NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Institut Arqueològic Alemany

L'Institut Arqueològic Alemany (en alemany: Deutsches Archäologisches Institut, DAI) és una de les primeres institucions del món en recerca arqueològica, i una «corporació científica» que depèn del Ministeri d'Afers Exteriors d'Alemanya. Va ser fundat per Otto Magnus von Stackelberg, Theodor Panofka, i August Kestner el 1829 a Roma amb el nom de l'Instituto di corrispondenza archeologica, i des 1832 va tenir les seves oficines centrals a Berlín, i oficines a moltes altres ciutats: Madrid, Roma, Istanbul, Atenes, El Caire, Damasc, Bagdad, Teheran, Sanà. La seva Comissió Romà-Germana (Römisch-Germanische Kommission), incloïa la biblioteca més gran del món a arqueologia prehistòrica, localitzada a Frankfurt del Main, la seva Comissió d'història de l'antiguitat clàssica en Múnic, i la seva Comissió d'Arqueologia de Cultures No-Europees a Bonn. Des del 2014, Philipp von Rummel n'és el president. Seus mundials Secció euroasiàtica Sota la direcció de Svend Hansen, subdireción a càrrec de Mayke Wagner. Berlín. * Seu de Teheran, Iran, sota la direcció de Barbara Helwing. * Seu de Peking, Xina, sota la direcció de Mayke Wagner. * Centre de Recerca en Ulan Bator, Mongòlia. Secció oriental Sota la direcció de Ricardo Eichmann, subdirecció a càrrec de Margarete van Ess. Berlín. * Seu de Damasc, Síria, sota la direcció de Karin Bartl. * Seu de Sanà, Iemen, sota la direcció d'Iris Gerlach. * Seu de Bagdad, Iraq, comissariat sota la direcció de Margarete van Ess. Seus europees * Seu d'Atenes, Grècia, sota la direcció de Wolf-Dietrich Niemeier, subdirecció a càrrec de Reinhard Senff. * Seu d'Istanbul, Turquia, sota la direcció de Felix Pirson, subdirecció a càrrec de Martin Bachmann. * Seu del Caire, Egipte, sota la direcció de Stephan Seidlmayer, subdirecció a càrrec de Daniel Polz. * Seu de Madrid, Espanya, sota la direcció de Dirce Marzoli, subdirecció a càrrec de Thomas G. Schattner. Dona cobertura a Espanya, Portugal, Andorra i el Marroc. * Centre associat del DAI al IGESPAR de Lisboa. El DAI-Lisboa funcionar independentment des de 1971 fins a 1999 quan la seu va tancar i els seus projectes van ser reabsorbits per la seu de Madrid. Els seus fons bibliotecaris van passar a préstec a l'actual seu. * Seu de Roma, Itàlia, sota la direcció de Henner von Hesberg, subdirecció a càrrec de Klaus Stefan Freyberger. Referències Enllaços externs web oficial Arxivat 2015-09-07 a Wayback Machine.
Niemiecki Instytut Archeologiczny

Niemiecki Instytut Archeologiczny (niem. Deutsches Archäologisches Institut, DAI) – międzynarodowa instytucja naukowo-badawcza, założona w 1829 w Rzymie jako Istituto di corrispondenza archeologica. Współcześnie jest to instytucja federalna Niemiec z siedzibą w Berlinie. Podległa jest Ministerstwu Spraw Zagranicznych Niemiec. Instytut zatrudnia ponad 350 pracowników w 20 miastach na całym świecie i prowadzi wykopaliska i badania w dziedzinie archeologii oraz dyscyplin pokrewnych. Przypisy
Instituto Arqueológico Alemão

O Instituto Arqueológico Alemão (alemão: Deutsches Archäologisches Institut, DAI) é um instituto de pesquisa no campo da arqueologia (e campos relacionados), e uma "corporação científica", sobre os auspícios do Ministério das Relações Exteriores da Alemanha. Hans-Joachim Gehrke foi presidente do instituto de março de 2008 a abril de 2011, sendo sucedido por Friederike Fless. Origem Eduard Gerhard foi o fundador do instituto, de acordo com a página inicial da DAI. Na ocasião de sua estadia em Roma, a sede do Instituto di corrispondenza archeologica estabelecido em Berlim em 1832, através do instituto anteriormente fundado por Otto Magnus von Stackelberg, Panofka Theodor e August Kestner em 1829 em Roma. Há escritórios em muitos outros países, atualmente, incluindo Madrid, Roma, Istambul, Atenas, Cairo, Damasco, Bagdá, Teerã e Sana. Sua Comissão Romano-Germânica (Römisch-Germanische Kommission) inclui a maior biblioteca do mundo para a arqueologia pré-histórica que localiza-se em Frankfurt, a Comissão de História da Antiguidade Clássica em Munique e a Comissão de Arqueologia de Culturas Não-Europeias em Bonn. Referências
Германский археологический институт

Герма́нский археологи́ческий институ́т (нем. Deutsches Archäologisches Institut, DAI) — федеральное государственное учреждение (до 1874 года - государственное учреждение Королевства Пруссия) существующее с 1829 года и находящийся в ведении Министерства иностранных дел правительства Германии (до 1874 года - в ведении Министерства культуры Королевства Пруссия). Расположен в Берлине. Один из старейших и крупнейших археологических институтов в мире. Основан в Риме археологом и историком Фридрихом Герхардом как «Институт археологической корреспонденции» (Istituto di Corrispondenza Archeologica). Нынешний президент Германского археологического института (c 1 марта 2008 года) — историк древнего мира Ханс-Йоахим Герке. Известные персоны Амелунг, Вальтер (1865—1927) — немецкий историк древнего искусства. Щукин, Марк Борисович (1937—2008) — член-корреспондент Германского археологического института. Исследователь истории готов и древних германцев. Парцингер, Герман — президент института с 2003 по 2008 годы. См. также Египетский музей и собрание папирусов в Берлине Чичабург Ссылки Сайт института М. Б. Щукин Готский путь См. также Члены Германского археологического института Примечания
Німецький археологічний інститут

Німецький археологічний інститут (нім. Deutsches Archäologisches Institut, DAI; англ. German Archaeological Institute) — один з найстаріших та найбільших у світі археологічний інститут. Розташований в Берліні. Заснований в 1829 році. Від часу заснування до наших днів перебуває у віданні Міністерства закордонних справ Німеччини. Президенти професор Герман Парцинґер; Нинішній президент Німецького археологічного інституту (від 1 березня 2008 р.) — це історик стародавнього світу Ґанс-Йоахім Ґерке (нім. Hans-Joachim Gehrke). Див. також Члени Німецького археологічного інституту Єгипетський музей у Берліні Примітки Посилання
Theater des Westens

Theater des Westens (da. Vestens teater) er en af de mest kendte musical- og operascener i Berlin. Det ligger i Kantstraße i bydelen Charlottenburg. Historie Teatret blev bygget mellem 1895 og 1896 i historistisk stil af Bernhard Sehring. Theater des Westens åbnede den 1. oktober 1896 med Holger Drachmanns eventyrspil Tusind og en Nat (Tausendundeine Nacht). Efter at den ventede succes udeblev, blev bygningen fra 1898 brugt som operascene og fra 1908 som operateater. En brand skadede teatret den 25. august 1912, men det blev genopbygget. I 1922 blev teatret igen lavet om til opera, og gik under navnet Große Volksoper, men operaen blev lukket i 1924. Teatret blev genåbnet i 1933 som del af programmet Kraft durch Freude og fik navnet Volksoper. I 1944 blev teatret lukket og senere skadet af bombeangreb. Allerede i 1945 fulgte den første restaurering, og Städtisches Oper Berlin (byoperaen i Berlin) flyttede ind i teaterbygningen, efter at byoperaens egen bygning i Bismarckstraße var blevet ødelagt. Med færdigstillelsen af den nye Deutsche Oper flyttede operaensemblet i 1961 tilbage til Bismarckstraße. Fra dette tidspunkt blev Theater des Westens igen brugt særlig for opera- og musicalopførelser. Frederick Loewes My Fair Lady var den første musical som havde premiere i 1961. I 1962 blev bygningen moderniseret og ombygget, og i 1978 blev teatersalen restaureret efter Sehrings originale planer. I 1980'erne fulgte restaureringen af foyeren og bygningens ydre efter originalplaner. Eksterne henvisninger Theater des Westens Arkiveret 1. november 2009 hos Wayback Machine på Stage-entertainment.de (tysk) Theater des Westens Arkiveret 30. august 2009 hos Wayback Machine på Theaterberlin.de (tysk)
Theater des Westens

El Theater des Westens ("Teatro del Oeste") es el más famoso teatro de variedades, musicales y opereta de Berlín. Se encuentra en la Kantstraße en Charlottenburg Fue construido entre 1895/1896 en el estilo guillermino de Bernhard Sehring inaugurándose el 1 de octubre de 1896 con la obra Tausendundeine Nacht. A partir de 1908 amplió sus actividades a la opereta y la ópera. El 25 de agosto de 1912 fue destruido por un incendio y reabierto como Große Volksoper en 1922. A partir de 1935 se llevaron a cabo el programa del nacionalsocialismo Kraft durch Freude cambiando su nombre en 1936 a Deutsche Musikbühne der NS.-Kulturgemeinde e.V. En 1944 fue cerrado y dañado durante los bombardeos a la ciudad. Desde 1945 fue sede provisoria de la Städtischen Oper Berlin („Deutsches Opernhaus“), hasta la apertura de la nueva Deutsche Oper Berlin en 1961. A partir de entonces se ofrecen operetas y musicales, inaugurándose su nueva era con My Fair Lady en 1961. Musicales como Evita, Los miserables y El fantasma de la ópera han obtenido gran éxito en su sala, Fue restaurado en 1978 y 2006. Estrenos Leon Jessel: Die beiden Husaren (1913) Jean Gilbert: Die Frau im Hermelin (1919) Leon Jessel: Schwalbenhochzeit (1921) Eduard Künneke: Die lockende Flamme (1933) Walter Goetze: Der goldene Pierrot (1934) Werner Egk: Circe (1948) Boris Blacher: Ein preußisches Märchen (1952) Luigi Nono: Der rote Mantel (1954) Hans Werner Henze: König Hirsch (1956) Boris Blacher: Rosamunde Floris (1960) Rio Reiser: Robinson 2000 (1967) James Barrie: Peter Pan (1984) Birger Heymann: Eins, zwei, drei (1989) Jürg Burth / Ulf Dietrich: Blue Jeans (1994) Niclas Ramdohr: 30–60–90° durchgehend geöffnet (1999) Burkhard Driest: Falco meets Amadeus (2000) Konstantin Wecker: Schwejk it easy! (2001) Bolland & Bolland: Die drei Musketiere (2005) John von Düffel: Der Schuh des Manitu (2008) Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una galería multimedia sobre Theater des Westens. Website Artículos y fotografías Projektindex Theater des Westens, Archivos del teatro
Theater des Westens

Il Theater des Westens ("Teatro dell'ovest") è un teatro di Berlino, sito nel quartiere di Charlottenburg. Architettura Il teatro venne ultimato nel 1896, su progetto di Bernhard Sehring. La facciata del teatro fonde elementi neoclassici con elementi Art Nouveau e elementi di stile palladiano. L'interno del teatro è in stile neobarocco, mentre il retro e il palco sono stati ricostruiti in stile neogotico. Rappresentazioni Il teatro già dai suoi esordi si è indirizzato verso la rappresentazione di generi di teatro più leggeri, quali l'operetta e il vaudeville. A questo tipo di rappresentazioni, ben presto si sono aggiunti anche i musical. In questo teatro si sono esibiti numerose star nel corso del tempo, tra cui possiamo ricordare Joséphine Baker. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Theater des Westens Collegamenti esterni Sito ufficiale, su stage-entertainment.de. Theater des Westens, su archINFORM. (EN) Theater des Westens, su Structurae.
Theater des Westens

Het Theater des Westens is een theatergebouw in de Duitse hoofdstad Berlijn, gevestigd in Charlottenburg in het westen van de stad. Geschiedenis Het theater werd gebouwd tussen 1895 en 1896 in wilhelministische historische stijl op de voormalige Kohlenplatz. Op 1 oktober 1896 werd het theater officieel geopend met het sprookjestoneel Tausenduneine Nacht. Nadat het gewenste succes van het theater uitbleef werd het vanaf 1898 een operagebouw en vanaf 1908 een operettetheater. Na een zware brand in 1912 werd het gebouw hersteld. Tijdens bombardementen in de Tweede Wereldoorlog werd het dak beschadigd. Door de vernieling van de Deutsche Oper werd het Theater des Westens de stadsopera, tot de Deutsche Oper in 1961 opnieuw openging.
Theater des Westens

Theater des Westens är en av Berlins mest kända musikal- och operascener. Den ligger på Kantstrasse i stadsdelen Charlottenburg. Namnet hänsyftar till det västliga läget i staden och området Neuer Westen. Byggnaden ritades av Bernhard Sehring och öppnades 1896 med en föreställningen Tusen och en natt. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Theater des Westens.
Breitscheidplatz

Breitscheidplatz és una plaça pública de la ciutat de Berlín, Alemanya. Junt a l'avinguda Kurfürstendamm, marca el centre de l'antic Berlín Occidental. Breitscheidplatz se situa en el districte de Charlottenburg, prop del Jardí Zoològic de Berlín i la vora sud-oest del Tiergarten. Està al cantó de Kurfürstendamm i la seua continuació cap a l'est, Tauentzienstraße, que porta cap a Schöneberg i els grans magatzems Kaufhaus des Westens a Wittenbergplatz. L'edifici Europa-Center tanca la Breitscheidplatz per l'est. Al seu centre hi ha l'Església Memorial Kaiser Wilhelm, amb la seua característica torre derruïda per un bombardeig a la Segona Guerra Mundial. Després de la Primera Guerra Mundial, la plaça va ser punt de trobada per als bohemis. El 1928 la plaça albergava un conjunt de cinemes, teatres i altres establiments comercials, i alguns empresaris havien cercat convertir-la en la Broadway berlinesa. En la vesprada del 19 de desembre de 2016, la plaça, que albergava un mercat nadalenc, va ser l'escenari d'un atemptat reclamat per l'Estat Islàmic en el qual un terrorista va realitzar un atropellament massiu amb un camió, matant a 12 persones i ferint-ne a altres 49. Referències Vegeu també Atemptat de Berlín de desembre de 2016 Enllaços externs Webcam a Breitscheidplatz Web de l'Europa-Center
Breitscheidplatz

Breitscheidplatz er en plads beliggende mellem Kurfürstendamm og Budapester Straße i Charlottenburg i bydelen Charlottenburg-Wilmersdorf i det vestlige Berlin, Tyskland. På pladsens østlige side ligger Europa-Center, og i vest den kendte kirkeruin Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche, rejst til minde om Wilhelm 1. af Tyskland. Frem til 1889 var pladsen uden navn, men fik da navnet Gutenbergplatz. Det beholdt den kun til 1892, hvor den kom til at hedde Auguste-Viktoria-Platz til ære for kejserinden. Efter anden verdenskrig ændredes navnet igen; 31. juli 1947 blev pladsen opkaldt efter den af nazisterne forfulgte politiker og socialøkonom Rudolf Breitscheid (f. 1874 - d. 1944 i Buchenwald koncentrationslejr). Allerede før første verdenskrig havde pladsen udviklet sig til et vigtigt kulturelt og kommercielt område, og var efter krigen et vigtigt mødested for intellektuelle og kunstnere, der særligt mødtes på Romanisches Kafé. Under anden verdenskrig blev pladsen voldsomt beskadiget, ligesom Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche blev lagt i ruiner. U-Bahn-linjen U2 blev anlagt under pladsen. Pladsen ligger kun et stenkast fra Bahnhof Zoologischer Garten, der var den vigtigste banegård i det tidligere Vestberlin, ligesom Breitscheidplatz var den mest centrale plads i Vestberlin. Breitscheidplatz fik stor symbolsk værdi under det delte Tyskland, hvor den provisoriske hovedstad var Bonn. Gedächtniskirche blev bevaret som ruin og blev dermed en stærk påmindelse om krigens rædsler. I 1965 fik den sit moderne nybyggeri, og fungerer i dag fortsat som vigtigt mindesmærke. I 1950'erne opførtes Bikini Haus-komplekset, og i 1965 kom Europa-Center til – dengang et af de mest moderne butikscentre i Europa. Begge dele var vigtige i symbolmarkeringen af vestens frihed og succes. Efter Berlinmurens fald mistede pladsen sin symbolske værdi, og fremstår i dag noget umoderne, men Gedächtniskirche er fortsat et stort trækplaster for byens mange turister. Der er i de senere år lagt en række planer for udvikling og renovering af pladsen. Noter Se også Angreb på julemarked i Berlin den 19. december 2016 Eksterne henvisninger
Breitscheidplatz

Breitscheidplatz es una plaza pública principal en la ciudad de Berlín, Alemania. Junto con la avenida Kurfürstendamm, marca el centro del antiguo Berlín Occidental. Tras la Primera Guerra Mundial, la plaza fue punto de encuentro para los bohemios. En 1928, la plaza albergaba un conjunto de cines, teatros y otros establecimientos comerciales, y algunos empresarios habían buscado convertirla en la Broadway de Berlín.​ En la tarde del 19 de diciembre de 2016, la plaza, que albergaba un mercado navideño, fue el escenario de un atentado reclamado por el Estado Islámico​ en el que un terrorista realizó un atropello masivo con un camión matando a 12 personas e hiriendo a otras 49.​ Véase también Atentado de Berlín de 2016 Iglesia Memorial Kaiser Wilhelm Romanisches Café Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Breitscheidplatz.
Breitscheidplatz

La Breitscheidplatz [ˈbʀaɪ̯tʃaɪ̯tˌplat͡s] est une grande place publique de Berlin-Charlottenbourg, en Allemagne. Avec le boulevard Kurfürstendamm adjacent, elle marque le centre de l'ancien Berlin-Ouest. En son centre se trouve l'église du Souvenir avec sa flèche endommagée par le bombardement de Berlin pendant la Seconde Guerre mondiale. Emplacement Créée à la fin du XIXe siècle, la place se trouve dans l'est du quartier de Charlottenbourg, près de la pointe sud-ouest du parc Tiergarten et du jardin zoologique. Elle est située à l'angle de l'avenue Kurfürstendamm et de sa continuation orientale, la Tauentzienstraße conduisant vers Schöneberg et au Kaufhaus des Westens sur la Wittenbergplatz. Le centre commercial Europa-Center et des immeubles de grande hauteur ferment la Breitscheidplatz à l'est et à l'ouest. . Histoire La place a marqué l'extrémité occidentale d'un axe routier allongé (Generalszug), s'étendant de Charlottenbourg jusqu'au Südstern en Berlin-Kreuzberg au sud-est. Cette artère principale était inscrit dans le plan Hobrecht de 1862 et remontait aux projets antérieurs de Peter Joseph Lenné. La route fut réalisée dans les années 1880; la place à l'endroit ou celle-ci croise le Kurfürstendamm a tout d'abord été nommée Gutenbergplatz en l'honneur de l'imprimeur Johannes Gutenberg. Dans le cadre de la construction de l'église du Souvenir, en 1892, la place prit le nom de Auguste-Viktoria-Platz après l'impératrice Augusta-Victoria qui a largement encouragé la réalisation. Conformant au goût du jour, cet édifice religieux en style néo-roman selon les plans de l'architecte Franz Schwechten se reflète-t-il dans la construction entourant comme, par exemple, le cinéma Ufa-Palast am Zoo. L'aménagement a été fortement endommagé pendant la Seconde Guerre mondiale. Le 31 juillet 1947, la place obtint son nom actuel après Rudolf Breitscheid (1874–1944), membre de la résistance allemande au nazisme. Dans les années 1950 et 1960, elle fut reconstruite sous une forme profondément modifiée, accueillant l'Europa-Center en 1965. Ces dernières années, des bâtiments élevés ont donné un nouveau visage à la place. Attentat du 19 décembre 2016 Le marché de Noël de la Breitscheidplatz a été le théâtre de l'attentat meurtrier du 19 décembre 2016. 12 personnes y ont trouvé la mort et 56 personnes ont été blessées. À la date d'anniversaire en 2017, un monument commémoratif a été inauguré au lieu de l'attaque. Références Sources (de) Stadtentwicklung (Développement urbain) Berlin 18 mai 2006 Senatsverwaltung für Stadtentwicklung (Département du Sénat pour le Développement Urbain), "Nachhaltiges Berlin" ("Berlin Durable"), avril 2004. Senatsverwaltung für Stadtentwicklung, "Stadtforum Berlin" ("Forum de la ville de Berlin"), décembre 2005. Liens externes Webcam de la Breitscheidplatz Images de Google de la Breitscheidplatz Page d'accueil de l'Europa-Center Portail de Berlin Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du royaume de Prusse
Breitscheidplatz

Breitscheidtplatz è una piazza di Berlino, nel quartiere di Charlottenburg. È dedicata a Rudolf Breitscheid, esponente socialdemocratico martire del nazionalsocialismo. Fino al 1947 era chiamata Auguste-Viktoria-Platz. La piazza è considerata il centro del Neuer Westen ("nuovo ovest"), la zona commerciale borghese sorta alla fine del XIX secolo. Ai tempi della divisione della città, la piazza costituiva il centro commerciale, e simbolico, di Berlino Ovest. Tutti gli edifici della piazza risalgono agli anni cinquanta e sessanta del XX secolo. Al centro sorge la rovina della Gedächtniskirche, affiancata dalla chiesa moderna. Il lato orientale della piazza è dominato dal centro commerciale Europa-Center. Si dipartono dalla piazza alcune importanti strade, fra cui il Kurfürstendamm e la Tauentzienstraße. Sono nei pressi il Zoologischer Garten Berlin e la stazione ferroviaria di Berlino Giardino Zoologico. Voci correlate Attentato del 19 dicembre 2016 a Berlino Weltkugelbrunnen Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Breitscheidplatz Collegamenti esterni (DE) Storia e progetti per la piazza da Stadtentwicklung.berlin.de, su stadtentwicklung.berlin.de. URL consultato il 29 settembre 2007 (archiviato dall'url originale il 29 settembre 2007).
Breitscheidplatz

De Breitscheidplatz is een plein in de Duitse hoofdstad Berlijn. Het plein ligt in het hart van de City-West, het gebied dat zich tijdens de deling van de stad tot het West-Berlijnse centrum ontwikkelde, en behoort tot het stadsdeel Charlottenburg. De Breitscheidplatz vormt een open ruimte tussen twee drukke doorgaande wegen: de Budapester Straße aan de noordzijde en de as Kurfürstendamm - Tauentzienstraße in het zuiden. Op het midden van het plein staat de Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche, deels ruïne en deels nieuwbouw en een van de meest sprekende symbolen van Berlijn. Aan de oostzijde wordt het plein geflankeerd door het Europa-Center, een hoogbouwcomplex uit de jaren zestig. Tussen de genoemde gebouwen bevindt zich sinds 1983 een grote fontein, de Weltkugelbrunnen ("Wereldbolbron"). De Breitscheidplatz wordt in het westen begrensd door het Schimmelpfeng-Haus, dat de Kantstraße overspant. Van de vooroorlogse bebouwing van het plein is, met uitzondering van de Gedächtniskirche, weinig overgebleven. De heraanleg van het plein na de Tweede Wereldoorlog met grootschalige nieuwbouw in Internationale Stijl moest de positie van de Breitscheidplatz in het hart van West-Berlijn benadrukken. Het ensemble van gebouwen rond het plein staat onder monumentenbescherming. In 1889 werd het voordien naamloze plein naar Johannes Gutenberg, uitvinder van de boekdrukkunst, tot Gutenbergplatz gedoopt. Drie jaar later hernoemde men het plein echter tot Auguste-Viktoria-Platz, ter ere van de laatste Duitse keizerin. Zijn huidige naam kreeg de Breitscheidplatz in 1947 en is een eerbetoon aan Rudolf Breitscheid, een sociaaldemocratisch politicus die vanwege zijn verzet tegen het naziregime vermoord werd in het concentratiekamp Buchenwald. Tussen 2005 en 2006 werd het plein heringericht. Tijdens deze operatie verving men de bestrating, verlichting en beplanting van de Breitscheidplatz en werd een autotunnel in de Budapester Straße afgesloten en opgevuld met aarde. Aanslag op een kerstmarkt Op 19 december 2016 rond 20.00 uur reed een vrachtwagen in op de mensenmassa op een kerstmarkt op het plein. Later bleek het om een terroristische aanslag te gaan. 12 mensen overleefden het niet en er raakten 48 mensen (zwaar)gewond. Een dag later werd in de Gedächtniskirche een herdenkingsdienst gehouden, waarbij onder andere Bondskanselier Angela Merkel aanwezig was. Verkeer en vervoer Onder het plein bevindt zich de splitsing van de metrolijnen U1 en U2, die in oostelijke richting gezamenlijk naar de Wittenbergplatz lopen. Aan de westzijde van de Breitscheidplatz bevinden zich toegangen tot twee metrostations: Kurfürstendamm (U1/U9) en Zoologischer Garten (U2/U9). Ook het spoorweg- en S-Bahnstation Berlin Zoologischer Garten (Bahnhof Zoo) en het busstation aan de Hardenbergplatz zijn nabij. Externe links (de) Berlin.de: Sehenswürdigkeiten: Europa-Center, Breitscheidplatz Kaart van de Breitscheidplatz en omgeving op de site van stadsvervoerbedrijf BVG (134 KB) Bronnen
Breitscheidplatz

Breitscheidplatz é uma praça pública principal na cidade de Berlim, Alemanha. Juntamente com a avenida Kurfürstendamm, marca o centro da antiga Berlim Ocidental e da Cidade Ocidental atual. Local de boêmios desde o início do século XX, em 1928, quando Joseph Goebbels fez um discurso atacando os estabelecimentos comerciais em torno da Igreja Memorial Imperador Guilherme (em alemão: Kaiser Wilhelm Gedächtniskirche), a praça continha um conjunto de cinemas, teatros e outros estabelecimentos comerciais, e alguns empresários tinham procurado estabelecê-lo como a Broadway de Berlim. Ver também Atropelamento coletivo em Berlim em 2016 Igreja Memorial do Imperador Guilherme Referências Ligações externas Media relacionados com Breitscheidplatz no Wikimedia Commons