NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Croatian Lodge "Herceg Stjepan Kosača"

Croatian Lodge "Herceg Stjepan Kosača" (Croatian: Hrvatski dom Herceg Stjepan Kosača) is a city-sponsored public institution in Mostar, Bosnia and Herzegovina, which promotes, assists and organizes educational and art events. It was named after Herzog Stjepan Vukčić Kosača, a 14th-century nobleman from Herzegovina. Its premises are used for art exhibitions, concerts, theatre performances, lectures, movie screenings, puppet shows, dance classes, lectures, and conventions. History and premises Croatian Lodge "Herceg Stjepan Kosača" building was called a "Culture Lodge" (Serbo-Croatian: Dom kulture) prior to 1994. It was designed by the modernist Sarajevo architect Reuf Kadić and the construction work began in 1959. The first wing was completed in July 1959 and the second one was added in September of the same year. Building was fully completed and furnished in 1960. The Croatian Lodge "Herceg Stjepan Kosača" building is located in the city center (Rondo area) and it houses a public library, cafe-bar and a music school. "Herceg Stjepan Kosača" is a main venu of the art event called "Dani Matice Hrvatske" which encompasses diverse cultural events between March and May every year and enlivens the city of Mostar. The programme, managed and organized by the Croatian Community, includes classical, pop and modern music concerts, theatre, puppet shows, exhibitions, cinema reviews, poetry readings, book and CD music presentations. Croatian Lodge "Herceg Stjepan Kosača" is also used as a main space for other art events and festivals such as "Mostar Spring", Mostar Summer Festival, "Večernjakov Pečat", and Mostar Films Days (organized by the Octavian Association from Mostar). The Croatian Lodge "Herceg Stjepan Kosača" premises include the following: A concert hall with 726 seats and associated facilities (makeup room, dressing rooms, toilets, showers) Queen Katarina Kosača Art Gallery (two exhibition spaces). Small hall with 120 seats (for seminars, presentations, and book promotions). Two classrooms (mostly used for language courses). Great hall (mostly used for wedding ceremonies and seminar presentations). A number of cultural events frequently take place in The Croatian Lodge "Herceg Stjepan Kosača" and there are art exhibitions, music performances or poetry readings happening almost daily. Gallery References
Crvenjak Lake

Crvenjak Lake (Bosnian: Crvenjakjezero) is a small glacial lake in Bosnia and Herzegovina. It is located on the Čvrsnica mountain, which is part of wider Blidinje plateau. The lake is oval-shaped, approximately 70 meters long and 50 meters wide. It has a depth of approximately 9 meters. See also List of lakes in Bosnia and Herzegovina References
Laktaši Sports Hall

Laktaši Sports Hall (Bosnian: Спортска дворана Лакташи, romanized: Sportska dvorana Laktaši) is an indoor sporting arena located in Laktaši, Bosnia and Herzegovina. The seating capacity of the arena is 3,050 spectators for sporting events. It is home to the KK Igokea basketball team. External links Venue information
Sportska dvorana Laktaši

Sportska dvorana Laktaši – hala widowiskowo-sportowa w Laktaši, w Republice Serbskiej, w Bośni i Hercegowinie. Została otwarta 6 października 2010 roku. Może pomieścić 3076 widzów. Swoje spotkania rozgrywają na niej koszykarze klubu KK Igokea. Obiekt znajduje się tuż obok Stadionu Miejskiego. Projekt hali powstał na przełomie lat 2007 i 2008. Za projekt odpowiedzialne było biuro architektoniczne Projekt a.d. Banja Luka, a głównym architektem obiektu był Mihailo Lujak. Budowę przeprowadzono w latach 2008–2010, a jej koszt wyniósł 15 mln KM. Uroczyste otwarcie areny, z udziałem m.in. premiera Republiki Serbskiej, Milorada Dodika, miało miejsce 6 października 2010 roku. Przypisy
Спортска дворана Лакташи

Спортска дворана Лакташи је вишенаменска спортска дворана у Лакташима, Република Српска, Босна и Херцеговина. Капацитет дворане је 3.050 седећих места, а тренутно је домаћи терен КК Игокеа. Историја Изградња дворане је коштала 15 милиона конвертибилних марака, а средства за изградњу су обезбеђена преко Инвестиционо-развојне банке и развојног програма Републике Српске. Дворану су 6. октобра 2010. свечано отворили председник Владе Републике Српске Милорад Додик и начелник општине Лакташи Милован Тополовић. Након тога је уследила и пријатељска утакмица између Игокее и грчког Панатинаикоса, у којој су гости славили са 85:67. Дана 29. јула 2012. дворана је била домаћин пријатељске утакмице сениорских кошаркашких репрезентација Србије и Украјине (84:64). Од 25. до 27. априла 2013. дворана је била домаћин завршног турнира четворице (фајнал фора) Јадранске лиге за сезону 2012/13. Референце
Most dr. Franje Tuđmana (Čapljina)

Most dr. Franje Tuđmana je most preko rijeke Neretve u Čapljini. Imenovan je po Franji Tuđmanu, prvom predsjedniku Republike Hrvatske. Izgrađen je 1971. na cesti Ljubuški – Čapljina – Stolac a tijekom rata u Bosni i Hercegovini srušen je 1992. Rekonstruiran je i otvoren za promet 2002. Širina kolnika je 7 metara, a dva nogostupa 2,25 metara (svaki). Vanjske poveznice i izvori Stručna ekskurzija mostu preko Neretve u Čapljini Arhivirana inačica izvorne stranice od 9. siječnja 2011. (Wayback Machine) Objavljeno 14. lipnja 2001., pristupljeno 31. svibnja 2013.
Embassy of the United States, Sarajevo

The United States Department of State opened the United States Embassy in Sarajevo, Bosnia and Herzegovina, on July 4, 1994. Bosnia and Herzegovina had formerly been a part of Yugoslavia; the United States recognized the independence of Bosnia and Herzegovina on April 7, 1992. 2001 arrests In the month following al-Qaeda's terrorist attacks on major American cities of New York City and Washington, D.C., on September 11, 2001, American intelligence analysts became concerned that Arab immigrants in Bosnia and Herzegovina planned to attack the U.S. Embassy in Sarajevo. In early October 2001, under pressure from the United States, six men of Algerian descent were arrested by the police of Bosnia and Herzegovina. Bosnian officials said that American officials had assured them that they had evidence, including wiretaps, proving that the six men were in contact with an al-Qaeda leader in Afghanistan, but American officials did not provide that evidence. From October 2001 to January 2002, the six men went through the Bosnian equivalent of habeas corpus. In January 2002, the case made its way to the Bosnian Supreme Court. The six men continued to face allegations that they had participated in a plot to bomb the embassy at their 2004 Combatant Status Review Tribunals and at their annual Administrative Review Board hearings in 2005, 2006 and 2007. The men testified that their interrogators had never asked them about the plot, which led them to believe they recognized that there was no plot. In 2008, after the Guantanamo captives had their access to habeas corpus in the US justice system restored, the United States Department of Justice acknowledged that there had never been any evidence of a bomb plot. 2011 attack On 28 October 2011, Mevlid Jašarević, a Wahhabi Islamist, fired on the embassy, and wounded a policeman. He was eventually shot and wounded by a Ministry of Interior sniper, was given medical treatment and taken into custody afterwards. He was later sentenced to 18 years in prison. References External links Official website
Амбасада Сједињених Америчких Држава у Сарајеву

Амбасада Сједињених Америчких Држава у Сарајеву је дипломатско представништво америчке владе у Босни и Херцеговини. Налази се у Улици Роберта С. Фрејжра 1 у Сарајеву. Историја Сједињене Америчке Државе признале су независност Републике БиХ 17. априла 1992. Списак амбасадора
Перучица

Перучица (на босненски: Perućica) е девствена гора, запазена в първоначалния си вид още от праисторически времена, една от четирите подобни реликтови гори в Европа. Част от национален парк „Сутеска“ в Босна и Херцеговина близо до границата с Черна гора. С цел опазването ѝ тя е строго охранявана територия и посещението в нея е разрешено само в присъствието на горски пазачи. Перучица заема площ от 12,91 km². Първото сериозно научно изследване на тази територия е направено през 1938 г. През 1952 г. Югославия дава на 1234 ха от гората статут на „обект за научни изследвания“, който се намира под закрила на държавата, а през 1954 г. към тях са добавени още 200 ха. Човешката ръка тук никога не е имала влияние върху жизнения цикъл на обитаващите видове. Всички естествени биологични процеси на това място протичат без човешка намеса. Дърветата умират от старост или болести и на тяхно място израстват нови. Тук са съхранени много топлолюбиви европейски видове растения и животни. Голяма част от дърветата са на възраст над 300 години, а за самата гора се смята, че е поне на 20 000 години. По северната граница на гората и във високите ѝ части е имало ледници, доказателство за което днес са морените, циркусите и др. Флората е представена от голям брой ендемични растения, също бук, ела, келяв габър, множество тревисти растения и храсти – общо над 170 вида дървесни и над 1000 вида храсти и тревисти видове. На много места гората е напълно непроходима. Източници
Perućica

Perućica (Serbocroat: Перућица) és un dels boscos primaris que resten a Europa. Està localitzat en la República Sèrbia, a prop de la frontera amb Montenegro, i forma part del Parc nacional de Sutjeska. El bosc solament pot ser explorat en companyia de guardaboscos. L'Avet roig més alt que s'hagi mesurat (63 metres) està localitzat en aquest bosc. Referències
Perućica

Perućica (v srbské cyrilici Перућица) je prales, který se nachází v národním parku Sutjeska na jihovýchodě Bosny a Hercegoviny, u hranice s Černou Horou. Bývá také označován jako jeden z posledních pralesů na území Evropy. Prales se táhne od údolí řeky Sutjesky po obou stranách širokého horského údolí až k horskému masivu Maglić na hranici s Černou Horou, kde končí. Nachází se v nadmořské výšce 700–2100 m n. m. Prales nebyl nikdy dotčen působením člověka. Nachází se zde spousta stromů, které jsou staré i více než 300 let. Některé stromy mají výšku přes 50 m. Nalezeno zde bylo 170 druhů dřevin, okolo 1000 druhů rostlin. Většinu lesní pokrývky tvoří jehličnany. Prales je přístupný veřejnosti pouze se svolením odpovědných osob národního parku Sutjeska, vede tudy nicméně přístupná turistická trasa k Trnovačskému jezeru. Prales je znám také díky vodopádu Skakavac, který má výšku 75 m. Poté, co byl vyhlášen v roce 1952 národní park, vydala vláda republiky Bosny a Hercegoviny rozhodnutí o tom, že území Perućica o rozloze 1234 ha přestane být předmětem standardního lesního hospodářství. Místo toho se stala Perućica přísně hlídanou přírodní rezervací uvnitř národního parku a byl zde prováděn výzkum. Od roku 1954 se plocha chráněné oblasti rozšířila o dalších 200 ha. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Perućica na bosenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Perućica na Wikimedia Commons
Perućica

Perućica (Serbian Cyrillic: Перућица) is one of the last remaining primeval forests in Europe. It is located in Bosnia and Herzegovina, near the border with Montenegro. It is part of the Sutjeska National Park. The Perućica Forest Reserve is 6 kilometres (3.7 mi) long, 1–3 kilometres (0.62–1.86 mi) wide, and has an area of 1,400 hectares (3,500 acres). It is a UNESCO recognized site. The forest has many trees that are 300 years old, and the primeval forest's vintage is stated to be 20,000 years. In some stretches the forest growth is almost impenetrable, and the forest can only be explored in the company of rangers. The forest is known for its towering beech and spruce trees, as well as its exceptional biodiversity and untouched natural environment. One of its most striking features is the Skakavac Waterfall, which plunges approximately 75 meters into the forest valley. The waterfall is nestled beneath the towering Maglić peak, the highest mountain in Bosnia and Herzegovina at 2,386 meters. Perućica offers a rare glimpse into what Europe's forests looked like before large-scale human intervention. See also Skakavac Waterfall, Perućica Sutjeska (river) Sutjeska National Park List of national parks of Bosnia and Herzegovina Tara (Drina) Piva (river) Drina Neretva References External links Perućica official website
Perućica

Perućica (alfabeto cirílico: Перућица) es uno de los bosques primarios que quedan en Europa. Está localizado en Bosnia-Herzegovina, cerca de la frontera con Montenegro, y es parte del macizo del Zelengora, en el parque nacional Sutjeska. El bosque solo puede ser explorado en compañía de guardabosques.​ La pícea de Noruega (Picea abies) más alta que se haya medido (63 metros) está localizada en este bosque.​ Referencias (en) Prime - forest Perucica Archivado el 23 de agosto de 2018 en Wayback Machine.
Perućica

La Perućica est le nom donné à une des rares forêts primaires d’Europe. Elle est localisée en Bosnie-Herzégovine près de la frontière du Monténégro. La forêt, qui fait environ 12,91 km2, est préservée au sein du parc national de Sutjeska. La forêt ne peut être visitée qu’en présence de gardes forestiers. Le plus grand épicéa commun connu (63 mètres) est localisé dans cette forêt Notes et références Voir aussi Articles connexes Forêts primaires en Europe Liens externes (en) Prime - forest Perucica Portail du bois et de la forêt Portail de la Bosnie-Herzégovine
Perućica

Perućica je jedna od rijetkih prašuma u Europi. Nalazi se blizu granice Bosne i Hercegovine i Crne Gore te se prostire na 1400 hektara. Prašuma Perućica se nalazi u podnožju impozantnih planinskih vrhova Maglića, Volujaka i Sniježnica, dok je rijeka Sutjeska dijeli od Zelengore. U sklopu je Nacionalnog parka Sutjeska u Bosni i Hercegovini. Nakon što je 1952. godine donesen zakon o proglašenjem područja Sutjeska nacionalnim parkom, područje Perućica 1954. godine je stavljena pod zaštitu države kao prirodni rezervat. Prepuna je prekrasnih netaknutih prirodnih prizora, a jedan od njih je i Skakavac, vodopad koji se nalazi u srcu prašume visok 75 metara. Ljudska ruka nikada nije imala utjecaj na ciklus rađanje-život-umiranje biljaka i životinja u ovoj prašumi. U njoj se nalazi veliki broj stabala starih oko 300 godina, a smatra se da je sama prašuma stara oko 20.000 godina. Ovdje se mogu pronaći stabla visoka preko 50 metara, a trenutno najviše izmjereno visoko je 57,4 metra. Do sad evidentirano je oko 170 vrsta drveća i grmlja, te oko 1000 vrsta zeljastog bilja, od kojih su brojni endemi. Prema tvrdnjama znanstvenika sa Sveučilišta Yale, Perućica nudi jedinstvenu studiju o ulozi prašuma u globalnom ciklusu ugljika, što je čini savršenim prirodnim laboratorijem. S obzirom da je šuma vrlo gusta, u nekim dijelovima čak i neprohodna, te zaštićena, posjeta je dozvoljena samo uz najavu i pratnju vodiča iz Nacionalnog parka Sutjeska. Izvori Vanjske poveznice Službena stranica Arhivirana inačica izvorne stranice od 27. 7. 2016 (Wayback Machine) Od prašume do lova i planinarenja Perućica
Perućica

A Perućica az egyike az utolsó őserdőknek Európában. A bosnyák őserdő Bosznia-Hercegovinában található, a montenegrói határ közelében. Az erdő a Sutjeska Nemzeti Park része. A területet kizárólag a nemzeti park szakemberei, ún. erdőkerülők társaságában szabad csak látogatni. Az őserdőben tucatnyi több évszázados faóriás között lehet barangolni. A legmagasabb közönséges lucfenyő (57,8 m) is itt található. A 75 méter magas Skakavac-vízesés szintén az őserdő területén található. Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Perućica című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Források
Перучица

Перучица (серб. Перућица, хорв. и босн. Perućica) — первобытный лес, один из четырёх реликтовых лесов Европы. Находится на территории национального парка Сутьеска в Республике Сербской Боснии и Герцеговины. Благодаря своей уникальности Перучица является строго охраняемой территорией. Первое серьёзное исследование на территории леса было проведено в 1938 году. Перучица уверенно лидирует среди лесных массивов Динарского нагорья как по количеству деревьев и высоте леса, так и по видовому разнообразию и внешней красоте. Это и явилось причиной того, что в 1952 году Правительство СР БиГ в составе СФРЮ дало лесному массиву площадью 1234 гектара особый статус «объекта научных исследований», а в 1954 году эти окрестности, к которым прибавили ещё 200 га соседствующих территорий, были взяты под защиту государства в качестве природного парка. Сохранение и защита лесных природных богатств Перучицы является одной из важнейших задач национального парка Сутьеска. Все естественные биологические процессы проходят здесь без участия человека. Деревья погибают от старости или естественных болезней, а на их месте тут же начинают расти новые молодые деревца. Относительно южное географическое положение (Перучица находится на границе средиземноморской климатической зоны) позволило ещё во времена ледникового периода сохраниться многим теплолюбивым европейским видам растений и животных. Ледники захватили лишь северные границы и высокогорные районы леса, о чём свидетельствуют ледниковые цирки, морены, гляциальные наносы и др.). В то же время низинные районы Перучицы остались свободны от ледникового покрова, что способствовало развитию многих видов растений и животных. Растительный мир Перучицы представлен буком, пихтой, елью, буком приальпийским[уточнить], грабом чёрным, клёном горным[уточнить], елью приальпийской[уточнить], многочисленными кустарниками, травами и мхами. Серьёзное, системное исследование некоторых видов растений началось совсем недавно и далеко не завершено. Однако уже сейчас ясно, что на территории Перучицы произрастает целый ряд эндемичных растений. См. также Национальный парк Сутьеска Примечания Ссылки Ветар са Балкана . Архивировано из оригинала 3 августа 2013 года.
Perućica

Perućica (cirilica: Перућица) je eden poslednjih preostalih pragozdov v Evropi. Nahaja se v Bosni in Hercegovini, blizu meje s Črno goro, in je del narodnega parka Sutjeska. Gozd se sme obiskati samo v spremstvu redarjev. V tem gozdu raste najvišja izmerjena smreka (63 m). Sklici Zunanje povezave Perućica Arhivirano 2021-06-13 na Wayback Machine. na spletnem mestu Narodnega parka Sutjeska
Perućica (skog)

Perućica är en av de sista kvarvarande urskogarna i Europa. Den är belägen i Republika Srpska, Bosnien och Hercegovina, nära gränsen till Montenegro. Den är en del av Sutjeska nationalpark. Perućica skogsreservat har en area på 1 400 hektar och finns med på UNESCO:s Världsarvslista. Många av skogens träd är 300 år gamla och den antas vara 20 000 år gammal. På vissa platser är den så tät att den nästan är ogenomtränglig. Skogen får endast besökas tillsammans med guide. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Perućica, 23 november 2021. Noter Externa länkar Perućicas officiella webbplats Sutjeska National Park – BH Tourism officiella hemsida
Перучиця

Перучиця (босн. і хорв. Perućica, чорн. Перућица) — один із найвідоміших перестійних лісів Європи, що перебувають під охороною держави, у Боснії. Цей ліс є частиною національного парку Сутеська. Про ліс Ліс перебуває під постійною охороною, як один з останніх перестійних лісів Європи. Ще 1938 року на території від гори Маглич поблизу річки Дунай, між областями Маглич, Волуяк і Сніжниця, висаджено великі масиви бука, ялиці та смереки. Сьогодні вага дерев у цих місцинах перевищує 1000 м³ на гектар, а висота окремих досягає 50 м. Історія Лісові насадження Перучиці нічим не поступаються пралісам Динарського нагірʼя, ні за кількістю дерев, ні їх висотою, ні за масою дерева чи красою. Все це стало причиною того, що за часів Югославії, уряд Соціалістичної Республіки Боснії і Герцеговини в 1952 році виділило Перучицю в окрему зону площею 1234 га для досліджень лісів, а в 1954 році цю площу було збільшено на 200 га і поміщено під державну охорону як природний заповідник. Місцина гори Видиковець і до водоспаду Скакавець, розташованого в самому серці тропічного лісу, і падає з висоти понад 70 м, є дуже популярним місцем для туризму через те, що ця частина лісу складається з майже незайманої природи. Багате різноманіття цих місць збережене для нинішнього і майбутніх поколінь. Збереження первозданного виду і захист Перучиці на разі є одними з головних завдань Національного парку Сутеська. У заповіднику народження рослин і тварин, життя і смерть, тобто весь життєвий цикл, відбуваються без втручання людини. На рештках померлих істот утворюється нове життя. Сьогодні Перучиця являє собою унікальну «лабораторію», що має велике значення для багатьох наукових дисциплін. Сучасність Живий світ Перучиці, що представлений у вигляді рослинності (фітоценози і рослинні групи, екосистеми, флору, фауну та інше), є дуже різноманітним і багатим. Перучиця, завдяки своєму південному розташуванню в Європі (субсередземноморська-середземноморська зона), за часи льодовикового періоду була важливим місцем, де збереглись багато різновидів тварин і рослин. Льодовиковий період вплинув і на Перучицю, її гірські вершини було вкрито кригою, про це свідчать сліди, що лишились до наших часів. Нижні частини Перучиці майже не постраждали під час холодного періоду, вони не були вкриті крижаною оболонкою, що й дозволило зберегтись в цих місцях місцевій флорі та фауні. У заповіднику, окрім насаджень бука звичайного, ялиці та смереки, росте альпійський бук, гірський клен, альпійська ялина, сосна. Поміж насаджень ялівцю і сосни гірської є багаті пасовища для худоби. У Перучиці, як і в інших частинах парку, є багато ендемічних і рідкісних видів рослин. Флора лісу складається з понад 170 видів дерев і чагарників та більше ніж з 1000 видів трав'янистих. Дослідження мохів та лишайників в цій місцевості досі майже не велося і тільки починається. Див. також Національний парк Сутьєска Примітки Галерея
Franciscan friary, Jajce

Franciscan monastery of Saint Luke is a Franciscan monastery in Jajce, Bosnia and Herzegovina. The construction began in 1877 and finished in 1885. In 1934-1935 the monastery was renovated by Karel Pařík. Franciscans in the 1970s tried to return the bones of St. Luke in Jajce, and since then the monastery carries the name of this evangelist. History Franciscans were present in Jajce from the Middle Ages, it is known that they had the St. Mary's Church with the St Luke's bell tower in the 15th century. The church was turned into a mosque at the arrival of the Turks. The bell tower is fully preserved, while the church was burnt down many times and now it is just a ruin. In 1888, the archeologist Ćiro Truhelka excavated a male skeleton with the skull separated from the body. The excavation was made on a hill that is called Kraljev grob (King's tomb) in Zastinje near Jajce, under a stećak. Although there is no direct evidence, it is believed that the skeleton belongs to Stephen Tomašević, the last king of Bosnia, who was executed in 1463. The skeleton lies in the monastery. The monastery has many artworks, like the St. Family with St. John the Baptist picture that was made in the 17th century by an unknown Italo-Greek artist. Also, there are many other items that are culturally and artistically significant. In particular there is the old Gothic silver chalice from the 16th century. There are also historical items, such as many Roman monuments found in Šipovo and many Early Christian and Medieval monuments. The monastery has a small library with many valuable books, magazines and manuscripts from the 18th and 19th century. The monastery has suffered during the Bosnian War. The monastery church was completely destroyed, it is also missing a lot of valuable monuments, artworks and books. Currently, the old part of the monastery is being renewed. References