NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Храм Христа Спасителя (Баня-Лука)

Храм Христа Спасителя, повна назва — Соборний храм Христа Спасителя в Баня-Луці (серб. Саборни храм Христа Спаситеља у Бањој Луци) — кафедральний храм Баня-Луцької єпархії Сербської православної церкви, який розташований у центрі міста Баня-Лука — де-факто столиці Республіки Сербська. Один із найбільших храмів країни. Історія Будівництво Храму Христа Спасителя почалося у 1925 році. Тоді храм мав назву Свято-Троїцького собору. Будівництво було закінчено у 1929 році, а освячення — у 1939 році. Під час Другої світової війни 12 квітня 1941 року храм постраждав внаслідок бомбардування і пізніше був зруйнований хорватською крайньоправою, фашистською терористичною організацією — усташами. Після Другої світової війни на місці храму був поставлений пам'ятник полеглим солдатам. У 1992 році було отримано дозвіл на відновлення храму, а пам'ятник був перенесений на інше місце. У 1993 був закладений фундамент на відновлення храму, який освятив Патріарх Сербський Павло. У 2004 році храм був відбудований, а 26 вересня 2004 року в храмі була відслужена перша літургія. Офіційне освячення відбулося 28 травня 2009 року на свято Вознесіння Господнє. Архітектура Храм побудований з червоного і жовтого травертину. Стіни тришарові — камінь, залізобетон і цегла. Куполи покриті бляхою золотого кольору. Дзвіниця храму має висоту 47 метрів, а куполи — 22,5 метра. Галерея Див. також Сербська православна церква Баня-Лука Республіка Сербська Примітки Посилання Офіційний сайт Храму Христа Спасителя [Архівовано 10 жовтня 2018 у Wayback Machine.] (серб.)
Nécropole de Međugorje

La nécropole de Međugorje se trouve en Bosnie-Herzégovine, sur le territoire du village de Glumina et dans la municipalité de Neum. Elle abrite 62 stećci, un type particulier de tombes médiévales. Elle est inscrite sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Localisation Description Notes et références Article connexe Monuments nationaux de Neum Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail du christianisme Portail de la protection du patrimoine
Međugorje (nekropola kod Glumine)

Nekropola Međugorje nalazi se pored mjesta Glumina u općini Neum. Proglašena je nacionalnim spomenikom Bosne i Hercegovine. Lokalitet dimenzija 80×50 m nalazi se 1,5 km jugozapadno od Glumine, a 5,5 km od Hutova. Ukupno je 62 spomenika (od toga 14 ukrašenih), od čega 18 ploča, 39 sanduka i 5 sljemenjaka. Stećci su izrađeni od tvrdog vapnenca. Postavljeni su u redove u smjeru sjever-jug, a orijentirani su pravilno u smjeru zapad-istok. Dio stećaka nalazi se na raznesenom kamenom tumulu od kojeg je ostalo poredano donje okvirno kamenje promjera 6 m, a drugi veliki kameni tumul promjera 12 m i visine 3,5 m nalazi se preko puta koji vodi za mjesto Gluminu. Kao i ostale nekropole na području Gornjeg Hrasna (Podgradinje u Gornjem Hrasnu te Toplica (Lokva) u Vininama), i ova je nekropola datirana pretežno u 15. stoljeće. Izvori
Okruglo Lake

Okruglo Lake, or Okruglo Plivsko Lake is a lake on the Pliva river in Bosnia and Herzegovina. It is located in the municipality of Jajce. See also Veliko Plivsko Lake References Bibliography ephzhb.ba Jajce 1-2 brosura (2014). "Jajce I i II brošura" [Jajce I and II brochure] (pdf). ephzhb.ba (in Serbo-Croatian and English). Retrieved 3 October 2025.: CS1 maint: numeric names: authors list (link)
Џамија Бистрик

Џамија Гази Мехмед-бега Исаковића, позатија и као Џамија Бистрик, налази се на Бистрику у општини Стари град у Сарајеву. Локација Џамија Бистрик налази се на Бистрику у општини Стари град у Сарајеву. Џамија се налази у улици Бистрик медресе. Улица је добила име по Мехмед-беговој џамији. Име улице се до данас није промијенило. Историјат Изграђена је током османског периода (1520. године) у оквиру некадашње Махале Гази Мехмед-бега Исабеговића Челебије, сина оснивача Сарајева, Гази Иса-бега Исаковића. Гази Мехмед-бег је био санџак-бег Босне, Херцеговине и Крушевца, а поред сарајевских вакуфа, основао је и Рогатицу, која се по њему звала Челеби Пазар до 1878. године. Галерија Види још Вјерски објекти у Сарајеву Референце
Church of the Holy Trinity, Banja Luka

The Church of the Holy Trinity (Serbian: Саборна црква Свете Тројице) is a Serbian Orthodox church located in Banja Luka, de facto capital of the Republika Srpska in Bosnia and Herzegovina. Dedicated to Holy Trinity, it was constructed in 1969. The Bishop's Palace of the Eparchy of Banja Luka is located in the church courtyard. The church was the central Serbian Orthodox religious building in the city from its construction during the existence of the Socialist Republic of Bosnia and Herzegovina until the construction of the Cathedral of Christ the Saviour. History Following the end of World War II in Yugoslavia, the authorities of the Socialist Republic of Bosnia and Herzegovina prevented the reconstruction of the original destroyed Church of the Holy Trinity in central Banja Luka. Instead, a Monument to the Fallen Fighters was erected on the site. The construction of a new church bearing the same name and resembling the old one was initiated at the new location. Emigree priest Branko Kusonjić coordinated donation of 25.000 US Dolar for the construction of the new church in 1956. The foundations of the new church were consecrated on 25 November 1962. The first liturgy in the church was celebrated on the feast day of Saint Ignatius on 2 January 1967. The formal consecration of the church took place on 16 July 1972. Between 1972 and 2009, it served as the cathedral church of the Eparchy of Banja Luka. See also Eparchy of Banja Luka References
Église de la Sainte-Trinité de Banja Luka

L'église de la Sainte-Trinité (en serbe cyrillique : Храм Свете Тројице ; en serbe latin : Hram Svete Trojice) est située en Bosnie-Herzégovine, dans la ville de Banja Luka et sur le territoire de la Ville de Banja Luka. Elle a été construite en 1963 et 1969. Localisation Histoire Architecture Notes et références Voir aussi Articles connexes Religion en Bosnie-Herzégovine Architecture à Banja Luka Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail du christianisme orthodoxe
Храм Святой Троицы (Баня-Лука)

Храм Святой Троицы (серб. Храм Свете Тројице), известный также под названиями Троицкий собор или церковь Святой Троицы (серб. Црква Свете Тројице) — храм Сербской православной церкви, расположенный в Баня-Луке на аллее Святого Саввы, неподалёку от городского стадиона. Являлся кафедральным храмом Баня-Лукской епархии до 2009 года, когда был освящён Храм Христа Спасителя, ставший новым кафедральным храмом епархии. Предыстория В 1925—1929 годах в Баня-Луке был возведён православный собор Троицы Живоначальной по проекту Душана Ивановича (площадь Сербских правителей, дом 3). Этот храм был крупнейшим в Баня-Луке в предвоенные годы. В апреле 1941 года в результате немецкой бомбардировки храм был разрушен, а вскоре разобран новыми хорватскими усташскими властями, считавшими православие враждебной конфессией. Всё православное население Баня-Луки было поражено в правах, а многие православные священники были брошены в тюрьмы. Епископ Баня-Лукский Платон отказывался уходить из города, не желая оставлять в беде местное население, за что был убит усташами. Строительство После освобождения Югославии от немцев новые коммунистические власти не дали разрешения на восстановление храма, а возвели на его месте памятник погибшим в войну партизанам. В связи с этим восстановление утраченного храма пришлось вести на другой территории. Храм Святой Троицы был построен в 1963—1969 годах на аллее Святого Саввы, недалеко от городского стадиона. Он очень напоминает внешне собор Троицы Живоначальной (вытянутые вверх формы и полосатые стен), но отличается архитектурно — ниже и компактнее. Угловые купола расположены ближе к центру, каменная пластика скромнее. До 2009 года храм Святой Троицы считался кафедральным храмом Баня-Луки, пока не был освящён Храм Христа Спасителя, по архитектуре также напоминавший утраченный храм. В настоящее время он носит статус придворного храма Баня-Лукской епархии. В 100 м от него находится кафедральный собор Святого Бонавентуры: вид на каждый из этих храмов открывается из дворов друг друга. Галерея Примечания
Црква Свете Тројице (Бања Лука)

Црква Свете Тројице или храм Свете Тројице је црква која се налази у Бањалуци у Алеји Светог Саве, у близини Градског стадиона. У дворишту се налази Владичански двор епископа бањалучког. Изградња Након Другог свјетског рата, тадашње власти нису дозволиле обнову до темеља порушеног храма Свете Тројице (данас Саборни храм Христа Спаситеља у Бањој Луци) у центру Бање Луке, већ су на мјесту порушеног храма изградиле Споменик палим борцима у Бањалуци. Вјеровало се да храм више никада неће бити обновљен, те се приступило изградњи новог храма Свете Тројице, на новој локацији, сличног изгледа и истог имена као порушени, као успомена на њега. Са градњом се почело 1963. године, а завршен је 1969. године, да би био освештан 1972. године. У периоду између 1972 — 2009. он је био Саборни храм епархије бањалучке, када је те 2009. ту улогу преузео обновљени – новоизграђени храм Христа Спаситеља у центру града, гдје је до рушења 1941. године постојао Саборни храм Свете Тројице. Храм данас Након што је изгубио улогу Саборног храма одлуком епископа бањалучког Господина Јефрема бр. 468/09, од 30. јуна 2009. године, овај храм проглашен је Придворним храмом епископа бањалучких. При храму нема парохија, у њему служе свештеници у чину — службеници Епархијског управног одбора, Црквеног суда и епископске канцеларије. Такође, при овом храму пролазе додатну припрему свештенички кандидати и новорукоположени свештеници који послије неопходне праксе одлазе на пастирско служење на парохије Епархије бањалучке. Старјешина храма је епископ бањалучки Јефрем. Галерија Референце
Џамија Надмлини

Џамија Надмилини налази се у општини Стари град у Сарајеву. Позната је и као Кучук Катиб Мухјиддинова џамија. Локација Џамија се налази у истоименој улици и истоименом насељу у општини Стари град у Сарајеву у Сарајеву. Налази се у истоименом џемату. Историјат Џамија Надмлини је сазидана прије 1516. године. Током посљедњег рата је оштећена и санирана. Опис добра Џамија Надмлини је једна од пространијих градских џамија и има високи камени минарет. Пространо мезарје окружује три стране џамије које је ограђено зидом од черпића. Уз џамију се налази и текија. Галерија Види још Вјерски објекти у Сарајеву Референце
Svrzův dům

Svrzův dům (bosensky Svrzina kuća) je tradiční dům z 18. století, který se nachází v centru Sarajeva (Ul. Glođina 6). V současné době je dochovaný historický dům součástí Sarajevského muzea. Objekt je kulturní památkou. Je dochován jako ukázka životního stylu vyšších tříd muslimského obyvatelstva Bosny a Hercegoviny z dané doby. Dům byl vybudován z nepálených cihel a ze dřeva. Původně byl rozdělen na soukromou (k bydlení) a veřejnou (k návštěvám) část, resp. na mužskou a ženskou část. Historie Dům byl vybudován pro potřeby vysoce postavené obchodnické rodiny Glođů. Vznikl nejspíše již v 17. století, nicméně v souvislosti s požárem města v roce 1697 byl téměř celý zničen a musel být kompletně obnoven. Budován byl po částech; nejstarší byla dnešní ženská část, mužská byla dobudována později. Glođové dům vlastnili až do roku 1848, kdy byl poslední vlastník po sporech s tehdejším bosenským vezírem vyhnán na Krétu. Nejbližším dědicem posledního vlastníka (Ahmeda Muniba Glođe) byl potomek v rodině Svrzů, podle kterých získal dům svůj současný název. Během druhé světové války byl dům těžce poničen a některé jeho původní části byly strženy. Zmenšen byl jeden z dvorů (tzv. mužský dvůr) a na jeho části byla rozšířena přiléhající ulice. Svrzové dům vlastnili až do 60. let 20. století; poté jej prodali městu Sarajevu a to zde zřídilo muzeum. V 50. letech 20. století zde proběhly restaurátorské a konzervační práce. Bylo zjištěno, která část objektu je nejstarší a pomocí analýz použitého stavebního materiálu i rozsah poškození objektu požárem v roce 1697. Později se zde nacházela výstava lidových krojů 19. století. Dům byl po skončení války v 90. letech zrekonstruován a roku 1997 otevřen veřejnosti. Druhá rozsáhlejší rekonstrukce se uskutečnila v roce 2005. V současné době je otevřen s výjimkou zimních měsíců návštěvníkům, na dvoře se konají čas od času různé kulturní akce. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Svrzův dům na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Svrzo's House

Svrzo's House is an old house in Sarajevo, Bosnia and Herzegovina that was established when the Ottoman Empire ruled the area. It is a branch of the Museum of Sarajevo. It is typical in that it has living quarters for the men, the women, and the servants. The house is in extremely well preserved condition, which is noteworthy in that the house is built completely from wood; a construction method not commonly used in the region in modern times. It is open to the public for self-guided tours and has brochures and information in multiple languages. References External links Museum of Sarajevo - Svrzo's House website
Maison Svrzo

La maison Svrzo (en bosniaque : Svrzina kuća) est située en Bosnie-Herzégovine, sur le territoire de la ville de Sarajevo. Construite au XVIIe siècle et remaniée ultérieurement, elle est inscrite sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. La maison est devenue une annexe du musée de Sarajevo. Localisation Histoire Architecture Notes et références Voir aussi Articles connexes Monuments nationaux de Sarajevo Liste de musées en Bosnie-Herzégovine Liens externes Visite virtuelle Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail de la protection du patrimoine
Svrzina kuća

Svrzina kuća je privatna kuća u Sarajevu izgrađena u tradicionalnom bosanskom stilu, koja danas služi kao muzej bosanske arhitekture. Kuća je apsolutno čuvala intimu obiteljskog života i pružala uvid u život sokaka. Ona je najljepši očuvani primjerak izuzetnosti sarajevskog stambenog graditeljstva u osmanskom razdoblju. Svrzina kuća se navodi u mnogim arhitektonskim znanstvenim teorijama kao primjer bosanske arhitekture osmanskog razdoblja, koja je definirala bosanski arhitektonski sklop. Po mnogim teorijama sastoji se iz sljedećih komponenata: ograda, koja je određivala ulicu i jasno odvajala privatni od javnog prostora, dvorište, koje je bilo obloženo oblim kamenom, radi lakšeg održavanja, šadrvan (vodoskok), fontana ili česma, koji su služili za održavanje higijene prije ulaska u kuću, hajat, prizemlje, gdje se okupljala obitelj, te divanhana na katu, koja je bila privatnog karaktera, a korištena uglavnom za odmor i uživanje pogleda na čaršiju ili u prirodu. Kuća je posjedovala cvjetnjak đul-bašču i povrtnjak. Sagrađena je od nepečene opeke ćerpiča i drveta. Kuću su karakterizirala dva jasno odvojena dijela: muški i ženski, što govori o patrijarhalnim odnosima u obitelji, specifičnim za cjelokupno razdoblja osmanske vlasti, koji su se dugo zadržali i ostavili svoje tragove sve do novijeg vremena. Vidi još Despića kuća
Svrzo-ház

A Svrzo-ház (szerbhorvátul: Svrzina kuća) egy muzulmán nemesi család rezidenciája volt Szarajevóban, és egyike a kevés fennmaradt régi bosnyák udvarházaknak. Eredetileg a 17. században építették, a század végén leégett; később újjáépítették, majd a 19. század elején kibővítették. Jelenleg múzeum működik benne. Története A Ćurčića domb oldalában található városrész (mahala) a Jahja szandzsákbég által 1482–1483-ban emelt mecset körül kezdett kiépülni. Mivel közel volt a kereskedelmi központhoz, igen előkelő helynek számított, és még Gázi Huszrev bég is itt lakott. A későbbi Svrzo-ház helyén már 1640-ben állt udvarház, melyet a Glođo nemesi család birtokolt. 1697-ben a környék, beleértve a mecsetet és az udvarházat is, porig égett, azonban a 18. század elején újjáépítették (az új épületegyüttes alapzatában még fellelhetőek a régi ház részei). Később többször felújították; legújabb része a konyha, melyet 1832-ben fejeztek be. 1848-ban a Glođókat száműzték, az udvarház pedig házasság révén a Svrzo családhoz került. 1952-ben a Svrzók eladták a városi múzeumnak, és 1965-ben néprajzi múzeum nyílt benne. Leírása A történelmi központ közelében helyezkedik el, a Ćurčića domb oldalában. Utcai homlokzata egyszerű, magas falak védik, csak egy emeleti szobából nyílik kilátás az utcára. A korabeli oszmán udvarházakhoz hasonlóan a Svrzo-házban is elkülönülnek a női és a férfi lakrészek (haremluk, illetve selamluk). Ez nem azt jelentette, hogy a férfiak és a nők elkülönülve tartózkodtak, hanem a lakrészek rendeltetését jelezte: a haremluk volt a privát rész, ahol a család a mindennapjait élte, a selamluk pedig a nyilvános rész, ahol a vendégeket fogadták, megbeszéléseket tartottak. Az épületrészek emellett függőlegesen is tagolódtak: az emeleten voltak a nappali- és a hálószobák, míg a földszinten a többi helyiség (konyha, istálló stb). A két fő épületrész között-mellett udvarok és kertek találhatóak, ezeken felül pedig a szolgák számára is volt egy melléképület. A lakó- és fogadószobákat oszmán stílusban rendezték be: három fal mentén kerevet (sećija), a negyediknél faragott szekrény (musandra), kályha, és fürdőhelyiség. A szoba közepe szabad, ide mindig az adott foglalatosság szerint helyeztek el bútordarabot (például étkezéshez egy alacsony asztalt, alváshoz derékaljat, vendégek fogadásához egy parázstartót ahol kávét vagy teát lehetett melegíteni). A falakat hímzések, szőnyegek, faragványok díszítették. Képek Jegyzetek Források ↑ Madžarević: Madžarević, Amra. Svrzo's House. Szarajevó: Muzej Sarajeva. : Unknown parameter |subtitle= ignored (súgó) Kapcsolódó szócikkek Despić-ház
Casa di Svrzo

La Casa di Svrzo (in bosniaco: Svrzina kuća) è una dimora della città di Sarajevo, in Bosnia ed Erzegovina. Costruita nel XVII secolo e successivamente ristrutturata, è inclusa nell'elenco dei monumenti nazionali della Bosnia ed Erzegovina. La casa è diventata una succursale del Museo di Sarajevo. La casa ha interamente preservato l'intimità della vita familiare e fornisce uno spaccato della vita dei vicoli. È l'esempio meglio conservato delle dimore di Sarajevo durante il periodo ottomano. Descrizione La Casa di Svrzo è spesso citata come un esempio di architettura bosniaca del periodo ottomano. Secondo vari studi si compone dei seguenti elementi: una recinzione, che delimitava la strada e separava nettamente lo spazio privato da quello pubblico, un cortile, rivestito di pietra tonda, per una più facile manutenzione, un sadirvan o fontana che serviva per mantenere l'igiene prima di entrare nella casa, l'hajat ovvero il pianterreno dove si riuniva la famiglia, e il divanhana al primo piano, uno spazio di carattere privato, e utilizzato principalmente per rilassarsi e godersi la vista del bazar o della natura. La casa possedeva un giardino fiorito e un orto. La casa è costruita con mattoni e legno ed era caratterizzata da due parti nettamente separate, maschile e femminile. Ciò rivela i rapporti familiari patriarcali, specifici dell'intero periodo di dominio ottomano, che è durato a lungo e ha lasciato le sue tracce fino a tempi recenti. Dopo la fine dell'assedio di Sarajevo, la casa è stata ricostruita e riaperta al pubblico nel 1997. Nel corso del 2005 è stata eseguita un'altra importante ristrutturazione. Galleria d'immagini Note Voci correlate Architettura in Bosnia ed Erzegovina Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Casa Svrzo Collegamenti esterni (BS) Sito ufficiale, su muzejsarajeva.ba.
Aéroport international de Tuzla

L'aéroport international de Tuzla, en Bosnien Međunarodni aerodrom Tuzla/Међународни аеродром Тузла, ((code IATA : TZL • code OACI : LQTZ) est un aéroport bosnien situé à Tuzla. Il s'agit d'un aéroport de type civil et d'une base aérienne. Il fonctionne de 6 h à 20 h. Histoire L'aéroport international de Tuzla a été un des plus grands aéroports militaires de la République fédérative socialiste de Yougoslavie. Il a été placé sous le contrôle de la Force de protection des Nations unies en 1992, et en 1996 est devenu centre d'activité principal de la force de stabilisation. En 1998, le canton de Tuzla transforme l'aéroport international en aéroport civil. Situation Compagnies aériennes et destinations Édité le 25/07/2018 Actualisé le 12/02/2023 Statistiques Voir la requête brute et les sources sur Wikidata. Nombre de passagers par mois et par an depuis 2010 Le terminal Le terminal a été construit en 1998 et a une capacité de 350 passagers aux heures de pointe. Le terminal est équipé : D'une porte pour les arrivées et les départs Des comptoirs d'enregistrement pour l'enregistrement des passagers Des services pour les passagers handicapés D'un service de billetterie D'une agence de voyages TIA D'un système de traitement des bagages D'un service des objets trouvés D'un service de douanes D'un service de bus et de taxis De 200 places de parking D'un restaurant et d'un snack-bar D'un kiosque D'un service de premiers secours Notes et références Liens externes (en) Informations de l'aéroport sur Wolrd Aero Data (en) Site officiel Portail de l’aéronautique Portail de la Bosnie-Herzégovine
Internationale luchthaven van Tuzla

De internationale luchthaven van Tuzla (Bosnisch: Međunarodni aerodrom Tuzla/Међународни аеродром Тузла) is een Bosnische luchthaven gelegen in Dubrave Gornje, 15 km ten zuiden van Tuzla, de op twee na grootste stad van Bosnië en Herzegovina. De luchthaven heeft een gemengd civiel en militair gebruik en is een voormalige vliegbasis van het Joegoslavisch Volksleger. De luchthaven is sinds juni 2015 een hub voor de Hongaarse budgetluchtvaartmaatschappij Wizz Air die van hier uit een negental Europese bestemmingen bedient met twee vliegtuigen. De Turkse chartermaatschappij Freebird Airlines heeft een seizoensgebonden vluchtaanbod naar Antalya vanuit Tuzla. De luchthaven is sinds de opening van lijndiensten in 2013 gegroeid tot de tweede luchthaven van Bosnië na Luchthaven Sarajevo. In 2016 waren er 2.649 vliegtuigbewegingen waarmee 311.398 passagiers en 6.066 ton vracht werden vervoerd.
Aeroportul Internațional Tuzla

Aeroportul Internațional Tuzla (IATA: TZL, ICAO: LQTZ) este un aeroport din Bosnia și Herțegovina ce deservește zona Tuzla. Aeroportul a fost tranzitat în 2022 de 474.336 de pasageri. A fost deschis în 10 octombrie 1998. Situat la o altitudine de 239 m, aeroportul dispune de 1 pistă. Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Тузла (аэропорт)

Международный аэропорт Тузла (босн. Međunarodni Aerodrom Tuzla) (ИАТА: TZL, ИКАО: LQTZ) — аэропорт рядом с городом Тузла, Босния и Герцеговина. Является аэродромом совместного базирования. Может принимать гражданские коммерческие самолёты с 06:00 до 20:00 и самолёты авиации общего назначения и корпоративной авиации с 06:00 до 17:00. История Международный аэропорт Тузла — один из крупнейших военных аэродромов бывшей Югославии. В 1992 году контроль над ним получили миротворческие силы ООН, а с 1996 года он является главным аэродромом SFOR, миротворческого подразделения в Боснии и Герцеговине. Международный аэропорт Тузла был открыт 10 октября 1998 года как гражданский аэропорт, но при этом авиабаза в Тузле продолжает функционировать. Авиакомпании и назначения Pegasus, AJet - Стамбул Wizz Air - Базель, Дортмунд, Мемминген Примечания Ссылки Официальный сайт История происшествий для аэропорта TZL на Aviation Safety Network Информация об аэропорте LQTZ с сайта Great Circle Mapper. Источник: DAFIF (действительно на октябрь 2006 г). Текущая погода для LQTZ на NOAA/NWS Информация об аэропорте LQTZ с сайта World Aero Data.. Источник: DAFIF.
Tuzlas internationella flygplats

Tuzlas internationella flygplats (IATA: TZL, ICAO: LQTZ) är en flygplats i Bosnien och Hercegovina. Den ligger i den nordöstra delen av landet, ca 120 km norr om huvudstaden Sarajevo. Tuzlas internationella flygplats ligger 239 meter över havet. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Tuzlas internationella flygplats.