NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Most Mehmed Paše Sokolovića

Most Mehmed Paše Sokolovića, stari most preko Drine v Višegradu, spada med največje stvaritve osmanske arhitekture od 15. do 19. stoletja na ozemlju Bosne in Hercegovine. Zgradili so ga leta 1577 na ukaz velikega vezirja Mehmed Paše Sokolovića po načrtih sultanovega dvornega arhitekta Mimarja Sinana. Most je od leta 2007 del svetovne kulturne dediščine. Zgodovina Most so gradili od leta 1571 do 1577 na mestu, kjer je potekala cesta iz Bosne v Istanbul, imenovana Carigrajska džada. Zgrajen je bil kot volilo Mehmed Paše Sokolovića, velikega vezirja kar treh osmanskih sultanov (Sulejmana I. Veličastnega, Selima II. in Murata III.), ki je bil po poreklu Srb iz Bosne in Hercegovine. Gradnjo so zaupali Sinanu Mimarju, dvornemu arhitektu in glavnemu graditelju Osmanskega cesarstva. Most so kasneje večkrat popravili in obnovili, prvič leta 1664, potem pa še leta 1875, 1911, 1939 in 1940. Med umikom avstro-ogrske vojske leta 1914 se je zrušil eden od lokov, naslednje leto pa se je med umikom srbske vojske iz Višegrada zrušil še drugi. Od leta 1915 do leta 1939 je porušena loka nadomeščala jeklena konstrukcija. Leta 1943 se je med umikom nemške vojske ta del mostu ponovno porušil. Značilnosti Most je dolg skoraj 180 m, širok 6 m in ima enajst lokov, ki so skoraj pravilni polkrogi. Zadnji lok na desni obali Drine je najmanjši (5,2 m) in sloni na dveh podzidanih temeljih. Ostalih deset lokov nad reko ima razpone od 11-15 m. Most sloni na devetih masivnih kamnitih stebrih, širokih 3,5-4 m in dolgih okrog 11,5 m. Na levi obali Drine je pravokotno na most zgrajena dostopna klančina s štirimi loki, široka 6,6 m. Največji lok ima razpon 4,5 m, ostali trije nad potokom, ki se izliva v Drino, pa so manjši. Kamen za zidanje mostu so lomili v Banji, ki leži kakšnih 5 km niže na desni obali reke. Kamniti bloki so med seboj povezani z železnimi skobami, zalitimi s svincem. Sredi mostu je stal lesen stražni stolp z nekaj majhnimi topovi in dvojimi močnimi vrati, za katerega ni znano, kdaj so ga postavili. Stolp so porušili leta 1886. Na mostu sta dve spominski plošči z vklesanimi napisi in letnicami: na prvi sta letnici 971/1574, na drugi pa 985/1577. Most je prestal kar nekaj velikih poplav. Največja je bila leta 1896, ko je bila gladina Drine kar 1,6 m nad ograjo mostu. Most v svetovni literaturi Na zgodovini višegrajskega mostu je zasnovan roman nobelovega nagrajenca za književnost Iva Andrića Most na Drini (Na Drini ċuprija). V romanu je poleg dogodkov, ki so povezani z gradnjo mostu, opisano tudi vzdušje, ki je takrat vladalo v osmanski Bosni. Viri Styh, E., Bauwesen in B. Und H. , Wien 1887. Bejtić, Alija, Sokolovićev most na Drini u Višegradu, Sarajevo 1945.
Mehmed Paša Sokolovićs bro

Mehmed Paša Sokolovićs bro i Višegrad över floden Drina i Bosnien och Hercegovina byggdes i slutet av 1500-talet av den osmanske hovarkitekten Mimar Sinan på uppdrag av storveziren Mehmed Paša Sokolović. Den är karaktäristisk för den osmanska monumentalarkitekturens höjdpunkt och civil ingenjörskonst. Bron har 11 murade valvbågar med ett spann på vardera 11 till 15 meter . Den 179,5 meter långa bron är ett representativt mästerverk av Mimar Sinan, en av de största arkitekterna och ingenjörerna under den klassiska osmanska perioden och samtidig med den italienska renässansen. Tre av brons 11 bågar förstördes under Första världskriget och fem förstördes under Andra världskriget, men samtliga har återuppbyggts. Bron är känd från boken Bron över Drina skriven av Ivo Andrić, som fick Nobelpriset i litteratur 1961. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, tidigare version. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Mehmed Paša Sokolovićs bro.
Міст Мехмеда-паші Соколовича

Мі́ст Мехме́да-паші́ Соколо́вича (босн. Most Mehmed-paše Sokolovića) або Стари́й мі́ст у Вишегра́ді (босн. Stari most u Višegradu) — діючий середньовічний кам'яний міст довжиною 179,5 метрів через річку Дрину у Вишеграді. Об'єкт Світової спадщини ЮНЕСКО. Збудований у 1571—1577 роках за наказом великого візира Османської імперії Мехмеда-паші Соколовича (боснійського серба за походженням) на початку шляху, що сполучав Боснію зі Стамбулом (відомого як Цареградська джада або Шлях до імператорського міста). Автор проекту — видатний османський архітектор Сінан. Міст є визначною пам'яткою середньовічного османського інженерного мистецтва. Архітектура Міст складається з 11 кам'яних арок, розмахом від 10,7 до 14,8 м кожна. З лівого берега Дрини на нього веде монументальний прямокутний в'їзд із чотирьох арок. Камінь, з якого побудований міст, добувався у місті Баня (5 км вниз по течії Дрини). Історія Протягом кількох століть споруда слугує межею між Сербією і Боснією. В давнину посеред мосту стояла дерев'яна башта прикордонної сторожі з масивними дубовими воротами, оснащена кількома невеликими гарматами. Дата будівництва башти невідома, її було знесено у 1886 році. Міст пережив ряд великих повеней, найбільша з яких сталася у 1896 році (коли води Дрини піднялися на 1,60 м вище його рівня). Три з 11 арок знищено і ще п'ять пошкоджено у 1943-му, під час Другої світової війни. Реконструкцію проведено у 1949—1952 роках. На початку Боснійської війни (1992) міст став місцем жорстокого вбивства мирних жителів сербською поліцією. У 2007 році пам'ятку внесено до списку Світової спадщини ЮНЕСКО. У літературі Міст Мехмеда-паші Соколовича став «героєм» роману «Міст на Дрині» (1945) — найвідомішої книги Іво Андрича (за яку письменник отримав Нобелівську премію). Галерея Джерела Боснійський міст взяла до себе ЮНЕСКО (укр.) Bridge of Mehmed pasha Sokolovic [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.] (англ.) Міст Мехмеда-паші Соколовича [Архівовано 28 вересня 2011 у Wayback Machine.] у базі Structurae (англ.) Примітки
Pont Festina lente (Sarajevo)

Festina lente (llatí per "afanya't lentament") és un pont per a vianants sobre el riu Miljacka a Sarajevo. El pont té 38 metres de llarg i presenta un llaç inusual al mig, que suggereix reduir la velocitat i gaudir de la vista. El disseny conceptual del pont va ser creat per tres estudiants de l'Acadèmia de Belles Arts de Sarajevo: Adnan Alagić, Amila Hrustić i Bojana Kanlić. El pont connecta el terraplè Mak Dizdar (a prop de l'Acadèmia) amb el carrer Radićeva. Va ser inaugurat oficialment el 22 d'agost de 2012. Referències
Festina lente (bridge)

Festina lente (Latin for "make haste slowly") is a pedestrian bridge over the Miljacka River in Sarajevo. The bridge is 38 meters long and features an unusual looping in the middle, suggesting slowing down and enjoying the view. Conceptual design for the bridge was created by three students of the Academy of Fine Arts in Sarajevo: Adnan Alagić, Amila Hrustić and Bojana Kanlić. The bridge connects the Mak Dizdar embankment (close to the Academy) with Radićeva street. It was officially opened on 22 August 2012. See also Festina lente — Latin saying meaning "make haste slowly" References External links Media related to Festina lente (bridge) at Wikimedia Commons
Festina lente (puente)

Festina lente es una pasarela peatonal que atraviesa el río Miljacka en la ciudad de Sarajevo (Bosnia y Herzegovina). El puente tiene una longitud de 38 metros y se caracteriza por un original bucle central, que vendría a sugerir la pausa para atravesarlo. La pasarela conecta la Academia de Bellas Artes con la calle Radiceva.​​ Está construido en acero, aluminio y un protector de cristal. El proyecto es fruto de un concurso convocado en 2007 y es obra de tres diseñadores bosnios Adnan Alagić, Bojan Kanlić y Amila Hrustić. La pasarela se inauguró oficialmente el 22 de agosto de 2012.​ Nombre El nombre del puente hace referencia a la locución latina Festina lente, cuya traducción literal sería «Apresúrate despacio». Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Festina lente.
Festina lente (Sarajevo)

Festina lente (Požuri polako) est une passerelle pour piétons sur la rivière Miljacka à Sarajevo, en Bosnie-Herzégovine. Elle tire son nom de l'adage latin festina lente (« hâte-toi lentement »). La passerelle traverse la rivière au niveau de l'ancienne église qui abrite aujourd'hui l'Académie des beaux-arts. Elle a été inaugurée le 22 août 2012. Construction La passerelle a été conçue dans le cadre d'un concours par trois jeunes designers de l'Académie des beaux-arts de Sarajevo, deux garçons, Adnan Alagić et Bojana Kanlić, et une fille, Amila Hrustić. Elle mesure 38 m de long et a la forme d'une sorte de ruban qui fait une boucle au milieu ; cette boucle centrale, qui est l'élément original de la réalisation, abrite deux bancs et invite les passants à ralentir le pas et à contempler la vue. Elle est, selon ses concepteurs, une porte symbolique. La nuit, les lignes du pont sont soulignées par des diodes électroluminescentes blanches. Notes et références Portail des ponts Portail de la Bosnie-Herzégovine
Festina lente (most)

Festina lente (lat. Požuri polako) je pješački most u Sarajevu izgrađen 2012. godine. Povezuje Obalu Maka Dizdara s Radićevom ulicom, odnosno Obalom Kulina Bana na zapadnoj strani Miljacke. Pješački most nastao je iz potrebe da se povežu, ožive i obogate sadržaji na obalama rijeke Miljacke i omogući uvođenje novih sadržaja primjerenih najužoj urbanoj jezgri. Obala Maka Dizdara je obnovom šetališta i izgradnjom mosta značajno obogatila urbani ambijent, te je uz projekt za uređenje obližnje Radićeve ulice kao pješačke zone bez automobilskog prometa, uspostavljena ravnoteža između lijeve i desne obale rijeke. Arhitektura Most je dužine 38 metara i širine 4-7 metara. Izgrađen je od čelične konstrukcije i obložen aluminijskim pločama. Ograda je od laminiranog stakla s drvenim rukohvatima. Most posjeduje LED rasvjetu na ogradi i na podu. U središnjem savijenom dijelu mosta postavljene su dvije drvene klupe u obliku dva vodoravna valjka. Na podu mosta na istočnoj kao i na zapadnoj strani početka mosta ugraviran je natpis 'Festina lente'. Povijest nastanka Udruženje arhitekata Sarajeva raspisalo je konkurs 2007. godine i odabran je projekt autora Adnana Alagića, Amile Hrustić i Bojana Kanlića, tadašnjih studenata druge godine na obližnjoj Akademiji likovnih umjetnosti. Izgradnja mosta koštala je 2 milijuna konvertibilnih maraka a započeta je 20. listopada 2011. godine i završena u srpnju naredne godine (2012.). Most je svečano otvoren 22. kolovoza 2012. godine. Sredstva za izgradnju osigurala je Općina Centar. Izvori Vanjske poveznice Informativni medij o otvorenju Arhivirana inačica izvorne stranice od 7. travnja 2014. (Wayback Machine)
Most Festina Lente w Sarajewie

Most Festina Lente w Sarajewie – kładka dla pieszych w Sarajewie nad rzeką Miljacka. Historia Przetarg na budowę kładki dla pieszych ogłoszono w 2007. Kładka miała połączyć nabrzeże Maka Dizdara i znajdujące się przy nim Akademię Sztuk Pięknych z ulicą Radićeva. W konkursie na projekt zwyciężył pomysł trzech studentów wzornictwa przemysłowego Akademii Sztuk Pięknych: Adnana Alagicia, Amili Hrusticia, Bojana Kalinicia. Kładkę wykonano ze stali z aluminiowym wykończeniem. Jest oświetlona diodami LED umieszczonymi wzdłuż zewnętrznej ramy i chodnika, a pośrodku umieszczono dwie drewniane ławki. Znajdują się pod zadaszeniem, które tworzy pętla pośrodku mostu. Przy wejściach na most z obu stronach umieszczono napis Festina Lente (łac. śpiesz się powoli). Kładka ma 38 metrów. Została otwarta 22 sierpnia 2012. Przypisy
Фестина ленте (мост)

Фестина ленте је мост преко ријеке Миљацке у Сарајеву изграђен 2012. Опис и конструкција Мост повезује шеталиште Обала Мака Диздара испред Академије ликовних уметности у Сарајеву и Радићеву улицу. На почетку моста, са обе стране, налазе се плоче са натписом Фестина ленте. Посебност по којој се мост издваја од осталих сарајевских мостова је да две стране моста почињу под различитим угловима конструкције моста и формирају петљу, спиралу или капију у средини. На проширеној површини прекривеној петљом налазе се две клупе, што простор на средини моста претвара у мини квадрат. Изградњу моста вредну скоро два милиона КМ, финансирала је Општина Центар. Идејно решење за мост урадили су студенти Академије ликовних уметности, смер продукт дизајн: Аднан Алагић, Амила Хрустић и Бојана Канлић Градилиште за овај пројекат отворено је 20. октобра 2011., а изградња моста је завршена почетком јула 2012.. Мост је званично отворен 22. августа 2012. Због оштећења је поправљен 2022. Референце
Festina lente (міст)

Шаблон:Міст: невідомі параметри: |на мапі яндекс= Festina lente (з лат. поспішай повільно) — міст у центрі Сараєва, столиці Боснії і Герцеговини, збудований 2012 року за проєктом студентів-архітекторів Академії образотворчих мистецтв, зокрема Аднана Алагича, Аміла Хрустича та Бояна Канлича. Назва 38-метрового мосту, що тяжіє над річкою Міляцкою, у перекладі з латини означає «поспішати повільно». Конструкція споруди складена з петлі, у вигинах якої заховані дерев'яні лавки відпочивати охочим. Сталевий міст оздоблений алюмінієвими пластинами, увечері і вночі підсвічений світлодіодами, стає прогулянковою зоною. За задумом творців, міст Festina Lente — шлях від духовного до духóвого або прикметні ворота до колишнього храму, у якому нині розташовані лекційні зали Академії образотворчих мистецтв. Посилання Di Marzo, Cecilia (20 грудня 2012). 'Festina Lente': il nuovo ponte sul fiume Miljacka di Sarajevo (Italian) . archiportale.com. Архів оригіналу за 16 травня 2018. Процитовано 30 грудня 2012.
Crno jezero (Treskavica)

Crno jezero je jezero u Bosni i Hercegovini na planini Treskavici, udaljeno je od Velikog jezera oko 700 metara, sjeverozapadno, na 1675 metara nadmorske visine. Dužina jezera je oko 150 metara, širina oko 100 metara, a dubina oko 3 metra. Izvori
Црно језеро (Трескавица)

Црно језеро се налази на планинин Трескавици, у ували између врхова Љељен и Илијаш, на надморској висини 1675 метара. Удаљено је око 700 метара северозападно и 100 метара изнад Великог језера. Широко је око 90 m, дуго је 180 m, а дубине је око 6 m. Припада општини Трново. Ледничког је порекла, нема притока, а водом се напаја из ледника и подјезерских извора. Обрасло је шашом, а дно је прекривено маховином, типичном за ледничка језера, одакле потиче црна боја. Зими језеро потпуно заледи. Лети је погодно за купање и камповање. Језеро је више пута порибљавано, али током дугих зима, рибе остају без кисеоника. У језеру живи ендемични водоземац тритон. Референце Литература Брежанић, Вера (1962). . „Природне ријеткости и љепоте Босне и Херцеговине под заштитом” (PDF). Шумарски гласник. 3,4. Приступљено 4. 7. 2017.
Župica Lake

Župica Lake (Serbian: Жупица језеро, romanized: Župica jezero) is an artificial lake of Bosnia and Herzegovina on the Unac River. The Unac River rises beneath Šator mountain, flows through the municipality of Drvar and finally meets Una River in Martin Brod. It's dammed to form small Preodačko Lake and a few kilometers downstream larger Župica Lake (a.k.a. Prekajsko Lake), before it reach town of Drvar in the municipality of Drvar. The lake is located upstream from Drvar. Župica Dam is 24.75 metres high, with a curtain length of 692 metres and a surface volume of 127,777 square metres. See also List of lakes in Bosnia and Herzegovina References
Prekajsko jezero

Prekajsko jezero je umjetno jezero u Bosni i Hercegovini, na rijeci Uncu, na području općine Drvar. Prekajsko jezero ili jezero Župica nastalo je izgradnjom brane na rijeci Unac 17 kilometara uzvodno od Drvara u mjestu Prekaja kod sela Župica. To je napravljeno u drugoj polovici 20.stoljeća u svrhu akumuliranja vode za potrebe industrije u Drvaru - proizvodnje celuloze i papira. IGašenjem dijela tvornice, odn. proizvodnje celuloze, prestala je potreba za njegovom prvobitnom namjenom. Izgradnjom ove brane, visoke 24,74 m i širine 692 m, također se uspješno doprinijelo regulaciji vodenih tokova u ovome kraju, posebno u slučajevima naglih i visokih voda. Danas se koristi u svrhu rekreativnog turizma, ali nema izgrađene infrastrukture. Prekajsko jezero ima površinu od 2 km2. Jezero je poribljeno. Vrste riba koje se nalaze u jezeru su šaran i klen, iako ima i drugih ali su zastupljene u manjem broju. Do njega se dolazi iz Drvara cestom. Izvori
Jezero Župica

Jezero Župica är en sjö i Bosnien och Hercegovina. Den ligger i entiteten Federationen Bosnien och Hercegovina, i den västra delen av landet, 150 km väster om huvudstaden Sarajevo. Jezero Župica ligger 579 meter över havet. Arean är 0,75 kvadratkilometer.Den sträcker sig 1,3 kilometer i nord-sydlig riktning, och 1,5 kilometer i öst-västlig riktning. Omgivningarna runt Jezero Župica är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet. Runt Jezero Župica är det ganska tätbefolkat, med 93 invånare per kvadratkilometer. Kommentarer Källor
Vidara (jezero)

Vidara je umjetno jezero u Bosni i Hercegovini, nastalo pregrađivanjem lokalne rijeke 1971. godine. Brana je duga oko 240 i visoka 21 m. Jezero je razgranato: ima 3 velika zaljeva i mnogo manjih. Po slobodnoj procjeni, obujam mu je oko 5 km. 2013. godine jezero je poribljeno. Izvori
Trebinjsko Lake

Trebinjsko Lake is an artificial lake of Bosnia and Herzegovina. It is located in the municipality of Trebinje. it was created as a reservoir by damming the Trebišnjica river just few kilometers upstream from Trebinje town with a facility and dam, Trebinje II Hydroelectric Power Station. See also List of power stations in Bosnia-Herzegovina List of lakes in Bosnia and Herzegovina Trebinje I Hydroelectric Power Station Arslanagić Bridge References
Горичко језеро

Горичко језеро је вјештачко језеро у граду Требиње, Република Српска, БиХ. Језеро се налази 4 км од Требиња. Ово акумулационо језеро је настало изградњом бране за потребе хидроцентрале Требиње II (Горица) 1965. године. Горичко језеро је запремине 9,0 хм3, односно 171 хектара воде. Историја Приликом изградње хидроелектране потопљено је насеље Арсланагића Мост. Под воду је потопљено све што је чинило живот на овом подручју. Нове куће подигнуте су у близини, а прије потапања радило се на спашавању културно-историјске баштине и вјерских објеката из долине Требишњице. Тако су измјештена два средњовјековна немањићка манастира: Добрићево и Косијерево, велики број стећака, храм Светог Георгија у Доловима, саграђен у вијереме турске владавине, гробље братства Гудеља, као и сам Арсланагића мост, којег је као задужбину за свога погинулог сина, у борби са Млечанима градио Мехмед-паша Соколовић од 1572—1574. Види још Језера у Републици Српској Референце Литература Мала енциклопедија Просвета (3 изд.). Београд: Просвета. 1985. ISBN 978-86-07-00001-2. Марковић, Јован Ђ. (1990). Енциклопедијски географски лексикон Југославије. Сарајево: Свјетлост. ISBN 978-86-01-02651-3. Спољашње везе Агенција Републике Српске за воде обласног ријечног слива Саве: Језера у Републици Српској (језик: српски) Хидрометеоролошки завод Републике Српске: Језера у Републици Српској (језик: српски) Министарство пољопривреде, шумарства и водопривреде Републике Српске: Дирекција за воде Република Српске: Оквирни план развоја водопривреде Републике Српске 2006. (језик: српски) Туристичка организација општине Требиње Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (24. август 2020) (језик: српски)
Trebinjsko Jezero

Trebinjsko Jezero är en sjö i Bosnien och Hercegovina. Den ligger i entiteten Republika Srpska, i den södra delen av landet, 130 km söder om huvudstaden Sarajevo. Trebinjsko Jezero ligger 296 meter över havet. Arean är 0,25 kvadratkilometer. Den sträcker sig 0,6 kilometer i nord-sydlig riktning, och 1,2 kilometer i öst-västlig riktning. Omgivningarna runt Trebinjsko Jezero är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet. Runt Trebinjsko Jezero är det ganska tätbefolkat, med 67 invånare per kvadratkilometer. Kommentarer Källor
Pavlovac (fortress)

The Pavlovac Castle (Serbian Cyrillic: Павловац) was a noble court and one of the largest and most important fortified towns of medieval Bosnia, situated on top of rugged slopes high above the Prača river canyon, near modern days Prača village, in Bosnia and Herzegovina. The fortified castle was a seat of the medieval Bosnian noble family Radinović-Pavlović. Old and New structure The family hailed and ruled from Pavlovac. It is the second of two castles in their possession, which the family used as a seat. Two castles were built in the space of several decades and within a few kilometers from each other, second being Borač castle or Old Town, and sometimes Old Borač. Pavlovac The new castle or New Town, or sometimes New Borač, is actually called Pavlovac, and is considered to be a new structure, also known simply as Novi (English: New) or Novi Grad (English: New Town). Problem exist in correct dating of its construction, but some medieval charters suggest 1392, or late 14th century, as time of its construction, during Radislav Pavlović at the family's helm. Old Borač However, historians are certain that another Radinović-Pavlović fortress, original and older Borač than usually described Borač castle, existed, which was built around 1244 in 13th century and located just a few kilometers downstream Prača river, near the location of present-day village Borač, between Mesići and Brčigovo village at 43.738581°N 19.019926°E﻿ / 43.738581; 19.019926, See also Borač (fortress) Radinović-Pavlović List of fortifications in Bosnia and Herzegovina References
Pavlovac (tvrđava kod Prače)

Pavlovac je srednjovjekovna tvrđava kod Prače, BiH. Nalazi se na strmom brežuljku iznad lijeve obale Prače. Dao ju je kod tog trgovačkog mjesta sagraditi Pavao Radenović (Radinović), jedan od najmoćnijih plemića u Bosni s kraja 14. i početka 15. stoljeća. Prača je tada bila važno trgovišno mjesto u zemlji Pavlovića. Zbog toga je vojvoda Pavao Radenović (Radinović) podigao utvrđeni grad tri kilometra jugoistočno od Prače. Prema podatcima Pavlovac je sagrađen prije 1415. godine. Ta se godina uzima jer je vojvoda Pavao poginuo te godine. Prilog tezi je što tvrđava nema obrambenu "donžon" kulu koja je u prijašnjim vremenima građena i bila središnje mjesto u tvrđavi. Krajem 14. i 15. stoljeća ove se kule napušta u gradnji, zbog sve veće upotrebe topova, a te kule su bile laka meta. U povijesnim dokumentima prvi se put utvrđeni grad spominje 1423. godine kad je izaslanik iz Dubrovačke Republike posjetio Radoslava Pavlovića, sina vojvode Pavla. U Radoslavljevo vrijeme grad se zvao Pavlovac Novi grad u Prači. Bedemi tvrđave visoki su od šest do deset metara, a široki metar i pol. S dvije strane tvrđava je bila zaštićena prirodnim okružjem. Prilaz do tvrđave vijugao je u obliku slova S. Po Pavlovićima je dobio ime toponim na kojem je tvrđava. Osim toga Pavlovići su i u okolici podigli tvrđave, a kad su Osmanlije osvojili ovaj kraj 1463., dobio je ime Vilajet Pavli odnosno zemlja Pavlovića (tur. Pavlo eli) koja je postala vladarski has. Tvrđava je ostala u funkciji tijekom 15. i do sredine 16. stoljeća. Predio gdje je tvrđava danas je obrastao šumom. Bedemi se još raspoznaju. Izvori
Pavlovac

Pavlovac är ett slott i Bosnien och Hercegovina. Det ligger i entiteten Federationen Bosnien och Hercegovina, i den sydöstra delen av landet, 40 km öster om huvudstaden Sarajevo. Pavlovac ligger 848 meter över havet. Terrängen runt Pavlovac är kuperad. Närmaste större samhälle är Goražde, 18,4 km sydost om Pavlovac. Omgivningarna runt Pavlovac är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet. Runt Pavlovac är det ganska tätbefolkat, med 93 invånare per kvadratkilometer. Kommentarer Källor