NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ministerio Federal de Trabajo y Asuntos Sociales (Alemania)

El Ministerio Federal de Trabajo y Asuntos Sociales (en alemán: Bundesministerium für Arbeit und Soziales, abreviado BMAS) es un departamento ministerial de la República Federal de Alemania, perteneciente al Gobierno federal de Alemania (Bundesregierung). Su sede principal se encuentra en Berlín, aunque cuenta con una segunda delegación en Bonn. Historia El Ministerio de Trabajo de la República de Weimar se estableció el 13 de febrero de 1919 como el sucesor de la Oficina del Trabajo (Reichsarbeitsamt) del Imperio Alemán. El socialdemócrata Gustav Bauer se convirtió en el primer ministro de Trabajo bajo el gobierno del Canciller Philipp Scheidemann, a quien sucedió el 21 de junio del mismo año. En enero de 1933, el político nacionalista y líder de los Cascos de Acero Franz Seldte fue nombrado Ministro de Trabajo en el gabinete Hitler, un cargo que ocupó oficialmente hasta 1945, aunque sin poder real.​ El Ministerio de Trabajo de Alemania Occidental fue establecido con sede en Bonn el 20 de septiembre de 1949 durante el primer gobierno de Konrad Adenauer. En 2000 se trasladó a su actual sede en el distrito de Berlín-Mitte, en las oficinas anteriormente utilizadas por el Ministerio de Propaganda de Joseph Goebbels y el Frente Nacional de la República Democrática Alemana. Durante el segundo gobierno Schröder (2002-2005), el ministerio fue disuelto y sus responsabilidades repartidas entre el Ministerio Federal de Economía y Trabajo y el Ministerio Federal de Salud y Seguridad Social. Las responsabilidades fueron reasignadas una vez más cuando un nuevo gobierno se formó bajo la canciller Angela Merkel tras las elecciones federales de 2005. El nombre alemán fue cambiado de Bundesministerium für Arbeit und Sozialordnung a Bundesministerium für Arbeit und Soziales. La actual titular es Bärbel Bas.​ Referencias
Федеральное министерство труда и социальных вопросов Германии

Федеральное министерство труда и социальных вопросов Германии (нем. Bundesministerium für Arbeit und Soziales, BMAS) — одно из министерств Германии. Штаб-квартира министерства находится в Берлине, а в Бонне находится его важный второй офис. В Берлине министерство занимает сохранившийся корпус Орденского дворца. История Министерство было основано в 1949 г. как Федеральное министерство труда (нем. Bundesministerium für Arbeit); затем было переименовано в Федеральное министерство труда и социальных вопросов (нем. Bundesministerium für Arbeit und Sozialordnung). Между 2002 и 2005 гг. функции министерства были разделены и переданы Федеральному министерству экономики и труда (нем. Bundesministerium für Arbeit und Sozialordnung) и Министерству здравоохранения и социального обеспечения (нем. Bundesministerium für Gesundheit und Soziale Sicherung). В 2005 г. Федеральное министерство труда и социальных вопросов было восстановлено и переименовано в Федеральное министерство труда и социальных вопросов. Ссылки Официальный сайт
Федеральне міністерство праці та соціальних питань Німеччини

Федеральне міністерство праці та соціальних питань Німеччини (нім. Bundesministerium für Arbeit und Soziales, BMAS) — одне з міністерств Німеччини. Штаб-квартира міністерства розміщена в Берліні, а в Бонні розташований важливий другий офіс. Історія Міністерство засноване 1949 року як Федеральне міністерство праці (нім. Bundesministerium für Arbeit); потім перейменоване на Федеральне міністерство праці та соціальних питань (нім. Bundesministerium für Arbeit und Sozialordnung). Між 2002 і 2005 рр. функції міністерства розподілили та передали Федеральному міністерству економіки і праці (нім. Bundesministerium für Arbeit und Sozialordnung) і Міністерству охорони здоров'я і соціального забезпечення (нім. Bundesministerium für Gesundheit und Soziale Sicherung). 2005 р. Федеральне міністерство праці та соціальних питань відновили та перейменували на Федеральне міністерство праці та соціальних питань. Посилання Офіційний сайт
Федеральное министерство транспорта

Федеральное министерство транспорта Германии (нем. Bundesministerium für Verkehr, BMV) — одно из министерств Германии, было создано в 1998 году путём слияния бывших Федерального министерства транспорта и Федерального министерства регионального планирования, строительства и городского развития, созданных в 1949 году. Новое министерство сначала было названо Федеральным министерством транспорта, строительства и жилищного хозяйства, Федеральным министерством транспорта и цифровой инфраструктуры. Агентства Федеральное морское и гидрографическое агентство, расположенное в Санкт-Паули в Гамбурге предлагает среди прочего информацию по всем вопросам морского судоходства, специальные программы финансирования, сертификацию моряков и информацию о побережьях и прибрежных водах Германии. См. также Список министров транспорта Германии Примечания Ссылки Официальный сайт
Федеральне міністерство транспорту Німеччини

Федеральне міністерство транспорту (нім. Bundesministerium für Verkehr, BMV) — вищий федеральний орган виконавчої влади Федеративної Республіки Німеччина, відповідальний за транспортну політику та інфраструктуру країни. Історія Міністерство було засноване 20 вересня 1949 року. Протягом своєї історії воно неодноразово змінювало назву та структуру: У 1998 році об'єдналося з Федеральним міністерством регіонального планування, будівництва та міського розвитку, утворивши Федеральне міністерство транспорту, будівництва та житлового будівництва (BMVBW). У 2005 році перейменоване на Федеральне міністерство транспорту, будівництва та міського розвитку (BMVBS). З 2013 року — Федеральне міністерство транспорту та цифрової інфраструктури (BMVI). У 2021 році отримало назву Федеральне міністерство цифрових справ та транспорту (BMDV). У травні 2025 року, з формуванням кабінету Мерца, міністерство було перейменовано на Федеральне міністерство транспорту (BMV), а сфери цифрової політики передані новоствореному Федеральному міністерству цифрових технологій та модернізації держави. Структура та керівництво Головний офіс міністерства розташований у Берліні за адресою Інваліденштрассе, 44. Другий офіс, з більшим штатом співробітників, знаходиться у Бонні. На чолі міністерства стоїть Федеральний міністр транспорту. Станом на 2025 рік цю посаду обіймає Патрік Шнідер (ХДС). Йому допомагають два парламентські державні секретарі та два постійні державні секретарі. У міністерстві працює приблизно 1 300 осіб, а в підпорядкованих органах — близько 25 000 співробітників. Завдання та сфери відповідальності Міністерство відповідає за: Планування, будівництво та утримання федеральної транспортної інфраструктури, включаючи автомагістралі, залізничні мережі, водні шляхи та повітряні маршрути. Розробку та впровадження політики у сфері транспорту, включаючи безпеку дорожнього руху, розвиток громадського транспорту, велосипедної та пішохідної інфраструктури. Координацію зусиль щодо забезпечення стійкої та екологічно чистої мобільності, включаючи підтримку альтернативних видів палива та електромобільності. Управління кризовими ситуаціями та забезпечення готовності до надзвичайних подій у транспортному секторі. Підпорядковані органи Міністерству підпорядковуються численні федеральні агентства та установи, зокрема: Федеральне управління автомобільного транспорту (Kraftfahrt-Bundesamt). Федеральне агентство залізничного транспорту (Eisenbahn-Bundesamt). Федеральне управління водних шляхів і судноплавства (Wasserstraßen- und Schifffahrtsverwaltung des Bundes).([BMV][1]) Федеральне агентство з цифрової інфраструктури. Посилання [Офіційний вебсайт міністерства](https://www.bmv.de/DE/Home/home.html)([bmv.de][2])
Ministerio Federal de Educación e Investigación

El Ministerio Federal de Investigación, Tecnología y Espacio (en alemán: Bundesministerium für Forschung, Technologie und Raumfahrt, abreviado BMFTR) es un departamento ministerial de la República Federal de Alemania. Tiene su sede en Bonn, con una oficina en Berlín.​ El Ministerio financia proyectos e instituciones de investigación, regula la energía nuclear, y establece la política educativa general.​ También proporciona préstamos a los estudiantes en Alemania. Sin embargo, una gran parte de la política educativa en Alemania se decide a nivel estatal, lo que limita fuertemente la influencia del ministerio en materia educativa. Historia El Ministerio Federal de Asuntos Atómicos fue establecido en 1955, y se concentraba en la investigación sobre el uso pacífico de la energía nuclear. El ministerio fue renombrado en 1962 como Ministerio Federal de Investigación Científica, con un alcance más amplio; pasando a llamarse Ministerio Federal de Educación y Ciencia, en 1969. Un ministerio separado, el Ministerio Federal de Investigación y Tecnología, fue establecido en 1972. Los dos ministerios se fusionaron en 1994 para formar el Ministerio Federal de Educación, Ciencia, Investigación y Tecnología; este título fue acortado a Ministerio Federal de Educación e Investigación en 1998. Organización El BMBF actualmente cuenta con ocho departamentos. Estos son (además del departamento central):​ Oficina 1: Estrategias y cuestiones políticas​ Oficina 2: la cooperación europea e internacional en materia de educación e investigación​ Oficina 3: Formación Profesional y Aprendizaje Permanente​ Oficina 4: Ciencia​ Oficina 5: Tecnologías clave - Investigación para la Innovación​ Oficina 6: Ciencias de la Vida - Investigación para la Salud​ Oficina 7: Provisión para el Futuro - Investigación sobre Cultura, Ciencia Básica y Sostenibilidad​ Cada departamento consta de una o dos sub-divisiones y de 10 a 15 unidades. La mayor parte de las subdivisiones se encuentran en la oficina de Bonn. Emplean a cerca de 900 personas. Además, se incluyen dos secretarios parlamentarios y dos funcionarios conducen el personal. Lista de ministros Jürgen Rüttgers (CDU): 1994-1998 Edelgard Bulmahn (SPD): 1998-2005 Annette Schavan (CDU): 2005-2013 Johanna Wanka (CDU): 2013-2018​ Anja Karliczek (CDU): 2018-2021 Bettina Stark-Watzinger (FDP): 2021-2024 Cem Özdemir (Alianza 90/Los Verdes): 2024-2025 (interino) Dorothee Bär (CSU): 2025-presente Referencias
Federalne Ministerstwo Nauki, Technologii i Astronautyki

Federalne Ministerstwo Nauki, Technologii i Astronautyki (niem. Bundesministerium für Forschung, Technologie und Raumfahrt, w skrócie: BMFTR) – Ministerstwo Federalne Niemiec. Centralna siedziba ministerstwa mieści się w Bonn, drugie biuro jest w Berlinie. Struktura organizacyjna Ministerstwo składa się od listopada 2014 roku z siedmiu działów. Są one dodatkiem do działu centralnego, który jest odpowiedzialny za zadania administracyjne: Dział 1: Strategie i problemy z polityką Dział 2: Europejska i międzynarodowa współpraca w dziedzinie oświaty i badań Dział 3: Kształcenie zawodowe Dział 4: System Nauki Dział 5: Kluczowe technologie – badania na rzecz innowacji Dział 6: Nauki o życiu – badania na rzecz zdrowia Dział 7: Zapewnianie przyszłości – badania fundamentalne i zrównoważony rozwój. Każdy wydział składa się z jednego lub dwóch poddziałów i od 10 do 15 jednostek. Większa część pododdziałów znajduje się w centrali w Bonn, a mniejsza część w biurze w Berlinie. Ogólnie rzecz biorąc, Ministerstwo zatrudnia około 1000 osób. Zadania Zadania ministerstwa są różnorodne. Z jednej strony ministerstwo jest w dużej mierze odpowiedzialne za ustawodawstwo w różnych obszarach. Obejmuje to przede wszystkim obszar pozaszkolnego szkolenia zawodowego i dalszej edukacji oraz promocję szkoleń. Z drugiej strony ministerstwo wspiera finansowo badania we wszystkich dziedzinach nauki. Ponadto promuje się młodszych naukowców i międzynarodową wymianę w dziedzinie edukacji, szkoleń lub studiów. Budżet BMBF (sekcja 30) wynosi około 14 miliardów euro w 2014 r. Lista ministrów Uwagi Przypisy
Федеральное министерство исследований, технологий и космоса

Федеральное министерство исследований, технологий и космоса (нем. Bundesministerium für Forschung, Technologie und Raumfahrt, BMFTR) — одно из министерств Германии, обеспечивает финансирование научно-исследовательских проектов и учреждений. История Министерство было создано в 1955 году как Федеральное министерство по атомным вопросам (BMAt), сосредоточившись на исследованиях в области мирного использования ядерной энергии. В 1962 году в связи с расширением сферы деятельности министерство было переименовано в Федеральное министерство научных исследований (BMwF). В 1969 году оно было переименовано вновь, на этот раз в Федеральное министерство образования и науки (BMBW). В 1994 году создано Федеральное министерство образования, науки, исследований и технологий (BMBF). В 1998 году вопросы технологий переданы Федеральному министерству экономики и технологий и создано Федеральное министерство образования и научных исследований (BMBF). В 2025 году функции образования переданы Федеральному министерству образования, семьи, пожилых граждан, женщин и молодёжи и создано Федеральное министерство исследований, технологий и космоса (BMFTR). См. также Имперское министерство науки, воспитания и народного образования Примечания Ссылки bmftr.bund.de (нем.)bmftr.bund.de/EN (англ.) — официальный сайт Федерального министерства исследований, технологий и космоса
Федеральне міністерство освіти та наукових досліджень Німеччини

Федеральне міністерство освіти та наукових досліджень Німеччини (нім. Bundesministerium für Bildung und Forschung, BMBF) — одне з міністерств Німеччини, забезпечує фінансування науково-дослідних проєктів та установ, а також регулює загальну політику в галузі освіти. Велика частина освітньої політики в Німеччині вирішується на рівні земель, що сильно обмежує вплив міністерства. Посилання Офіційний сайт
Spolkové ministerstvo životního prostředí, ochrany přírody a bezpečnosti reaktorů

Spolkové ministerstvo životního prostředí, ochrany přírody a bezpečnosti reaktorů (v němčině: Bundesministerium für Umwelt, Naturschutz und Reaktorsicherheit, zkratka BMU) je německé federální ministerstvo zřízené 6. června 1986, v reakci na černobylskou katastrofu. Jeho sídlem je Bonn, ale pobočku má v Berlíně. V prosinci 2013 byla také jeho působnost rozšířena o stavebnictví a ministerstvo bylo přejmenováno na Spolkové ministerstvo životního prostředí, ochrany přírody, stavebnictví a bezpečnosti reaktorů (Bundesministerium für Umwelt, Naturschutz, Bau und Reaktorsicherheit, zkráceně BMUB). Odkazy Související články Jaderná energetika v Německu Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Spolkové ministerstvo životního prostředí, ochrany přírody a bezpečnosti reaktorů na Wikimedia Commons oficiální stránka (německy) Archivováno 7. 12. 2008 na Wayback Machine. oficiální stránka (anglicky) Archivováno 7. 2. 2005 na Wayback Machine.
Federalne Ministerstwo Środowiska, Ochrony Klimatu, Przyrody i Bezpieczeństwa Jądrowego

Federalne Ministerstwo Środowiska, Ochrony Klimatu, Przyrody i Bezpieczeństwa Jądrowego (niem. Bundesministerium für Umwelt, Klimaschutz, Naturschutz und nukleare Sicherheit, BMUKN) – ministerstwo Republiki Federalnej Niemiec. Siedziby ministerstwa znajdują się w Bonn (siedziba główna) i w Berlinie. Ministerstwo zostało założone po około 5 tygodniach po katastrofie elektrowni jądrowej w Czarnobylu. Zostało stworzone z departamentów ministerstw: Spraw Zagranicznych, Rolnictwa i Zdrowia. W ministerstwie funkcjonuje 6 różnych departamentów: Departament ZG (Abteilung ZG): – centralne biuro odpowiedzialne za politykę ministerstwa i współpracę międzynarodową Departament KI (Abteilung KI): Ochrona klimatu, odnawialne źródła energii i międzynarodowa współpraca Departament WA (Abteilung WA): gospodarka wodna, gospodarka odpadami, ochrona gleb i skażenia Departament IG (Abteilung IG): kontrola emisji gazów, skutki zdrowotne, środowisko a transport, Bezpieczeństwo zakładów pracy i chemikaliów Departament N (Abteilung N): ochrona przyrody i ochrona gatunków, inżynieria genetyczna, wpływ środowiska na rolnictwo i zasoby leśne Departament RS (Abteilung RS): ochrona radiologiczna, bezpieczeństwo zakładów nuklearnych, zaopatrzenie i usuwanie odpadów nuklearnych Lista ministrów Uwagi Przypisy
Ministério Federal do Meio Ambiente, Proteção da Natureza e Segurança Nuclear

O Ministério do Meio Ambiente, Proteção da Natureza e Segurança Nuclear da Alemanha (em alemão: Bundesministerium für Umwelt, Naturschutz und Reaktorsicherheit) é um ministério da Alemanha. O ministério, com sede em Bonn (antiga capital da Alemanha) e filial em Berlim, foi fundado em 1986. Walter Wallmann foi o primeiro ministro (1986—1987). Ministro atual: Carsten Schneider (desde maio de 2025) Abreviatura: BMU Referências Ligações externas «Página oficial» (em alemão e inglês)
Федеральное министерство окружающей среды, охраны природы и ядерной безопасности

Федеральное министерство окружающей среды, охраны климата, охраны природы и ядерной безопасности (нем. Bundesministerium für Umwelt, Klimaschutz, Naturschutz und nukleare Sicherheit, BMUKN) — одно из министерств Германии. Основано 6 июня 1986 года из отделов министерства внутренних дел, сельского хозяйства и здравоохранения. Организация Министерством руководят министр, а также два парламентских государственных секретаря — членов правительства в статусе заместителя министра, зависящих от смены правительства, и один карьерный государственный секретарь, являющийся государственным служащим и не зависящий от правительства. Министерство состоит из следующих отделов: Отдел Z: центральный аппарат, финансы, структурные вопросы; Отдел G: основные вопросы охраны окружающей среды, строительства и градостроительной политики; Отдел CI: международная и европейская политика в области изменения климата; Отдел WR: управление водными ресурсами, защита ресурсов; Отдел N: сохранение и устойчивое использование природных ресурсов; Отдел IG: окружающая среда и здоровье, борьба с загрязнением, надёжность монтажа и транспорта, химическая безопасность; Отдел RS: безопасность ядерных реакторов, радиационная защита, поставка ядерного топлива и утилизация радиоактивных отходов. Примечания Ссылки Официальный сайт
Villa Schröder (Potsdam)

Die Villa Puschkinallee 2 ist ein denkmalgeschütztes Gebäude im Potsdamer Stadtteil Nauener Vorstadt. Geschichte Die Villa in der damaligen Capellenbergstraße 10 (später 2) entstand wahrscheinlich Anfang der 1870er Jahre zeitgleich mit der vom Möbelfabrikanten Hasselkampf in Auftrag gegebenen Villa auf dem Nachbargrundstück Capellenbergstraße 11, später Puschkinallee 1. Da kein Baugenehmigungsgesuch und keine Entwürfe vorliegen, können Bauherr und Architekt nicht sicher benannt werden. Möglicherweise gab Hasselkampf auch bei dieser Villa den Auftrag, den Maurermeister Albert Lüdicke († vermutlich 1901, spätestens 1903) ausführte. Hofmaurermeister Friedrich August Hasenheyer (1823–1891) kommt ebenfalls in Frage, da er 1875 ein Baugenehmigungsgesuch für ein Stallgebäude stellte. Hasselkampf bewohnte das Haus nicht selbst. Im Potsdamer Adressbuch für 1877 ist dessen Witwe Amalie Hasselkampf, geborene Fischer als Eigentümerin verzeichnet, die das Anwesen verkaufte. In den Adressbüchern 1878 bis 1882 ist unter „Capellenbergstraße 2“ der Rittergutbesitzer von Alt-Stutterheim vermerkt und darauf folgend bis 1891 Elise von Alt-Stutterheim, geborene von Rosenberg-Grusczynska (1820–1891), Witwe des Rittergutbesitzers auf Abbarten und Georgenau Elimar von Alt-Stutterheim (1812–1880). Das Anwesen gehörte anschließend dem Rentier Hermann Petri und ab 1897 dem Berliner Fabrikbesitzer und Rentier Hans Schumann, der die Villa nur in den Sommermonaten bewohnte, wie auch ab 1907 „Schumans Erben“. Die drei Töchter lebten im Winter in Charlottenburg (Leibnizstraße 57). Aus dieser Erbengemeinschaft blieb die Rentnerin Elise Schumann die letztgenannte Eigentümerin. Spätestens ab 1922 gehörte die Villa dem in Berlin-Friedenau wohnhaften Kaufmann Wilhelm (Willi) Niemann (Sponholzstraße 46) und 1936/37 Eva Niemann, die beide Wohnraum vermieteten. Im Adressbuch für 1938/1939 werden verschiedene Hausbewohner genannt. Der Eigentümer geht aus diesem Eintrag nicht hervor. In den 1960er Jahren nutzte das Instrumentenamt des Meteorologischen Dienstes der DDR die Räumlichkeiten. Nach der Wende kam die Villa wieder in Privatbesitz. Architektur Der sechsachsige Putzbau ist ein- und zweigeschossig mit flachem Sattel- und Walmdach. Dem zweigeschossigen Gebäudetrakt ist straßenseitig eine Loggia vorgelagert. Drei hochrechteckige Fenster im Erdgeschoss und drei Rundbogenfenster mit Gesimsverdachung im Obergeschoss belichten die Innenräume. Über den drei hochrechteckigen Fenstern des eingeschossigen Traktes sind auf Konsolen ruhende, segmentbogenförmige Verdachungen angebracht. Reliefs mit Blumenornamenten schmücken die Fensterspiegel. Die floralen Ornamente wiederholen sich zwischen den Drempelfenstern und den Konsolen unterhalb der Dachtraufe. Der Eingangsbereich liegt auf der Südseite. Literatur Ulrike Bröcker: Die Potsdamer Vorstädte 1861–1900. Von der Turmvilla zum Mietwohnhaus. 2. Auflage. Wernersche, Worms 2005, ISBN 3-88462-208-0. Weblinks Eintrag zur Denkmalobjektnummer 09155775 in der Denkmaldatenbank des Landes Brandenburg Einzelnachweise
Soviet War Memorial (Schönholzer Heide)

The Soviet War Memorial in Schönholzer Heide (Sowjetisches Ehrenmal in der Schönholzer Heide) in Pankow, Berlin was erected between May 1947 and November 1949, and covers an area of 30,000 square metres (7.4 acres). The memorial contains the largest Soviet cemetery in Berlin, which is also the largest Russian cemetery in Europe outside of Russia. The monument is one of three Soviet memorials built in Berlin after the end of the war. The other two memorials are the Tiergarten memorial, built in 1945 in the Tiergarten district of what later became West Berlin, and the Soviet War Memorial (Treptower Park). Schönholzer Heide was a popular recreation area in the 19th century. During the Second World War the area was turned into a work camp. After the war, the northwestern part of the area was used to build the third-largest Soviet war memorial in Berlin, together with the memorials in Treptower Park and Tiergarten. A group of Soviet architects consisting of K. Solovyov, M. Belaventsev, V. Korolyov, and the sculptor Ivan Pershudchev designed the cemetery, where 13,200 of the 80,000 Soviet soldiers that had fallen during the Battle of Berlin would be buried. On a wall around the memorial are 100 bronze tablets with names, ranks, and birth dates of soldiers that were able to be identified. This group constitutes about one-fifth of the fallen soldiers. On both sides of the main axis, at which on one end sits a 33.5-metre-long (110 ft) obelisk made of syenite, are eight burial chambers in which 1,182 soldiers are buried. Two Soviet colonels are buried under the Honor Hall inside the obelisk. A statue of the personification of Mother Russia is situated in front of the obelisk and constitutes the main focal point of the memorial. On the statue's base, which is made out of black porphyry, sit 42 bronze tablets on which the names of fallen officers are inscribed. Gallery See also Soviet War Memorial (Vienna) External links Ehrenmal Schönholzer Heide auf den Seiten der Berliner Senatsverwaltung für Mobilität, Verkehr, Klimaschutz und Umwelt Iwan Gawrilowitsch Perschudtschew (German transcription)