Auswärtiges Amt

Auswärtiges Amt (AA) (dansk: udenrigstjenesten, udenrigsetaten, udenrigsembedet eller kontoret for udenrigsanliggender) er navnet på Tysklands Udenrigsministerium, der er oprettet i sin nuværende form i 1919. Navnet Auswärtiges Amt har dog været i brug siden 1871. Udenrigsministeriets historie Kejsertiden I Det nordtyske forbund (1867-1871) og det Tyske Kejserrige (1871-1918) var der ingen egentlig regering. Kansleren var den eneste fællestyske minister. Udenrigspolitikken blev administreret af det preussiske udenrigsministerium. Andre tyske stater havde også deres egne udenrigsministerier. Med nogle få kortere afbrydelser var den tyske rigskansler også ministerpræsident og udenrigsminister i Preussen. Så længe Otto von Bismarck var kansler. var det ham, der ledede udenrigspolitikken. Fra 1890 forsøgte kejser Wilhelm 2. at føre en personlig udenrigspolitisk. Efter 1908 blev det igen rigskansleren, der kom til at præge udenrigspolitikken. I 1871 blev der oprettet et embede som statssekretær for udenrigsanliggender (Außenstaatssekretär). Statssekretæren skulle assistere rigskansleren, og han blev leder af det nyoprettede Auswärtiges Amt (lang form: Det tyske riges rigsembede for udenrigsanliggender (Reichsamt für Auswärtiges des Deutschen Reiches)), Auswärtiges Amt var rigskanseliets nærmeste nabo. Weimarrepublikken og Nazi-Tyskland I 1919 blev Auswärtiges Amt og det preussiske udenrigsministerium slået sammen til det tyske rigsudenrigsministerium. Dette ministerium blev også kaldt for Auswärtiges Amt. Rigsudenrigsministeriet eksisterede til 1945. Forbundsudenrigsministeriet og ministeriet for udenrigsanliggender I Efterkrigstiden blev der oprettet udenrigsministerier både i Østtyskland og i Vesttyskland. Østtyskland fik sit Ministerium for udenrigsanliggende (Ministerium für auswärtige Angelegenheiten). I Vesttyskland blev forbundsudenrigsministeren (Bundesminister des Auswärtigen) leder af Auswärtiges Amt. Efter Tysklands genforening i 1990 blev Auswärtiges Amt udenrigsministerium for hele Tyskland. Udenrigsministre og statssekretærer I kejserriget Tyske udenrigsstatssekretærer (1871-1919) Oversigt over udenrigsstatssekretærer (Außenstaatssekretäre) (lang form: Statssekretærer for det tyske riges rigsembede for udenrigsanliggender (Staatssekretäre des Reichsamtes für Auswärtiges des Deutschen Reiches)): 1871-1872: Hermann von Thile, understatssekretær i det preussiske udenrigsministerium 1862-1871 1872-1873: Hermann Ludwig von Balan (fungerende) 1873-1879: Bernhard Ernst von Bülow, født i Holsten, tidligere i dansk tjeneste, far til den senere rigskansler Bernhard von Bülow 1879-1880: Josef Maria von Radowitz 1880: Chlodwig zu Hohenlohe-Schillingsfürst (fungerende), bayersk ministerpræsident 1866-1870, rigskansler og preussisk ministerpræsident 1894-1900 1880-1881: Friedrich Graf zu Limburg Stirum (fungerende) 1881: Clemens Busch (fungerende) 1881-1885: Counde Paul von Hatzfeld (fungerende) 1885-1890: Fyrst Herbert von Bismarck, fungerede 1885-86, kortvarigt fungerede preussisk udenrigsminister i 1890, søn af kansler Otto von Bismarck 1890-1897: Adolf Marschall von Bieberstein 1897-1900: Bernhard von Bülow, senere rigskansler 1900-1906: Oswald von Richthofen 1906-1907: Heinrich Leonhard von Tschirschky 1907-1910: Wilhelm von Schoen 1910-1912: Alfred von Kiderlen-Waechter 1913-1916: Gottlieb von Jagow 1916-1917: Arthur Zimmermann 1917-1918: Richard von Kühlmann 1918: Paul von Hintze 1918: Wilhelm Solf 1918-1919: Ulrich von Brockdorff-Rantzau, gesandt i Danmark 1912-1918, født i Slesvig, arvede godset Annettenhöhe i Husby vest for Slesvig by. Preussiske udenrigsministre 1862-1918 1862-1890: Fyrst Otto von Bismarck, forbundskansler 1867-1871, rigskansler 1871-1890, ministerpræsident 1862-1873 og 1873-1890 1890-1894: Grev Leo von Caprivi, rigskansler 1890-1894, ministerpræsident 1890-1892 1894-1897: Baron Adolf Hermann Marschall von Bieberstein 1897-1909: Fyrst Bernhard von Bülow, rigskansler og ministerpræsident 1900-1909 1909-1917: Theobald von Bethmann-Hollweg, rigskansler og ministerpræsident 1917: Georg Michaelis, rigskansler og ministerpræsident 1917-1918: Grev Georg von Hertling, rigskansler og ministerpræsident 1918: Prins Maximilian af Baden, rigskansler og ministerpræsident Regeringsledere, der ikke var udenrigsministre 1873: Albrecht von Roon, ministerpræsident 1892-1894: Botho zu Eulenburg, ministerpræsident 1894-1900: Chlodwig zu Hohenlohe-Schillingsfürst, rigskansler og ministerpræsident, tidligere statssekretær for Auswärtiges Amt Rigsudenrigsministre 1919-1945 1919: Grev Ulrich von Brockdorff-Rantzau 1919-1920: Hermann Müller 1920: Adolf Köster 1920-1921: Walter Simons 1921: Friedrich Rosen 1921-1922 Joseph Wirth 1922: Walther Rathenau 1922: Joseph Wirth 1922-1923: Frederic von Rosenberg 1923-1929: Gustav Stresemann 1929-1931: Julius Curtius 1931-1932: Heinrich Brüning 1932-1938: Baron Konstantin von Neurath 1938-1945: Joachim von Ribbentrop 1945: Arthur Seyss-Inquart 1945: Grev Lutz Schwerin von Krosigk Forbundsudenrigsministre fra 1951 1951–1955: Konrad Adenauer 1955–1961: Heinrich von Brentano di Tremezzo 1961–1966: Gerhard Schröder, (CDU) 1966–1969: Willy Brandt 1969–1974: Walter Scheel 1974–1982: Hans-Dietrich Genscher (1. periode) 1982: Helmut Schmidt 1982–1992: Hans-Dietrich Genscher (2. periode) 1992–1998: Klaus Kinkel 1998–2005: Joschka Fischer 2005–2009: Frank-Walter Steinmeier (1. periode) 2009–2013: Guido Westerwelle 2013–2017: Frank-Walter Steinmeier (2. periode) 2017–2018: Sigmar Gabriel 2018–2021: Heiko Maas 2021–2025: Annalena Baerbock Fra 2025: Johann Wadephul Referencer Eksterne henvisninger