Универзитетски клинички центар Републике Српске

Универзитетски клинички центар Републике Српске (УКЦ РС) је највећа и најзначајнија јавна здравствена установа у Републици Српској. Смјештена је у бањалучком насељу Паприковац. Основна дјелатност Универзитетског клиничког центра Републике Српске је хоспитално лијечење (пријем, дијагностика и збрињавање) пацијената на нивоу секундарне и терцијарне здравствене заштите. Састоји се од 21 клинике, 6 завода и 10 служби. Дјелокруг рада Универзитетског клиничког центра Републике Српске је обављање здравствених услуга болничких и ванболничких за ниво секундарне и терцијарне здравствене заштите. Универзитетски клинички центар Републике Српске је и референтна здравствена установа на нивоу Републике Српске за дјелатности које обавља и научна база за Медицински факултет и Медицинску школу. Пословање Универзитетског клиничког центра РС се највећим процентом односи на обављање здравствених услуга за потребе осигураника Фонда здравственог осигурања Републике Српске а са тенденцијом да постане и регионални центар за западни дио БиХ. Историјат Здравство у Бања Луци има дугу традицију. Омер-паша Латас је основао војну болницу у Бања Луци, познатију под називом Хастахана. (Поуздано су ту били смјештени рањеници 1875. године.) За вријеме Аустроугарске саграђена је 1892. и прва болничка зграда на болничком комплексу величине 17 дунума, у склопу овог комплекса саграђен је 1897. омањи павиљон за умоболна лица, а 1910 и одјел за заразне болести. Прва болничке зграде саграђена 1892. на болничком комплексу од око 17 дунума, саграђен је 1897. у њеној позадини један омањи павиљон за умоболне, а 1910. једна кућица за одјел заразних болести. Године 1908. саграђена је и једноспратна зграда болнице. Први љекари имали су статус државних службеника и били су задужени за здравствено стање становништва на читавом котарском подручју. У годинама до краја Првог свјетског рата, у Бањој Луци су радила највише три лијечника, од којих је један, примаријус, био управник болнице. У вријеме Краљевине СХС успоставља се нека врста јавне здравствене заштите са осигуравајућим друштвима и хигијенским заводима. У оквиру тих реформи и у Бањој Луци се оснива Хигијенски Завод. Тридесетих се гради неколико болница и пратећих објеката, што битно унапређује здравствену заштиту и даје Бањој Луци значај регионалног здравственог центра. Тако је 1937. године, изграђена Бановинска болница Бања Лука, која је располагала са 192 кревета. Била је то савремена болничка зграда у којој је хирургија с операционом салом у полукружном дијелу зграде била најупечатљивији дио. Уз зграду хирургије довршене су и друге помоћне зграде - управна зграда с кухињом, садашња зграда с рендгеном и павиљон за пријем болесника. Уочи Априлског рата почели су радови на великој згради, у којој је требало бити смјештено, углавном, интерно одјељење, које је дјелимично завршено, али је коначно завршена послије ослобођења. Послије Другог свјетског рата уводи се обавезна здравствена заштита и врши трансформације здравства по социјалном моделу. Године 1947. отвара се Средња медицинска школа. Извршена је реконструкција и обнова болница као и изградња неколико рејонских домова здравља. Стара зграда болнице проширена је и дограђена 1959. и ту је смјештено Гинеколошко–порођајно одјељење које је ту било све до земљотреса 1969. године. Осим подизања ових објеката, послије ослобођења (1945) била је подигнута (прије земљотреса 1969) и зграда за Хитну помоћ, а како је до рата била у средини болничког круга подигнута и мртвачница, може се рећи да је простор између Улице Здраве Корде и Црквене био покривен бројним болничким зградама. Од 1946. до 1974. у саставу тадашњег Медицинског центра Бања Лука, налазили су се "Дом здравља", Општа болница и Хигијенски завод. Седамдесетих долази до новог замаха и изградње нових објеката. Бања Лука постаје регионални центар и здравствене установе, смјештене и развијане у Бањалуци, осигуравале су здравствену заштиту за подручје од око милион становника. Оснива се и Медицински факултет и гради нови објект Клиничко болничког центра у бањолучком насељу Паприковац који је завршен 1979. Од 1983. болница носи назив Радна организација "Клиничко-медицински центар" Бања Лука. Одлуком владе дотадашњи назив Универзитетска болница Клинички центар Бања Лука је промијењен у назив Универзитетски клинички центар Републике Српске. Организација Клинике Клиника за унутрашње болести Клиника за кардиологију Клиника за плућне болести Клиника за дјечије болести Клиника за општу и абдоминалну хирургију Клиника за урологију Клиника дјечију хирургију Клиника за пластично реконструктивну хирургију Клиника за гинекологију и акушерство Клиника за инфективне болести Клиника за неурологију Клиника за психијатрију Клиника за кожне и полне болести Клиника за анестезију и интензивно лијечење Клиника за онкологију Клиника за болести уха, грла и носа Клиника за очне болести Клиника за ортопедију и трауматологију Клиника интензивне медицине за нехируршке гране, постоји од септембра 2014. Центар за дојку, формиран је 1. јуна 2008. године. Центар за радиотерапију, почео са оперативним радом 2. августа 2010. године. Заводи Клинички завод за нуклеарну медицину и болести штитне жљезде Клиничка апотека Завод за клиничку радиологију Завод за клиничку патологију Завод за клиничку лабораторијску дијагностику Завод за клиничку микробиологију Службе Служба за торакалну хирургију Служба за васкуларну хирургију Служба за неурохирургију Служба за максилофацијалну хирургију Служба операционих сала са стерилизацијом и ПХА Служба клиничке рехабилитације Служба за правне и опште послове Служба за економско финансијске послове Служба за јавне набавке и истраживање тржишта Служба услужних дјелатности Директори Драгутин Илић (1989—1992) Радисав Вукић (1992-?) Бранислав Лолић Ристо Козомара (2001-2004) Драган Костић (2004—2006) Милан Шкробић (2006—2008) Мирко Станетић (2008—2011) Брано Топић (2011—2013) Душко Рачић (2013—2014) Мирко Станетић (2014—2017) Владо Ђајић (2017-) Одликовања Крст Милосрђа (Видовдан 1993) Галерија Види још Медицински факултет Универзитета у Источном Сарајеву Бања Лука Библиотека Универзитетско клиничког центра Републике Српске Референце Спољашње везе Званичан веб-сајт УКЦ Републике Српске Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (25. новембар 2024)