Берлін-Александерплац

Берлін-Александерплац (нім. Bahnhof Alexanderplatz) — залізнична станція у районі Мітте у центрі Берліна, Німеччина. Станція одна з найзавантаженіших транспортних вузлів у Берліні. Свою назву станція здобула від свого розташування на площі Александерплац поблизу Берлінської телевежі та Світового годинника. Огляд Як і решта міжміських станцій, Александерплац також є торговим центром з продажу товарів мандрівникам. Александерплац є другим за пасажирообігом вузлом берлінської мережі U-Bahn (разом зі станцією Ноллендорфплац). Чотири лінії Regional-Express та Regionalbahn, а також швидкісні транзитні лінії S-Bahn S3, S5, S7 та S9 обслуговують станцію наземного транспорту. Сусідня станція метро є однією з найзавантаженіших у берлінській мережі метрополітену, що обслуговують лінії U2, U5 та U8. Станцію також обслуговують чотири трамвайні лінії, дві з яких працюють цілодобово, а також п’ять автобусних ліній вдень, одна з яких працює цілодобово і три лінії нічного автобуса. Александерплац також має двома переходи, від U2 до U5 та U5 до U8. Історія Станцію Александерплац відкрито 7 лютого 1882 р. На віадуці штадтбана від Берлін-Шарлоттенбург до Берлін-Східний (на той час Берлін-Сілезький). В 1926 році вокзал, що охоплює дві платформи з чотирма коліями, був перебудований у теперішньому простому стилі. Сильно пошкоджений під час Другої світової війни, залізничне сполучення на станції було відновлено 4 листопада 1945 року, тоді як реконструкція вокзалу тривала до 1951 року. Перша станція метрополітену нинішньої лінії U2, спроєктована Альфредом Гренандером, введена в експлуатацію 1 липня 1913 р; пізніше відбулось продовження лінії на схід до Берлін-Потсдам-плац через Шпіттельмаркт. Платформи U8 та U5 відкрилися відповідно 18 квітня 1930 року та 21 грудня 1930 року, також побудовані за концепцією Гренадера, але у виразному стилі модерн. Станцію U2 також відремонтували після пожежі на Александерплац у 1972 році. Східний вестибюль було зруйновано 15 березня 1945 року. Станція лінії U8, була станцією-привидом під час поділу Берліна з 13 серпня 1961 р. по 1 липня 1990 р. Лінії та напрямки Regional-Express RE 1 Магдебург – Бранденбург – Потсдам – Берлін – Еркнер – Фюрстенвальде – Франкфурт (Одер) (– Котбус) Regional-Express RE 2 Вісмар – Шверін – Віттенберге – Науен – Берлін – Кенігс-Вустераузен – Люббен – Котбус Regional-Express RE 7 Дессау – Бад-Бельциг – Міхендорф – Берлін – Берлин-Шенефельд-Аеропорт – Вюнсдорф-Вальдштадт Regionalbahn RB 14 Науен – Фалькензе – Берлін – Берлін-Шенефельд-Аеропорт S-Bahn S3 Шпандау – Весткройц – Гауптбангоф – Александерплац – Остбангоф – Карльсхорст – Кепенік – Еркнер S-Bahn S5 Весткройц – Гауптбангоф – Александерплац – Остбангоф – Ліхтенберг – Штраусберг-Північний S-Bahn S7 Потсдам – Ваннзе – Весткройц – Гауптбангоф – Александерплац – Остбангоф – Ліхтенберг – Аренсфельде S-Bahn S9 Шпандау - Весткройц - Гауптбангоф - Александерплац - Остбангоф - Шеневайде - Флуггафен-Шенефельд Примітки Посилання BVG-Umgebungsplan des Bahnhofs [Архівовано 18 жовтня 2020 у Wayback Machine.] (PDF; 235 kB) Bahnhof Alexanderplatz [Архівовано 14 жовтня 2021 у Wayback Machine.] auf stadtschnellbahn-berlin.de Архівна копія на сайті Wayback Machine. Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Берлін-Александерплац