NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Siemensstadt

Siemensstadt (németül: Großsiedlung Siemensstadt) avagy a Körtelep (Ringsiedlung) társadalmilag fontos lakónegyed Berlinben, részben Charlottenburg-Wilmersdorf kerület északi részén, Charlottenburg-Nord városrészben. 1929 és 1931 között épült Hans Scharoun tervei alapján, a szomszédos Spandau kerületbeli Siemensstadt városrész keleti bővítéseként. A Neues Bauen stílusban emelt tömbök tervezésében részt vettek a Weimari Köztársaság olyan híres építészei, mint Walter Gropius, Otto Bartning, Hugo Häring, Fred Forbat (Forbát Alfréd) és Paul Rudolf Henning. A beépítetlen területeket Leberecht Migge alakította ki. Mivel a Kör (Der Ring) néven működő építészegylet a szoros együttműködésre támaszkodott a munkában, a lakónegyed a Körtelep (Ringsiedlung) melléknevet viseli. Siemensstadt 2008 júliusában „Berlin modern stílusú lakótelepei“ egyikeként az UNESCO világörökségi listájára került. Leírása A lakónegyed Charlottenburg városrész északi részén, a Göbelplatz körül épült. A Jungfernheidewegtől nyugatra eső rész Spandau kerülethez tartozik Scharoun az 1920-as évek haladó szellemiségű lakásépítéséhez híven egy nyitott, szabad terekkel és gazdag zöldövezettel rendelkező lakónegyedet valósított meg, mivel ez a koncepció volt irányadó a második világháború utáni lakóépület-építészetben. A többségében ötszintes, észak-dél irányban párhuzamosan elrendezett épületek folgen egy szigorú városépítészeti alakzatot követnek, amelyen belül a részt vevő tervezők különféle formanyelveket használva egy sokarcú lakótelepet hoztak létre. A hely markáns jellegzetessége Scharoun hajóépítészetre emlékeztető épületrésze, amelyet „Cirkáló“ (Panzerkreuzer) néven emlegetnek. A lakótelep utcáit és tereit mérnökökről, feltalálókról és fizikusokról nevezték el, amely a Siemens AG cég törekvésének gyümölcse. Galéria Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Großsiedlung Siemensstadt című német Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Források Jörg Haspel és Annemarie Jaeggi (szerk.): Siedlungen der Berliner Moderne (DKV-Edition 2007) (németül) ISBN 978-3-422-02091-7 Külső hivatkozások Az 1920-as évek berlini lakótelepei
Großsiedlung Siemensstadt

La Großsiedlung Siemensstadt (letteralmente "grande insediamento di Siemensstadt"), detta anche Ringsiedlung (letteralmente "insediamento del Ring" – dal nome del gruppo di architetti progettisti), è un grande complesso residenziale di Berlino, posto per la maggior parte nel quartiere di Charlottenburg-Nord, e per una parte minore nel confinante quartiere di Siemensstadt. Storia Costruito dal 1929 al 1931, esso costituisce uno degli esempi più rilevanti di edilizia residenziale della Repubblica di Weimar, e rappresenta un esempio significativo dello stile architettonico detto Neues Bauen; per tali motivi, è posto sotto tutela monumentale (Denkmalschutz) e costituisce parte del patrimonio dell'umanità dell'UNESCO denominato "Residenze in stile moderno di Berlino". Il quartiere fu progettato da un gruppo di 6 architetti (Otto Bartning, Alfréd Forbáth, Walter Gropius, Hugo Häring, Paul Rudolf Henning e Hans Scharoun), riuniti nell'associazione Der Ring; dopo la stesura di un piano urbanistico generale, l'area fu suddivisa in 6 zone, ognuna assegnata ad un architetto, per la progettazione delle abitazioni. Note Bibliografia Testi di approfondimento Federico Marconi, Il quartiere Siemensstadt, Berlino 1930, in Casabella - Continuità, n. 223, Milano, Editoriale Domus, gennaio 1959, pp. 34-39. (DE) Bauwelt, fascicolo 46, 1930. (DE) Bauwelt, fascicolo 15-16, 1962. (DE) Architekten- und Ingegnieur-Verein zu Berlin (a cura di), Berlin und seine Bauten. Teil IV Band A, Berlino (Ovest) 1970. (DE) Deutsche Bauzeitung, fascicolo 1, 1931. (DE) Jaeggi, A., Die Planungs- und Baugeschichte der vier Siedlungen, in Huse, N. (a cura di), Siedlungen der zwanziger Jahre – heute. Ausstellungskatalog, Berlino (Ovest) 1984, p. 159. (DE) Kloß, K.-P., Siedlungen der zwanziger Jahre, in V. Spiess (a cura di), Berliner Sehenswürdigkeiten, Berlino 1982, pp. 43 e segg. (DE) Neue Heimat n. 2, 1962. (DE) Rave, R.; Knöfel, H.J., Bauen seit 1900 in Berlin, Berlino (Ovest) 1968 (DE) AA.VV., Berliner Wohnquartiere. Ein Führer durch 70 Siedlungen, Reimer Verlag, Berlino 2003, pp. 146–149. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Großsiedlung Siemensstadt Collegamenti esterni Mappa della Großsiedlung Siemensstadt, su openstreetmap.org.
Grosssiedlung Siemensstadt

Großsiedlung Siemensstadt (även Ringsiedlung) är ett bostadsområde i stadsdelen Charlottenburg-Nord i Berlin (stadsdelsområdet Charlottenburg-Wilmersdorf). Området skapades 1929–1931 som en utvidgning av Siemensstadt. Områdets utveckling skedde under ledning av Martin Wagner med Hans Scharoun som ansvarig arkitekt. I projektet deltog bekanta arkitekter som Walter Gropius, Otto Bartning, Hugo Häring, Fred Forbat och Paul Rudolf Henning. De öppna ytorna skapades av Leberecht Migge. Området ingår sedan 2008 som en del i Berlins modernistiska bostadsområden (Siedlungen der Berliner Moderne) i Unescos världsarvslista. Området skapades som bostadsområde främst för arbetarna vid Siemensverken. Områdets gator och platser har fått sina namn till tekniker, uppfinnare och fysiker med anknytning till Siemens AG. Det alternativa namnet Ringsiedlung fick området efter arkitekturföreningen Der Ring där arkitekterna som skapade husen var medlemmar. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från tyskspråkiga Wikipedia, Großsiedlung Siemensstadt, 6 juni 2012. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Grosssiedlung Siemensstadt. Berlins senatsförvaltniong för stadsutveckling: Berliner Siedlungen under 1920-talet Großsiedlung Siemensstadt
Dorfkirche Althüttendorf

Die evangelische, denkmalgeschützte Dorfkirche Althüttendorf steht in Althüttendorf, einer Gemeinde im Landkreis Barnim des Landes Brandenburg. Die Kirchengemeinde gehört zum Kirchenkreis Barnim im Sprengel Potsdam der Evangelischen Kirche Berlin-Brandenburg-schlesische Oberlausitz. Beschreibung Die Saalkirche wurde 1803 bis 1810 erbaut, nachdem der Vorgängerbau von 1746 bei einem Brand zerstört worden war. Sie besteht aus einem Langhaus aus Feldsteinen, wobei die Laibungen der Spitzbogenfenster und des Portals aus Backsteinen bestehen. Aus dem Dach des Langhauses erhebt sich im Westen ein verbretterter, mit einem flachen Pyramidendach bedeckter Dachturm, der innen mit Stützen gesichert ist. Er beherbergt die Turmuhr und den Glockenstuhl, in dem zwei 1921 gegossene Kirchenglocken hängen. Der Innenraum ist mit einer Flachdecke überspannt, die längs von zwei Unterzügen getragen wird, die mit Stützen gesichert sind. Im Westen befindet sich eine Empore. Literatur Georg Dehio: Handbuch der deutschen Kunstdenkmäler. Brandenburg. Bearbeitet von Gerhard Vinken, durchgesehen und erweitert von Barbara Rimpel; Deutscher Kunstverlag 2012, S. 9 Weblinks Eintrag zur Denkmalobjektnummer 09175559 in der Denkmaldatenbank des Landes Brandenburg Kirchbaudatenblatt
Hôpitaux de Hohenlychen

Les hôpitaux de Hohenlychen (en allemand : Heilanstalten Hohenlychen) étaient un complexe de sanatoriums à Lychen dans l'actuel Land de Brandebourg, en Allemagne, qui exista de 1902 à 1945. Il est devenu durant le Troisième Reich un hôpital de la Waffen-SS sous la direction du médecin nazi Karl Gebhardt. Histoire En 1902, le médecin Gotthold Pannwitz (1861-1926), fondateur de la commission centrale allemande pour la lutte contre la tuberculose, fait construire un hôpital pédiatrique à la lisière des forêts près de la ville de Lychen au nord de Berlin. Le sanatorium est administré par la Croix-Rouge allemande et est agrandi en l'espace de quelques années. En 1911, l'impériatrice Augusta-Victoria effectue une visite à Hohenlychen. Durant la Première Guerre mondiale, le complexe est utilisé comme hôpital militaire, et en 1927, le Comité sanitaire de la Société des Nations s'y réunit. Karl Gebhardt y officie à partir du 1er novembre 1933 en tant que médecin-chef du sanatorium pour des patients atteints de tuberculose. Il y fonde ensuite une clinique orthopédique pour le traitement des blessures du sport et du travail, notamment au ménisque. Les hôpitaux sont un lieu prisé des dirigeants et fonctionnaires du parti nazi, notamment Hitler, Himmler et Hess, mais aussi des élites des pays alliés du Reich. Ainsi, le ministre du régime de Vichy Jean Bichelonne y meurt en décembre 1944. La ville de Lychen a pleinement bénéficié de l'établissement de cure. Des médecins nazis tels que Ludwig Stumpfegger, Fritz Fischer, Herta Oberheuser et Kurt Heißmeyer y travaillent. Pendant la Seconde Guerre mondiale, le complexe sert à nouveau d'hôpital militaire. Il est aussi le lieu d'expérimentations médicales sur les êtres humains menées par des médecins SS sur 36 femmes détenues de Ravensbrück, pour étudier le traitement de la gangrène avec des antibiotiques sulfamidés. Vers la fin de la guerre, Folke Bernadotte, vice-président de la Croix-rouge suédoise, y est accueilli en vue de négocier avec Himmler les conditions de l'opération humanitaire des Bus blancs. L'hôpital est évacué à l'approche de l'Armée rouge. Gebhardt fuit alors vers Flensbourg, mais est arrêté puis condamné à mort le 21 août 1947 pour crimes de guerre et crimes contre l'humanité lors du procès des Médecins de Nuremberg, notamment pour ses expériences médicales sur des prisonniers à Ravensbrück. Après la guerre, le complexe de Hohenlychen passe sous le contrôle du Groupement des forces armées soviétiques en Allemagne. Les dernières troupes russes quittent le site le 31 août 1993, et la plus grande partie du sanatorium reste encore vide à ce jour. Notes et références (de) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en allemand intitulé « Heilanstalten Hohenlychen » (voir la liste des auteurs). Portail de la médecine Portail de l’Allemagne
Hohenlychens sanatorium

Hohenlychens sanatorium var ett komplex av sanatorier i Lychen norr om Berlin. Hohenlychen inrättades 1902 och var initialt ämnat för tuberkulossjuka barn. Under 1930-talet blev Hohenlycken en av SS främsta medicinska anläggningar, där skadade SS-män behandlades. Karl Gebhardt var en av läkarna vid Hohenlychen. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från tyskspråkiga Wikipedia, Heilanstalten Hohenlychen, 11 mars 2014.
BahnTower

La Bahn Tower (Torre del Bahn, en referència a la companyia propietària, BahnTower en ortografia local) és la seu del holding de transports alemany Deutsche Bahn. Està situada a la Potsdamer Platz, al centre de Berlín, a l'extrem oriental del Sony Center. La Bahn Tower va ser construïda entre 1998 i 2000 amb un disseny de l'arquitecte germano-americà Helmut Jahn, de Hochtief AG i Kajima Corporation. Té una superfície de 22000 m². L'edifici va encapçalar els titulars dels diaris locals en diverses ocasions el 2007 i 2008, quan repetides vegades es van trencar parts de la façana de vidre, que van caure al carrer. Tanmateix, no hi ha haguts ferits. La Deutsche Bahn havia planejat originalment traslladar-se el 2010 a un gratacel de vint pisos damunt la nova estació Berlin Hauptbahnhof. A l'abril de 2008 es va conèixer que els plans de la companyia eren prolongar la seva estada a la Bahn Tower per tres anys més. Al novembre de 2008, la companyia va rebutjar els plans de traslladar-se a la Hauptbahnhof. El 2009, la companyia va perllongar el lloguer per quinze anys més. Vegeu també Deutsche Bahn Referències Enllaços externs Pàgina oficial de la Deutsche Bahn Arxivat 2011-06-10 a Wayback Machine.
BahnTower

BahnTower je výšková budova stojící na Potsdamer Platz v Berlíně. Má 26 poschodí a výšku 103 metrů, sídlí v ní vedení koncernu Deutsche Bahn. Společně s vedlejší budovou Kollhoff-Tower jsou obě stavby architektonickými dominantami nově zastavěné plochy Potsdamer Platz. BahnTower je v roce 2015 šestou nejvyšší výškovou budovou v Berlíně a celkově 64. v Německu. BahnTower byla postavena v letech 1998–1999 podle projektu amerického architekta německého původu Helmuta Jahna. Budova má skleněnou fasádu, jejíž dílce se již několikrát uvolnily a dopadly na chodník, nikdo však nebyl zraněn. Stěhování centrály Deutsche Bahn Protože v roce 2010 měla vypršet Deutsche Bahn nájemní smlouva s firmou Sony, která ji DB v roce 2000 pronajala, koncern předpokládal, že se centrála přemístí na nové hlavní nádraží. V květnu 2007 vypsalo vedení DB celoevropské výběrové řízení na přestavbu tamějších prostor. Odhadované náklady měly činit 133,8 miliónů eur a stavba měla probíhat od 1. září 2007 do 31. srpna 2009. V listopadu 2008 společnost plány na přesun zamítla a v roce 2009 byla smlouva o pronájmu prodloužena o dalších 15 let. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku BahnTower na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu BahnTower na Wikimedia Commons Galerie BahnTower na Wikimedia Commons Fotografie a popis (italsky)
Bahntower

Der Bahntower (Eigenschreibweise BahnTower) ist der Sitz der Dachgesellschaft der Deutschen Bahn im Berliner Ortsteil Tiergarten. Das Gebäude steht am Potsdamer Platz und bildet den östlichen Abschluss des Centers am Potsdamer Platz. Es hat eine Gesamthöhe von 103 Metern und verfügt über 26 Etagen. Im Gebäude befindet sich die Zentrale der Deutschen Bahn. Geschichte Der Bahntower (Entwurf 1993) wurde zwischen 1998 und 2000 nach Entwürfen des deutschen Architekten Helmut Jahn von der Hochtief AG und der Kajima Corporation gebaut. Das Gebäude umfasst eine Nutzfläche von 22.000 m². Das Gebäude geriet 2007 und 2008 mehrfach in die lokalen Schlagzeilen, da sich wiederholt Teile der gläsernen Fassade lösten und auf die Straße vor dem Gebäude fielen. Verletzt wurde dabei niemand. 2016 fiel eine Glasscheibe aus der Fassade auf ein fahrendes Auto. Die Deutsche Bahn hatte ursprünglich geplant, 2010 in ein zwölfgeschossiges Hochhaus am Berliner Hauptbahnhof umzuziehen. Im April 2008 wurden Planungen des Unternehmens bekannt, den Ende 2009 auslaufenden Mietvertrag für den Bahntower um zumindest drei Jahre zu verlängern. Im November 2008 verwarf das Unternehmen die Pläne, an den Hauptbahnhof zu ziehen. Im Jahr 2009 verlängerte das Unternehmen den Mietvertrag um 15 Jahre. Der Mietvertrag wurde im November 2020 bis 2034 verlängert. Dabei ist eine Sanierung vorgesehen, in deren Zuge ab Ende 2021 die rund 800 Beschäftigten aus dem Turm für zwei Jahre in andere Büros im Center am Potsdamer Platz umziehen mussten. Nach Abschluss der Sanierung, voraussichtlich im Januar 2024, sollen in dem Gebäude zusätzliche 590 Arbeitsplätze zur Verfügung stehen. Siehe auch Die Ehemalige Hauptverwaltung Deutsche Bahn AG in Frankfurt, von 1994 bis 2000 Sitz der Konzernzentrale der DB AG Weblinks Bahntower als 3D-Modell im 3D Warehouse von SketchUp Einzelnachweise
Bahntower

The Bahntower (English: Railway Tower), also written as BahnTower and Bahn-Tower, is a 26-story, 103-metre (338 ft) skyscraper on the Potsdamer Platz in Berlin, Germany. Built between 1998 and 2000, the Bahntower provides 22,000 m2 (240,000 sq ft) of office space for the headquarters of Deutsche Bahn (English: German Railway). It is the tenth-tallest building in Berlin and the seventy-eighth tallest building in Germany. History In 2007 and 2008, it was reported that small pieces of glass had fallen onto the street from cracks in the façade. This was followed by a near-fatal incident in 2016 in which a pane of glass measuring 30 by 150 cm (1 by 5 ft) fell onto a car on the street below. The original owner of the skyscraper was Sony as part of the wider Sony Center. In February 2008, Morgan Stanley and others bought the Sony Center with the tower for €600 million. In 2007, Deutsche Bahn had planned to move to a new headquarters built by Danish company 3XN outside the Berlin Hauptbahnhof, although this fell through and Deutsche Bahn extended its Bahntower contract. When Morgan Stanley's real estate funds came into difficulties they sold their stake to South Korea's National Pension Service in 2010. In 2016, the Bahntower was featured in the Berlin skyline scene, which is part of the Lego Architecture series. References External links Media related to BahnTower at Wikimedia Commons
BahnTower

La Bahn Tower (Torre de la Bahn, en referencia a la compañía propietaria, Bahntower en ortografía local), es la sede del holding de transportes alemana Deutsche Bahn. Está situada en la Potsdamer Platz, en el centro de Berlín, en el extremo oriental del Sony Center. La Bahn Tower fue construida entre 1998 y 2000 con un diseño del arquitecto germanoamericano Helmut Jahn, de Hochtief AG y Kajima Corporation.​ Tiene una superficie de 22 000 m².​ El edificio encabezó los titulares de los periódicos locales en varias ocasiones en 2007 y 2008, cuando repetidas veces se rompieron partes de la fachada de vidrio, dejándose caer en la calle. No obstante, no se reportaron heridos. La Deutsche Bahn había planeado originalmente trasladarse en 2010 a un rascacielos de veinte pisos en la nueva estación Berlin Hauptbahnhof.​ En abril de 2008 se conoció que los planes de la compañía eran prolongar su estancia en la Bahn Tower por tres años más.​ En noviembre de 2008, la compañía rechazó los planes de trasladarse a la Hauptbahnhof. En 2009, la compañía prolongó el alquiler por otros quince años.​ Véase también Deutsche Bahn Helmut Jahn Anexo:Rascacielos de Alemania Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre BahnTower. Página oficial de la Deutsche Bahn Archivado el 10 de junio de 2011 en Wayback Machine.
BahnTower

La BahnTower est une tour de bureaux à Berlin. Située sur la Potsdamer Platz, elle héberge le siège de la Deutsche Bahn. Conçue par l'architecte américain Helmut Jahn, elle a été construite en 1998-1999. Le bâtiment, construit en verre et en acier mesure 103 mètres de haut et compte 26 étages. C'est le bâtiment situé le plus à l'est de la zone dite Sony Center. La Deutsche Bahn avait initialement prévu de déménager dans un nouveau siège social installé à proximité de la Berlin Hauptbahnhof en 2010, à la fin du bail de la tour. Ce projet semble avoir été abandonné, la DB prolongeant son contrat de location d'au moins trois ans. Notes et références (nl) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en néerlandais intitulé « BahnTower » (voir la liste des auteurs). Portail du chemin de fer Portail de Berlin Portail des gratte-ciel
BahnTower

A BahnTower (ismert még mint Bahntower vagy Bahn-Tower) egy 26 emeletes, 103 méter magas felhőkarcoló Németország fővárosában, Berlinben a Potsdamer Platz nevű téren. 1998 és 2000 között épült. Alapterülete 22 000 m². A Deutsche Bahn székháza. Ez a 6. legmagasabb épület Berlinben és a hatvannegyedik Németországban. Története 2007-ben és 2008-ban arról számoltak be, hogy a kis üvegdarabok hullottak le az utcára a homlokzat repedéseiből. Ezt 2016-ban egy végzetes esemény követte, amelyben egy 30 cm-es és 150 cm-es üvegtábla zuhant egy autóra az utcán. A felhőkarcoló eredeti tulajdonosa a Sony volt a Sony Center vállalaton keresztül. 2008 februárjában a Morgan Stanley és más befektetők 600 millió euróért vásárolták fel a toronyt birtokló Sony Centert. 2007-ben a Deutsche Bahn azt tervezte, hogy átköltözik a dán 3XN vállalat által épített új központba a Berlin Hauptbahnhof mellé, de ez elmaradt, és a Deutsche Bahn meghosszabbította Bahntower szerződését. Amikor a Morgan Stanley ingatlanalapjai pénzügyi nehézségekbe kerültek, 2010-ben eladták részesedésüket a dél-koreai nemzeti nyugdíjpénztárnak. Érdekességek Az épület szerepel a LEGO játékgyár LEGO Architecture sorozatában is. A készletben Berlin többi nevezetes épületével együtt látható. Képek Jegyzetek További információk
Bahntower

Il Bahntower, noto anche come BahnTower e Bahn-Tower, è un grattacielo di 26 piani e alto 103 m situato sulla Potsdamer Platz di Berlino, in Germania. Costruito tra il 1998 e il 2000, il Bahntower occupa una superficie di 22000 m² utilizzati per gli uffici per la sede della Deutsche Bahn. È il sesto edificio più alto di Berlino e il sessantaquattresimo edificio più alto della Germania. Note Voci correlate Grattacieli più alti della Germania Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Bahntower Collegamenti esterni Bahntower, su archINFORM. (EN) Bahntower, su Structurae. (EN) Bahntower, su Skyscraper Center.
BahnTower

De BahnTower is een kantoortoren in Berlijn. Het is de zetel van de Deutsche Bahn en staat aan de Potsdamer Platz. De toren is van de hand van de Amerikaanse architect Helmut Jahn en werd in 1998-99 gebouwd. Het gebouw is opgetrokken uit glas en staal, is 103 meter hoog en telt 26 verdiepingen. Het is het meest oostelijke gebouw in het zogenaamde Sony Center. Deutsche Bahn was aanvankelijk van plan in 2010, wanneer het huurcontract voor de toren afliep, te verhuizen naar een nieuw hoofdkantoor nabij Berlin Hauptbahnhof. In 2010 werd het huurcontract echter met 15 jaar verlengd.
Bahntower

Bahntower – wieżowiec biurowy znajdujący się w Berlinie przy Placu Poczdamskim we wschodniej części Sony Center wybudowany w latach 1998–2000. Ma 103 m wysokości i 26 kondygnacji. Znajduje się w nim siedziba koncernu Deutsche Bahn. Historia Budynek został wzniesiony w latach 1998–2000 według neomodernistycznego projektu Helmuta Jahna i grupy architektonicznej Murphy/Jahn Architects. Wykonawcą prac budowlanych było konsorcjum Hochtief AG i Kajima Corporation. Inwestorem było Sony. Od początku istnienia, budynek został przeznaczony jako nowa główna siedziba koncernu Deutsche Bahn AG. W 2008 roku budynek zmienił właściciela – Morgan Stanley i inni udziałowcy odkupili gmach od Sony za kwotę 600 mln euro. W 2007 roku DB miała plan przeniesienia głównej siedziby do nowego budynku przy dworcu głównym w Berlinie. Ostatecznie jednak porzucono te plany, a w 2009 roku DB przedłużyła umowę wynajmu na kolejne 15 lat. W 2020 roku umowę tę przedłużono do 2034 roku. W 2021 roku rozpoczęła się przebudowa budynku, mająca na celu powiększenie przestrzeni biurowych oraz redukcję emisji CO2. Prace mają zostać zakończone w 2024 roku. Przypisy
Bahntower

BahnTower (Бантауэр) — высотное здание в Берлине на Потсдамской площади, штаб-квартира холдинга Deutsche Bahn. Здание с восточной стороны примыкает к комплексу Sony Center. Высота здания в 26 этажей составляет 103 м. Таким образом, небоскрёб является пятнадцатым по высоте зданием Берлина и шестьдесят четвёртым по высоте зданием Германии. Стеклянная башня BahnTower была построена в 1997-2000 годах компаниями Hochtief и Kajima Corporation по проекту американского архитектора немецкого происхождения Гельмута Яна. Примечания
Bahntower

Bahntower är en 103 meter hög skyskrapa i centrala Berlin, belägen vid Potsdamer Platz och i stadsdelen Tiergarten. Skyskrapan innehåller kontor åt Deutsche Bahn och ligger alldeles bredvid Sony Center. Grannskyskrapan Kollhoff Tower är lika hög. Noter Externa länkar Architecture Revived BahnTower Wikimedia Commons har media som rör Bahntower.
Invalidenfriedhof

L'Invalidenfriedhof és un cementiri històric i monument commemoratiu a Berlín (Alemanya). El nom significa «cementiri dels invàlids». Feia part d'un hospici per soldats invàlids, víctimes militars de la guerra, creat per Frederic el Gran (1712-1786) el 1746. El cementiri es va estrenar el 1748. Es troba entre el carrer Scharnhornstrasse i el canal Berlín-Spandau. És un dels cementiris més vells de Berlín i és considerat com un vestigi de la història militar de Prússia i Alemanya, en memòria de la guerra (1813-1815) contra l'ocupació Alemanya per l'imperi napoleònic. Les destruccions durant la Segona Guerra Mundial i el fet que el mur de Berlín creuava el cementiri, van fer que només 230 sepulcres es van conservar. El cementiri és llistat com Gartendenkmal (monument jardí). Referències A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Invalidenfriedhof