Аеродром Сарајево

Међународни аеродром Сарајево (IATA: SJJ, ICAO: LQSA), познат и као Бутмир, је међународни аеродром у Босни и Херцеговини, смештен 7 километара југозападно ог средишта главног града Сарајева и 2 километра од центра Источног Сарајева. Аеродром се налази у градском насељу Бутмир, које припада општини Илиџа. Аеродром Сарајево је најпрометнији у држави - 2018. године кроз њега је прошло преко милион путника, што је први пут у његовој историји. Аеродром тренутно пролази кроз историјски период експанзије и бележи рекордан раст броја путника у региону. Историја Прве године Први редовни летови за Сарајево, користећи аеродром у предграђу Бутмир, почели су 1930. када је Аеропут отворила редовну линију која је повезивала Београд са Подгорицом преко Сарајева. Годину дана касније, Аеропут је отворио нову линију која је повезивала Београд и Загреб преко Сарајева, Сплита и Ријеке. 1935. Аеропут је три пута недељно саобраћао на директној линији Београд – Сарајево, која је годину дана касније продужена до Дубровника. 1937. Аеропут је укључио редовне летове који су повезивали Сарајево са Загребом, а 1938. је била година када су уведени први међународни летови када је Аеропут проширио линију Дубровник – Сарајево – Загреб до Беча, Брна и Прага. Аеродром у Бутмиру је остао у употреби све до 1969. Потреба за новим аеродромом у Сарајеву, са асфалтно-бетонском пистом, препозната је средином 60-их када је ЈАТ почео да набавља млазне авионе. Изградња аеродрома је почела 1966. на његовој садашњој локацији, недалеко од старог. Сарајевски аеродром је отворен 2. јуна 1969. за домаћи саобраћај. 1970. Франкфурт је постао прва међународна дестинација којој је аеродром пружао услуге. Већину времена аеродром је био „улазни“ аеродром са ког су путници укрцавани на летове за Загреб и Београд на путу ка међународним дестинацијама. Временом је обим саобраћаја постепено растао са 70.000 на 600.000 путника годишње. Прво реновирање догодио се за потребе Зимске олимпијске игре 1984., када је писта продужена за 200 метара, навигациони систем је побољшан и изграђена је нова зграда терминала, пројектована за милион путника годишње. Током XIV Зимских олимпијских игара 1984. године, тада новоизграђено стамбено насеље Добриња одиграло је кључну улогу као Олимпијско насеље за новинаре и пратеће особље. Због непосредне близине аеродромске писте, слетање авиона и долазак хиљада путника из целог света одвијали су се буквално изнад кровова и у самом срцу овог насеља. Током три вршна дана Олимпијаде, кроз аеродромске капије је без одлагања прошло рекордних 14.000 путника и преко 220 тона пртљага. Становници и гости Добриње сведочили су спектакуларним призорима ниских прелета авиона који су се спуштали на аеродром, чинећи ово насеље примарном тачком сусрета Сарајева са светском олимпијском јавношћу. Авио-компаније и дестинације Следеће авио-компаније користе Аеродром Сарајево: Статистика Најпрометније линије Приступ Аутомобилом Аеродром је повезан са аутопутем Сарајево–Зеница–Мостар (А1) преко оближње петље Ступ и петље Бријешће. Аутобусом Центротранс Еуролајнс, у сарадњи са Међународним аеродромом Сарајево, пружа аутобуску линију Аеродром – Башчаршија – Аеродром. Аутобуска станица се налази одмах испред зоне долазака на главном терминалу. Цена карте у једном правцу је 2,50 евра. Бежични интернет је доступан у аутобусу. Тролејбусом Аеродром је повезан са центром Сарајева тролејбуском линијом 103 са станице Добриња. Увођење нових линија и развој мреже Током средине 2020-их година, Међународни аеродром Сарајево усвојио је нову стратегију развоја мреже линија, која се заснива на субвенционисању авио-компанија и привлачењу нискобуџетних превозника (енгл. low-cost carriers). Овај приступ резултирао је историјским проширењем понуде, па је у 2026. години број директних дестинација порастао на близу 40 широм Европе и Блиског истока. Најзначајнији искорак направљен је успостављањем базе компаније Ryanair, која је повезала главни град Босне и Херцеговине са кључним европским центрима, уз значајно повећање броја летова компанија Wizz Air, Pegasus Airlines и Eurowings. У истом периоду, мрежа је додатно обогаћена стратешким линијама попут Париза (аеродром Орли у режији компаније Transavia France), Берлина и Анкаре. Паралелно са ширењем редовног саобраћаја, аеродром бележи константан раст чартер-летова, посебно током летње сезоне због великог прилива туриста из земаља Персијског залива. Проширење и модернизација капацитета У оквиру капиталног пројекта „Проширење и модернизација Терминала Б”, аеродромски капацитети су значајно повећани доградњом додатног објекта на четири етаже, чиме је површина терминала увећана за 10.000 квадратних метара, а његова дужина продужена са 68 на 110 метара. Овом реконструкцијом број шалтера за регистрацију путника (check-in) повећан је на 28, инсталиран је модеран аутоматизовани систем за управљање пртљагом (BHS), а број излаза (gate) повећан је на седам, уз монтажу новог стакленог авио-моста. Међутим, услед наглог скока броја путника средином 2020-их, процењује се да ће постојећа зграда брзо достићи свој максимум од 2,5 милиона путника годишње. Из тог разлога, усвојени су дугорочни планови развоја који предвиђају фазну изградњу потпуно новог, модуларног терминала на западној страни аеродромског комплекса површине преко 43.000 квадратних метара, чиме би се укупни капацитет подигао на 5 милиона путника на годишњем нивоу. Капитални пројекат проширења инфраструктуре на јужној страни комплекса директно обухвата земљиште на територији општине Источна Илиџа у Источном Сарајеву. Овај план предвиђа продужење полетно-слетне стазе и сигурносних појасева аеродрома, што захтева експропријацију парцела и затварање делова локалних саобраћајница које користи локално становништво Републике Српске. Како би се омогућио физички развој аеродромског комплекса ка југу, неопходно је постизање споразума са локалним властима у Источном Сарајеву око преусмеравања саобраћајне мреже и решавања имовинско-правних односа на самој међуентитетској линији. Референце Спољашње везе Интернет страница Аеродрома Сарајево