NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Благай (Мостар)

Благай — село, відноситься до міста Мостар, Герцеговинсько-Неретванського кантону Федерації Боснії і Герцеговини, Боснії і Герцеговини. Благай входить до списку національних пам'яток Боснії і Герцеговини і претендує на внесення до списку Світової спадщини ЮНЕСКО. Географія Знаходиться за 7 км на південь від міста Мостар. Поблизу Благая знаходиться одна з найцікавіших памяток країни - витік з гірської печери річки Буна, яка є найбільшим карстовим джерелом у Європі, поруч з яким розташована відома суфійська текія. В околицях Благая також є ставок і ресторан, а також замок 15 століття. Назва Благай, швидше за все, був названий через м’яку погоду, оскільки «блага» сербохорватською означає «м’яка». Історія У стародавні часи в районі Благая була іллірійська фортеця та римський каструм. За часів візантійського імператора Юстиніана тут було побудовано кілька укріплених міст. Благай згадується в праці Костянтина Багрянородного «Про управління імперією» як Бона частина держави Захумлє. За часів Стефана Неманьї Захумлє перебувало під пануванням держави Рашка, а наприкінці 12 століття префект Юрко побудував церкву Св. Кузьми і Даміана. Захумле стало частиною боснійської держави в 14 столітті під час боснійського бана Стефана II Котроманича. У 15 столітті Сандал Гранич Косача та його племінник Степан Вукчич Косача правили областю Хум і Благай до приходу османів у 1466 році. До речі, Благай належав до району Бішча, а місцевість відома як резиденція (столиця) боснійських правителів з родини Косачів. Біля підніжжя фортеці виростає поселення з потужною економічною діяльністю, житловою та освітньою інфраструктурою. Благай вперше згадується в історичних джерелах у 1423 році. За часів Османської імперії Благай був центром Благайського вілаєту, потім кадилуку. У місті було сім мечетей (в тому числі мечеть Султана Сулеймана), два заїжджі двори, чотири мусафирхани (гостьові будинки), медресе, дві мектеби (школи), текія, чотири кам'яні мости на річці Буна і сім млинів. Економіка Розвинене виноградарства (боснійці на відміну від інших мусульман вживають вино) і тютюнництво. Пам'ятки Історичне місце фортеці Благай (також Степан-град), на пагорбі над Благаєм, було резиденцією Великого князя Боснії Стефана Вукчича та місцем народження боснійської королеви Катарини Боснійської. На відміну від інших укріплень, які служили резиденціями в Боснії та Герцеговині, фортеця Благай розташована на природній рівній території над крутими скелями на півдні, заході та півночі. Стіни збереглися на більшій частині своєї довжини до висоти 12-14 м. Внутрішня оборонна територія відносно невелика Благайська текія була побудована близько 1520 року з елементами османської архітектури та середземноморського стилю і вважається національною пам'яткою країни. Примітки
Vraca Memorial Park

The Vraca Memorial Park (Serbo-Croatian: Spomen-park Vraca / Спомен-парк Враца) is a park dedicated to the World War II victims in Sarajevo, Bosnia and Herzegovina. It covers 78,000 square meters and mentions the names of over 11,000 men, women, and children killed during World War II. History The idea was to rehabilitate an old Austro-Hungarian fortress by combining the work of Vladimir Dobrović as designer, Alija Kučukalić as sculptor, and Aleksandar Maltarić as landscaper. Construction began in April 1980 and was finished in November 1981. The Memorial Park was opened on November 25, 1981, the "Day of Statehood of Bosnia and Herzegovina" in SR Bosnia & Herzegovina commemorationg the date that ZAVNOBIH held their first meeting in 1943. In 1996, the park was systematically destroyed by withdrawing VRS forces after the signing of the Dayton Agreement. In 2005, the park was declared a National Monument . On 16 May 2019, the park was renovated, where night lighting was connected for the first time, and the eternal flame was kindled after 27 years. See also List of National Monuments of Bosnia and Herzegovina Partisan cemetery in Livno is located in Livno, Bosnia and Herzegovina. Partisan Memorial Cemetery in Mostar is located in Mostar, Bosnia and Herzegovina. References External links Media related to Spomen-park Vraca at Wikimedia Commons
Parque conmemorativo de Vraca

El Parque conmemorativo de Vraca es un parque dedicado a las víctimas de la Segunda Guerra Mundial en Vraca, Bosnia y Herzegovina. Abarca 78.000 metros cuadrados y se mencionan los nombres de más de 11.000 hombres, mujeres y niños muertos durante la Segunda Guerra Mundial. La idea era rehabilitar una antigua fortaleza austro-húngara con el trabajo combinado de Vladimir Dobrović como diseñador, Alija Kučukalić como escultor y Aleksandar Maltarić como paisajista. La construcción comenzó en abril de 1980 y se terminó en noviembre, se abrió el 25 de noviembre de 1981.​ En 2005 el parque fue declarado monumento nacional de Bosnia y Herzegovina.​ Véase también Monumento Monumento nacional Monumento conmemorativo Referencias
Park Vraca

Park Vraca – park-pomnik ofiar faszyzmu, zlokalizowany na terenie austro-węgierskiej twierdzy z 1898 w Nowym Sarajewie, (dzielnicy Sarajewa) na południowych wzgórzach nad miastem. W czasie II wojny światowej Niemcy w sarajewskich więzieniach i obozach koncentracyjnych torturowali i mordowali mieszkańców Sarajewa. Szacuje się, że w walce, w wyniku mordów i wskutek niemieckiego bombardowania Sarajewa w 1941, zginął co siódmy obywatel miasta. Jednym z miejsc kaźni był stary austro-węgierski fort, w którym zamordowano i pogrzebano przeszło 9000 mieszkańców. Po II wojnie światowej fort został opuszczony. Park o powierzchni 6 ha urządzono na północnym stoku wzgórza Trebević, otwarto 25 listopada 1981. Projektant Vladimir Dobrović, rzeźbiarz Alija Kučukalić i projektant krajobrazu Aleksandar Maltarić, osiągnęli harmonijną kompozycję starych obiektów, rzeźb, wody i roślinności, wpisującą się w panoramę miasta. Na terenie parku wzniesiono memoriał – muzeum wybudowany z granitowych ciosów. Jest on miejscem upamiętnienia sarajewskich ofiar II wojny światowej oraz poległych żołnierzy jugosłowiańskiej armii, którzy wraz z ludnością Sarajewa wyzwolili miasto 6 kwietnia 1945. Całość była zdobiona kamieniarskim detalem. Z kilku stron prowadziły na szczyt szerokie schody. Przy głównym wejściu znajduje się tablica z obszernym cytatem z Josipa Broza Tity. Memoriał znalazł się w ogniu walk podczas oblężenia Sarajewa i uległ wtedy dewastacji. W latach 1992–1995 był zajęty przez wojska oblegające miasto, z uwagi na dominujące nad miastem położenie ulokowano to ciężką artylerię i stanowiska snajperów. W 2005 uznany został za narodowy pomnik Bośni i Hercegowiny. Obecnie (lipiec 2010) jest w ruinie. Schody prowadzące na teren Parku od strony północno-wschodniej stanowią bardzo dobry punkt widokowy na miasto. Dojazd autobusem linii 37. Dojście piesze ulicami Derviša Numića i Husinjską. W pewnej odległości znajduje się Cmentarz żydowski w Sarajewie. Bibliografia Sarajevo, plan miasta 1:17.500, wyd. Freytag & Berndt, Wiedeń, ISBN 978-3-85084-164-1 tablice na terenie Parku https://web.archive.org/web/20110706131254/http://www.kons.gov.ba/main.php?id_struct=50&lang=4&action=view&id=2559 Vraca Memorial Park, the architectural ensemble
Спомен-парк Враца

Спомен-парк Враца је комплекс посвећен палим борцима НОБ-а и жртвама фашизма страдалима у Сарајеву од 1941. до 1945. године. Налази се на мјесту масовног стратишта на коме су усташе за вријеме Другог свјетског рата стрељале 11.000 Сарајлија, међу којима највише Јевреја и Срба. Међу сахрањеним усташким жртвама је велики број беба и дјеце млађе од пет година. Налази се у општини Ново Сарајево, на самој граници са општином Источно Ново Сарајево у Источном Сарајеву. Парк је смјештен на Врацама у подножју Требевића. Простире се на 78.000 km², а унутар њега је исписано преко 11.000 имена мукараца, жена и деце, страдалих у Другом светском рату. На улазу у парка налази се плоча са цитатом Јосипа Броза Тита. У склопу парка се налази и Гробница народних хероја. Аутор остварења је Владимир Добровић. Историја Спомен парк се налази на мјесту некадашње аустроугарске тврђаве. Усташке власти су 23. јула 1941. издале наредбу „о хитном хапшењу свих Жидова и Срба који су већ били познати као комунисти, било пак да су и мало сумњиви“, а прво масовно стрељање сарајевских Јевреја и Срба је извршено 1. августа 1941. на Врацама у Сарајеву. Изградња Изградња спомен-парка започела је априла 1980. на месту старе аустроугарске трврђаве из 19. века, а завршена је новембра 1981. године. Комплекс је свечано отворен 25. новембра, на Дан (државности) СР Босне и Херцеговине, одн. на годишњицу Првог заседања ЗАВНОБиХ-а 1943. године. Спомен-парк је био тешко оштећен током грађанског рата 1992—1995. и још увек није у целости обновљен. Године 2005, Комисија за очување националних споменика прогласила је парк националним спомеником Босне и Херцеговине. Садржај парка Спомен-парк се састоји од укупно дванаест целина: Простор с улазом Место смакнућа Споменик женама-борцима Белведер Вечна ватра са водоскоком Манифестациони простор Споменик погинулим сарајевским илегалцима Гробница народних хероја Споменик сарајевским илегалцима (с Титовим цитатом похвале борби илегалаца свих градова током фашистичке окупације) Споменик жртвама фашизма (с Титовим цитатом) Изложба у тврђави (ратна збивања у Сарајеву 1941—1945) Споменик борцима Југословенске армије-ослободиоцима Сарајева Галерија скулптура и спомен-обележја Види још Гробница народних хероја у Сарајеву Списак споменика НОБ у Босни и Херцеговини Референце Литература Спољашње везе Sa-c.info: Djelimična rekonstrukcija i sanacija Spomen – parka Vraca, 3. novembar 2010. Spomen-park Vraca: Radovi počinju na proljeće, 18. novembar 2012. Vraca: spomenik koji umire, 11. novembar 2013. Spomen-park Vraca zapušteni čuvar stradalih od zaborava, 24. novembar 2013.
Akademie der Künste Sarajevo

Die Akademie der Künste in Sarajevo (bosnisch: Akademija likovnih umjetnosti Sarajevo) wurde als Hochschuleinrichtung 1972 gegründet. Sie übernimmt vor allem die Ausbildung von Künstlern und organisiert Kurse für die Ausbildung von Lehrern für Grund- und Mittelschulen. Die Akademie wurde von Gelehrten, Professoren und Kulturschaffenden gegründet. Gründungsmitglieder sind Muhammad Karamehmedovic, Kunsthistoriker und erster Dekan der Akademie, Nada Pivac, Maler, Mersad Berber, Maler, Boro Aleksic, Maler, Ali Kučukalić, Bildhauer, Zdenko Grgic, Bildhauer. Fachbereiche Lehramt Malerei Skulptur Grafik Grafikdesign Produktdesign Konservierung und Restaurierung Jede dieser Abteilungen bereitet die Schüler auf eine bestimmte künstlerischen Tätigkeit in einer Weise vor, die die Kriterien der europäischen Kunsterziehung erfüllt. Die Ausbildung an der Akademie der Künste in Sarajevo, auch Akademie der Schönen Künste genannt, passte ihren Lehrplan im Wintersemester 2006/2007 dem Bologna-Ausbildungssystem an. Das Studium ist in ein insgesamt fünfjähriges Bachelor-(vier Jahre) Master -(ein Jahr) System eingeteilt und wird mit einem Diplom abgeschlossen. Geschichte des Bauwerks In den Jahren 1898 und 1899 entstand das Gebäude der Akademie ursprünglich als evangelische Kirche (bosnisch evangelistička crkva) am Südufer der Miljacka, nachdem Österreich-Ungarn Bosnien und Herzegowina im Jahr 1878 okkupiert hatte und schrittweise neue Sakralbauten für Christen, darunter die Herz-Jesu-Kathedrale, und Juden, darunter die aschkenasische Synagoge, errichten ließ. Die evangelische Kirche Sarajevos war erst im Jahr 1893 gegründet worden, doch sie erhielt bereits sechs Jahre später einen monumentalen Sakralbau, da die Gemeinde sprunghaft anwuchs. Wie so oft entschied man sich für den tschechischen Architekten Karel Pařík, dessen Bauten größere Teile von Sarajevos heutiger Altstadt stark prägten und deren Zahl allein hier auf 70 geschätzt wird. Erbaut wurde zunächst der Mittelteil mit einer Zentralkuppel auf einem achteckigen Turm im romanisch-byzantinischen Stil, im Jahr 1911 ergänzte man die Flügelbauten, die der Gemeindeverwaltung dienten. Nach dem Ersten Weltkrieg erfolgte der Abzug Österreich-Ungarns aus Bosnien und Herzegowina, so dass auch die Protestanten die Stadt verließen. Die Kirche stand leer und verfiel, bis sie im Jahr 1981 restauriert und der Kunstakademie zur Verfügung gestellt wurde, die bis dahin keine adäquaten Räumlichkeiten besaß. Diese setzte ihren Unterricht während des Bosnienkriegs in den Jahren von 1992 bis 1995 fort, musste aber die Ausbildung in Privathäuser verlagern, da der häufige Granatbeschuss eine Nutzung des Gebäudes unmöglich machte. Weblinks Offizielle Website Einzelnachweise
Academy of Fine Arts Sarajevo

The Academy of Fine Arts Sarajevo (Bosnian: Akademija likovnih umjetnosti Sarajevo / Академија ликовних умјетности Сарајево, acronym: ALU) is a faculty within the University of Sarajevo in Sarajevo, Bosnia and Herzegovina, dedicated to the fine arts. It was established in 1972 as an institution of higher education by eminent professors, scientists, and acclaimed artists who were educated primarily in Belgrade, Ljubljana, and Zagreb. History The then-newly established Academy of Fine Arts Sarajevo was first located in the building of the Pedagogical Academy in Sarajevo. At the same time, the home of today's ALU was the first and only evangelist church constructed in the times of the Austro-Hungarian occupation of BiH. The church was built in 1899 and designed by the architect Karlo Paržik in a Romanesque-Byzantine style. The building was devastated in early 1992 at the start of the Bosnian War. The church was proclaimed a cultural-historical monument and is therefore included on the list of protected buildings by the Institute for the Protection of Cultural-Historical and Natural Heritage. Muhamed Karamehmedović (an art historian and the first dean of ALU), Nada Pivac (an academic painter), Mersad Berber (an academic painter), Boro Aleksić (another academic painter), Alija Kučukalić (an academic sculptor), and Zdenko Grgić (another academic sculptor) are some of the famous professors and founders of the Academy of Fine Arts Sarajevo. As of December 2019, the academy has had 2,666 enrolled students since its establishment; by May 2012, it had recorded 1,212 graduates for undergraduate study. Postgraduate studies were introduced in 1983. There are 237 Masters students (M. A. degree). The academy houses six departments that offer a multitude of courses: Department of Art Education Department of Painting Department of Sculpting Department of Printmaking Department of Graphic Design Department of Product Design The Academy of Fine Arts Sarajevo introduced the Bologna educational system (4+1) in the 2006/07 school year. In front of the building itself, there is a pedestrian bridge that connects Radić Street with the academy. The bridge on the Miljacka river bears the phrase "Festina lente" (meaning "make haste slowly" in Latin). The 38 meter structure cost about 2 million KM, and was based on conceptual ideas and preliminary design by then students in their second year of Product Design at ALU: Amila Hrustić, Adnan Alagić and Bojan Kanlić. Gallery Notable alumni Damir Nikšić (painting, 2000) Gabrijel Jurkić Šejla Kamerić (graphic arts) Mladen Kolobarić (Head of the Graphic Department 1974-2004) References Further reading "Current and general goals of the Academy of Fine Arts". The Academy of Fine Arts Sarajevo. Archived from the original on 11 December 2019. Retrieved 11 December 2019. Radević, Maja. "ALU SARAJEVO: Prvih 40 godina". Slobodna Bosna (in Bosnian). Archived from the original on 22 February 2013. Retrieved 22 May 2016. External links
Académie des beaux-arts Sarajevo

L'Académie des beaux-arts Sarajevo est l'une des 25 facultés de l'université de Sarajevo, la capitale de la Bosnie-Herzégovine. Elle a été fondée en 1972. En 2015, son doyen est le professeur Amela Hadžimejlić-Kečo. Histoire Le bâtiment de l'Académie a été construit en 1899 selon des plans de l'architecte Karel Pařík pour abriter l'église évangélique de Sarajevo. Il est inscrit sur la liste provisoire des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine.Selon l’architecte bosnien Mufid Garibija, le projet initial réalisé par Karel Pařík ne comportait pas d’aile gauche ni d’aile droite. Ce n’est que plus tard que deux volumes supplémentaires, à droite et à gauche, ont été ajoutés, donnant à l’Académie des beaux-arts son apparence architecturale actuelle Organisation Quelques personnalités Notes et références Voir aussi Articles connexes Université de Sarajevo Éducation en Bosnie-Herzégovine Monuments nationaux de Sarajevo Lien externe (sr + en) Site officiel Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail des universités Portail des arts Portail de la protection du patrimoine
Akademija likovnih umjetnosti u Sarajevu

Akademija likovnih umjetnosti Sarajevo (ALU) je fakultet u okviru Sveučilišta u Sarajevu u Bosni i Hercegovini, posvećen likovnoj umjetnosti. Osnovali su ga 1972. godine kao visokoškolsku ustanovu ugledni profesori, znanstvenici i priznati umjetnici koji su se školovali prvenstveno u Beogradu, Ljubljani i Zagrebu. Povijest Dom današnje ALU bila je prva i jedina evangelistička crkva izgrađena u doba austrougarske okupacije BiH. Crkva je sagrađena 1899. godine, a projektirao ju je arhitekt Karlo Paržik u romaničko-bizantskom stilu. Zgrada je devastirana početkom 1992. godine na početku bosanskog rata. Crkva je proglašena kulturno-povijesnim spomenikom, pa ju je Zavod za zaštitu kulturno-povijesne i prirodne baštine uvrstio na popis zaštićenih građevina. Muhamed Karamehmedović (povjesničar umjetnosti i prvi dekan ALU-a), Nada Pivac (akademski slikar), Mersad Berber (akademski slikar), Boro Aleksić (još jedan akademski slikar), Alija Kučukalić (akademski kipar) i Zdenko Grgić ( još jedan akademski kipar) neki su od poznatih profesora i osnivača Akademije likovnih umjetnosti u Sarajevu. Od prosinca 2019., Akademija je imala 2666 upisanih studenata od svog osnutka; do svibnja 2012. zabilježila je 1212 diplomanata na dodiplomskom studiju. Poslijediplomski studij uveden je 1983. Magistrira 237 studenata (M. A.). U Akademiji se nalazi šest odjela koji nude mnoštvo tečajeva: Odjel za likovni odgoj Odsjek za slikarstvo Odjel za kiparstvo Odjel za grafiku Odsjek za grafički dizajn Odjel za dizajn proizvoda Akademija likovnih umjetnosti uvela je bolonjski obrazovni sustav (4 + 1) u školskoj godini 2006./07. Ispred same zgrade nalazi se pješački most koji spaja Radićevu ulicu s Akademijom. Na mostu na rijeci Miljacki stoji izraz "Festina lente" (što na latinskom znači "polako žuri"). Konstrukcija od 38 metara koštala je oko 2 milijuna KM, a temeljila se na idejnim idejama i idejnom projektu tadašnjih studenata druge godine Dizajna proizvoda na ALU: Amila Hrustić, Adnan Alagić i Bojan Kanlić. Galerija Vidi još Damir Nikšić (slikarski odsjek, 2000. diplomirao) Gabrijel Jurkić (diplomirao) Šejla Kamerić (Grafički odsjek, diplomirala) Izvori Daljnje čitanje Current and general goals of the Academy of Fine Arts. The Academy of Fine Arts Sarajevo. Inačica izvorne stranice arhivirana 11. prosinca 2019. Pristupljeno 11. prosinca 2019. Radević, Maja. ALU SARAJEVO: Prvih 40 godina. Slobodna Bosna (bošnjački). Inačica izvorne stranice arhivirana 22. veljače 2013. Pristupljeno 22. svibnja 2016.
Akademia Sztuk Pięknych w Sarajewie

Akademia Sztuk Pięknych w Sarajewie (bośniacki: Akademija likovnih umjetnosti Sarajevo) – uczelnia założona w 1972 roku. Historia Akademię założyli uczeni, profesorowie i pracownicy kultury. W gronie założycieli znaleźli się: historyk sztuki i pierwszy dziekan Akademii Muhamed Karamehmedović, malarze: Nada Pivac, Mersad Berber, Boro Aleksić, rzeźbiarze: Alija Kučukalić i Zdenko Grgić. Budynek Budynek, w którym mieści się Akademia, został zbudowany w latach 1898–1899 jako kościół ewangelicki (Bośniacka evangelistička crkva) na południowym brzegu rzeki Miljacka po zajęciu Bośni i Hercegowiny przez Austro-Węgry w 1878 roku. Budynek przeznaczono dla kościoła ewangelickiego, który został założony w Sarajewie dopiero w 1893 roku. Projekt przygotował czeski architekt Karel Paržik. Najpierw wybudowano część centralną z ośmioboczna kopułą w stylu romańsko-bizantyjskim, a w 1911 dobudowano skrzydła. Po I wojnie światowej, gdy Austro-Węgry opuściły Bośnię i Hercegowinę, liczba ewangelików spadała. Kościół stał pusty i niszczał. W latach 70. XX wieku Vlado Nagel przekazał budynek miastu. Odrestaurowano go w 1981 roku i przekazano Akademii Sztuk Pięknych, która nie miała wówczas własnego budynku. W 2012 roku przed budynkiem Akademii na rzece Milijacka zbudowano kładkę pieszą Festina Lente według projektu studentów uczelni. Organizacja Uczelnia ma 6 wydziałów: nastavnički (dydaktyczny), slikarstvo (malarski), kiparstvo (rzeźby), grafika (grafiki), grafički dizajn (projektowanie graficzne), produkt dizajn (wzornictwo przemysłowe). Od 2006 roku studia odbywają się w systemie bolońskim. Studia licencjackie trwają 4 lata i 1 rok studia magisterskie. Przypisy
Академия изящных искусств Сараева

Академия изящных искусств Сараево (босн. Akademija likovnih umjetnosti Sarajevo) — факультет Сараевского университета, специализирующийся на изобразительном искусстве. Он был создан в 1972 году выдающимися профессорами, учёными и признанными деятелями искусства, получившими образование преимущественно в Белграде, Любляне и Загребе. История Академия изящных искусств Сараево изначально располагалась в здании Педагогической академии. С 1981 года академия занимает здание первой и единственной евангелической церкви Боснии и Герцеговины, построенной во времена австро-венгерской оккупации. Церковь была построена в 1899 году по проекту архитектора Карло Паржика в романском стиле. В 2021 году здание было объявлено культурно-историческим памятником и включено в список охраняемых зданий Института по охране культурно-исторического и природного наследия. Перед зданием расположен пешеходный мост, соединяющий улицу Радича с академией. На мосту через реку Миляцка расположена надпись «Festina lente», что в переводе с латинского означает «торопитесь медленно». 38-метровое сооружение было построено с использованием концептуальных идей и предварительного проекта студентов второго курса специальности «промышленный дизайн» Амила Хрустича, Аднана Алагича и Бояна Канлича. Стоимость проекта составила около 2 миллионов конвертируемых марок. В академии есть шесть отделений, которые предлагают множество курсов: кафедра художественного образования, факультет живописи, отделение скульптуры, кафедра печати, кафедра графического дизайна, отдел промышленного дизайна. С 2006 года академия преподает по Болонской системе. По данным на декабрь 2019 года с момента своего основания в академию поступило 2666 человек, а окончило — 1557 студентов. Магистратура, введенная в 1983 году, к концу 2019 года выпустила 237 магистров. Примечания