NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Historical Museum of Bosnia and Herzegovina

The Historical Museum of Bosnia and Herzegovina (Bosnian: Historijski muzej Bosne i Hercegovine) is a museum in Sarajevo, Bosnia and Herzegovina, dedicated to the history of Bosnia and Herzegovina, and Sarajevo from the Middle Ages to the present day. The museum was founded in 1945. History The museum was founded on 13 November 1945 as the Museum of the Liberation of Sarajevo. The museum has had several names during its life, adopting the name Museum of National Revolution of Bosnia and Herzegovina in 1949, before changing to Museum of Revolution of Bosnia and Herzegovina in 1963. It adopted the current name of Historical Museum of Bosnia and Herzegovina in 1993. The museum moved into its current, purpose built building at Zmaja od Bosne 5 street in 1963. Building The building was designed by Boris Magaš, Radovan Horvat, and Edo Šmidihen. It was the architect's Boris Magaš first notable work. The design received the National Award "Viktor Kovačić" in 1963. The design is an abstract composition of simple, clean forms. The solid, protruding cubic volume of the upper floor appears to float above the transparent glass and metal supporting structure. On November 8, 2012, the building was officially declared a National Monument of Bosnia and Herzegovina. In 2018 the Getty Foundation awarded a grant for the conservation of the building as part of its "Keeping it Modern" initiative. The building was damaged by shelling during the Siege of Sarajevo in 1994. Collections The museum holds more than 400,000 historical artifacts, with the largest part of the collection referring to the Second World War and the struggle for liberation from fascism. Prior to 1993, the museum's sole focus was the War period, however upon changing name, the museum started to cover the country's history more broadly. Now, the collection holds items covering a number of time periods, with permanent exhibitions looking at the Yugoslav Wars and a photographic history of Sarajevo. See also List of museums in Bosnia and Herzegovina Museums in Sarajevo References External links Media related to Historical Museum of Bosnia and Herzegovina at Wikimedia Commons
Musée historique de Bosnie-Herzégovine

Le musée historique de Bosnie-Herzégovine est situé en Bosnie-Herzégovine, sur le territoire de la ville de Sarajevo. Il a été créé le 13 novembre 1945 ; plus tard renommé Musée de la révolution nationale de Bosnie-Herzégovine, il a retrouvé son ancien nom en 1993. L'actuel bâtiment du musée, construit en 1958, est inscrit sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Histoire Architecture Collections Activités Notes et références Voir aussi Articles connexes Culture de la Bosnie-Herzégovine Monuments nationaux de Sarajevo Lien externe (bs + en) Site officiel Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail des musées Portail de la protection du patrimoine
Povijesni muzej Bosne i Hercegovine

Povijesni muzej Bosne i Hercegovine je povijesni muzej u Sarajevu, Bosna i Hercegovina, posvećen povijesti Bosne i Hercegovine od njenog prvog spominjanja u povijesnim izvorima (949., Konstantin VII. Porfirogenet) do suvremene države Bosne i Hercegovine. Povijest Muzej je osnovan 28. studenoga 1945. godine kao "Muzej narodnog oslobođenja u Sarajevu", prema zakonu koji je donijelo tadašnje Predsjedništvo narodne skupštine Bosne i Hercegovine kao zemaljska ustanova pod neposrednim nadzorom Ministarstva prosvjete "Narodne vlade Bosne i Hercegovine". Na samom početku muzej je smješten u Narodnoj knjižnici (Gradska vijećnica u Sarajevu), nakon čega je 1963. godine smješten u posebno izgrađenu zgradu na Marin Dvoru, gdje se nalazi i danas. Današnji naziv Historijski muzej Bosne i Hercegovine stupa na snagu 1994. godine kada muzej proširuje djelokrug rada na povijest BiH od dolaska Slavena na Balkanski poluotok do suvremene i neovisne Bosne i Hercegovine. Kolekcija Muzej je prikupio oko 400.000 muzejskih predmeta koje obrađuje, čuva i predstavlja javnosti priređujući stalne i povremene izložbe. Sva muzejska građa je dostupna javnosti, stručnim i znanstvenim radnicima iz zemlje i inozemstva. Tijekom 65 godina postojanja i rada, do 2010., muzej je organizirao 165 muzejskih izložbi i tri stalne muzejske postavke. Trenutno su u muzeju postavljene dvije stalne postavke: Opkoljeno Sarajevo i Bosna i Hercegovina kroz stoljeća. Izvori Vanjske poveznice Službena stranica Historijskog muzeja Bosne i Hercegovine Arhivirana inačica izvorne stranice od 7. siječnja 2015. (Wayback Machine)
Historisch museum van Bosnië en Herzegovina

Het Historisch Museum van Bosnië en Herzegovina (Kroatisch/Bosnisch: Historijski muzej Bosne i Hercegovine) is een museum in het Bosnische Sarajevo. Het museum werd opgericht in 1945; in 1963 verhuisde het naar de huidige locatie. De collectie omvat 400 000 voorwerpen, met nadruk op de Tweede Wereldoorlog en de strijd tegen het fascisme. Er wordt ook aandacht besteed aan de Joegoslavische oorlogen en aan de geschiedenis van Sarajevo. Externe link Officiële website
Исторический музей Боснии и Герцеговины

Исторический музей Боснии и Герцеговины (босн. Historijski muzej Bosne i Hercegovine) — музей в Сараево, Босния и Герцеговина. Музей был основан 13 ноября 1945 года как «Музей национального освобождения». До 1950 года он находился в помещении Этнографического отдела Национального музея Боснии и Герцеговины. Затем название было изменено на «Музей Народной революции Боснии и Герцеговины». В 1956 году музей был переведен в здание мэрии Сараево, где размещался в семи комнатах, которые служили административными помещениями и складом. Более крупные экспонаты хранились в железнодорожной мастерской. Проект собственного здания музея был разработан в рамках единой застройки района Мариин двор. Строительные работы начались в октябре 1959, и были завершены в июле 1963 года. Первая постоянная экспозиция музея была торжественно открыта для публики в Национальный день Боснии и Герцеговины, 25 ноября 1966 года. Своё действующее название музей получил в 1993 году. В историческом музее хранится более 400 000 различных артефактов. Галерея Примечания
Историјски музеј Босне и Херцеговине

Историјски музеј Босне и Херцеговине је музеј у Сарајеву, у којем се налази више од 400.000 историјских артефаката. Основан је 13. новембра 1945. године, а данашње име је добио 1993, назвавши се у једном тренутку музеј револуције Босне и Херцеговине. Историјски музеј је једини музеј који садржи комплетну историју Босне и Херцеговине од њеног првог спомињања у историјским изворима (949. године, Константин VII Порфирогенит) до савремене и независне Босне и Херцеговине. Најзначајнији период у развоју институције везује се за мандат директора Монија Финција. Под његовим вођством, Музеј се из привремених просторија у Вијећници преселио у наменски изграђен објекат на Маријин Двору 1963. године. Финци је био иницијатор расписивања југословенског конкурса за зграду Музеја и творац концепције која је повезивала модерну архитектуру са историјским наслеђем. Заједно са кустоским тимом, који су чинили Звонимир Рупар, Душан Оташевић и Тончи Грбеља, Финци је заслужан за реализацију прве сталне поставке 1966. године. Њихов рад на институционализацији Музеја и прикупљању архивске грађе поставио је ову установу у сам врх музеологије у социјалистичкој Југославији. Године 1967. установа мења име у „Музеј револуције Босне и Херцеговине“. Током свих година постојања и рада, музеј је организовао 165 изложби и имао је три сталне поставке. Тренутно су у музеју постављене две сталне поставке Опкољено Сарајево и Босна и Херцеговина кроз векове. Музеј је прикупио око 400.000 музејских предмета које обрађује, чува и презентује јавности приређујући сталне и повремене изложбе. Сва музејска грађа је доступна јавности, стручним и научним посетиоцима из земље и иностранства. Референце Литература 65 godina Historijskog muzeja Bosne i Hercegovine, Sarajevo, 2010. Спољашње везе Медији везани за Историјски музеј Босне и Херцеговине на Викимедијиној остави
Султанска джамия

Султанската джамия (на босненски: Careva džamija; на турски: Hünkâr Camii) е мюсюлмански храм в Сараево. Това е една от първите построени джамии в Босна и Херцеговина и първата в босненската столица. Разположена е на южния бряг на река Миляцка, непосредствено срещу Баш чаршията в Стария град. История Изградена е през 1462 година със средствата на основателя на Сараево Иса Бей Исакович. Само няколко години по-късно през 1480 година джамията е подпалена от войските на деспот Вук Гъргуревич, който завлядява и запалва Сараево. На същото място впоследствие е изградена отново през 1566 година, но този път градежът е финансиран от султан Сюлейман Великолепни, от където носи името си. По това време главен архитект на Османската империя е мимар Синан и поради това се смята, че изграждането на Султанската джамия е дело на един от неговите ученици или сътрудници. По време на Втората световна война Султанската джамия претърпява известни поражения. През 80-те години на миналия век джамията е консервирана и частично реставрирана. По време на обсадата на Сараево (1992-1996) много от облицовъчните камъни по фасадата на Султанската джамия са повредени, както и всички други сгради около нея, и особено на старите гробища в непосредствена близост до джамията, които са запалени. Архитектура Султанската джамия е от централен тип с отворени преддверия от трите ѝ страни, поради големия брой богомолци, които идвали в джамията особено на петъчната молитва. По-късно през 1847 година двете странични отворени преддверия са зазидани. Централното кубе на джамията има полукръгла форма с напречното сечение, която е много характерна за класическия период на османската архитектура. По време на консерваторски работи в края 80-те години на миналия век са открити и частично реставрирани четири слоя стената декорация от 16-и, 18-и и началото на 19 век. Осмоъгълното минаре, чието шерефе е богато декорирано със сталактити, е един от най-красивите стари минарета в Босна и Херцеговина. Ценни надгробни паметници, създадени в периода между 15-и и 19 век, които се намират в гробището зад джамията. Смята се, че два архаични надгробни паметника, разположени зад михраба на джамията, вероятно обозначават гроба на основателя на Сараево Иса бей Исакович. Вижте също Гази Хюсрев бей джамия
Carova mešita

Carova mešita nebo Císařská mešita (bosensky Careva džamija) je jednou z nejstarších mešit v Sarajevu i celé Bosně a Hercegovině. Nachází se na místě, kde místní část Bistrik dosahuje koryta řeky Miljacky. Postavena byla kolem roku 1460, tehdy ještě měla dřevěný minaret, a původně nesla název Atik džamija (Stará mešita). Na jejím místě se původně nacházel jen malý svatostánek, ale přesnější záznamy o původní stavbě se nedochovaly. O výstavbu mešity se zasloužil osmanský místodržící v Bosně a zakladatel Sarajeva Isa-beg Ishaković. V roce 1480 budova vyhořela při útoku uherského vojska pod vedením Vuka Grgureviće, velitele jajecké bánoviny, na Sarajevo. Roku 1566 byla mešita přebudována a přejmenována na počest hlavního donora rozsáhlé opravy, sultána Sulejmana I. (careva – císařova či carova, pro Slovany byl carem sultán přebývající v Cařihradu, tedy Istanbulu). Modlitebna byla těžce poničena také během vpádu Evžena Savojského do Sarajeva v roce 1697. Od roku 1753 se v blízkosti mešity nacházela také kamenná knihovna. Roku 1912 český architekt Karel Pařík k mešitě přistavěl správní budovu, kterou využívala rada starších (Rijaset) Islámského společenství v Bosně a Hercegovině. Mezi lety 1980 a 1983 proběhla konzervace a oprava fresek. Nato byla v letech 2014–2015 dokončena generální rekonstrukce mešity, v jejímž průběhu došlo k rozebrání a opětovnému sestavení minaretu. Úhrnná cena prací tehdy dosahovala 2,6 mil. konvertibilních marek a zajistila je Turecká agentura pro mezinárodní spolupráci a rozvoj (TIKA). Slavnostního znovuotevření se zúčastnil bosňácký člen Předsednictva Bosny a Hercegoviny Bakir Izetbegović a turecký prezident Recep Tayyip Erdoğan. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Carova mešita na Wikimedia Commons Profil mešity na stránkách Komise pro ochranu národních památek (bosensky) Archivováno 2. 6. 2020 na Wayback Machine.
Kaisermoschee

Die Kaisermoschee (bosnisch Careva džamija/Царева џамија, türkisch Hünkâr Camii) von Sarajevo ist die zweitwichtigste Moschee der Stadt. Sie liegt außerhalb des Stadtzentrums am linken Ufer der Miljacka. Die Kaisermoschee geht auf einen vielleicht in den 1460er Jahren unter der Bauherrschaft des Markgrafen (osmanisch ucbeği) Isa-Beg Ishaković (türkisch İshakoğlu İsa Beğ) entstandenen Vorgängerbau zurück. Dieses wahrscheinlich eher einfache Gebäude wurde Anfang der 1560er Jahre durch einen feindlichen Einfall zerstört und durch Sultan Süleyman I., diesmal mit einer Kuppel, neu erbaut. Die Moschee war Teil eines Komplexes, zu dem ein ebenfalls von İsa Beğ erbautes Badehaus (Hamam) sowie eine Residenz (Konak) und eine Bibliothek gehörten. Durch einen kurz vor dem Ersten Weltkrieg vom Architekten Karel Pařík gestalteten Zubau im „bosnischen Heimatstil“ wurde der Gebäudekomplex zum Sitz des ranghöchsten islamischen Geistlichen des Landes unter österreichisch-ungarischer (und später jugoslawischer) Herrschaft, des Reis-ul Ulema, der dem von der Monarchie installierten Gelehrtenrat (ulema medžlis) vorstand. Die Moschee ist nicht nach Sultan Süleyman I. benannt, unter dem der Neubau stattfand, sondern nach Mehmed II., in dessen zweite Regierungszeit (1451–1481) der Vorgängerbau fiel. Heute ist sie die Wirkungsstätte des Großmuftis von Bosnien und Herzegowina, Husein Kavazović. Weblinks Einzelnachweise
Emperor's Mosque

The Emperor's Mosque (Bosnian: Careva džamija; Serbian: Царева џамија; Turkish: Hünkâr Camii) is a mosque in Sarajevo, Bosnia and Herzegovina. Completed in 1457 CE, it was the first mosque built after the Ottoman conquest of Bosnia. Built in the classical Ottoman style, it is the largest single-subdome mosque in the country. It was built by Isaković-Hranušić who dedicated it to the Sultan, Mehmed the Conqueror, the conqueror of Constantinople. Considered one of the most beautiful mosques of the Ottoman period in the Balkans, the mosque features a roomy interior and high quality decorative details, such as the mihrab. History The original mosque was built in the mid-15th century. Damaged and totally destroyed by the end of that century, it was rebuilt in 1565 and dedicated this time to Suleiman the Magnificent. The first mosque was made of wood and significantly smaller than the existing building that was built in 1565. Side rooms were added in 1800 and connected to the central prayer area in 1848. Between 1980 and 1983, the painted decorations in the interior of the mosque were conserved and restored. The burial ground (graveyard) beside the Emperor's Mosque contains the graves of viziers, mullahs, imams, muftis, sheikhs, the employees in the Emperor's Mosque, along with other prominent figures living in Sarajevo. The mosque was damaged during World War II but mostly in the wars during the 1990s, and renovation work was completed in 2020. The first settlements in Sarajevo were built around the mosque with the residence of the Sultan's representatives than being built next to the mosque. Isa-bey also built a Turkish bath (public bath) and a bridge that led directly to the mosque. This bridge was disassembled during the Austro-Hungarian government and rebuilt just a few meters upstream where it still exists today, as the Emperor's Bridge. On the other side of the river, he built a caravanserai. For the financing of these facilities, Isa-bey left a heritage of many shops, land and properties. Gallery See also Islam in Bosnia and Herzegovina List of mosques in Bosnia and Herzegovina References External links Media related to Emperor's Mosque at Wikimedia Commons "Home page". Emperor's Mosque. Archived from the original on April 7, 2012.
Mosquée impériale de Sarajevo

La mosquée impériale est située en Bosnie-Herzégovine, sur le territoire de la Ville de Sarajevo. Construite en 1565, elle est inscrite sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Elle est la première mosquée construite à Sarajevo. Localisation Histoire Architecture Notes et références Voir aussi Articles connexes Monuments nationaux de Sarajevo Architecture islamique Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail de l'islam Portail de la protection du patrimoine
Careva džamija u Sarajevu

Careva džamija (poznata i kao Džamija sultana Mehmeda II. Fatiha), jedna je od prvih izgrađenih džamija u Bosni i Hercegovini i prva u Sarajevu. Nalazi se u sastavu Medžlisa Islamske zajednice Sarajevo, u okvirima Sarajevskog muftiluka. Povijest Careva džamija je izgrađena 1462. godine a njenu izgradnju je financirao i omogućio osnivač grada Sarajeva Isa-beg Isaković. Ova džamija je izgorjela 1480. godine kada je despot Vuk Grgurević provalio s vojskom iz Jajca i popalio Sarajevo (ne zna se točno da li je džamija bila cijela uništena ili je tek kupola bila uništena). Na istom mjestu ponovno se gradi i u današnjem obliku izgrađena je 1566. godine. Njenu gradnju financirao je Sulejman I. Veličanstveni. U to doba glavni arhitekt Carevine bio je mimar Sinan, a gradnju ove džamije je vodio ili netko od njegovih suradnika ili njegovih učenika. Careva džamija u Sarajevu je centralni tip džamije s trostranim trijemom. Pošto je džamija u doba molitve (naročito petkom) morala primiti veliki broj vjernika, ostavljeni su trijemovi sa sve tri strane, s tim što su dva bočna 1847. godine zazidana i pretvorena u tetime (bočne prostorije). Centralna kupola džamije ima oblik polukruga u presjeku, tipično za klasični period osmanske arhitekture, a smatra se da je stara kupola eliptičnog presjeka izgorjela u požaru 1480. godine. Tijekom konzervatorskih radova krajem 20. stoljeća (1980-ih ili 1990-ih) otkrivena su i djelomično restauirana četiri sloja zidne dekoracije, i to iz XVI., XVIII. i početka XIX. stoljeća. Osmokutna munara, čije je šerefe pokriveno stalaktitima, predstavlja jednu od najljepših starih munara u Bosni i Hercegovini. Vrijedni nadgrobni spomenici nastali u razdoblju od XV. do XIX. stoljeća, nalaze se na groblju iza džamije. Za par arhaičnih nišana iza mihraba pretpostavlja se da označavaju grob osnivača Sarajeva Isa-bega Isakovića. Godine 1912. arhitekt Karl Paržik je projektirao zgradu Ulema-medžlisa i uspješno je ukomponirao u cjelinu s Carevom džamijom. Do 2022. godine, u okvirima ove džamije nalazio se i ured reis-ul-uleme. Vidi još Carev hamam Vanjske povezice Careva džamija u Sarajevu Arhivirana inačica izvorne stranice od 2. lipnja 2020. (Wayback Machine)
Moschea dell'Imperatore

La moschea dell'imperatore (in bosniaco Careva džamija; in turco Hünkâr Camii) è un importante punto di riferimento di Sarajevo, Bosnia ed Erzegovina, essendo la prima moschea costruita (1457) dopo la conquista ottomana della Bosnia. È la più grande moschea costruita con una singola cupola in Bosnia ed Erzegovina, costruita secondo lo stile ottomano classico dell'epoca. È stata costruita da Isaković-Hranušić, che la dedicò al Sultano Maometto II, il conquistatore di Costantinopoli. È considerata una delle più belle moschee del periodo ottomano nei Balcani, la moschea dispone di ampi dettagli decorativi interni di qualità elevata, come il miḥrāb. Storia La moschea originaria è stata costruita nella metà del XV secolo e ha una storia lunga e affascinante. Danneggiata e completamente distrutta alla fine di quel secolo, fu ricostruita nel 1565 e dedicata questa a Solimano il Magnifico, uno dei sultani più celebri dell'impero ottomano. La prima moschea era costruita in legno e decisamente più piccola rispetto all'edificio ricostruito nel 1565. Le camere laterali sono state aggiunte nel 1800 e collegate all'area di preghiera centrale nel 1848. Tra il 1980 e il 1983 le decorazioni dipinte all'interno della moschea sono state conservate e restaurate. Il terreno di sepoltura (cimitero) accanto alla moschea dell'imperatore contiene le tombe di visir, mullah, muftī, sceicchi, dei dipendenti della moschea, insieme ad altri personaggi di spicco che vivono a Sarajevo. La moschea è stata danneggiata durante la seconda guerra mondiale, ma soprattutto durante le guerre nel corso degli anni '90 del XX secolo, il lavoro di ristrutturazione è tuttora in corso. I primi insediamenti a Sarajevo sono stati costruiti intorno alla moschea, a partire dalla residenza dei rappresentanti del Sultano, allora in costruzione accanto alla moschea. Furono costruiti anche un hammam (bagno pubblico) e un ponte, che portava direttamente alla moschea. Il ponte è stato smontato durante il governo austro-ungarico e ricostruito pochi metri più a monte, dove esiste ancora oggi. Dall'altra parte del fiume, fu costruito il caravanserraglio Kolobara-han. Per il finanziamento di queste strutture, Isaković-Hranušić lasciò un patrimonio di molti negozi, terreni e proprietà. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su moschea dell'Imperatore Collegamenti esterni Sito ufficiale, su emperorsmosque.org.
Keizermoskee

De Keizermoskee (bs: Careva džamija, tr: Hünkâr Camii) is na de Gazi-Husrev-Begmoskee de belangrijkste moskee in Sarajevo. Ze ligt net buiten het stadscentrum aan de linkeroever van de rivier de Miljacka, een zijrivier van de Bosna. De keizermoskee dateert oorspronkelijk uit 1462. Haar naam dankt zij aan Sultan Mehmed II, naar wie ze is vernoemd. Tijdens een vijandige aanval is zij vernietigd, maar sultan Süleyman I herbouwde de moskee met koepel in 1566. De moskee is onderdeel van een complex met onder andere een hamam, bibliotheek en residentie.
Meczet Cesarski

Meczet Cesarski (bośn. Careva džamija, serb. Царевa Џамија, chorw. Careva džamija, tur. Hünkâr Camii) – meczet w Sarajewie, jedna z pierwszych muzułmańskich świątyń w Bośni i Hercegowinie, pierwsza w stolicy tego kraju. Historia Pierwotny obiekt powstał w 1457 roku w klasycznym stylu osmańskim, z polecenia Isa-beg Isakovića w okresie, kiedy tereny obecnej Bośni i Hercegowiny znajdowały się w granicach Imperium osmańskiego. Meczet został podarowany zdobywcy Konstantynopola Mehmedowi II Zdobywcy, sułtanowi z dynastii Osmanów, panującemu w latach 1444–1446 i 1451–1481. Wykonany został z drewna i był znacznie mniejszy od obecnego. Świątynia spłonęła w 1480 roku. Nowy meczet powstał w 1565 roku w tym samym miejscu, jako dar dla sułtana Sulejmana Wspaniałego, za którego panowania Imperium Osmańskie osiągnęło szczyt swojej potęgi. W skład kompleksu świątynnego wchodziły także łaźnia (hammam), konak i biblioteka, w której dziś mieści się cenny zbiór islamskich manuskryptów i dokumentów, najstarsze datowane na XII wiek. Początkowo kompleks ten był siedzibą wezyra bośniackiego. Później stał się rezydencją najwyższych rangą islamskich duchownych kraju. Konak został przebudowany w XIX wieku i służył w czasach istnienia Jugosławii jako zakwaterowanie dla głów państw i innych ważnych osobistości, przybywających do Sarajewa. Boczne dobudowania powstały w 1800 roku ze względu na dużą liczbę wiernych, odwiedzających meczet. W 1848 roku zostały one połączone z głównym budynkiem świątyni. Meczet został poważnie uszkodzony podczas II wojny światowej i w trakcie wojny domowej w latach 90. XX wieku. Odbudowano go w latach 1995–2000, a w latach 1998–1999 zainstalowano ogrzewanie podłogowe. W 2004 roku decyzją Komisji do spraw ochrony zabytków narodowych meczet został uznany za Narodowy Pomnik Bośni i Hercegowiny. Architektura Meczet posiada ośmiokątny minaret. Centralna kopuła meczetu ma półkolisty przekrój, typowy dla klasycznego okresu architektury osmańskiej. Uważa się, że pierwotna kopuła miała przekrój eliptyczny. Ma przestronne wnętrze i wysokiej jakości detale dekoracyjne, takie jak mihrab. W trakcie prac konserwatorskich w latach 80. i 90. XX wieku odkryto i częściowo odrestaurowano cztery warstwy fresków ściennych z XVI, XVIII i XIX wieku. Turystyka Meczet jest dostępny dla turystów poza godzinami przeznaczonymi na modlitwę. Galeria Przypisy