NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Monument aux combattants morts pour la Krajina de Bosnie

Le monument aux combattants morts pour la Krajina de Bosnie est situé à Banja Luka, la capitale de la république serbe de Bosnie, en Bosnie-Herzégovine. Inauguré en 1961, il est un des plus grands mausolées de l'ex-Yougoslavie. Le monument est inscrit sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Localisation Le Monument aux combattants morts pour la Krajina de Bosnie se trouve dans le faubourg de Banj brdo, à une altitude de 431 m. Caractéristiques Le monument est une œuvre du sculpteur croate Antun Augustinčić (1900-1979). Il a été construit dans une pierre blanche provenant de l'île de Brač. Vu de loin, le monument prend l'apparence d'un boulet tiré sur les montagnes voisines de la Kozara et du Grmeč. La sculpture frontale de l'édifice figure un jeune homme tenant un drapeau. Les côtés sont ornés de hauts-reliefs décrivant la lutte contre les nazis et la reconstruction qui a suivi la Seconde Guerre mondiale. Le monument domine un vaste panorama, notamment sur la ville de Banja Luka. Notes et références Voir aussi Articles connexes Front yougoslave de la Seconde Guerre mondiale Monuments nationaux de Banja Luka Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail de la Seconde Guerre mondiale Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la sculpture Portail de la protection du patrimoine Portail du communisme
Lager Dretelj

Das Lager Dretelj war ein von der kroatischen Kriegspartei im Bosnienkrieg betriebenes Gefangenenlager in Bosnien und Herzegowina, in dem Serben und Bosniaken festgehalten, gefoltert und ermordet wurden. Es lag auf dem Gebiet der Gemeinde Čapljina in der international nicht anerkannten Republik Herceg-Bosna und war seit 1993 in Betrieb. Geschichte Bis zum Zerfall Jugoslawiens befanden sich auf dem Gelände Baracken der jugoslawischen Bundesarmee. Seit 1993, als kroatische Warlords die sogenannte ethnische Säuberung des unteren Neretvatales von Bosniaken und Serben beschlossen hatten, wurde das Lager zunächst von den kroatischen Verteidigungskräften in der Herzegowina, später vom Kroatischen Verteidigungsrat betrieben. Die Zahl der Todesopfer ist bis heute unklar. Gefangene waren sexuellen Misshandlungen und Vergewaltigungen ausgesetzt. Im September 1993 registrierte das Internationale Komitee vom Roten Kreuz 1200 bosniakische Gefangene im Lager, wo nach Angaben von Helsinki Watch auch 1500 Serben inhaftiert gewesen sein sollen. Juristische Aufarbeitung Am 23. November 1994 wurde Refik Šarić, ein nach Dänemark geflüchteter bosniakischer Kollaborateur der Lagermannschaft, in Kopenhagen wegen seiner Beteiligung an 14 Folterungen, zwei davon mit Todesfolge, zu einer achtjährigen Freiheitsstrafe verurteilt. Im März 2010 befand das Berufungsgericht in Oslo den Aufseher Mirsad Repak in 13 von 14 Anklagepunkten für schuldig, Kriegsverbrechen an Gefangenen im Lager Dretelj begangen zu haben; Repak kündigte Revision an. Im Dezember 2010 hob Norwegens oberster Gerichtshof die Verurteilung wegen Kriegsverbrechen auf, da diese in Norwegen erst 2005 unter Strafe gestellt worden waren; ein Verfahren wegen Freiheitsberaubung wurde weitergeführt. Am 8. April 2011 wurde Ahmet Makitan, Mitglied der Wachmannschaft im Lager Dretelj, in Stockholm wegen Kriegsverbrechen und Entführung zu einer Gesamtstrafe von fünf Jahren verurteilt. Vor dem Internationalen Strafgerichtshof für das ehemalige Jugoslawien in Den Haag wurden Jadranko Prlić, Bruno Stojić, Slobodan Praljak, Milivoj Petković, Valentin Ćorić und Berislav Pušić unter anderem im Zusammenhang mit dem Lager Dretelj angeklagt. Im Mai 2013 wurden die Angeklagten zu Haftstrafen zwischen 10 und 25 Jahren verurteilt. Am 29. November 2017 wurden alle Urteile in der Berufungsinstanz bestätigt, Praljak beging unmittelbar nach der Urteilsverkündung Suizid im Gerichtssaal. Weblinks Fall IT-98-34-T, Protokoll des UN-Kriegsverbrechertribunals, Den Haag Bericht (Memento vom 8. Oktober 2007 im Internet Archive) der Gesellschaft für bedrohte Völker, Sarajevo (im Internet Archive) Dossier bei TRIAL Watch Einzelnachweise
Дретель

Дретель (босн. и хорв. Dretelj, серб. Логор Дретељ) — концентрационный лагерь Хорватских оборонительных сил, а затем Хорватского совета обороны, предназначенный для нехорватского населения. Он располагался между населенными пунктами Чаплина и Меджугорье в Боснии и Герцеговине и функционировал с 1992 по 1994 год — с момента начала войны в Боснии и Герцеговины и до заключения Вашингтонского соглашения. Первоначально в лагере содержались сербские военнопленные и гражданские лица. После начала мусульманско-хорватского конфликта в нём разместили и мусульманских пленных и гражданских. В лагере были совершены многочисленные преступления против военнопленных и мирных жителей. 21 ноября 1994 года Рефик Шарич, один из бывших заключенных лагеря, затем согласившийся стать одним из охранников лагеря, был осужден на 8 лет тюремного заключения в Дании. 11 марта 2011 года в Норвегии за преступления, совершенные в лагере против гражданских сербов, был осужден солдат Хорватского совета обороны Мирсад Репак. 14 апреля 2015 года суд Боснии и Герцеговины за преступления против сербских пленных приговорил к различным срокам тюремного заключения трёх охранников лагеря, среди которых — заместитель коменданта лагеря Эдиб Булюбашич, ранее уже приговорённый к 34 годам лишения свободы за несколько убийств на бытовой почве. Примечания
Partyzánský hřbitov (Mostar)

Partizánský hřbitov v Mostaru (bosensky partzansko groblje) byl dokončen v roce 1965. Je určen pro padlé bojovníky partyzánské armády z Mostaru, kteří zahynuli v bojích během druhé světové války od roku 1941 do roku 1945. Hřbitov s památníky ve stylu jugoslávského brutalismu navrhl architekt Bogdan Bogdanović. Nachází se v ulici Kralja Petra Kremišimira IV. v západní části města. Historie Rozhodnutí realizovat tento válečný hřbitov padlo na počátku šedesátých let. Myšlenku se rozhodl realizovat vysoce postavený jugoslávský komunista Džemal Bijedić, který se narodil v Mostaru. Stavba byla zahájena v říjnu 1960 a objekt byl dokončen a slavnostně otevřen dne 25. září 1965, k dvacátému výročí osvobození Mostaru. Otevření hřbitova se zúčastnil také prezident země, maršál, Josip Broz Tito. Hřbitov se nachází v západní části Mostaru, na kopci, který je nápadný svojí rozmanitou zelení. Nabízí krásný výhled na téměř celé město. Hřbitov samotný má rozlohu 5 000 m2 a má uspořádán je do podoby šesti nepravidelně vůči sobě rozmístěných teras. Kromě architekta Bogdanoviće se na stavbě podílel i stavební inženýr Ahmet Ribac, který měl na starosti terénní úpravy místa, na kterém se hřbitov nachází. Objekt se stal postupem častu jedním ze symbolů města Mostaru. Na hřbitově se nachází celkem 810 náhrobků, které mají svůj symbolický význam. Tvary náhrobků označujících padlé bojovníky připomínají řezaný strom – symbol přerušeného mládí. K vzniku objektu byly použity kamenné desky odstraněné ze starých a zdevastovaných kamenných domů. Na hřbitově bylo pohřbeno celkem asi 500 osob z Mostaru a okolí. Mezi ně patří např. následující partyzáni: Mladen Balorda Karlo Batko Ljubo Brešan Leo Brook Yusuf Chevro Mustafa Ćemalović Rifat Frenjo Mithat Hacam Safet Mujic Shefik Obad Ahmet Pintul Hasan Zahirovic Laca V období mezi lety 1992 až 1995 byl hřbitov poškozen během války v Bosně a Hercegovině. Po skončení konfliktu byl vzhledem k úpadku partyzánského kultu zapomenut a vystaven zubu času. První iniciativy jeho obnovu a se objevily v roce 2003. Obnova byla nakonec uskutečněna a hřbitov byl otevřen pro veřejnost dne 9. května 2005, a to u příležitosti šedesátého výročí konce druhé světové války. V roce 2006 byl objekt prohlášen za kulturní památku Bosny a Hercegoviny. Fotogalerie Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Партизанско гробље у Мостару na srbské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Partyzánský hřbitov na Wikimedia Commons
Cimetière commémoratif des Partisans à Mostar

Le cimetière commémoratif des Partisans à Mostar est situé en Bosnie-Herzégovine, sur le territoire de la ville de Mostar. Construit en 1965 sur des plans de l'architecte Bogdan Bogdanović, il est inscrit sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Localisation Histoire Architecture Notes et références Voir aussi Articles connexes Front yougoslave de la Seconde Guerre mondiale Monuments nationaux de Mostar Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail de la Seconde Guerre mondiale Portail de la sculpture Portail de la protection du patrimoine Portail du communisme
Партизанско гробље у Мостару

Партизанско гробље у Мостару је изграђено 1965. године у спомен погинулим Мостарцима у Народноослободилачкој борби (НОБ), од 1941. до 1945. године. Пројектовао га је архитекта Богдан Богдановић. Историјат Идеја за изградњу спомен-гробља потекла је почетком 1960-их година, а глави иницијатор градње био је тадашњи високи државни и партијски функционер Џемал Биједић, који је рођен у Мостару. Градња гробља почела је октобра 1960. године, а оно је свечано отворено 25. септембра 1965. године на двадесету годишњицу ослобођења Мостара. Отварању гробља присуствовао је и председник СФРЈ Јосип Броз Тито. Гробље се налази у западном делу Мостара, на узвишици коју карактеришу широке зелене површине и одатле се пружа леп поглед на готово читав град. Сам споменик се распростире на 5.000 m² и на шест неправилних тераса. Поред архитекте Богдана Богдановића, на изградњи спомен-гробља учествовао је и грађевински инжењер Ахмет Рибца, који је руководио бушењем и уређењем брда на ком је смештено гробље. Током времена, спомен-гробље је постало један од симбола Мостара. На гробљу се налази 810 надгробних плоча, које имају јако симболично значење, као и цео споменик. Облици надгробних плоча којима су обележени пали борци подсећају на посечено стабло - симбол прекинуте младости. За градњу споменика употребљене су камене плоче које су скинуте са старих и девастираних камених кућа. На гробљу је укупно сахрањено око 500 посмртних остатака партизанских бораца из Мостара и околине. Међу сахрањенима на гробљу, налазе се и народни хероји: Младен Балорда Карло Батко Љубо Брешан Лео Брук Јусуф Чевро Мустафа Ћемаловић Рифат Фрењо Митхат Хаћам Сафет Мујић Шефик Обад Ахмет Пинтул Хасан Захировић Лаца У периоду од 1992. до 1995. године, гробље је било оштећено услед ратних дејстава у Босни и Херцеговини. После завршетка рата, гробље је наставило да пропада услед занемривања и вандализма. Прве иницијативе за обнову гробља јавиле су се 2003. године. А оно је уређено и поново отворено за јавност 9. маја 2005. године, поводом шездесете годишњице победе над фашизмом. Године 2006. гробље је проглашено националним спомеником Босне и Херцеговине. Гробље је значајно девастирано током 2022. године када су оштећене све спомен плоче. Галерија Референце
Estadi Bijeli Brijeg

L'Estadi Bijeli Brijeg (bosnià: Stadion pod Bijelim Brijegom), també conegut com Estadi HŠK Zrinjski, és un estadi esportiu de la ciutat de Mostar, Bòsnia i Hercegovina. És utilitat pel club HŠK Zrinjski Mostar (1992–present) i en el passat també fou utilitzat pel FK Velež Mostar (1958–1992). Té una capacitat per a 9.000 seients. L'estadi va ser construït entre 1956 i 1958 i inaugurat el 7 de setembre de 1958. Durant la guerra de Bòsnia va patir molts desperfectes. La nova situació política portà al desallotjament forçós del FK Velež Mostar del seu estadi tradicional, i l'ocupació de l'estadi per part del HŠK Zrinjski Mostar, una de les organitzacions futbolístiques etnonacionals de la ciutat prohibides per l'antic govern iugoslau immediatament després de la Segona Guerra Mundial. A partir d'aquell moment, l'estadi serveix únicament com a estadi local del Zrinjski Mostar. Velež juga actualment a l'Estadi Rođeni, construït el 1995. Galeria Referències
Bijeli-Brijeg-Stadion

Das Bijeli-Brijeg-Stadion (deutsch Weißer-Hügel-Stadion) ist ein Fußballstadion in der bosnisch-herzegowinischen Stadt Mostar. Es bietet Platz für 25.000 Zuschauer und dient dem Verein HŠK Zrinjski Mostar als Heimspielstätte. Geschichte Das Bijeli-Brijeg-Stadion in Mostar, wurde im Jahre 1958 erbaut. Mit einer Kapazität von 25.000 Zuschauerplätzen ist es nach dem Stadion Asim Ferhatović Hase in Sarajevo das zweitgrößte Stadion des Landes. In den 1970er und 1980er Jahren fanden sogar über 35.000 Zuschauer in diesem Stadion Platz. Bis zum Bosnienkrieg war dieses Stadion die Heimstätte des FK Velež Mostar. Nach dem Krieg wurde das Stadion, welches im Besitz der neugegründeten Gemeinde Mostar Süd-West war, an den HŠK Zrinjski Mostar vergeben. Seit 1994 trägt der Verein HŠK Zrinjski Mostar seine Heimspiele in diesem Stadion aus, nachdem der Verein in diesem Jahre neugegründet wurde. Zrinjski Mostar wurde bis heute viermal Meister in Bosnien und Herzegowina (2004/05, 2008/09, 2013/14 und 2015/16). Außerdem gelang in der Spielzeit 2007/08 der Gewinn des nationalen Pokales. Die Erfolge von Zrinjski sorgten auch dafür, dass in diesem Stadion auch einige internationale Topvereine gastierten, wie zum Beispiel Maccabi Petach Tikwa, FK Partizan Belgrad und Sporting Braga. Weblinks hskzrinjski.ba: Infos auf der Homepage von Zrinjski Mostar stadionwelt.de: Bilder Einzelnachweise
Estadio HŠK Zrinjski

El Stadion HŠK Zrinjski, también conocido popularmente como estadio Bijeli Brijeg (en bosnio: Stadion pod Bijelim Brijegom) es un estadio de fútbol de la ciudad de Mostar, Bosnia y Herzegovina. El estadio, cuyo nombre no oficial —Bijeli Brijeg— significa "colina blanca", fue inaugurado en 1958 y es propiedad de uno de los clubes de la ciudad, el HŠK Zrinjski Mostar, donde disputa sus partidos como local. El estadio cuenta con una capacidad de 25 000 (9.000) espectadores y es el segundo con más aforo de Bosnia y Herzegovina tras el estadio Koševo de Sarajevo. Historia El estadio fue inaugurado el 7 de septiembre de 1958​ en la zona oeste de Mostar y fue sede del Velež Mostar. En 1992, durante la guerra de Bosnia, el estadio fue atacado en numerosas ocasiones causando importantes daños en el edificio de la administración. En 1994, el HŠK Zrinjski Mostar, que había estado prohibido durante el régimen comunista de Yugoslavia, fue readmitido en la competición y se estableció definitivamente en el estadio . Equipamiento El estadio cuenta con una capacidad de 25 000 espectadores, de los cuales 9000 son con asientos de plástico y 800 plazas son cubiertas. Las gradas se distribuyen en dos tribunas; una en el oeste, con asientos y parte techada, y al este, sin asientos de plástico individuales. La iluminación en el estadio cumple con los requisitos para la celebración de partidos nocturnos, tanto en el campeonato doméstico como en competiciones europeas. Detrás de la portería sur hay un campo adicional de entrenamiento. El estadio cuenta con una pista de atletismo y puede albergar competencias atléticas. Imágenes Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Bosnia y Herzegovina Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Estadio HŠK Zrinjski. Sitio web oficial
Stade Pod Bijelim Brijegom

Stade Pod Bijelim Brijegom, également connu sous le nom de stade HŠK Zrinjski, est un stade de football situé dans la ville de Mostar, en Bosnie-Herzégovine. Le stade abrite actuellement le HŠK Zrinjski Mostar. Il a aujourd'hui une capacité de 9 000 places. Emplacement Le stade est situé au centre-ville, dans le quartier de Bijeli Brijeg, sur la rive ouest de la rivière Neretva. Histoire Le stade a été construit en 1958 avec les subventions publiques et les travaux de construction bénévoles de tous les habitants de Mostar, en particulier les étudiants et il a servi de terrain d'attache à Velež Mostar à l'époque de la République fédérative socialiste de Yougoslavie. Pendant la guerre de Bosnie, entre 1992 et 1995, lors des hostilités croato-bosniaques, la ville de Mostar a été effectivement scindée en deux parties, occidentale (croate) et orientale (bosniaque), réparties autour de la rivière Neretva . Le stade a subi de lourds dommages pendant la guerre, tandis que des idéologies et des intérêts contradictoires ont été transmis de l'époque de la guerre à l'après-guerre, comme en témoignent les divisions politiques continues et constantes dans la ville de Mostar, entre autres, dans les questions de litiges territoriaux et de propriété. Une telle ambiance politique s'est manifestée dans l'expulsion forcée du FK Velež Mostar de son domicile traditionnel du stade Pod Bijelim Brijegom, et les conflits politiques et publics qui ont suivi l'usurpation du stade par un autre club, émergeant dans la ville au début de la guerre en 1992, à savoir HŠK Zrinjski Mostar. À partir de ce moment, le stade sert uniquement de terrain d'attache à Zrinjski Mostar. Le FK Velež Mostar a utilisé le stade Pod Bijelim Brijegom depuis sa construction jusqu'en 1992, à travers les jours de gloire du club, lorsqu'il est sorti triomphant de ses campagnes lors des Coupe de Yougoslavie de 1981 et 1986, et avant cela, lorsque le club a également atteint les quarts de finale de la Coupe UEFA 1974-1975. Les gens autour du club de Velež Mostar, les supporters, ainsi que les aficionados de ce club culte autour de l'ex-Yougoslavie, des personnalités publiques, y compris un certain nombre d'intellectuels croates, plaident en permanence pour le retour de Velež dans son stade d'origine, cependant, jusqu'à présent, ces appels ne sont pas pris en compte par l'administration de la ville, qui invoque souvent des problèmes politiques et de sécurité pour continuer à bloquer le retour de Velež. Le club joue actuellement au stade Rođeni qui a été construit en 1995. Guerre de Bosnie Pendant la guerre de Bosnie, en mai 1993, le stade a été utilisé par les forces croates du HVO comme lieu de rassemblement pour les civils bosniaques avant de les envoyer dans divers camps de detention. Importance Bijeli Brijeg est le quatrième plus grand stade de Bosnie-Herzégovine, après le stade Koševo de Sarajevo. L'administration du club HŠK Zrinjski a changé le nom du stade en Stadion HŠK Zrinjski et l'a enregistré auprès de la Fédération de football de Bosnie-Herzégovine pour les matchs du club. Galerie Notes et références Portail du football Portail de la Bosnie-Herzégovine
Stadion HŠK Zrinjski

Stadion HŠK Zrinjski (službeni naziv: Stadion Hrvatskog športskog kluba Zrinjski, poznat i kao: Stadion pod Bijelim brijegom) je višenamjenski stadion u hercegovačkom gradu Mostaru. Izgrađen je 1958. godine. Stadion ima atletsku stazu i rasvjetu, tako da se na njemu mogu igrati i noćne utakmice te održavati atletska natjecanja. Stadion ima dvije tribine: zapadnu (gornju i donju) i istočnu (Stajanje). Postavljeno je 9000 sjedalica. Od toga 800 je natkriveno. Prije postavljanja sjedalica, stadion je mogao primiti 25.000 gledatelja. U vrijeme izgradnje stadiona "Pod Bijelim brijegom" (1950-ih) HŠK Zrinjski bio je odlukom komunističkih vlasti zabranjen, te samim tim nije mogao igrati utakmice na stadionu, a utakmice na njemu je igrao FK Velež. U posljednjem ratu u BiH veliki dio arhiva FK Veleža koji se nalazio u zgradi uprave je uništen, kao i trofeji, plakete i ostala vrijedna dokumentacija, a sam stadion pretrpio je nekolika granatiranja. Zbog rata (Bošnjačko-hrvatski sukob: Mostar i dolina Neretve), Mostar je postao podijeljen grad. Zapadni (veći) dio grada je pod kontrolom Hrvata, a istočni (manji) pod kontrolom Bošnjaka. Zrinjski je prisvojio Stadion pod Bijelim brijegom, koji se nalazi u hrvatskom dijelu grada, a Velež otada svoje utakmice igra na stadionu u Vrapčićima. Odlukama gradskih vlasti, HŠK Zrinjski igra na svome stadionu koji službeno nosi naziv "Stadion Hrvatskog športskog kluba Zrinjski". Galerija Povezani članci HŠK Zrinjski Mostar FK Velež Mostar Mostarski gradski derbi Izvori HŠK Zrinjski.ba - Stadion Pod Bijelim brijegom Arhivirana inačica izvorne stranice od 15. kolovoza 2011. (Wayback Machine) Vanjske poveznice
Stadio pod Bijelim Brijegom

Lo stadio pod Bijelim Brijegom (in bosniaco Stadion pod Bijelim Brijegom), noto come stadio HŠK Zrinjski, è uno stadio calcistico situato a Mostar. Costruito nel 1958, è lo stadio casalingo dello Zrinjski Mostar. Storia Fu inaugurato il 7 settembre 1958 con la partita tra Velež Mostar e Željezničar, vinta dalla squadra casalinga per 2 a 1 dinanzi a 9.000 spettatori. Dopo la guerra croato-musulmana Mostar fu divisa in due frazioni. Lo stadio, che è situato nella parte occidentale della città, ricadde nella parte di etnia croata e fu così "ereditato" dallo Zrinjski Mostar relegando i rivali cittadini a giocare le proprie partite nello stadio Rođeni. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Stadio pod Bijelim Brijegom Collegamenti esterni (EN) Scheda su StadiumDB, su stadiumdb.com.
Stadion pod Bijelim Brijegom

Het Stadion pod Bijelim Brijegom (Kroatisch: Stadion HŠK Zrinjski) is een multifunctioneel stadion in Mostar, een stad in Bosnië en Herzegovina. Het stadion ligt in de wijk Bijeli Brijeg. Het stadion wordt vooral gebruikt voor voetbalwedstrijden, de voetbalclub HŠK Zrinjski Mostar maakt gebruik van dit stadion. In het stadion is plaats voor 25.000 toeschouwers (waarvan ongeveer 8.000 zitplaatsen). Het stadion werd geopend in 1958.
Stadion pod Bijelim brijegom

Stadion pod Bijelim brijegom – wielofunkcyjny stadion w Mostarze, w Bośni i Hercegowinie. Został otwarty w 1958 roku. Obiekt może pomieścić 20 000 widzów, z czego 9000 miejsc jest siedzących. Swoje spotkania rozgrywa na nim drużyna Zrinjski Mostar. Przypisy
Стадион под Бијелим Бријегом

Стадион под Бијелим Бријегом (службени назив: Стадион ХШК Зрињски) је вишенаменски стадион у херцеговачком граду Мостару. Изграђен је 1958. године. Стадион има атлетску стазу и расвету, тако да на њему могу да се играју и ноћне утакмице па могу да се одржавају атлетска такмичења. Има капацитет од 9.000 седећих места, од тога 800 наткривених. Прије постављања столица могао је да прими 25.000 гледалаца. Стадион има две трибине западну (горњу и доњу) и источну (стајање). Галерија Види још ХШК Зрињски Мостар ФК Вележ Мостар Мостарски градски дерби Референце Зрињски. ба - Стадион ХШК Зрињски Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (28. март 2014) Спољашње везе
Bijeli Brijeg-stadion

Bijeli Brijeg-stadion är en fotbollsarena belägen i Mostar i Bosnien och Hercegovina. Arenan byggdes 1958 och har kapacitet för 25 000 åskådare, vilket gör den till landets näst största arena efter Asim Ferhatović Hase-stadion. Bijeli Briejeg-stadion är hemmaarena för fotbollsklubben HŠK Zrinjski Mostar. Tidigare Bijeli Brieg-stadion hemmaarena för klubben FK Velez Mostar. Källor
Црква Покрова Пресвете Богородице (Карановац)

Црква Покрова Пресвете Богородице је парохијски храм Српске православне цркве. Налази се у селу Карановац, Бања Лука. Храм је посвећен Покрову Пресвете Богородице. Овај храм је православне категорије и припада Бањалучкој епархији. Освештан је 13. јула 2008. године. Види још Саборни храм Христа Спаситеља у Бањој Луци Вјерски објекти у Бањој Луци Црква Светог пророка Илије (Рамићи) Референце Литература Српска православна Епархија бањалучка: Шематизам III. Издање Епархијског управног одбора Српске православне Епархије бањалучке Бања Лука, Атлантик бб, Бања Лука, Бања Лука, 2016. Спољашње везе СПЦ — Слава храма Покрова Пресвете Богородице Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (23. децембар 2019) Мапе — Црква Покрова Пресвете Богородице, Карановац (језик: енглески)
Estadi Bilino Polje

L'Estadi Bilino Polje és un estadi esportiu de la ciutat de Zenica, Bòsnia i Hercegovina. És utilitat pel club NK Čelik, la selecció de futbol de Bòsnia i Hercegovina i puntualment per la selecció de rugbi de Bòsnia i Hercegovina. El NK Čelik es formà el 1945 i començà jugant a al camp de Blatuša. L'estadi Bilino Polje va ser construït el 1972 per acollir els partits de la Copa Mitropa. La seva capacitat és per a 15.292 seients. Galeria Referències