NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Juan Antonio Samaranch Olympic Hall

The Juan Antonio Samaranch Olympic Hall, also known as Zetra Olympic Hall, is an indoor multi-purpose arena in Sarajevo, Bosnia and Herzegovina. Named in honor of Juan Antonio Samaranch in 2010 after his death, it was used for various sporting events at the 1984 Winter Olympics, and as the main venue of the 2019 European Youth Olympic Winter Festival. History The construction of the complex started in June 1981 and was officially opened by then-President of the International Olympic Committee, Juan Antonio Samaranch, on 14 February 1982. Olympic venue Zetra Olympic Hall was constructed specifically for the 1984 Winter Olympics, hosted in Sarajevo, and was completed in 1982. Its first major event was the 1983 World Junior Speed Skating Championships. It was described as an "ultramodern, angular edifice" with a copper roof. The indoor venue hosted ice hockey and figure skating events, as well as the last closing ceremony held at an indoor venue until Vancouver 2010. From 1984 to 1991, Zetra remained in service as a venue for ice sports. It served as the venue for several international speed skating events, and several speed skating world records were broken here. Destruction The arena suffered substantial damage from shelling, bombing and fire by the Serb forces on Monday, May 25, 1992 during the Bosnian War. The interior of the structure, such as the basements and main hall, were put into service as a morgue, storage space for medication and supplies, and a staging area for UN equipment. The wooden seats from the venue were used as material for coffins for civilians killed in the war. Reconstruction After the war, it was discovered that though the building was badly damaged, the foundation was secure. Although the original blueprints were never recovered, in September 1997, reconstruction on the venue, facilitated by the SFOR, began. The International Olympic Committee donated $US 11.5 million to the project, which cost an estimated DM 32 million (€ 16.4 million). The reconstruction was completed in 1999. Current use Zetra hosted the Balkans Stability Pact Summit in July 1999. It is currently in service as a sporting arena. It is also used for music concerts, fairs and conferences. Sometimes, parts of the building are rented for other purposes (e.g. for the elections 2014, it was used as the Main Counting Center and election material storage space). The hall also contains a small museum about the 1984 Winter Olympics as well as a gym, billiard hall, bowling alley, pistol range, two cafes and other sports related content such as headquarters for various clubs and associations. Concerts and other events See also List of indoor arenas in Bosnia and Herzegovina References External links Media related to Olympic Hall Juan Antonio Samaranch at Wikimedia Commons World Stadiums Archived 2020-06-07 at the Wayback Machine
Pabellón Olímpico Juan Antonio Samaranch

El Pabellón Olímpico Juan Antonio Samaranch​ (en bosnio y croata: Olimpijska dvorana Juan Antonio Samaranch; en serbio: Олимпијска дворана Хуан Антонио Самаран; antes Pabellón Olímpico Zetra) es un estadio de usos múltiples bajo techo en Sarajevo, la capital del país europeo de Bosnia y Herzegovina. Nombrado en honor del español Juan Antonio Samaranch en 2010 después de su muerte, fue utilizado para diversos eventos deportivos en los Juegos Olímpicos de Invierno de 1984. El Pabellón Olímpico Zetra fue construido específicamente para los Juegos Olímpicos celebrados en Sarajevo, y se terminó en 1983. Su primer gran evento fue el Campeonato de Patinaje mundial júnior de 1983. Adicionalmente ha sido usado por los equipos de KK Bosna (Baloncesto), RK Bosna Sarajevo (Balonmano) y por las selecciones nacionales de esos mismos deportes. Véase también Estadio cubierto Instalación deportiva Baloncesto Referencias
Olimpijska dvorana "Juan Antonio Samaranch"

Olimpijska dvorana Juan Antonio Samaranch ili Zetra Arena je dvorana u Sarajevu, glavnom gradu Bosne i Hercegovine. To je polivalentna dvorana građena 1981. – 1982., a otvorena 14. prosinca 1982. Svjetskim juniorskim prvenstvom u umjetničkom klizanju. U njoj su održana natjecanja za XIV. Zimske olimpijske igre u umjetničkom klizanju i hokeju na ledu, kao i ceremonija zatvaranja. Zetra se nalazi u sarajevskom naselju Koševo, sjeverno od središta grada. Za vrijeme rata u Bosni i Hercegovini 1992. ova dvorana je bila pogođena projektilima, te uništena, ali je 1999. obnovljena. Dvorana Zetra je sastavni dio Olimpijskog kompleksa uz stadion za brzo klizanje i Olimpijski muzej. Do 2010. zvala se Zetra. Izvori
Olympische Sporthal Juan Antonio Samaranch

De Olympische Sporthal Juan Antonio Samaranch ( Bosnisch, Kroatisch en Servisch : Olimpijska dvorana Juan Antonio Samaranch / Олимпијска дворана Хуан Антонио Самаран; voorheen Zetra Olympische Sporthal) is een multifunctionele arena in Sarajevo, Bosnië en Herzegovina. De arena werd genoemd naar Juan Antonio Samaranch in 2010 na zijn dood. De indoor arena werd gebruikt voor talrijke sportevenementen zoals de Olympische Winterspelen van 1984 en het Europees Olympisch Jeugd-Winterfestival 2019. Geschiedenis De bouw van het complex begon in juni 1981 en werd officieel geopend door voormalig voorzitter van het Internationaal Olympisch Comité, Juan Antonio Samaranch, op 14 februari 1982. De Zetra Olympische Sporthal is speciaal gebouwd voor de Olympische Winterspelen van 1984, die werden georganiseerd in Sarajevo. Het eerste grote evenement was het Wereldkampioenschappen schaatsen junioren in 1983. Het werd beschreven als een "ultramodern, hoekig gebouw" met een koperen dak. De overdekte locatie organiseerde al meermaals ijshockey- en kunstschaatsevenementen.
Hala olimpijska im. Juana Antonio Samarancha w Sarajewie

Hala Olimpijska im. Juana Antonio Samarancha (dawniej Hala Olimpijska Zetra) – wielofunkcyjna hala sportowa służąca głównie jako arena zmagań w hokeju na lodzie, położona w stolicy Bośni i Hercegowiny, Sarajewie. 19 czerwca 2010, w wyniku starań Komitetu Olimpijskiego Bośni i Hercegowiny, obiektowi nadano imię zmarłego kilka miesięcy wcześniej Juana Antonio Samarancha, wieloletniego prezydenta Międzynarodowego Komitetu Olimpijskiego. Inicjatywa ta miała na celu upamiętnienie roli Hiszpana w przywracaniu pokoju w byłej Jugosławii w latach 90. XX wieku. Historia Hala powstała z myślą o organizowanych w 1984 roku w Sarajewie zimowych igrzyskach olimpijskich. Budowa została zakończona w 1983 roku, a w tym samym roku położony obok hali obiekt Zetra Ice Rink gościł mistrzostwa świata juniorów w łyżwiarstwie szybkim. W czasie igrzysk na zlokalizowanym obok hali obiekcie Zetra Ice Rink rywalizowali łyżwiarze szybcy, a w hali rozegrano m.in. finałowy mecz turnieju hokejowego. Latem 1992 roku obiekt został niemal całkowicie zniszczony w czasie oblężenia Sarajewa, w wyniku ostrzału artyleryjskiego i bombardowań prowadzonych przez bośniackich Serbów. Ocalałe piwnice pełniły funkcje kostnicy oraz były miejscem przechowywania leków i produktów spożywczych. Drewniane trybuny hali były wykorzystywane do produkcji trumien dla ofiar wojny. Wskutek działań wojennych budynek został poważnie uszkodzony. We wrześniu 1997 roku, dzięki pomocy sił SFOR, rozpoczęto jego odbudowę. Koszt modernizacji wyniósł 32 miliony marek niemieckich, a część środków przekazał na ten cel MKOl oraz Unia Europejska. Odbudowany obiekt został oddany do użytku w 1999 roku – 30 lipca tego roku odbyła się w nim Międzynarodowa Konferencja Paktu Stabilizacyjnego dla Południowo-Wschodniej Europy. W 2008 roku rozegrano tam kwalifikacje do III dywizji mistrzostw świata w hokeju na lodzie. Wewnątrz hali znajduje się muzeum poświęcone zimowym igrzyskom z 1984 roku. Przypisy
Олимпийский дворец имени Хуана Антонио Самаранча

Олимпи́йский дворе́ц и́мени Хуа́на Анто́нио Самара́нча (босн. Olimpijska dvorana Juan Antonio Samaranch), ранее известный как Ледовый дворец Зетра (сербохорв. Hala Zetra) — дворец спорта на 12 тысяч зрителей, построенный в Сараеве для проведения соревнований по фигурному катанию и хоккею на XIV зимних Олимпийских играх. Сгорел во время боснийской войны 1992—1995 годов, реконструирован в 1999 году. История После того, как Сараево в 1978 году выиграло право на проведение Олимпиады, проектирование нового ледового дворца было поручено Сараевскому институту архитектуры и урбанизма; проектировщиками выступили профессора Душан Джапа и Лидумил Аликалфич. Строительство началось 1 июля 1981 года, а уже 30 ноября 1982 года дворец был сдан в эксплуатацию. Через две недели здесь стартовал чемпионат мира по фигурному катанию среди юниоров. Это были пробные старты на будущей олимпийской арене. Объект обошёлся в 968 956 000 югославских динаров. Во время боснийской войны, около полудня 21 мая 1992 года, ледовый дворец сгорел. При финансовой поддержке Международного Олимпийского комитета в 1999 году был восстановлен и назван в честь Хуана Антонио Самаранча, который и открывал Олимпиаду 1984 года как президент МОК. Ныне в нём проходят концерты. Наряду со стадионом Кошево, ледовый дворец был главной ареной зимнего Европейского юношеского Олимпийского фестиваля 2019 года. Примечания
Олимпијска дворана Хуан Антонио Самаран

Олимпијска дворана Хуан Антонио Самаран, раније дворана Зетра, је вишенамјенска затворена дворана у Сарајеву. У њој су се одржавали разни спортски догађаји на 14. Зимским олимпијским играма 1984. године. Има 12.000 сједећих мјеста. Скандал у вези назива Зетра Када је дворана под тадашњим називом „Зетра“ отворена 1984. године, у југословенским медијима је избио скандал у вези са тим називом. Према писању тадашње југословенске штампе, нико није знао значење назива Зетра, а ни аутора тог назива. Југословенски медији су писали да „Зетра“ означава скраћеницу за „Зелену трансверзалу“. Скандал у вези са називом је изазвала и чињеница да је читава дворана била обојена у зелену боју, чија нијанса се подударала са тадашњом националном заставом Муслимана. Скандал је појачан чињеницом да се у то вријеме у Сарајеву судило припадницима панисламистичке организације „Млади муслимани“, чији лидер и главнооптужени је био Алија Изетбеговић. Према мишљењу стручњака за исламски тероризам у југоисточној Европи Џевада Галијашевића, могућност да се у вријеме СФРЈ социјализма избор назива Зетра случајно подудара са скраћеницом која означава Зелену трансверзалу, је минимална. Историја Олимпијска употреба Олимпијска дворана Зетра је саграђена посебно за Зимске олимпијске игре одржане 1984. године у Сарајеву, а завршена је 1983. године. Први велики догађај је било Свјетско првенство у брзом клизању за младе одржано 1983. Описана је као „ултрамодерни, угаони објекат" са бакарним кровом. За вријеме Олимпијаде у дворани је одржан турнир у хокеју на леду, такмичење у брзом клизању и умјетничком клизању, као и церемонија затварања, што је био први пут да се то деси унутра, све до Ванкувера 2010. Од 1984. до 1991, Зетра је остала у служби зимским спортовима. Ту је одржано неколико међународних такмичења у брзом клизању, и неколико свјетских рекорда је управо овдје оборено. Распад Југославије Средином 1992. године у тадашњој Зетри је постојао логор за Србе. Остатак Зетре, као што су подруми, кориштени су као мртвачнице, и простор за лијекове и залихе. Дрвена сједишта су кориштена за сандуке за цивиле погинуле у рату. Реконструкција Након рата, откривено је да, иако је дворана тешко оштећена, је темељ сигуран. Септембра 1997 је почела обнова. Међународни олимпијски комитет је донирао 11,5 милиона долара пројекту, који је коштао 32 милиона њемачких марака (16,4 милиона евра). Обнова је завршена 1999. Тренутна употреба У јулу 1999. Зетра је била домаћин самита Пакта за стабилност Балкана. Данас се користи као спортска дворана, а у њој као домаћи тимови играју КК и РК Босна. Референце Спољашње везе Gates of Vienna: The Green Corridor in the Balkans, by Baron Bodissey (језик: енглески)
Zetrahallen

Juan Antonio Samaranch Olympic Hall (fd Zetrahallen) är en olympisk sportarena i Sarajevo. Den öppnades 1982 inför olympiska vinterspelen 1984 i staden. Bredvid Zetrahallen finns fotbollsarenan Asim Ferhatović Hase-stadion, som också är en OS arena. Byggnadsarbetet påbörjades i juni 1981 och invigdes av ordföranden för Internationella olympiska kommittén Juan Antonio Samaranch 14 februari 1982. Arenan bytte 2010 namn till Juan Antonio Samaranch Olympic Hall efter hans död. Historik Olympisk arena Arenan stod klar 1982, och första större evenemanget var världsmästerskapen i hastighetsåkning på skridskor 1983. Den beskrevs som en "ultramodern, kantig byggnad" med koppartak. Här spelade man ishockey och tävlade i konståkning vid olympiska vinterspelen 1984, samt höll avslutningsceremonin. Åren 1984-1991 användes arenan för issport. Flera internationella skridskolopp hölls här, och många världsrekord noterades. Senare användning Här hölls Balkan-toppmötet i juli 1999. Det blev senare idrottsarena. Hallen innehåller också ett litet museum med olympiska vinterspelen 1984 som tema. Förstörd Arenan skadades svårt och förstördes nästan helt efter granatbeskjutning, bombningar och bränder av Bosnienserbernas trupper den 25 maj 1992, under Bosnienkriget. Det som blev kvar, som källaren, kom att användas som bårhus samt förvaringslager för medicin och förnödenheter. Trästolarna användes som material till likkistor för civila som dödades i kriget. Återuppbyggnad Efter kriget upptäcktes att fastän byggnaden skadades svårt, stod grunden säker. I september 1997 började man återuppbygga anläggningen, med hjälp av SFOR. IOK donerade $US 11,5 miljoner till projektet, med en kostnad uppskattad till motsvarande 32 miljoner tyska mark (16,4 miljoner €). Återuppbyggnad var klar 1999. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, 13 juli 2011. Fotnoter
Sinagoga de Sarajevo

La Sinagoga de Sarajevo (en bosnià: Sinagoga u Sarajevu) és una sinagoga que es troba en la ciutat de Sarajevo, a Bòsnia i Hercegovina. La sinagoga va ser construïda el 1902, i és l'únic temple jueu actiu de la ciutat. Sarajevo és considerada com una de les ciutats més importants dels Balcans, la seva història és particularment rica des de la seva creació pels otomans en 1461. La ciutat va ser el lloc on varen assassinar l'arxiduc Francesc Ferran d'Àustria, fet que va marcar el començament de la Primera Guerra Mundial. Sarajevo va acollir els Jocs Olímpics d'Hivern de 1984. La ciutat va ser assetjada durant la Guerra de Bòsnia, fet que va tenir lloc durant els anys 90 del segle xx. La ciutat forma part del cantó de Sarajevo, un dels deu cantons de la Federació de Bòsnia i Hercegovina. Referències
Aškenazská synagoga

Aškenazská synagoga (bosensky Aškenaska sinagoga) se nachází v historickém centru bosenské metropole Sarajeva, v samém centru města, na břehu řeky Miljacky. Budovu na adrese Hamdije Kreševljakovića 59 navrhl český architekt Karel Pařík. Historie Po roce 1878 začal dramatický rozvoj metropole Bosny a Hercegoviny Sarajeva, které se rozhodlo Rakousko-Uhersko modernizovat. Vznikaly nové městské domy, které projektovali architekti z celého Rakousko-Uherska. Početná sarajevská židovská komunita získala moderní synagogu na přelomu století. Stavba byla dokončena roku 1902. 1400 aškenazských Židů tak získalo vlastní svatostánek a nemuseli se již modlit tam, kde tak činili místní Sefardští Židé. Stavba vznikla sice v tehdy populárním secesním stylu, inkorporovala však prvky typické pro historismus a symboly z dějin Židů. Interiér je inspirován maurskou architekturou, která byla rovněž na sklonku 19. století na území Bosny oblíbená. Jednalo se o první náboženskou stavbu na území města, která tento styl převzala z architektury veřejných staveb. Autorem interiérů byl malíř Ludwig Oisner. Poprvé byla stavba obnovena v roce 1927, k výročí 25 let od svého dokončení. Roku 1933 byla z její západní strany přistavěna administrativní budova, knihovna a další prostory. Synagoga nebyla nikterak poničena během druhé světové války. Vzhledem k tomu, že však značný počet Židů z bosenské metropole buď zahynul v koncentračních táborech fašistického Chorvatska, resp. emigroval do Izraele, byly všechny ostatní synagogy v Sarajevu uzavřeny a pravidelně zůstala sloužit pouze aškenazská. V letech 1964–1965 byl přestavěn její interiér; spodní část budovy měla sloužit pro společenský život sarajevských Židů a horní patro pro náboženské obřady. Během války v 90. letech poskytovala synagoga léky a pomoc obleženému městu. Nacházela se zde také vývařovna. Během války byla poničena a následně obnovena. Reference Související články Sefardská synagoga Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Aškenazská synagoga na Wikimedia Commons
Synagoge (Sarajevo)

Die Synagoge von Sarajevo oder Synagoge der Aschkenasim liegt in Sarajevo am südlichen Ufer des Flusses Miljacka. Die Synagoge gilt als die drittgrößte in Europa und wurde 1902 erbaut. Die Synagoge dient heute als Hauptsynagoge der Jüdischen Gemeinde Sarajevo. Die Alte Synagoge (Il Kal Grandi) der sephardischen Gemeinde beherbergt dagegen heute eine Ausstellung, der Synagogenraum im Erdgeschoss wird jedoch zu speziellen Anlässen zum jüdischen Gebet genutzt. Geschichte Die Geschichte der Juden in Sarajevo lässt sich bis in das 16. Jahrhundert zurückverfolgen. Dabei handelte es sich um sephardische Juden. Eine erste Synagoge wurde um 1581 erbaut, welche zwar um 1679 und 1778 zerstört, danach jedoch wieder aufgebaut wurde. Gegen Ende des 19. Jahrhunderts wurden erstmals größere Gruppen von Aschkenasim in Sarajevo sesshaft. Da die Aschkenasim über keine eigene Synagoge verfügten, entschlossen sie sich, eine eigene zu erbauen. Mit den Arbeiten wurde der Tscheche Karel Pařík beauftragt, der die Synagoge im so genannten proto-maurischen Stil entwarf. Die Bauarbeiten zur Synagoge wurden 1902 beendet. Die Synagoge hat große Bögen mit reich gemalten Dekorationen. Die hohe, reich verzierte Decke wurde durch einen zehnzackigen Stern hervorgehoben. Heute wird die Synagoge auf die Frauengalerie auf dem Obergeschoss beschränkt. Am Eingang gedenkt eine Menora der 400-jährigen Geschichte der Juden in Bosnien und der Herzegowina. Die Synagoge gehörte ursprünglich den Aschkenasim, während die Sephardim 1932 eine neue Synagoge erbauten, die jedoch 1941 zerstört wurde. Heute wird die Synagoge von den Aschkenasim und Sephardim gemeinsam genutzt. Einzelnachweise Siehe auch Juden in Bosnien und Herzegowina Weblinks The Virtual Jewish History Tour - Sarajevo (en)
Sinagoga de Sarajevo

La Sinagoga de Sarajevo (en bosnio: Sinagoga u Sarajevu) es la sinagoga principal y más grande de Sarajevo que se encuentra en la orilla sur del río Miljacka, en Bosnia y Herzegovina.​ Fue construida en 1902 y sigue siendo la única sinagoga que se mantiene en funcionamiento en la ciudad en la actualidad. Una sinagoga sefardí (también conocida como Sijavuš-pašina daira o Velika Avlija) es conocida por haber sido construida en el año 1581 como una donación para ayudar a los miembros de la comunidad judía de Sarajevo que eran pobres. A finales del siglo XVI, el espacio que abarca Velika Avlija se convirtió en la primera sinagoga. El edificio se quemó en 1679 y en 1778, y fue reconstruido en cada ocasión. En la actualidad funciona como museo judío. Judíos Askenazis llegaron a Sarajevo con el Imperio Austro-Húngaro en el siglo XIX. Una sinagoga Askenazi, fue construida en 1902 en estilo del renacimiento morisco.​ Véase también Sinagoga Torá Religión abrahámica Referencias
Synagogue de Sarajevo

La synagogue de Sarajevo est située en Bosnie-Herzégovine, sur le territoire de la ville de Sarajevo. Construite en 1902 sur des plans de l'architecte Karel Pařík, elle est inscrite sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. La synagogue de Sarajevo est le nom donné à la synagogue ashkénaze de la ville, la seule en activité aujourd'hui. Il existe également une autre synagogue (séfarade celle-ci) qui abrite aujourd'hui le musée juif de Bosnie-Herzégovine. Localisation La synagogue est située sur la rive sud de la rivière Miljacka. Histoire En raison de la domination ottomane du pays, la communauté juive de la ville au XVIe siècle était séfarade mais, à suite de la domination de l'Empire austro-hongrois sur la ville à la fin du XIXe siècle, elle vit l'arrivée de juifs ashkénazes. Il existait une autre synagogue à Sarajevo, Il Kal Grande, l'une des plus grandes synagogues des Balkans. En 1941, elle fut endommagée et profanée par les nazis, puis cessa définitivement de fonctionner comme synagogue, le bâtiment étant aujourd'hui utilisé comme centre culturel, le Bosnian Cultural Center (BKC Sarajevo). De nos jours, du fait de la petite taille de la communauté juive locale, les offices religieux se tiennent dans la zone réservée aux femmes. La ménorah à l'entrée du bâtiment fut posée afin de célébrer l'anniversaire des 400 ans d'installation des juifs en Bosnie-Herzégovine. Architecture Notes et références Voir aussi Articles connexes Histoire des Juifs en Bosnie-Herzégovine Haggadah de Sarajevo Monuments nationaux de Sarajevo Cimetière juif de Sarajevo Vieille synagogue de Sarajevo Lien externe Bosnia and Herzegovina: Ashkenazi Synagogue Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail du judaïsme Portail de la protection du patrimoine
Aškenaška sinagoga u Sarajevu

Aškenaška sinagoga je sinagoga u Sarajevu i treća po veličini u Europi. Izgrađena je 1902. godine. Oblik sinagoge je izgrađen s kutnim kupolama na visokim tamburima, a presvučen je plitkom pseudomaurskom dekorativnom plastikom. Nalazi se nedaleko od Latinske ćuprije i Drvenije, na lijevoj obali Miljacke. Izgrađena je po projektu Karla Paržika. U posljednjem ratu 1992./1995. teško je stradala.
Sinagoga ashkenazita di Sarajevo

La sinagoga ashkenazita di Sarajevo (Serbo-Croato: Sinagoga u Sarajevu / Синагога у Сарајеву) è la principale e più grande sinagoga di Sarajevo e si trova sulla sponda meridionale del fiume Miljacka. Costruita nel 1902, rimane l'unica sinagoga funzionante oggi a Sarajevo. Storia La comunità ebraica, come l'intero paese, era un tempo definita dalla sua unica combinazione tra tradizioni orientali e occidentali. Le comunità ebraiche sefardite ed ashkenazite coesistevano pacificamente con i loro vicini cristiani e musulmani a Sarajevo e altrove in Bosnia ed Erzegovina. Una sinagoga sefardita (conosciuta anche come Sijavuš-pašina daira o Velika Avlija) è nota per essere stata costruita nel 1581 con la donazione del Beylerbey turco Sijamush Pasha per aiutare i membri poveri della comunità ebraica a Sarajevo. Alla fine del XVI secolo lo spazio che comprendeva la Velika Avlija è stato trasformato nella prima sinagoga. L'edificio fu bruciato sia nel 1679 che nel 1778 e fu ricostruito ogni volta. Ora funge da museo ebraico. Nei pressi vi è il Nuovo Tempio (Novi Hram) che funge da galleria d'arte di proprietà della comunità ebraica di Sarajevo. Gli ebrei ashkenaziti arrivano a Sarajevo durante l'Impero austro-ungarico alla fine del XIX secolo. La sinagoga di Ashkenazi di Sarajevo è stata progettata da Karel Pařík e costruita nel 1902. La comunità sefardita costruì la propria sinagoga (Kal Grande) nel 1932, riconosciuta come la più grande e più ornata sinagoga nei Balcani. Essa fu devastata dai nazi-fascisti nel 1941 durante la seconda guerra mondiale, ma la sinagoga ashkenazita è riuscita a sfuggire alla distruzione. L'Olocausto negli anni '40 e la guerra in Bosnia negli anni '90 lasciarono meno di 5.700 ebrei nell'ex Jugoslavia. Architettura La sinagoga ashkenazita è stata progettata in stile neo-moresco o neo-orientalista, una scelta allora popolare per le sinagoghe dell'impero e tipico della Sarajevo di fine '800. La sinagoga ha enormi archi con ricche decorazioni riccamente. Il soffitto alto e ornato è evidenziato da una stella a dieci punte. Oggi la sinagoga è limitata alle gallerie femminili al piano superiore. All'ingresso, una menorah di pietra commemora il 400º anniversario dell'arrivo degli ebrei in Bosnia ed Erzegovina. L'edificio è stato ristrutturato negli anni 2000. Note Voci correlate Haggadah di Sarajevo Cimitero ebraico di Sarajevo Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su sinagoga aashkenazita di Sarajevo Collegamenti esterni Bosnia and Herzegovina: Ashkenazi Synagogue, (International Student Travel Confederation)