Grad Ključ, Gacko

Grad Ključ tudi Trdnjava Ključ, po domače Stari grad Ključ, je srednjeveški grajski kompleks v vasi Ključ, Gacko, Bosna in Hercegovina. Zgodovinsko območje vključuje grad ali trdnjavo Ključ, vas Podključ (srbohrvaško podgrađe) kot del širšega območja tik pod trdnjavo in Ključka mošeja (Ajnebeg-dedejeva mošeja, Ključka kapitanova mošeja ali Starica) s haremom. Objekte je Komisija za ohranjanje nacionalnih spomenikov Bosne in Hercegovine razglasila za narodni spomenik Bosne in Hercegovine. Lokacija Srednjeveški grajski kompleks Ključ se nahaja v vasi Ključ v severovzhodni Hercegovini v Republiki Srbski v Bosni in Hercegovini. Ostanki Ključa se nahajajo na skrajnem jugozahodnem pobočju gore Babe, pod Rudim brdom (1167 m). Ključka mošeja se nahaja na izstopajočem hribu, v kraju, imenovanem Begova bašča, in je petdeset metrov oddaljena od starega mestnega jedra Ključa. Zgodovina Leto izgradnje ni znano, vendar je bilo območje do leta 1426 uporabljeno kot regionalno središče moči in »prestolnica« velikega vojvode Sandalja. Ključ je bil rezidenca Sandalja Hranića, najmočnejšega bosanskega plemiča v regiji v tistem obdobju, in eno njegovih najpomembnejših utrjenih mest. Z nazivom velikega vojvode Bosne je iz Ključa izdal največ listin. Sandaljev naslednik, Štefan Vukčić Kosača, je pogosto bival v Ključu in sprejemal misije, čeprav je Ključ do takrat že izgubil naklonjenost. V neki tožbi leta 1434 je Ključ omenjen kot »Kraj ropa je predmestje kastruma Ključ« (subtus unum castrum vocatum Cluz) Radonja Ratković je umrl pod mestom Ključ za svojega gospodarja, vojvodo Sandalja Hranića, kar je zapisano in vklesano na njegovem stečku. Pod Ključem je bil trg, na katerem je bilo organizirano gospodarsko življenje na prostem. Čeprav je bilo to prej implicitno, je bilo sredi februarja 1449 izrecno omenjeno. Trdnjava se omenja kot Glutsch leta 1448, kot ime Cluz cum castris et partinentiis suis pa leta 1454. Mesto je nadzorovalo sosednjo Cernico (staro naselje iz časa rimskega cesarstva) in opazovalo gibanje najpomembnejše trgovske poti Dubrovnik–Goražde. Štefan Tomašević je nasledil očeta na bosanskem prestolu po njegovi smrti julija 1461 in postal prvi bosanski (in zadnji) kralj, ki je prejel krono Svetega sedeža. Pod Tomaševičem je bila Bosna prepuščena sama sebi, saj jo je upravljal njegov starejši kralj Matija Korvin, ki je imel nominalno oblast nad Bosno, in druge evropske sile. Do takrat naraščajoče moči Osmanskega cesarstva ni bilo mogoče prezreti. Po Tomaševičevem padcu leta 1463 je herceg Štefan Vukčić Kosača, gospodar province Hum na jugu kraljestva, živel še tri leta, dovolj, da je kraljestvo doživel popoln propad, za kar je krivil svojega najstarejšega sina Vladislava Hercegovića. Med 'večino' hercegovskih rezidenc je Ključ najdlje preživel pod osmanskim obleganjem. Tako je bil vdor osmanskih mobilnih čet julija 1463 preprečen z novo in kratkotrajno priključitvijo k vojvodovemu ozemlju. Konec leta 1465 je Kosača dubrovniško vlado zaprosil za nujne zaloge in podporo za oblegano trdnjavo. Zaradi strahu pred povračilnimi ukrepi je bila njihova prošnja zavrnjena in naslovljena na madžarske poveljnike. Hercogov sin Vlatko je neposredno prevzel nadzor nad Ključem od leta 1464 do 1468. 21. maja 1466 je stari in smrtno bolni vojvoda Štefan narekoval svojo oporoko, in svojega sina Vladislava obsodil z besedami, da je »pripeljal velikega Turka v Bosno v smrt in uničenje vseh nas«. Naslednji dan je vojvoda umrl. Leta 1469 je trdnjava padla v roke hercegovskega sandžak-bega Ajasa Paše. Vlatko je poskusil še en napad na srce Bosne, vendar se je njegov podvig, ki so ga zapustili zavezniki, končal katastrofalno, nakar se je popolnoma in dokončno umaknil v svojo trdnjavo v Novem. Po padcu kraljestva je trdnjava izgubila svoj strateški pomen in začela propadati. Reference Bibliografija Hamdija Kreševljaković i Hamdija Kapidžić - Stara hercegovska mesta, Naše starine II, Sarajevo, 1954. Husref Redžić, 2009 - Srednjeveška mesta v Bosni in Hercegovini Marko Vego, Zbornik srednjovjekovnih natpisa Bosne i Hercegovine, Knjiga III, Zemaljski muzej, Sarajevo 1964, 32–33. Zunanje povezave Zgodovina GRADU KLJUČ (devonkarst.org.uk)