NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Igreja de São Nicolau (Berlim)

A St. Nikolaikirche (Igreja de São Nicolau) é a mais antiga igreja em Berlim, capital da Alemanha. A igreja está localizada na parte oriental do centro de Berlim, no distrito de Mitte. A área ao redor da igreja, delimitada pela Spandauer Straße, Rathausstraße, o Rio Spree e Mühlendamm, é conhecida como Nikolaiviertel ("quarteirão Nicolau"), e é uma área de prédios medievais restaurados (alguns casos são recentes imitações). A igreja foi construída entre os anos de 1220 e 1230. Portanto, juntamente com a Igreja de Santa Maria de Berlim, próxima a Alexanderplatz, é considerada a igreja mais antiga de Berlim. História Originalmente, era uma igreja católica romana, porém, tornou-se uma igreja luterana após a Reforma Protestante no Principado de Brandembrugo, em 1539. No século XVII, o proeminente escritor de canções sagradas Paul Gerhardt ministrou a igreja, e o compositor Johann Crüger foi o diretor musical. O famoso líder teólogo luterano Philip Jacob Spener foi o pastor de 1691 a 1705. De 1913 a 1923, o pastor da Igreja de São Nicolau foi Wilhelm Wessel, cujo filho Horst Wessel tornou-se posteriormente em um famoso nazista: a família viveu nas proximidades da Jüdenstraße. No Dia da Reforma Protestante (31 de outubro) de 1938, o prédio da igreja serviu a sua última congregação. Assim, o prédio, a mais antiga estrutura de Berlim, foi entregue ao governo para ser usado como uma sala de concertos e museu eclesiástico. O número de paroquianos havia encolhido devido à intensificação do comércio no centro da cidade, no qual, instalações residenciais foram substituídas por lojas e escritórios. A congregação foi incorporada mais tarde com a da Igreja de Nossa Senhora. Durante a Segunda Guerra Mundial, a Igreja de São Nicolau teve o telhado e o topo de suas torres destruidas por um incêndio, ocasionado pelos bombardeios dos Aliados. Em 1949, todas as abóbodas e os pilares setentrionais colapsaram. As ruinas estavam em Berlim Oriental, e apenas em 1981 as autoridades da Alemanha Oriental autorizaram a reconstrução da igreja, usando antigos desenhos e modelos. Atualmente, grande parte do que é visto da igreja é resultado de reconstruções. A igreja é administrada pelo Stiftung Stadtmuseum Berlin (Landesmuseum für Kultur und Geschichte Berlins). É conhecida pela sua acústica e a igreja reconstruída foi equipada com um conjunto de 41 sinos. Referências Ligações externas Nikolaikirche (em alemão) Stiftung Stadtmuseum Berlin (em alemão) Museum Nikolaikirche (em inglês)
Церковь Святого Николая (Берлин)

Николаикирхе (нем. Nikolaikirche) — самая древняя церковь Берлина. Она расположена в историческом квартале Николаифиртель. В настоящее время церковь является филиалом Бранденбургского музея в составе Фонда городского музея Берлина, где также регулярно проводятся концерты. Описание Николаикирхе, построенная в 1220—1230 годах, представляла собой трёхнефную крестообразную базилику из природного камня и посвящена Николаю Чудотворцу. В XIII веке церковь была перестроена в готическую зальную церковь. В 1461 году относившаяся в Средневековье к числу четырёх состоятельных сословий гильдия берлинских пекарей заказала для церкви алтарь и обязалась выплачивать годовую ренту церковному служке. Асимметричный облик с одной башней Николаикирхе сохраняла вплоть до конца XIX в. В ходе капитальной реконструкции церкви в 1876—1878 годы под руководством Германа Бланкенштайна церковь обзавелась неоготическим фасадом с двумя башнями. В 1938 году церковь перешла в собственность государства, и с этого времени в ней больше не проходили службы. Прихожане церкви перешли в соседнюю Мариенкирхе. В Мариенкирхе также находятся многие ценные произведения искусства из Николаикирхе. Во Вторую мировую войну от Николаикирхе сохранились только внешние стены. Восстановление церкви с двумя башнями по старым рисункам и планам началось в 1981 году. В настоящее время церковь служит музеем и концертным залом. Великолепная акустика Николаикирхе высоко оценивается знатоками. Во время реконструкции в 1981 года в башне были установлены куранты из 41 колокола. Постоянная выставка в церкви рассказывает о истории сооружения и лицах, связанных с ней. Примечания Литература Маркина Л. Г., Муравлёва Е. Н., Муравлёва Н. В. NIKOLAIKIRCHE ЦЕРКОВЬ СВ. НИКОЛАЯ // Культура Германии: лингвострановедческий словарь: свыше 5000 единиц / под общ. ред. Н. В. Муравлёвой. — М.: АСТ, 2006. — С. 711. — 1181 с. — ISBN 5-17-038383-5.
Marienkirche (Berlín)

La Marienkirche o Església de Santa Maria és una església evangèlica situada a Berlín, Alemanya. Es troba en Karl-Liebknecht-Straße (anteriorment Kaiser-Wilhelm-Straße) en el centre de Berlín, prop d'Alexanderplatz. L'antiguitat exacta del lloc original de l'església i l'estructura no es coneix amb precisió, però va ser esmentada per primera vegada en les cròniques alemanyes en 1292 i probablement data de principis d'aquest segle. En l'arquitectura de l'edifici destaquen els treballs de restauració relativament moderns, que van tenir lloc a la fi del segle xix i en el període posterior a la Segona Guerra Mundial. L'església va ser originalment una església catòlica, d'ençà la Reforma protestant ha sigut sempre una església protestant luterana. Actualment és la residència del bisbe de l'Església Evangèlica de Berlín-Brandenburg-Silèsia Alta Lusàcia. Història Junt a la Nikolaikirche, la Marienkirche és l'església més antiga de Berlín. Les parts més antigues de l'església estan fetes de granit, però la major part es van construir amb maons, la qual cosa li proporciona el seu color roig brillant característic. Això va ser copiat deliberadament en la construcció del proper Ajuntament de Berlín, el Rotes Rathaus. Durant la Segona Guerra Mundial l'església va patir greus danys per les bombes aliades. Després de la guerra va ser l'església més important de l'est de Berlín, i en la dècada de 1950 va ser restaurada per les autoritats de la República Democràtica Alemanya Abans de la Segona Guerra Mundial, la Marienkirche estava en mig d'una part densament poblada del districte de Mitte, i s'utilitzava regularment com a parròquia. Després de la guerra, aquesta zona va ser buidada d'edificis en ruïnes i en l'actualitat l'església se situa en els espais oberts al voltant d'Alexanderplatz i la Fernsehturm (la torre de televisió de Berlín Oriental). Fora de l'església hi ha una estàtua de Martí Luter. L'església també conté la tomba del mariscal de camp Otto Christoph von Sparr. Carl von Hildebrand Freiherr Canstein, el fundador de la societat de la Bíblia més antiga del món, la Cansteinsche Bibelanstalt, va ser soterrat en la Marienkirche en 1719. Referències Enllaços externs Lloc web oficial de l'església (alemany)
Kostel Panny Marie (Berlín)

Kostel Panny Marie je luteránský kostel v hlavním městě Německa Berlíně. Nachází se na ulici Karl-Liebknecht-Straße. Jedná se o nejstarší městský farní kostel v Berlíně, který se stále používá k sakrálním účelům, a jednu z šesti středověkých církevních budov v historickém centru Berlína. Nejstarší písemná zmínka o kostele pochází z 3. ledna 1292, předpokládá se, že byl postaven kolem roku 1270. Hlavní hala byla postavena z červených cihel ve stylu braniborské cihlové gotiky. 48 metrů vysoká věž má spodní konstrukci z rüdersdorfského vápence. Se zbytkem kostela nevytváří zcela harmonický celek, neboť byla přestavěna nejprve barokně a posléze novogoticky (v roce 1789 pod vedením Carla Gottharda Langhanse). Komplexní přestavbu provedl v letech 1893 až 1895 Hermann Blankenstein. Za druhé světové války kostel sloužil spojeneckým bombardérům jako orientační bod při jejich náletech, což také vysvětluje, proč nebyl – na rozdíl od okolí – zcela zničen. Okolní budovy naopak byly takřka bez výjimky strženy, takže z kostela se stala solitérní stavba. Jde o jedinou viditelnou připomínku starého historického centra Berlína. NDR kostel nechala v letech 1969 až 1970 znovu zrestaurovat v rámci přestavby náměstí Alexanderplatz a jeho okolí. Kostel byl původně římskokatolickým, od roku 1539 je protestantským. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Marienkirche (Berlin-Mitte) na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel sv. Marie na Wikimedia Commons
St. Mary's Church, Berlin

St. Mary's Church, known in German as the Marienkirche or St.-Marien-Kirche, is a church in Berlin, Germany. It is located on Karl-Liebknecht-Straße (formerly Kaiser-Wilhelm-Straße) in central Berlin, near Alexanderplatz. The exact age of the original church site and structure is not precisely known, but it was mentioned as the site of the alleged theft by Jews of the wafers in an act of Host Desecration in 1243. As a result of these charges, a number of Jews were burnt at the stake at a place later called Judenberg. It is also mentioned in German chronicles in 1292. It is presumed to date from earlier in the 13th century. The architecture of the building is now largely composed of comparatively modern restoration work which took place in the late 19th century and in the post-war period. The church was originally a Roman Catholic church, but has been a Lutheran Protestant church since the Reformation in 1539. While keeping this confession the parish was part of the Prussian Union of churches from 1817 to 1948, an umbrella church body combining parishes maintaining mostly the Lutheran, but also some the Calvinist and few the United Protestant confession. Overview Marienkirche is the church of the bishop of the Evangelical Church of Berlin-Brandenburg-Silesian Upper Lusatia with Berlin Cathedral being under joint supervision of all the member churches of the Union of Evangelical Churches. However, the church is not titled cathedral, a titulature not usual in German Protestantism but only colloquial for cathedral churches which used to be sees of Catholic bishops before the Reformation. Along with the Nikolaikirche, the Marienkirche is the oldest church in Berlin. The oldest parts of the church are made from granite, but most of it is built of brick, giving it its characteristic bright red appearance. This was deliberately copied in the construction of the nearby Berlin City Hall, the Rotes Rathaus. During World War II, it was heavily damaged by Allied bombs. After the war the church was in East Berlin, and in the 1950s it was restored by the East German authorities. Before World War II, the Marienkirche was in the middle of a densely populated part (Marienviertel) of the district of Mitte, and was in regular use as a parish church. After the war, this area was cleared of ruined buildings and today the church stands in the open spaces around the Alexanderplatz, and is overshadowed by the East Berlin television tower, the Fernsehturm. There is a striking statue of Martin Luther outside the church. The Marienkirche also contains the monumental tomb of Otto Christoph von Sparr, Generalfeldmarschall of Brandenburg-Prussia made by the Flemish sculptor Artus Quellinus the Elder possibly with the assistance of Bartholomeus Eggers. Carl Hildebrand Freiherr von Canstein, the founder of the oldest Bible society of the world, the Cansteinsche Bibelanstalt, was also buried in the church in 1719. Personalities Christoph Albrecht was notably the church's organist/choirmaster from 1976 to 1992. References External links Media related to St. Marienkirche at Wikimedia Commons Official website (in English)
Iglesia de Santa María (Berlín)

La iglesia de Santa María (en alemán, Marienkirche) de Berlín, Alemania, es una de las más antiguas de la capital germana. Es junto a la Catedral de Berlín una de las dos sedes del obispo de la Iglesia Evangélica Berlin-Brandenburg-schlesische Oberlausitz (EKBO). Historia Erigida junto al Neuer Markt (hoy muy cerca de la Alexanderplatz), fue fundada en 1260 y renovada en el siglo XIV.​ Se utilizaron el granito y principalmente el ladrillo como elementos de construcción. La iglesia se dedicó al culto católico, hasta la Reforma protestante, en el siglo XVI, cuando se convirtió en templo luterano. Destaca el campanario, en estilo gótico. En 1892-1894 fue restaurada.​ Durante la Segunda Guerra Mundial, sufrió graves daños como consecuencia de los bombardeos aliados. La iglesia, situada en el Berlín Este, fue restaurada en la década de 1950 por las autoridades de la Alemania oriental. Componentes En la parte inferior del campanario, hay unas pinturas murales, lamentablemente desfiguradas, datadas a fines del siglo XV, en las cuales se representa la Danza de la Muerte, con inscripciones en verso bajoalemán, realizadas tras la peste de 1484.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una galería multimedia sobre St. Marienkirche. St. Petri-St. Marien - página web oficial (en alemán)
Marienkirche Berlin

St. Marienkirche (Berlin Mitte) - templom az Alexanderplatzon a TV torony tövében. A Szűz Mária tiszteletére szentelt, három hajós, gótikus csarnoktemplom a középkori Berlin 6 nagy templomának egyike, melyet az 1270-es években kezdték építeni. Az észak-német téglagót stílusú templom első írásos említése 1294-ből való. A torony építése 1415-ben kezdődött, a ma is látható barokk csúcsa 1789-ből való. A reformációt követően 1540-ben a hajóból eltávolítják az oltárokat, a templom evangélikussá lesz. 1893/94-ben történik a barokk berendezésű templom "visszagótizálása". A templom egykoron, de ma is gazdagon díszített, - a 250 db műkincs, festmény egy része viszont a II. világháborúban károsodott Szent Miklós és a tönkrement ferences kolostorból kerültek ide. Külön említést és megtekintést érdemelnek: 22m hosszú Haláltánc falkép-sorozat (1470-körül), Bronz keresztelő-medence (1437), Joachim Zerer epitáfiuma (1543), Szószék (1703), Főoltár (1762), Joachim Lizmann polgármester epitáfiuma (1712), Friedrich Roloff prédikátor síremléke (1743), Hofschneider Johann Korn epitáfiuma (1671), Orgona 1721/22-ből. Jelenleg a templom az istentiszteleteket leszámítva belépőjeggyel látogatható. 1945 után több templomot voltak össze, helyeztek a Marienkirche irányítása alá. Ilyen volt a Múzeum sziget déli részén levő St Petri Kirche is, mely a háborúban bár csak kisebb mértékben sérült, azt 1964-ben mégis lebontották. Most, a templom egykori telkén (Pertiplatz) tervezik felépíteni a már nevében is különleges "House of One" épületet, mely egyaránt kívánja szolgálni a keresztény, zsidó és muzulmán híveket. Egy fedél alatt: templom, zsinagóga és mecset. Galéria Források http://www.marienkirche-berlin.de
Marienkirche (Berlino)

La Marienkirche ("chiesa di Santa Maria") è la principale chiesa protestante di Berlino, in Germania. Si trova nel quartiere Mitte, all'interno del grande spazio verde presso la torre della televisione. È sede del vescovo della Chiesa evangelica di Berlino-Brandenburgo-Slesia e Alta Lusazia. È posta sotto tutela monumentale (Denkmalschutz). Storia e descrizione Fondata per prima volta, in pietra, verso il 1270, venne ricostruita completamente in laterizi dopo l'incendio del 1380 in stile gotico, secondo i canoni del Gotico baltico. La torre venne dotata del coronamento gotico-barocco nel 1790 su disegni di Carl Gottardo Langhans da Landshut. Uscì indenne dalla Seconda guerra mondiale. L'interno, del tipo a Hallenkirche, è diviso in tre navate da pilastri a fascio che sorreggono volte a crociera. Opere Vi si conservano pregevoli opere d'arte: Danza macabra, affresco lungo 22 metri eseguito nel 1485, il più antico del genere della Germania. Tomba del conte Sparr, opera di Artus Quellinus il Vecchio, 1663. Pulpito, marmoreo, barocco di Schlüter, 1703. Organo barocco del 1782. Fonte battesimale in bronzo del 1437. Altar maggiore barocco del 1762. Galleria d'immagini Note Bibliografia Testi di approfondimento (DE) G. Leh, Die St.-Marien-Kirche zu Berlin, Berlino (Est), 1957. (DE) E. Badstübner, Die Marienkirche zu Berlin, in Das christliche Denkmal, fascicolo 90, Berlino (Est), 1972. (DE) Marianne Tosetti, St. Marien zu Berlin, 2ª ed., Berlino (Est), Evangelische Verlagsanstalt Berlin, 1974, ISBN non esistente. Voci correlate Gotico baltico Chiesa evangelica in Germania Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sulla chiesa di Santa Maria Collegamenti esterni Sito ufficiale, su marienkirche-berlin.de. (EN) Marienkirche, in GCatholic.org. Marienkirche, su archINFORM. (EN) Marienkirche, su Structurae.
Marienkirche (Berlijn)

De Marienkirche is een Berlijns kerkgebouw, gelegen aan de Karl-Liebknecht-Straße (voorheen Kaiser-Wilhelm-Straße) in het stadsdeel Berlin-Mitte, nabij de Alexanderplatz. De precieze ouderdom is niet bekend, maar het gebouw wordt voor het eerst vermeld in Duitse oorkonden uit 1292. Er wordt aangenomen dat het dateert van vroeg in de 13e eeuw. Oorspronkelijk was het een rooms-katholieke kerk, maar na de Reformatie werd het een lutherse kerk. Samen met de Dom van Berlijn is de Marienkirche de kerk van de bisschop van de Evangelische Kerk van Berlijn-Brandenburg-Silezich-Boven-Lausitz. Samen met de Nikolaikirche is de Marienkirche de oudste kerk van Berlijn. De oudste delen van de kerk zijn van graniet, maar het grootste deel is gebouw in baksteen, waardoor het zijn kenmerkende rode kleur kreeg. Dit werd overgenomen in het nabijgelegen stadhuis van Berlijn, het Rotes Rathaus. Tijdens de Tweede Wereldoorlog werd het gebouw zwaar beschadigd door bommen van de geallieerden. Na de oorlog lag de kerk in Oost-Berlijn. Voor de oorlog lag de Marienkirche in een dichtbevolkte buurt van het district Mitte en werd ze gebruikt als parochiekerk. Na de oorlog werden de ruïnes in de omgeving opgeruimd en stond de kerk in de open ruimte rond de Alexanderplatz, overschaduwd door de Fernsehturm. De Marienkirche herbergt de graftombe van veldmaarschalk Otto Christoph van Sparr. Carl Hildebrand Freiherr von Canstein, de stichter van het oudste Bijbelgenootschap ter wereld, het " Cansteinsche Bibelanstalt", werd in 1719 begraven in de kerk. Buiten de kerk staat een opvallend standbeeld van Maarten Luther.
Igreja de Santa Maria de Berlim

A Igreja de Santa Maria (em alemão: Marienkirche) é uma igreja localizada na zona central de Berlim, próxima ao Alexanderplatz. Não se sabe ao certo a data da construção do templo, mas a igreja foi citada pela primeira vez em 1292 e presume-se que ela foi erguida no início do século XIII. Era originalmente um templo da Igreja Católica, foi porém convertida ao Protestantismo durante a Reforma Protestante. Junto com a Nikolaikirche (Igreja de São Nicolau), a Marienkirche é a igreja mais antiga de Berlim. Dentre os materiais utilizados na construção predomina o tijolo dando-lhe a tonalidade vermelha.
Церковь Святой Марии (Берлин)

Церковь Святой Марии (Мариенкирхе; нем. St. Marienkirche Berlin) — самая древняя из действующих евангелических церквей Берлина, одна из когда-то шести средневековых церквей в историческом центре города. Церковь расположена на Карл-Либкнехт-штрассе недалеко от Берлинской телебашни. Типичный образец позднеготического зального храма. История Первое упоминание церкви с собственным приходом в берлинском «Новом городе» относится к 1292 году. На фундаменте из булыжника и гранита была возведена зальная церковь из ярко красного кирпича в стиле бранденбургской кирпичной готики. Повреждённая пожарами башня была реконструирована в стиле барокко в 1663—1666 годах Михаэлем Матиасом Смидсом и позднее — в неоготическом стиле в 1789—1790 годы Карлом Готтгардом Ланггансом. В 1893—1895 годах масштабную реставрацию церкви провёл Герман Бланкенштайн, а после Второй мировой войны церковь была восстановлена в 1969—1970 годах. В 1938 году, после того, как церковь Святого Николая была передана городу в качестве «музыкального собора», Мариенкирхе стала самым древним действующим храмом Берлина. После Второй мировой войны она была одной из немногих крупных церквей Берлина, в которых проходили службы. В восстановленном после войны Берлине от плотно застроенного исторического центра города практически ничего не сохранилось, и церковь Мариенкирхе оказалась в совершенно ином окружении — практически одиноко стоящей на открытой площади, ограниченной многоэтажными новостройками, над которой с 1969 года доминирует берлинская телебашня. Церковь Св. Марии и Красная ратуша являются сейчас единственным напоминанием об историческом центре Берлина. В башенном зале церкви Св. Марии находится знаменитая фреска «Пляска смерти», датируемая ориентировочно 1484 годом. Орган церкви изготовлен мастером Йоахимом Вагнером. Надгробие генерал-фельдмаршала Отто Кристофа фон Шпарра выполнено антверпенским скульптором Артусом Квеллинусом Старшим. Церковная кафедра выполнена по проекту Андреаса Шлютера. Литература Маркина Л. Г., Муравлёва Е. Н., Муравлёва Н. В. MARIENKIRCHE ЦЕРКОВЬ ДЕВЫ МАРИИ // Культура Германии: лингвострановедческий словарь: свыше 5000 единиц / под общ. ред. Н. В. Муравлёвой. — М.: АСТ, 2006. — С. 618—619. — 1181 с. — ISBN 5-17-038383-5. Jürgen Boeckh: Alt-Berliner Stadtkirchen; Bd. 1; (Berliner Reminiszenzen 57); Haude & Spener: Berlin 1986; ISBN 3-7759-0288-0; S. 61-77. Georg Dehio et al.: Handbuch der deutschen Kunstdenkmäler — Berlin; 2. Aufl., Berlin 2000; ISBN 3-422-03071-9; S. 34ff. Günther Kühne/Elisabeth Stephani: Evangelische Kirchen in Berlin; CZV-Verlag: 2. Aufl., Berlin 1986; ISBN 3-7674-0158-4; S. 351—353. Gustav Leh: Die St.-Marien-Kirche zu Berlin. Ihre Geschichte und ihr Bild; Evangelische Verlagsanstalt: Berlin 1957. Marianne Tosetti: St. Marien zu Berlin. Aus 700 Jahren Kirchen-Geschichte; Evangelische Verlagsanstalt: 5. Aufl., Berlin 1987; ISBN 3-374-00174-2.