NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Igreja de São Tiago (Međugorje)

A Igreja Paroquial de São Tiago, popularmente chamada Santuário de Nossa Senhora Rainha da Paz, é uma igreja paroquial católica localizada na vila de Međugorje, na Bósnia e Herzegovina. A igreja foi consagrada em 1969 sob o patrocínio de São Tiago Maior, sendo administrada pela Ordem Franciscana da Província da Assunção da Bem-Aventurada Virgem Maria. A igreja e a vila também são palco de numerosas e contínuas aparições marianas desde 1981. Em setembro de 2024, o Dicastério para a Doutrina da Fé (DDF) do Vaticano se declarou favorável aos frutos espirituais ligados à aparição com a concessão do "nihil obstat" (ou seja, nada impede), aprovação máxima conforme as normas recentemente redigidas. História A construção da igreja original foi concluída em 1897, 5 anos após a fundação da paróquia pelo bispo Paškal Buconjić. O edifício era considerado luxuoso para a época, mas foi construído sobre fundações instáveis e começaram a aparecer rachaduras. Após o fim da Primeira Guerra Mundial, os paroquianos formaram um projeto para construir uma nova igreja. A criação da nova igreja foi realizada pelo arquiteto zagrebiano Stjepa Podhorsky. A construção começou em 1934 e foi concluída em 19 de janeiro de 1969, dia de sua consagração. Os trabalhos continuaram na igreja mesmo após a consagração, pois o interior não foi decorado e as torres sineiras não foram construídas. Todas as decorações finais foram concluídas em 1980. Em 2021, o Papa Francisco enviou uma mensagem que foi lida em voz alta para 50.000 peregrinos durante uma visita do Cardeal Robert Sarah. Em 2022, uma réplica da igreja foi construída na cidade de Talisay, Filipinas. Desde a primeira aparição mariana de Nossa Senhora Rainha da Paz em Međugorje no ano 1981, mais de 50.000.000 de peregrinos visitaram a paróquia. Arquitetura A igreja, construída em estilo basilical clássico, possui duas torres unidas ao centro em ambos os lados, com bases quadradas e telhados em forma de tenda. Entre as torres, há uma entrada de três portas que dá acesso à nave. Acima da entrada central, um relevo retrata São Tiago Maior, o santo padroeiro da igreja. O grande e crescente volume de peregrinos à paróquia e arredores tem sido a causa de muitas renovações e ampliações no terreno da igreja desde 1981. Em 1989, um altar externo e uma área de oração circundante com cerca de 5.000 lugares servem como local de encontro para celebrações litúrgicas durante os meses de verão, a época mais popular para os peregrinos visitarem. Um parque cercado a leste da atual igreja comemora o local da igreja paroquial anterior à Primeira Guerra Mundial. Referências Ligações externas «Associação dos guias de peregrinos da paróquia de Medjugorje». medjugorje.info (em croata) «Histórico das Aparições». medjugorje.org.br «Igreja da Paróquia de São Tiago». medjugorje.org.br
Mosquée de Hamza-bey

La mosquée de Hamza-bey est située en Bosnie-Herzégovine, dans la ville de Sanski Most et dans la municipalité de Sanski Most. Construite en 1557, elle est inscrite sur la liste provisoire des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Localisation Histoire Architecture Notes et références Voir aussi Articles connexes Monuments nationaux de Sanski Most Architecture islamique Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail de l'islam Portail de la protection du patrimoine
Hamza-begova džamija (Sanski Most)

Hamza-begova džamija najveća je džamija u Sanskom Mostu i jedina džamija u Bosni i Hercegovini s četiri minareta. Sagradio ju je i uvakufio sandžak-beg Hamza-beg Biharović koji je podrijetlom bio iz okolice Sanskog Mosta, vjerojatno iz Kamengrada. Povijest Sagrađena je prije 1557. godine jer je te godine umro njen osnivač, a vjerojatno je bila sagrađena već 1555. godine. Bio je jedan drveni minaret izveden u obliku kamenog minareta. Unutrašnjost minareta bila je drvena. Sredinom stropa bila je izvedena mala kupola. Godine 1705. obnovljena je džamija te je tada je napisan tekst s talik pismom u prolazu ispod mimbera: Posljednji put džamija je rekonstruirana 1984. godine. Dana 27. lipnja 1992. godine pripadnici Vojske Republike Srpske srušili su džamiju i materijal odnijeli s nišanima na otpad. Nova džamija utemeljena je tijekom srpnja 1997. godine, a otvorena je 6. kolovoza 2000. godine. Džamija je odlukom Komisije za očuvanje nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine stavljena na privremenu listu nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine. Imami Godine 1891. spominje se hafiz Muhamed-beg kao vjeroučitelj, a Salih ef. Arnautović se spominje kao vjeroučitelj 1899. godine. Izvori Vanjske poveznice
Hamza bég mecset

A Hamza bég mecset Sanski Most legnagyobb mecsete és Bosznia-Hercegovina egyetlen mecsete négy minarettel. Története A mecset 1557-ben épült Hamza bég török tisztviselő kezdeményezésére és alapítására, akiről a neve is származik. Az 1557-es dátum szerepel a szakirodalomban, de elképzelhető, hogy az objektum valamivel régebbi. A története során többször megsérült, először az 1693-1696-os osztrák-török háborúban, amikor az osztrák szolgálatban álló horvát csapatok Sanski Most egész városát elpusztították. Ezen események után a mecsetet 1705-ben újjáépítették, majd az épület az első és a második világháború során elpusztult, és ezután csak 1984-ben építették újjá. 1992. június 27-én a mecsetet a boszniai háború alatt a szerb-montenegrói csapatok lerombolták. Újjáépítése 1997 júliusában kezdődött, majd 2000. augusztus 6-án került sor az újjáépített szakrális épület ünnepélyes megnyitására. A mecset újjáépítését a helyi muzulmán közösség és a diaszpóra híveinek adományaiból, valamint az egyik szaúdi humanitárius szervezet pénzéből finanszírozták. A mecset szomszédságában van egy muszlim temető, ahol a legrégebbi sírkövek 1751–1752 körüliek. A mecsetet a Bosznia-Hercegovina Nemzeti Műemlékek Megőrzésével Foglalkozó Bizottság határozatával felvették Bosznia-Hercegovina nemzeti műemlékeinek ideiglenes listájára. A Hamza bég mecset imámjai Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Meczet Hamzy Bega című lengyel Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Meczet Hamzy Bega

Meczet Hamzy Bega (boś. Hamza-begova džamija) – meczet w Sanskim Moście. Historia i opis Meczet został wzniesiony w 1557 r. z inicjatywy i z fundacji tureckiego urzędnika Hamzy Bega, od którego również pochodzi jego nazwa. Data 1557 r. powtarza się w literaturze, ale nie jest też wykluczone, że obiekt jest nieco starszy. W swojej historii był kilkakrotnie uszkadzany, po raz pierwszy podczas wojny austriacko-tureckiej w latach 1693-1696, kiedy oddziały chorwackie na służbie austriackiej zniszczyły całą miejscowość Sanski Most. Po tych wydarzeniach meczet został odbudowany w 1705 r. Następnie obiekt był niszczony jeszcze podczas I i II wojny światowej, a także przebudowywany, po raz ostatni w 1984 r. 27 czerwca 1992 r. meczet został zniszczony podczas wojny w Bośni, przez wojska serbsko-czarnogórskie. Jego odbudowę rozpoczęto w lipcu 1997 r., natomiast 6 sierpnia 2000 miało miejsce uroczyste otwarcie odbudowanej budowli sakralnej. Odbudowa meczetu została sfinansowana z datków wiernych z miejscowej społeczności muzułmańskiej oraz z diaspory, a także ze środków jednej z saudyjskich organizacji humanitarnych. W sąsiedztwie meczetu znajduje się muzułmański cmentarz z najstarszymi nagrobkami datowanymi na ok. 1751-1752 r. Przypisy
Мечеть Хамза-бея

Мечеть Хамза-бея - найбільша мечеть у Санському Мості та єдина мечеть з чотирма мінаретами у Боснії та Герцеговині. Історія Мечеть була побудована в 1557 році санджак-бегом Хамза-бегом Біхаровичем, який родом з околиць Санського Моста з Каменграда. Можливо, будівництво завершилось раніше, в 1555 році, бо в 1557 році помер її засновник. У мечеті був один дерев'яний мінарет, виконаний у вигляді кам’яних мінаретів. Мінарет всередині був дерев’яним. Невеликий купол був побудований посередині стелі. У 1705 р. Мечеть була відбудована. Востаннє мечеть реконструювали у 1984 році. 27 червня 1992 року члени армії Республіки Сербської знесли мечеть і викинули матеріали разом із надгробками. Нова мечеть була заснована в липні 1997 року та відкрита 6 серпня 2000 року. Мечеть була внесена до попереднього списку національних пам'яток Боснії та Герцеговини рішенням Комісії з питань збереження національних пам'ятників Імами У 1891 р. Хафіз Мухаммед-бей згадується як релігійний вчитель. У 1899 році релігійним вчителем був Саліх еф. Арнаутович. Примітки
Alifakovac

Alifakovac est un cimetière musulman situé en Bosnie-Herzégovine, dans la Ville de Sarajevo. Occupé depuis le XVIe siècle, il est inscrit sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Le cimetière abrite des nişans, des turbes et une fontaine. Localisation Description Notes et références Article connexe Monuments nationaux de Sarajevo Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail de l'islam Portail de la protection du patrimoine
Alifakovac

Alifakovac (także: Musafirsko groblje) - cmentarz muzułmański w Sarajewie, położony w dzielnicy o tej samej nazwie, w obrębie Starego Miasta, na malowniczych wzgórzach z panoramą. Na cmentarzu dominują białe stele, należące do wielu zasłużonych obywateli Sarajewa. Część z nich posiada kamienne baldachimy. Jest to jeden z najstarszych cmentarzy muzułmańskich w mieście. Dojście z centrum ulicą Toplik. Bibliografia Sarajevo, plan miasta 1:17.500, wyd. Freytag & Berndt, Wiedeń, ISBN 978-3-85084-164-1 Sarajevo Navigator - Monthly Guide through Sarajevo, Ask Sarajevo Foundation, czerwiec 2010, s.8
Cimetière de Kovači

Le cimetière de Kovači est un cimetière musulman situé en Bosnie-Herzégovine, sur le territoire de la ville de Sarajevo. Occupé peut-être depuis le XIVe siècle, il est inscrit sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Le cimetière abrite notamment plus de 200 nişans (stèles ottomanes) et la tombe d'Alija Izetbegović (1925-2003) qui a été deux fois président du collège présidentiel de Bosnie-Herzégovine. Localisation Description Notes et références Article connexe Monuments nationaux de Sarajevo Musée Alija Izetbegović (2007) Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail de l'islam Portail de la protection du patrimoine
Mosquée de Hadži Salih

La mosquée de Hadži Salih, également connue sous le nom de Stupnička džamija, est située sur le territoire de la Ville de Banja Luka, l'actuelle capitale de la république serbe de Bosnie en Bosnie-Herzégovine. Elle a été construite en 1595. La cour intérieure de la mosquée (en bosnien : harem) abrite un cimetière avec 21 nişans (stèles ottomanes). Cet ensemble funéraire est inscrit sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Localisation Histoire Description Notes et références Voir aussi Articles connexes Banja Luka Architecture à Banja Luka Architecture islamique Monuments nationaux de Banja Luka Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail de l'islam Portail de la protection du patrimoine
Kozí most

Kozí most (bosensky Kozija ćuprija, turecky Keçi Küprü) se nachází v centrální části Bosny a Hercegoviny, v údolí řeky Miljacky, několik kilometrů východně od historického centra metropole země Sarajeva. Jeho název pochází od staré legendy, podle které chudý sirotek pasoucí kozy našel v křoví v blízkosti mostu zlatý poklad. Most je poprvé zmiňován v roce 1771. Záznamy o jeho přesné době zbudování se do dnešní doby nedochovaly. Nejspíše však vznikl v období rozsáhlého budování mostů na území BiH, které spadá do doby vlády Mehmeda Paši Sokoloviće v druhé polovině 16. století. Most byl průběžně opravován v letech 1799, v 80. letech 19. století, v roce 1956 a 1957, 2001 a 2004. V blízkosti mostu se také nacházel zájezdní hostinec (han) a některé další stavby, které se však do současné doby nedochovaly. Most se nachází na staré turecké cestě, která spojovala Sarajevo s Istanbulem a dalšími východními částmi říše. Je jedním z celkem čtyř tureckých mostů, které se v Sarajevu dochovaly. Most je dlouhý 42 m, široký 4,75 m. Má jeden oblouk o rozpětí 17,5 m. Most byl zbudován z vápence. Z každé strany mostu je umístěn otvor, který měl umožnit průtok vody v případě povodní, nebo bouří. V současné době se most nachází stranou všech dopravních cest, v přírodě a navštěvují ho výletníci z hlavního města. Most je od roku 1950 památkově chráněn a zapsán na seznam kulturních památek Bosny a Hercegoviny. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kozí most na Wikimedia Commons
Ziegenbrücke

Die Ziegenbrücke (Kozija oder Kozja ćuprija/Козја ћуприја) ist eine osmanische Steinbogenbrücke über die Miljacka etwa zwei Kilometer östlich der Altstadt von Sarajevo. Die Brücke befindet sich flussaufwärts der Baščaršija im engen Tal des Flusses. Geschichte Die aus einem Bogen bestehende Brücke befindet sich am Übergang der alten Handelsstraße, die Mitteleuropa mit Konstantinopel verband. Die später als Bosanska džada bezeichnete Straße nutzte dabei die Täler von Miljacka, Prača und Drina als natürliche Verkehrskorridore. Nach der Eroberung Bosniens durch das Osmanische Reich und im Zuge des Aufstieges von Sarajevo zum politischen und wirtschaftlichen Zentrum wurde auch der alte Handelsweg ausgebaut. Allein in Sarajevo entstanden 13 neue Brücken, davon fünf aus Stein. Die Ziegenbrücke ist eine von vier osmanischen Brücken, die bis heute auf dem Stadtgebiet von Sarajevo erhalten geblieben sind. Man geht davon aus, dass die Ziegenbrücke – ebenso wie die berühmtere Brücke über die Drina im weiter östlich gelegenen Višegrad sowie die Brücke über die Žepa – in der Regierungszeit von Sokollu Mehmed Pascha erbaut wurde, vermutlich in der zweiten Hälfte der 1570er Jahre. Eine Inschrift in der Nähe der Brücke legt das nahe. Die älteste bekannte urkundliche Erwähnung der Ziegenbrücke stammt jedoch erst aus dem Jahr 1771. In der osmanischen Zeit markierte die Brücke den östlichen Eingang nach Sarajevo. Abreisende bzw. heimkehrende Wesire und Pilger wurden hier verabschiedet bzw. in Empfang genommen. Heute führt ein Rad- und Wanderweg von der Vijećnica im Stadtzentrum an der Miljacka entlang bis zur Ziegenbrücke. Der Weg wird von den Einwohnern Sarajevos gern für Ausflüge genutzt. Als Straßenverbindung spielt die Ziegenbrücke keine Rolle mehr. Maße Die Brücke hat eine Länge von 42 Metern und eine Breite von 4,75 Metern. Die Spannweite des Bogens beträgt 17,5 Meter. Name Der Name „Ziegenbrücke“ wurde der Legende nach vom ganz in der Nähe stattfindenden großen Viehmarkt, auf dem auch Ziegen verkauft wurden, abgeleitet. Einzelnachweise
Goat's Bridge

The Goat's Bridge (Bosnian, Croatian and Serbian: Kozija ćuprija / Козја ћуприја) is a large stone bridge that crosses the Miljacka river to the east of Sarajevo downtown. It is located in Babića Bašća neighborhood (local community), in the Municipality of Stari Grad, Bosnia and Herzegovina. History It was built by the Ottomans in the 16th century. It is the only fully preserved bridge from the Ottoman period which still spans the Miljacka River. The bridge, which is made primarily of white hreša (marble), is a harmonious structure with one main arch and two round openings which help support the weight. This stone material is also used to build Bijela Tabija fortress and Visegrad Gate of the nearby Vratnik fortified town. The oldest written record of this bridge was made by Mula Mustafa Bašeškija, who noted in 1771 that a stone wall was built from Kozija Ćuprija all the way to Alifakovac. Dariva One of the attractions in Stari Grad is 8 km long walkway between Bentbaša and Kozija Ćuprija called Dariva. Its stretches along the Miljacka river, through the rugged Miljacka Canyon. National monument The bridge is inscribed into the List of National Monuments of Bosnia and Herzegovina by KONS. References
Pont des chèvres

Le pont des chèvres (en bosnien, croate et serbe latin : Kozija ćuprija) est situé en Bosnie-Herzégovine, sur le territoire la Ville de Sarajevo. Construit au XVIe siècle, il est inscrit sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Localisation Il se situe à environ trois kilomètres à l'est de la vieille ville (par le chemin interdit aux véhicules à moteur qui commence au restaurant "Bentbasa"), en amont de la rivière, à un endroit où le cours est resserré, dans une sorte de gorge ou de défilé. Histoire Le pont est situé au croisement avec l'ancienne route commerciale ("Imperial Road" ou Carska Džada, plus tard appelée "Bosanska Džada"), reliant Constantinople à l'Europe centrale, en suivant les vallées des rivières Miljacka, Prača et Drina. Après la conquête ottomane de la Bosnie, cette voie a été élargie et sécurisée. Seulement à Sarajevo, dans l'objectif de faire de la cité un centre économique et politique, treize ponts ont été construits, dont cinq en pierre. Le "Pont des chèvres" est un des quatre ponts en pierre à avoir subsisté à ce jour dans la zone urbaine de Sarajevo. Il aurait été construit sous le règne de Sokollu Mehmet Pacha (1505-1579), probablement dans la seconde moitié des années 1570. Une inscription à proximité le suggère. La première mention conservée date seulement de 1771. À l'époque ottomane, le pont marque l'entrée orientale obligée de Sarajevo, pour le commerce, le pèlerinage, la vie politique, sous protection de la forteresse blanche (Bijela Tabija, vers 1550, puis 1727-1739) et de la forteresse jaune (en) (Žuta Tabija, 1727-1729) de Vratnik. Il sert désormais presque uniquement d'excursion, en circuit aménagé, à pied ou à vélo. Architecture Le pont mesure 42 mètres de long et 4,75 mètres de large. La portée de l'arc est de 17,5 mètres. Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste de ponts de Bosnie-Herzégovine Monuments nationaux de Sarajevo Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail des ponts Portail de la protection du patrimoine
Kozja ćuprija

Kozja ćuprija nalazi se u klancu rijeke Miljacke nekoliko kilometara istočno od starog centra Sarajeva. Cesta na kojoj je premostila rijeku je poznati carigradski put, t.j. put kojim je išao tijekom osmanske vladavine, od Sarajeva do istočnih dijelova Carstva, sve do Carigrada. Kozja ćuprija jedan je od četiri stara mosta na području Grada koji su još uvijek sačuvani. Ostala tri mosta su Šeher-Ćehajina ćuprija, Latinska ćuprija i Rimski most (most na Plandištu kod Blažuja). Podaci o vremenu gradnje mosta su rijetki, a dokumenti navode samo okvire njegovog porijekla. Ovaj most ima jedan luk s dva kružna otvora. Dug je 42 m, a širok 4,75 m. Raspon svoda je 17,5 m. Izgrađena je od vapnenca i sedre. U osmansko doba Kozja ćuprija bila je mjesto gdje su se dočekivali carski namjesnici – veziri. Na mostu bi dočekan svaki novi vezir. Svi istaknuti ljudi u Sarajevu izlazili bi pred njega i okupljali bi se obični ljudi, jer je to bio jedan od najvažnijih događaja. Također se spominje da bi u čast novog vezira neki od hrabrijih momaka skočili s mosta u Miljacki, a on bi im dao novac (ovaj skok podvig je divljenja, jer Miljacka nema dubine na tom mjestu, i visina mosta je stvarno velika). O podrijetlu ovog mosta postoji narodna legenda. Kaže da je siromašni pastir čuvajući koze primijetio da su se neobično dugo zadržavali oko nekih grmova na rijeci. Kad je malo bolje pogledao ispod tog grma, pronašao je staklenku punu zlatnika. Tim je novcem platio školovanje, a nakon mnogo godina, otkako je postao ugledni i bogati podanik Carstva, odlučio je sagraditi most na Miljacki, na istom mjestu gdje su jarci ukazivali na njegovo zlato. Međutim, danas se vjeruje da je ovaj most nastao tijekom velike akcije uređenja putne mreže, u doba Mehmed-paše Sokolovića (veliki vezir 1565. – 1579.). Tada su u Bosni i Hercegovini izgrađeni još neki poznati mostovi – most Arslanagića kod Trebinja, Stari most u Mostaru i poznata Ćuprija na Drini u Višegradu. Danas je Kozja ćuprija mjesto gdje se Sarajlije mogu opustiti i uživati u okolnoj prirodi. Do njega vodi pješačka staza uz Miljacku koja započinje na Darivi, u blizini Gradske vijećnice. Zaštita Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 30. kolovoza do 4. rujna 2004. godine, odlučila je most odrediti nacionalnim spomenikom Bosne i Hercegovine. Tu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo (predsjedavajuća), Tina Wik. Izvori
Bosanski Šamac (Odžak)

Bosanski Šamac (en cyrillique : Босански Шамац) est un village de Bosnie-Herzégovine. Il est situé dans la municipalité d'Odžak, dans le canton de la Posavina et dans la fédération de Bosnie-et-Herzégovine. Selon les premiers résultats du recensement bosnien de 2013, il ne compte aucun habitant. Avant la guerre de Bosnie-Herzégovine, Bosanski Šamac faisait entièrement partie de la municipalité du même nom, appelée aujourd'hui Šamac ; à la suite des accords de Dayton (1995), une partie de la localité a été rattachée à la municipalité d'Odžak intégrée à la fédération de Bosnie-et-Herzégovine. Géographie Histoire Démographie Évolution historique de la population Répartition de la population par nationalités (1991) Notes et références Voir aussi Articles connexes Villes de Bosnie-Herzégovine Municipalités de Bosnie-Herzégovine Liens externes (en) Vue satellite de Bosanski Šamac sur fallingrain.com Portail de la Bosnie-Herzégovine
Bosanski Šamac (Odžak)

Bosanski Šamac lakatlan település Bosznia-Hercegovinában, Odžak községben, a Bosznia-hercegovinai Föderáció északi régiójában, a Szávamenti kantonban. Šamac településnek a Bosznia-hercegovinai Föderációhoz és Odžak községhez került kis része. Fekvése A település Bosznia-Hercegovina északi részén, Tuzlától légvonalban 61, közúton 84 km-re északra, községközpontjától légvonalban 10, közúton 13 km-re északkeletre, a Szávamenti-síkságon, a Száva jobb partján, 86-87 méteres magasságban fekszik. Népessége Története A boszniai háborút lezáró daytoni békeszerződés rendelkezése alapján Bosznia-Hercegovina területét felosztották a Bosznia-hercegovinai Föderáció és a boszniai Szerb Köztársaság között. A daytoni megállapodás aláírása után Odžak község legnagyobb része a Bosznia-Hercegovinai Föderáció részévé vált. A háború előtti Odžak község lakott települései közül azonban Gnionica, Jošavica és Srnava, valamint Odžak, Potočani és Vrbovac települések részei a Boszniai Szerb Köztársaság részévé váltak. Šamac város külterületéből a Bosznán túli kis rész a Bosznia-hercegovinai Föderáció és Odžak község területéhez került, míg maga Šamac városa a Szerb Köztársaság területénél maradt. Jegyzetek További információk község hivatalos oldala
Босански Шамац (Оџак)

Босански Шамац је насељено мјесто у општини Оџак, Босна и Херцеговина. Становништво 1 На пописима од 1971. до 1991. Бошњаци су пописивани углавном као Муслимани. Референце Спољашње везе Званичан сајт општине Оџак
Čaršijska džamija de Prijedor

La Čaršijska džamija, la « mosquée de la čaršija » (la vieille ville), est située en Bosnie-Herzégovine, dans la ville de Prijedor et sur le territoire de la Ville de Prijedor. Elle a été construite dans les années 1840 et est inscrite sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Localisation Histoire Architecture Notes et références Voir aussi Articles connexes Monuments nationaux de Prijedor Architecture islamique Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail de l'islam Portail de la protection du patrimoine
Cathédrale de la Transfiguration de Trebinje

La cathédrale de la Transfiguration (en serbe cyrillique : Саборна црква Преображења Господњег ; en serbe latin : Saborna crkva Preobraženja Gospodnjeg) est située en Bosnie-Herzégovine, sur le territoire de la Ville de Trebinje. Construite entre 1888 et 1908, elle est inscrite sur la liste provisoire des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Localisation Histoire Architecture Notes et références Voir aussi Article connexe Monuments nationaux de Trebinje Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe