixeira som även ritat Jericoacoara flygplats. Källor
Autódromo Internacional Ayrton Senna (Caruaru)

Autódromo Internacional Ayrton Senna is a motorsports circuit located in Caruaru, Brazil. Opened in 1992, it hosted motor racing events for the Copa Truck, Fórmula Truck and defunct Formula Three Sudamericana series. Lap records As of March 2015, the fastest official lap records at the Autódromo Internacional Ayrton Senna (Caruaru) are listed as: References External links Track information
Autódromo Internacional Ayrton Senna (Caruaru)

O Autódromo Internacional Ayrton Senna está localizado na cidade de Caruaru, Pernambuco. O nome é uma homenagem ao piloto Ayrton Senna História Foi inaugurado em 13 de dezembro de 1992, com 3.180m de pista onde sua largura varia entre 9m à 16m. É considerado um circuito seletivo de média velocidade. Fórmula Truck, motociclismo e outras competições ocorrem no autódromo. Galeria Referências
Ресифи

Ресѝфе (португалски Recife, в превод риф, на португалски се изговаря по-близко до Ресифи) е град в североизточна Бразилия с население (2009) 1 561 660 жители (3 599 181 души в агломерацията), столица на щата Пернамбуко. Обслужва се от международното летище Гуарарапеш. Най-важният културен, икономически, политически и научен град на региона. Център на петата по големина агломерация в страната. Известен като една от културните столици на Бразилия. Разположен на устието на река Беберибе в Атлантическия океан. Заобиколен от реки и пресичан от мостове, с много острови и мангрови дървета, градът впечатлява със своята география. Наричан е Бразилската Венеция. Икономика В градът има няколко технологични парка. Майкрософт и IBM имат офиси в града. Известни личности Родени в Ресифи Мануел Бандейра (1886-1968), поет Вава (1934-2002), футболист Ернанес (р. 1985), футболист Жуау Кабрал ди Мелу Нету (1920-1999), поет Жуниньо Пернамбукано (р. 1975), футболист Побратимени градове Външни препратки Уебсайт на града
Recife

Recife je přístavní město na severovýchodě Brazílie, hlavní město státu Pernambuco. Ve městě žije asi 1,56 milionu obyvatel, celá metropolitní oblast má 3,77 milionu obyvatel. Klimatické podmínky Město a celý stát Pernambuco se rozkládá nedaleko rovníku poblíž pobřeží Atlantského oceánu. Podnebí je tropické s průměrnou letní teplotou okolo 28 °C a průměrnou zimní teplotou 25 °C. Průměrný roční úhrn srážek činí asi 2000 mm. Historie První portugalská osada byla na místě dnešního Recife založena již v roce 1537. Demografická situace V metropolitní oblasti Recife žilo v roce 2009 celkem 3 768 902 obyvatel. Z toho bylo 1 958 358 kreolů (52,9 %), 1 428 972 bělochů (38,6 %), 296 160 černochů (8,0 %) a 14 808 Asiatů (0,4 %). Partnerská města Amsterdam, Nizozemsko (1900) A Coruña, Španělsko Dallas, Spojené státy americké (1948) Kanton, Čína (2007) Nantes, Francie (2003) Porto, Portugalsko (1987) Arrecife, Španělsko (2010) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Recife na Wikimedia Commons Galerie Recife na Wikimedia Commons Encyklopedické heslo Recife v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích
Recife

Recife ( hør) er en storby i den nordøstlige del af Brasilien. Den er hovedstad i delstaten Pernambuco og er havneby ved Atlanterhavet. Selve byen Recife har et befolkningstal på 1.488.920 (2022) indbyggere, mens storbyområdet Região Metropolitana de Recife har et befolkningstal på 3.726.974 (2022) indbyggere. Byen blev grundlagt af portugisere i 1537 og forblev på portugisiske hænder indtil Brasiliens uafhængighed, bortset fra en kort periode under hollandsk besættelse i det 17. århundrede mellem 1630 and 1654. Nær Recife ligger Olinda, som er på UNESCOs Verdensarvsliste. Fotogalleri Referencer Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside
Recife

Recife (wym. [ʁeˈsifi]) – miasto we wschodniej Brazylii, stolica stanu Pernambuco. Łącznie z przedmieściami liczy ok. 3,4 mln mieszkańców. Historia Port nad Atlantykiem założony przez Portugalczyków w 1537 roku w pobliżu Olindy. Pozostawał w ich posiadaniu do uzyskania przez Brazylię niepodległości, z wyjątkiem okresu 1630–1654, kiedy był stolicą Nowej Holandii. Słynął z plantacji trzciny cukrowej. W 1817 stolica rządu republikańskiego podczas krótkotrwałego powstania, stłumionego przez siły monarchii portugalskiej. Współczesność Recife jest dużym centrum gospodarczym i turystycznym. Posiada katedrę z XVII wieku, barokowe kościoły, fort i pałac gubernatorski z XVIII wieku. Połączenia lotnicze zapewnia Port lotniczy Recife. W mieście swoje siedziby ma kilka klubów piłkarskich, m.in. Sport Recife, Náutico Recife, Santa Cruz Recife, Manchete Recife. Gospodarka W mieście rozwinął się przemysł spożywczy, włókienniczy, odzieżowy oraz cementowy. Miasta partnerskie Porto, Portugalia Nantes, Francja Kanton, Chiny Przypisy Linki zewnętrzne Recife