Федеральне міністерство економічного співробітництва та розвитку Німеччини

Федеральне міністерство економічного співробітництва та розвитку (скорочено BMZ або розмовно — Міністерство розвитку) є вищим федеральним органом влади Федеративної Республіки Німеччина й несе відповідальність за співпрацю в галузі розвитку. Перша офіційна резиденція знаходиться в Бонні, а друга в Берліні. З 6 травня 2025 року відповідальним федеральним міністром у Кабінеті Мерца стала Рім Алабалі Радован (СДПН). Історія З 20 жовтня 1953 року по 29 жовтня 1957 року існувало Федеральне міністерство економічного співробітництва. Це міністерство було перейменовано з Федерального міністерства у справах плану Маршалла, створеного 20 вересня 1949 року. Єдиним міністром економічного співробітництва був Франц Блюхер. 29 жовтня 1957 року воно було перейменовано на Федеральне міністерство з питань економічного майна Федерації, а 14 листопада 1961 року — на Федеральне міністерство фінансів. Але згодом воно було розформоване 21 жовтня 1969 року. З 1961 року У 1961 році було засновано Федеральне міністерство економічного співробітництва з метою об'єднання повноважень у сфері співпраці в цілях розвитку, які до того часу належали різним міністерствам. Воно було створено за зразком Федерального міністерства у справах плану Маршалла, завданням якого було відновлення Європи, зруйнованої війною. Тепер подібні методи мали сприяти розвитку слаборозвинених регіонів. З 23 січня 1993 року воно носить назву, яка діє до сьогодні — Федеральне міністерство економічного співробітництва та розвитку. Завдання та структура Завданням Федерального міністерства економічного співробітництва та розвитку (BMZ) є розробка основної концепції співробітництва у сфері розвитку Федеративної Республіки Німеччина, яка також має враховувати впровадження демократичних принципів та прав людини в країнах-партнерах. На основі цих принципів у двосторонніх угодах з партнерами узгоджуються цілі та заходи, результати яких контролюються міністерством. Для практичної реалізації цих заходів залучаються й отримують фінансову підтримку так звані виконавчі організації та неурядові організації. Крім того, BMZ керує внесками Німеччини до міжнародних організацій, що займаються співпрацею в галузі розвитку, таких як Європейський фонд розвитку, Світовий банк, регіональні банки розвитку, а також до підорганізацій Організації Об'єднаних Націй. З метою координації заходів на міжнародному рівні міністерство залучене у роботі комітетів в цих організаціях. Відділи Відділ Z (15 підрозділів) відповідає за загальні адміністративні завдання та бюджет BMZ. Відділ G (19 підрозділів) відповідає за ключові питання співпраці в галузі розвитку, а також за інституційні питання державних виконавчих організацій, питання біженців, міграції, та громадянського суспільства. Відділ 1 (12 підрозділів) відповідає за такі тематичні напрямки: охорона здоров'я, цифровізація, сталі ланцюги постачання, а також розвиток сільських територій та продовольча безпека. Відділ 2 (8 підрозділів) відповідає за співпрацю в галузі розвитку з країнами та регіонами Африки. Відділ 3 (11 підрозділів) відповідає за співпрацю в галузі розвитку з Європою, Азією, Латинською Америкою та Близьким Сходом. Відділ 4 (14 підрозділів) відповідає за багатостороннє співробітництво, тобто за відносини та співпрацю, наприклад, з ЄС, Світовим банком та регіональними банками розвитку. Відділ також відповідає за міжнародну кліматичну політику. Крім того, керівництву BMZ підпорядковуються ще два штабні відділи, які несуть відповідальність за зовнішню комунікацію та безпосередню підтримку керівництва (наприклад, протокол, відносини з парламентом). Зовнішнє представництво BMZ направляє представників з питань економічного співробітництва до країн-партнерів та міжнародних організацій для координації роботи в галузі розвитку. Співробітники відряджаються до наступних посольств: Аккра, Аддіс-Абеба, Анкара, Бамако, Белград, Бішкек, Бразиліа, Коломбо, Дакар, Дар-ес-Салам, Дакка, Єреван, Ханой, Ісламабад, Джакарта, Яунде, Кабул (наразі розташоване в Досі), Каїр, Кампала, Катманду, Кігалі, Кіншаса, Ла-Пас, Лілонгве, Ліма, Лусака, Манагуа, Мапуту, Найробі, Нью-Делі, Уагадугу, Пекін, Пномпень, Преторія, Рабат, Рамалла, Сана, Тегусігальпа, Тбілісі та Віндхук. BMZ представлене в постійних представництвах Німеччини при таких міжнародних організаціях: Організація Об'єднаних Націй (Женева та Нью-Йорк), Організація економічного співробітництва та розвитку (Париж), Європейський Союз (Брюссель), Продовольча та сільськогосподарська організація ООН (Рим), Всесвітня продовольча програма (Рим), Міжнародний фонд сільськогосподарського розвитку (Рим). Крім того, BMZ представлене власним персоналом у керівних радах Світового банку та Африканського, Азійського, Міжамериканського та Карибського банків розвитку. Виконавчі організації до 2010 року Федеральне міністерство економічного співробітництва та розвитку доручає виконавчим організаціям реалізацію проектів Німеччини в галузі розвитку. До завдань цих організацій належать, зокрема, реалізація проектів фінансового та технічного співробітництва, підготовка та відрядження німецьких фахівців і співробітників з розвитку, а також підвищення кваліфікації фахівців і керівників з країн-партнерів. Окремі виконавчі організації мають розвинені спеціалізовані навички та співпрацюють між собою у своїй роботі в країнах-партнерах. До них належать, зокрема: банк розвитку KfW, Німецька корпорація з інвестицій та розвитку (DEG), Німецьке товариство технічного співробітництва (GTZ), Німецька служба розвитку (DED) та Міжнародна некомерційна організація з підвищення кваліфікації та розвитку GmbH (InWEnt). Дослідження ОЕСР неодноразово вказували на необхідність реформування виконавчих організацій через їхню неефективність та некерованість. У 16-му скликанні парламенту відповідна спроба реформи під керівництвом Хайдемарі Вічорек-Цойль зазнала невдачі. Реструктуризація з 2011 року З 1 січня 2011 року GTZ, DED та Міжнародна організація з підвищення кваліфікації та розвитку (InWEnt) об'єдналися в Німецьке товариство міжнародного співробітництва (GIZ). Нова організація має менше співробітників і більше керівників, ніж окремі організації раніше. Реформу також отримала позитивну оцінку з боку опозиції. Загалом, незважаючи на збільшення кількості робочих місць у міністерстві та створення нової сервісної агенції, реструктуризація дозволила зменшити витрати федерального бюджету приблизно на 300 робочих місць. 1 січня 2012 року було засновано Engagement Global – Службу з питань ініціатив у сфері розвитку як центральний сервісний центр, що об'єднує всі фінансовані BMZ установи та програми з підтримки громадянської та муніципальної активності та освітньої роботи у сфері політики розвитку. Це державне підприємство також видає фінансований BMZ двомовний двомісячний журнал E+Z Entwicklung und Zusammenarbeit (D+C Development and Cooperation), який слугує міжнародним форумом для обговорення німецької політики розвитку. Цілі Робота міністерства спрямована на глобальну реалізацію Порядку денного на період до 2030 року з його 17 Цілями сталого розвитку. Особлива увага приділяється боротьбі з голодом та крайньою бідністю, а також захисту природних ресурсів. Співпраця в галузі розвитку має на меті надати людям можливість самостійно і відповідально будувати своє життя без матеріальних труднощів. У цьому сенсі Федеральний уряд Німеччини хоче своєю політикою розвитку сприяти тому, щоб глобалізація стала шансом для всіх людей. У майбутньому німецька співпраця в галузі розвитку буде зосереджена насамперед на таких секторах, як освіта, охорона здоров'я, розвиток сільських територій, належне врядування та сталий економічний розвиток. Керівним принципом є захист прав людини. (Джерело: www.bmz.de) У 2014 році, в ході дискусії щодо Цілей сталого розвитку (ЦСР), були переглянуті керівні принципи німецької політики розвитку і на початку 2015 року опубліковані у вигляді Хартії майбутнього. На цій основі BMZ планує публікувати щорічний звіт про політику розвитку. Перший проміжний звіт був опублікований наприкінці 2015 року. Федеральні міністри з 1961 року Альянс за сталий розвиток текстильної промисловості У жовтні 2014 року за ініціативою BMZ було засновано Альянс за сталий розвиток текстильної промисловості. Близько 30 підприємств та організацій зобов'язалися поліпшити умови праці в текстильній промисловості та життя в країнах з низьким рівнем заробітної плати. Література Die Bundesministerien 1949–1999. Bezeichnungen, amtliche Abkürzungen, Zuständigkeiten, Aufbauorganisation, Leitungspersonen. Materialien aus dem Bundesarchiv. Wirtschaftsverlag NW GmbH. 2003. с. 491—505. ISBN 3-86509-075-3. Michael Bohnet: Geschichte der deutschen Entwicklungspolitik: Strategien, Innenansichten, Zeitzeugen, Herausforderungen, UVK Verlagsgesellschaft, Konstanz/München 2015 (utb4320), ISBN 978-3-8252-4320-3. Heike Kuhn, Wolfram Stierle, Laura-Theresa Krüger (Hrsg.): Sechzig Jahre deutsche Entwicklungspolitik: das BMZ von 1961 bis 2021. Ein Lesebuch. Verlag Kessel, Remagen 2021, ISBN 978-3-945941-78-2. Посилання Офіційний веб-сайт Бібліографія. Федеральне міністерство економічного співробітництва та розвитку Німеччини // Німецька національна бібліотека Посилання