Црква Светих апостола Петра и Павла у Доњем Забрђу

Црква Светих апостола Петра и Павла у Доњем Забрђу, парохијска је православна црква у насељеном месту на територији општине Угљевик, припада Епархији зворничко-тузланској Српске православне цркве. Доњозабрђска парохија Црква посвећена Светим апостолима Петру и Павлу у Доњем Забрђу седиште је Доњозабрђске парохије коју чине насељена места Доње Забрђе и Угљевичка Обријеж. Градња и санација Градња цркве почела је 1912. године у време свештеника Алексе Глигоровића, док је темеље освештао митрополит Иларион Радонић 24. септембра 1913. године. Храм је зидан ситном циглом, по угледу на цркву у Великој Обарској и радио га је исти мајстор. Зидање храма завршено је тек 1940. године, у време свештеника Петра Товирца: Свештеник Петар Товирац подигао је са народом цркву под кров и одслужио прву службу Божију на Петровдан 1941. године. Исте године на Илиндан из цркве је одведен у усташки логор, са великим мноштвом својих парохијана, гдје је, свједочећи Христа Господа завршио овоземаљски живот, не дочекавши дан освештања цркве. Храм је освештао епископ зворничко-тузлански Лонгин Томић 21. септембра 1955. године. Због дотрајалости црква је обнављана више пута, а највише у време службовања свештеника Михаила Јовића. Године 1985. храм је препокривен и урађен је под. Санацијом извршеном 1997. године промењена је комплетна кровна конструкција и постављен нови бакарни покривач. Поводом 50-годишњице првог освештања храма 2005. године храм је поново обновљен. Тим поводом освештао га је чином обновљења епископ зворничко-тузлански Василије. Иконостас у храму датира из 1951. године, а израдили су га мајстори из Драгаљевца. Иконе на иконостасу живописао је уметник В. Поморишац, 1952. године. Од 2009. године храм фрескопише иконописац Бранислав Шавија из Бијељине. Архитектонски стил Храм је изграђен у српско-византијском (неовизантијском) стилу. Архитектура објекта се ослања на прочишћене геометријске форме, наглашену вертикалност и бјелину фасадних зидова, без барокних или класицистичких елемената карактеристичних за старија црквена здања у регији. Најважније архитектонске карактеристике храма су: Звоник и тамбур: Високи звоник издиже се изнад западног улаза и у горњој зони прелази у витку, осмоугаону куполу (тамбур) са уским лучним прозорима. Отвори на фасади: Сви прозорски отвори на бочним лађама и звонику изведени су у форми издужених монофора и бифора које се завршавају карактеристичним полукружним луковима. Пластика фасаде: Рашчлањивање и динамика равних фасадних површина постигнута је израдом плитких декоративних вертикалних ниша и слијепих лукова (лезена) дуж бочних зидова цркве, што представља директан одјек традиционалног средњовјековног градитељства са Балкана. Филијална црква У оквиру Доњозабрђске парохије поред парохијске постоји још једна филијална богослужбена грађевина: Црква Рођења Св. Јована Крститеља у Угљевичкој Обријежи, грађена је од 1999. до 2002. године, као задужбина Драге Захарића. Храм је освештао епископ зворничко-тузлански Василије, 2002. године. Иконостас, певницу, налоњ, дарохранилицу и два мања стола израдио је ђакон Томислав Живановић из Крагујевца. Иконе на иконостасу, као и храм живописао је Војкан Митрић из Јања код Шипова. Напомене Види још Епархија зворничко-тузланска Забрђе Референце Спољашње везе „Доњозабрђска парохија”. Архијерејско намјесништво угљевичко - јањско. Приступљено 5. 11. 2021.