NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Komotin Fort

Komotin Castle is a ruined castle in Bosnia and Herzegovina, in the Jajce Municipality. Background Komotin is believed to have been built in the early 14th century. The last Bosnian King Stephen Tomašević issued a charter which gave Komotin to his uncle Radivoj Kotromanić. The architecture shows that komotin was a manorial court, but its positioning high on a hill that was difficult to access other than by narrow winding paths made it easily defendable. Once intruders and invaders had gotten up the path they then had a moat to contend with that could only be crossed by drawbridge. The walls of the manor were between 1.2 and 1.4 metres (3.9 and 4.6 ft) thick, with a rectangular shape. Within the walls was also a large and small bailey, plus quarters and accommodations. Protection As of late the castle has been deemed important as a national monument and has been listed as a protected building. References
Fortaleza de Komotin

El castillo de Komotin es un castillo en ruinas en Bosnia y Herzegovina, en el municipio de Jajce. Historia Se cree que Komotin se construyó a principios del siglo XIV. El último rey bosnio, Esteban Tomašević, emitió una carta que otorgaba Komotin a su tío Radivoj Kotromanić. La arquitectura muestra que Komotin era una corte señorial, pero su ubicación en lo alto de una colina, de difícil acceso salvo por estrechos y sinuosos senderos, la hacía fácilmente defendible. Una vez que los intrusos e invasores conseguían el acceso, se encontraban con un foso que solo se podía cruzar mediante un puente levadizo. Los muros de la casa solariega tenían entre 1,2 y 1,4 metros (3,9 y 4,6 pies) de grosor y forma rectangular. Dentro de los muros también había un patio grande y uno pequeño, además de habitaciones y alojamientos.​ Protección Últimamente el castillo ha sido considerado monumento nacional y está catalogado como edificio protegido.​ Referencias
Tvrđava Komotin

Komotin (lat. Komothyn) je tvrđava u Bosni i Hercegovini, čiji se ostaci nalaze desetak kilometara sjeveroistočno od Jajca na području Cvitovića ispod Gornjeg Bešpelja. Nije poznato kada je i tko podigao tvrđavu, no vjerojatno je to bio vojvoda Hrvoje Vukčić Hrvatinić. Služila je kao predstraža grada Jajca jer je tuda prolazio trgovački put. U povijesnim izvorima se prvi put navodi 1434. godine. Tada je, prema navodima mađarskog kralja Žigmunda, ban Matko Talovac zauzeo Komotin i još neke tvrđave uz pomoć Osmanlija. Gotovo tri desetljeća kasnije ponovo se spominje Komotin 1461. godine u dokumentu kralja Stjepana Tomaša. Osmanlije su Komotin trajno zauzele 1497. godine, a spominje se neposredno nakon toga 1503. godine, u otomansko-mađarskom ugovoru o sklapanju mira.
Комотин

Комотин (лат. Komothyn) је тврђава у Босни и Херцеговини, чији се остаци налазе десетак километара североисточно од Јајца, код Горњег Бешпеља. У историјским изворима се махом јавља уз личност Радивоја Остојића Котроманића, који је једно време владао делом Босне, као краљ узурпатор. Прошлост Комотина Није познато када је и ко подигао тврђаву, док народно предање наводи војводу Хрвоја Вукчића, као његовог оснивача. У историјским изворима се први пут наводи 1434. године. Тада је, према наводима мађарског краља Жигмунда, бан Матко Таловац заузео Комотин, Бочац и Јајце, које је држао Радивој, уз помоћ Османлија. Готово три деценије касније, поново се помиње Комотин 1461. године у документу краља Стефана Томаша. Он њиме своме брату Радивоју Остојићу потврђује посед Коматина и области око њега, коју је сачињавало неколико села и гора. Османлије су Комотин трајно заузеле 1497. године, а помиње се непосредно након тога 1503. године, у османско-мађарском уговору о склапању мира. Види још Радивој Остојић Јајце Литература Мишић, Синиша, ур. (2010). Лексикон градова и тргова средњовековних српских земаља: према писаним изворима (на језику: српски). Београд: Завод за уџбенике. ISBN 978-86-17-16604-3. Приступљено 10. 10. 2023.
Bishop's Ordinariate

Bishop's Ordinariate is a building in Mostar, Bosnia and Herzegovina currently serving as a residence of the catholic Bishop of Mostar and it is situated in the western part of the city. It was built in 1906 and based on the 1902 drawings of Max (Maximilian) David. The building was designed in the spirit of the renaissance revival – an eclectic historical style in architecture at the transition between the 19th and the 20th century on the broader area of Austro-Hungarian territory. The decorative façade and the entire space are incorporated into a compound that reflects dignity and harmony typical of the Renaissance. The building consists of very simple right-angled triangle enhanced with the two expressive risalits at the ends of the building. It also includes a central cloister on the poles that places emphasis on the portal. The entire structure is placed on the elevated ground – above the level of the road – and the access to the building is made possible by the two staircases. See also Karel Pařík Josip Vancaš Architecture of Mostar References
Palais épiscopal catholique de Mostar

Le palais épiscopal catholique est situé en Bosnie-Herzégovine, sur le territoire de la ville de Mostar. Construit en 1906, il est inscrit sur la liste provisoire des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Localisation Histoire Architecture Notes et références Voir aussi Articles connexes Monuments nationaux de Mostar Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail de la protection du patrimoine
Biskupski ordinarijat u Mostaru

Zgrada Biskupskog ordinarijata (Biskupije) u Mostaru je s početka 20. stoljeća. Godine 1902. moravski inženjer Maximilian David napravio je projekt u duhu neorenesansne arhitekture, povijesnog stila koji je prevladavao eklektičkom arhitekturom u Austro-Ugarskoj na prijelazu stoljeća. Zgrada je sagrađena 1906. godine. Smještena je na pola puta između franjevačke crkve i stare zgrade Biskupije. Izvori
Хидроелектрана Бочац

Хидроелектрана Бочац је прибранско постројење које се налази на ријеци Врбас између градова Јајце, Бања Лука и Мркоњић Град, низводно од хидроелектране Јајце II. Изградња постројења је започета 1975, а званично је отворено 5. децембра 1981. године. Електрана користи 16,2% хидропотенцијала ријеке и годишње производи око 307,5 GWh електричне енергије (углавном за потребе бањалучке регије). Хидроелектрана има бетонску лучну брану двоструке закривљености, чија укупна дужина износи 221,38 m и висина 66 m (286 метара надморске висине круне бране). Укупна запремина акумулационог језера износи 52,1 ×106 m³, од чега 42,9 ×106 m³ представља тзв. корисну акумулацију. Вода се доводи до две Францисове вертикалне турбине преко два цјевовода пречника 5,5 m и бруто пад од 54 м. У машинској згради поред бране су смјештена два агрегата (активне снаге по 55 MW), два блок трансформатора (10,5/121 KV — 65 MVA) и мрежни трансформатор (110/35 KV — 20MVA), док се на крову налази остатак опреме (110 KV). Види још Хидроелектрана Јајце I, хидроелектрана на реци Врбас Хидроелектрана Јајце II, хидроелектрана на реци Врбас Референце Спољашње везе Хидроелектране на Врбасу
ГЕС Бочаць

ГЕС Бочаць — гідроелектростанція в центральній частині Боснії і Герцеговини. Становить нижній ступінь у каскаді на Врбасі, знаходячись після ГЕС Яйце II. Названа на честь найближчого населеного пункту — села Бочаць. Для спорудження станції річку перекрили арковою бетонною греблею висотою 66 метрів, яка утворила водосховище із корисним об'ємом 43 млн м3. Машинний зал обладнаний двома турбінами типу Френсіс одиничною потужністю 55 МВт, які при максимальному напорі у 54 метри забезпечують виробництво 0,3 млрд кВт·год на рік. Примітки
Instytut Boszniacki

Instytut Boszniacki (bośn. Bošnjački institut) – instytucja kultury i nauki. Jest muzeum i galerią, domem kultury i biblioteką, wydawnictwem i ośrodkiem kultury. W skład instytutu wchodzi biblioteka, archiwum, kolekcja dzieł sztuki, galerie, czytelnie, pokoje do pracy naukowej i badawczej oraz sale konferencyjne. Jego siedziba znajduje się w Sarajewie. Zbiory muzeum poświęcone są historii muzułmańskich mieszkańców Bośni, na które składają się między innymi: pierwsze wydania boszniackich pisarzy gazety z początku XX wieku. Przypisy Bibliografia Richard Plunkett: Lonely Planet Western Balkans. Wyd. 1. Londyn: Lonely Planet, marzec 2006. ISBN 978-1741046106. (ang.).
Fabrika Duhana Sarajevo

Fabrika Duhana Sarajevo (FDS; engelsk: Sarajevo Tobacco Factory) er en cigaret-producerende fabrik i Bosnien-Hercegovina. Dets hovedkvarter ligger i Sarajevo med afdelinger i Bihać, Tuzla, Čitluk og Banja Luka og ligeledes i Skopje i Makedonien og Beograd i Serbien. Fabrikken producerer mærkerne AurA Extra, AurA lights, AurA super lights, Drina denifine, Drina jedina bijela, Drina jedina zlatna, Drina lights, Drina super lights, Tigra medium og 8 (otte). Eksterne links Sarajevo Tobacco Factory Arkiveret 11. april 2008 hos Wayback Machine ((engelsk) og bosnisk)
Fabrika Duhana Sarajevo

Fabrika Duhana Sarajevo (abgekürzt: FDS) war ein bosnischer Tabakkonzern aus Sarajevo. Sie ist vor allem für ihre Kultmarke Drina oder früher Sarajevska Drina bekannt. Geschichte FDS war einer der ersten Tabakfabriken in Bosnien und Herzegowina. Sie wurde 2 Jahre nach der Annexion Bosnien und Herzegowinas seitens Österreich-Ungarns gegründet. Bis zur Nachkriegszeit wurden in einer kleinen Fabrik im Vorort Marijin Dvor Zigaretten und Pfeifentabak durch Handarbeit hergestellt. 1960 begann man mit einer Modernisierung des Unternehmens und errichtete ein Fabrikgelände in Pofalići. Bis zum Bosnienkrieg erzielte das Unternehmen kommerzielle Erfolge. Nach dem Bosnienkrieg beschloss FDS eine Partnerschaft mit dem britischen Unternehmen British American Tobacco. Nachdem das Unternehmen mehrere Jahre in Folge kommerzielle Verluste erlitt, Mitarbeiter entließ und Zigarettenmarken einstellte, kaufte das österreichische Unternehmen CID Adriatic Investments GmbH die Anteile des Unternehmens auf. Stand 27. Mai 2022 hat die Fabrik geschlossen und ob eine Produktion wieder gestartet wird, ist unbekannt. Angebotene Produkte Neben einigen Kiosken bot FDS einige Zigarettenmarken im In- und Ausland an. Aura extra Aura lights Aura super lights CODE red CODE blue CODE sky Bond Bosna Bosnae Damen Drava Drina Drina denifine Drina jedina bijela Drina jedina zlatna Drina lights Drina super lights Flor Foča Guslar Hercegovina Ibar Internacional Lara Marlboro Marshall Morava Morava crvena Mostar Multi Nova Neretva Osmica Sarajevo Sarajka Sedef Skend Specijal Start Štefanija Sutjeska Tigra medium Vrbas Wind Zeta Einzelnachweise
Фабрика дувана Сарајево

Фабрика духана Сарајево (бошњ. Fabrika duhana Sarajevo) (скраћено ФДС) је сарајевско предузеће које се бави прерадом дуванских производа. Основан 1880. ФДС је једно од четири прве индустријске компаније у Босни и Херцеговини. Прва фабрика ове компаније налазила се у сарајевском насељу Маријин Двор. 1960. године предузеће се са својим производним погонима сели у сарајевско насеље Пофалићи, гдје и данас живи. Најпознатији производ и свакако један од најуспјешнијих производа ове компаније су цигарете Дрина, понекад познате и као Сарајево Дрина. Производи У својој дугој историји, ФДС је произвео велики број различитих цигарета. Списак прошлих и садашњих производа AurA extra AurA lights AurA super lights CODE red CODE blue CODE sky Bond Bosna Bosnae Damen Drava Drina Drina denifajn Drina jedina bijela Drina jedina zlatna Drina lights Drina super lights Flor Foča Guslar Hercegovina Ibar Internacional Lara Marlboro Morava Morava crvena Mostar Multi Nova Neretva Osmica Sarajevo Sarajka Sedef Skend Specijal Start Štefanija Sutjeska Tigra medium Vrbas Wind Zeta Такође погледајте Дуван Цигара Референце Спољашње везе Фабрика дувана Сарајево
Cathedral of the Birth of Mary, Trebinje

The Cathedral of the Birth of Mary or Trebinje Catholic Cathedral (Serbo-Croatian: Katedrala Male Gospe, Катедрала Мале Госпе) in Trebinje is one of four Roman Catholic cathedrals in Bosnia and Herzegovina. It is the seat of the Trebinje-Mrkan Bishopric. Petar Palić acts as bishop to the Trebinje-Mrkan Bishopric as well as the Mostar-Duvno Bishopric. The cathedral is named after the Nativity of Mary. The construction of the Church of the Nativity of Mary began in 1880. The building was completed and blessed on 7 June 1884. On the occasion of dedication by Pope Leo XIII, a great image of the Virgin Mary was donated to the church with baby Jesus. During the Second World War the church was reduced to a dilapidated state and repairs were necessary that were completed in 1918. External links župe Rođenja Blažene Djevice Marije Katedrala-Trebinje
Catedral de la Natividad de la Virgen María (Trebinje)

La Catedral de la Natividad de la Virgen María​ (en croata: Katedrala Male Gospe u Trebinju) es un edificio religioso que pertenece a la Iglesia católica y se localiza en Trebinje, se trata de una de las cuatro catedrales de esa confesión cristiana en Bosnia y Herzegovina.​ Es el asiento del obispado de Trebinje - Mrkan . Ratko Peric actúa como obispo tanto de la diócesis de Trebinje-Marcana, así como el de la diócesis de Mostar-Duvno. Fue bautizada así en honor del nacimiento de la Virgen María, madre de Jesús. La construcción de la iglesia de la Natividad de María comenzó en 1880. El edificio fue terminado y bendecido el 7 de junio de 1884. Con motivo de la dedicación por parte del Papa León XIII fue donada a la iglesia una gran imagen de la Virgen con el Niño . Durante la Segunda Guerra Mundial la iglesia se redujo a un estado ruinoso y fueron necesarias reparaciones que se completaron en 1918. Véase también Iglesia católica Catedral del Corazón de Jesús Catedral de San Buenaventura (Bania Luka) Referencias
Cathédrale de la Nativité-de-Marie de Trebinje

La cathédrale de la Nativité-de-Marie est située en Bosnie-Herzégovine, sur le territoire de la ville de Trebinje. Elle a été construite entre 1880 et 1884 et est inscrite sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Localisation Histoire Architecture Notes et références Voir aussi Article connexe Monuments nationaux de Trebinje Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail du catholicisme Portail de la protection du patrimoine
Katedrala Rođenja Blažene Djevice Marije u Trebinju

Katedrala Rođenja Blažene Djevice Marije je prvostolna crkva Trebinjsko-mrkanske biskupije. Povijest Gradnja crkve počinje 1880., koja je dovršena i blagoslovljena 7. lipnja 1884. godine, a sutradan - na Presveto Trojstvo - odvila se vanjska svečanost. Crkva je posvećena Maloj Gospi. Prema urbanističkom izgledu Trebinja, crkva se nalazi u središtu grada na desnoj strani Trebišnjice, opkoljena gradskim parkom i visokim platanima. Godine 1892. godine Trebinjska je biskupija podijeljena u dva dekanata sa sjedištima u Trebinju i Stocu. Prigodom blagoslova novosagrađene crkve papa Leon (Lav) XIII. obdario je crkvu velikom slikom Gospe s Djetetom. Godine 1904. sagrađene se dvije sakristije. Za vrijeme I. svjetskog rata crkvena se građevina nalazila u trošnom stanju, te su potrebni popravci izvršeni 1917. – 1918. godine. Tada su ujedno postavljeni vitraji (obojeni prozori), darovi uglednih trebinjskih obitelji. Budući da se nije uspjelo izgraditi planirane zvonike (postoji plan iz 1913. dogradnje jednog zvonika tadašnjeg velikog arhitekte Karla Paržika, kao i plan iz 1917. godine dogradnje dvaju zvonika po nacrtu arh. Kocha), mali zvonik pokraj crkve sagrađen je 1928. godine, a gradio ga je Marko Marić iz Riđice. Na njemu stoji zanimljiv natpis: “Boga slavim, žive zovem, mrtve oplakujem, munje razgonim”. Župni stan na kat dovršen je 1897. godine, u koji je uvedena voda 1904., a struja 1938., kada i u crkvu. Godine 1984. trebinjski svećenici s vjernicima, predvođeni apostolskim upraviteljem msgr. Pavlom Žanićem (1980. – 1993.), proslavili su Tisućljeće Biskupije. Tom je prigodom obilježena i Stoljetnica župne crkve u Trebinju, posvećene Rođenju Blažene Djevice Marije. Kongregacija za evangelizaciju naroda uz odobrenje Pape Ivana Pavla II. tu je crkvu uzdigla na dostojanstvo katedrale. Godine 1999. godine župni stan je temeljito obnovljen a 2000. crkva i zvonik. Orgulje Od 2007. godine u katedrali se nalaze klasične orgulje postavljene kao dar župe sv. Ruperta u Gerolfingu kod Ingolstadta u Bavarskoj. Orgulje su elektro-pneumatskog sustava, a izradilo ih je poduzeće Eischstätter Orgelbau iz Bittnera 1954. godine kao Opus 235. Orgulje imaju dva manuala, pedalu sa slobodno stojećim sviraonikom te 24 registra. Vanjske poveznice Župa Trebinje Arhivirana inačica izvorne stranice od 27. kolovoza 2010. (Wayback Machine) Izvori Literatura Članci Napomena: Ovaj tekst ili jedan njegov dio preuzet je sa službene stranice župe Trebinje Arhivirana inačica izvorne stranice od 27. kolovoza 2010. (Wayback Machine). Vidi dopusnicu.
Cattedrale della Natività di Maria (Trebigne)

La cattedrale della Natività di Maria si trova nella città di Trebigne, in Bosnia ed Erzegovina ed è sede della diocesi di Trebigne e Marcana. Secondo l'impianto urbanistico di Trebigne, la chiesa si trova nel centro della città, sul lato destro del fiume Trebišnjica. Storia La costruzione della chiesa della Natività di Maria ha avuto inizio nel 1880. L'edificio è stato completato e benedetto il 7 giugno del 1884. In occasione della benedizione papa Leone XIII ha donato alla chiesa una grande immagine della Madonna con Bambino. Durante la prima guerra mondiale la chiesa fu ridotta in condizioni fatiscenti e le riparazioni necessarie vennero completato nel 1918. Vennero in seguito aggiunte vetrate colorate e venne realizzato nel 1928 un campanile separato dal corpo principale dell'edificio. In occasione del millenario della diocesi e del centenario della chiesa parrocchiale, la congregazione per l'evangelizzazione dei popoli, con approvazione di papa Giovanni Paolo II, ha elevato la chiesa alla dignità di cattedrale. Note Voci correlate Diocesi di Trebigne e Marcana Cattedrali in Bosnia ed Erzegovina Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su cattedrale della Natività di Maria Collegamenti esterni Sito ufficiale della cattedrale, su zupatrebinje.ba. URL consultato il 20 febbraio 2016 (archiviato dall'url originale il 27 agosto 2010). Sito ufficiale della diocesi di Trebigne-Marcana, su cbismo.com. URL consultato il 3 dicembre 2013 (archiviato dall'url originale il 3 aprile 2008).
Katedra Narodzenia Najświętszej Maryi Panny w Trebinju

Katedra Narodzenia Najświętszej Maryi Panny (bośn./chorw. Katedrala Rođenja Male Gospe) – rzymskokatolicka katedra diecezji trebinjsko-mrkanskiej. Znajduje się w Trebinju, w Bośni i Hercegowinie, na terenie Republiki Serbskiej. Historia Budowa obecnego kościoła katolickiego w Trebinje została rozpoczęta w 1880 roku, a pierwsze nabożeństwo, zostało odprawione w dniu 7 czerwca 1884, kiedy to świątynia została konsekrowana. Świątynia jest poświęcona Narodzeniu Najświętszej Maryi Panny; to święto znane w lokalnym języku, jako Mala Gospa. W tym samym czasie, co kościół został zbudowany dom parafialny. W 1904 roku, dwie przybudówki lub zakrystie zostały wzniesione obok prezbiterium kościoła. W czasie I wojny światowej kościół był w bardzo złym stanie, a remonty zostały przeprowadzone w 1917 roku. W tym samym czasie został sporządzony projekt dwóch dzwonnic. Miały zostać zbudowane od strony wschodniej kościoła, przy elewacji wejściowej. Dzisiejsza dzwonnica, która jest mniejszej wielkości i znajduje się na dziedzińcu między kościołem a domem parafialnym, została zbudowana w 1928 roku. W 1984 roku, na mocy decyzji Stolicy Apostolskiej, kościół – który do tej pory był świątynią parafilną parafii Trebinje – został mianowany kościołem katedralnym diecezji trebinjsko-mrkanskiej z siedzibą w Trebinju, z okazji 1000-lecia diecezji Trebinje. Przypisy
Катедрала Мале Госпе

Катедрала Мале Госпе (позната и као Катедрала Рођења Блажене Дјевице Марије) је катедрална црква Требињско-мрканске бискупије смјештена у Требињу у Републици Српској, БиХ. Градња цркве је отпочела 1880. године, довршена је и освјештана 7. јуна 1884. године, а сутрадан на Свету Тројицу одвила се спољна свечаност. Црква је посвећена Малој Госпи. Према урбанистичком изгледу Требиња, црква се налази у средишту града на десној страни Требишњице, опкољена градским парком и високим платанима. Године 1892. Требињска бискупија је подјељена у два деканата са сједиштима у Требињу и Стоцу. Приликом благослова новосаграђене цркве папа Лав XIII даривао је цркву великом сликом Госпе с Дететом. 1904. године саграђене се двје сакристије. За врјеме Првог свјетског рата црквена грађевина се налазила у трошном стању, те су потребне поправке извршене између 1917. и 1918. године. Тада су уједно постављени витражи (обојени прозори), дарови угледних требињских породица. Будући да се није успјело изградити планиране звонике (постоји план из 1913. године доградње једног звоника тадашњег великог архитекте Карла Паржика, као и план из 1917. године доградње двају звоника по нацрту архитекте Коче), мали звоник покрај цркве саграђен је 1928. године, а градио га је Марко Марић из Риђице. На њему стоји занимљив натпис: „Бога славим, живе зовем, мртве оплакујем, муње разгоним”. Жупни стан на спрату довршен је 1897. године, у који је уведена вода 1904. године, а струја 1938. године, када и у цркву. Године 1984. требињски свјештеници с вјерницима, предвођени апостолским начелником Павлом Жанићем (1980–1993. године), прославили су хиљадугодишњицу бискупије. Том приликом је обељежена и стогодишњица жупне цркве у Требињу, посвећене Рођењу Блажене Дјевице Марије. Конгрегација за евангелизацију народа уз одобрење папе Јована Павла II ту цркву је уздигла на достојанство катедрале. Године 1999. године жупни стан је темељно обновљен а 2000. црква и звоник. Галерија Види још Требињско-мрканска бискупија Референце Спољашње везе Жупа Требиње (језик: бошњачки) Требињско-мрканска бискупија Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (20. новембар 2016) (језик: бошњачки), (језик: српски) 42° 42′ 40″ С; 18° 20′ 39″ И
Église Saint-Antoine-de-Padoue de Busovača

L'église Saint-Antoine-de-Padoue (en croate : Crkva svetog Antuna Padovanskog) est située en Bosnie-Herzégovine, sur le territoire de la ville de Busovača et dans la municipalité de Busovača. Elle a été construite en 1896 et est inscrite sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Localisation Histoire Architecture Notes et références Voir aussi Article connexe Monument national (Bosnie-Herzégovine) Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail de la protection du patrimoine
Црква Светог Антуна Падованског у Бусовачи

Црква Светог Антуна Падованског у Бусовачи, проглашена је националним спомеником Босне и Херцеговине. Национални споменик састоји се од цркве и покретног наслеђа које чине: Слика Преображење Христово (Фрајнберг, 1886) Скулптура Срца Исусовог (крај 19. или почетак 20. века, уметничка радионица Фердинанда Штуфлесера, Тирол) Крсни пут са 14 слика (Јосип Бифел, 1980) Историја Црква је грађена од 1881. до 1885. године средставама прикупљених прилозима локалног становништва и уз помоћ аустроугарског цара и Земаљске владе Босне и Херцеговине. О томе сведочи камена плоча на фасади цркве, изнад портала главних улазних врата. Почетком 1960-тих дограђена је приземна зграда која је функционално повезана са црквом, а у којој се налазе учионица за веронауку и сакристија. Некадашња жупни дом, који је изграђен 1896. године је срушена, а на његовом месту је 2006. године изграђен нови жупни дом. Поред цркве налази се кућа чије је приземље коришћено за наставу веронауке, а у осталим просторијама зграде смештене су фрањевке. Референце Спољни линкови Жупа Бусовача