NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Академија ликовних уметности Универзитета у Сарајеву

Академија ликовних уметности у Сарајеву као високошколска установа и чланица Универзитета у Сарајеву основана је 1972. године. Основали су је еминентни научни радници, професори и културни делатници који су се школовали првенствено у Београду, Љубљани и Загребу и који су у то време били већ признати уметници. Историја Новооснована Академија ликовних уметности најпре је била смештена у згради Педагошке академије у Сарајеву, а објекат данашње АЛУ је био прва и једина евангелистичка црква у време аустроугарске управе. Црква је била изграђена 1899. по нацртима архитекте Карла Паржика у романичко-византијском стилу као централна поткуполна грађевина. Обновљена зграда је почетком 1992. године односно почетком Рата у Босни и Херцеговини девастирана. Објекат је до данас проглашен културно-историјским спомеником и налази се на списку заштићених објеката Завода за заштиту културно-историјског и природног наслеђа. Мухамед Карамехмедовић (историчар уметности и први декан АЛУ), Нада Пивац (академски сликар), Мерсад Бербер (академски сликар), Боро Алексић (академски сликар), Алија Кучукалић (академски кипар), Зденко Гргић (академски кипар) — само су нека од имена славних професора-оснивача Академије ликовних уметности у Сарајеву. Академија је од свог оснивања уписала 2.331 полазника и до маја 2012. године бележи 1.212 завршених студената додипломског студија. Постдипломски студиј је заживео 1983. године и до краја 2012. је магистрирало 1.212 студената. Академију чини шест специфичних одсека са већим бројем изборних предмета: Наставнички одсек Одсек за сликарство Одсек за кипарство Одсек за графику Одсек за графички дизајн Одсек за продукт дизајн Академија ликовних уметности Универзитета у Сарајеву је школске 2006/2007. године приступила болоњском систему школовања (4+1). Испред саме грађевине налази се пешачки мост који повезује Радићеву улицу са Академијом ликовних уметности у Сарајеву, а мост на реци Миљацки носи симболичко име „Пожури полако” („Festina lente – Požuri polako”). За изградњу моста распона 38 метара било је потребно око два милиона конвертибилних марака, а урађен је на основу идејног решења тадашњих студената друге године Продукт дизајна на Академији ликовних уметности Амиле Хрустић, Аднана Алагића и Бојана Канлића. Галерија Види још Габријел Јуркић Дамир Никшић (дипломирао 2000) Референце Литература Спољашње везе Званични веб-сајт
Markale

Markale či Pijaca Markale (z německého Markthalle) je název Městské tržnice a současně nedaleké otevřené, ale zastřešené tržnice, která se nachází v centru Sarajeva, hlavním městě Bosny a Hercegoviny. Obchoduje se tu převážně s ovocem a zeleninou. Historie Projekt tržnice v moderním evropském stylu byl vypracován v roce 1894 a označen byl německým názvem Markthalle für Sarajevo. Výstavba probíhala jeden rok. Autorem stavby byl August Butsch, sudetský Němec původem z Náměšťě nad Oslavou. Stavitelem měl být údajně Josip Vancaš, dle některým teorií byl i autorem projektu. Objekt byl realizován v tehdy populárním novorenesančním stylu. Kromě hlavního vstupu sem dříve vedly i vstupy boční. Ve vnitřním prostoru byla ocelově dřevěná konstrukce, na které byl dům posazen. V suterénu se nacházela ledárna. Uprostřed haly se nacházely hodiny, které vznikly ve stylu vídeňské secese. Markale proslavily hlavně dva útoky, ke kterým zde došlo v časech války v 90. letech 20. století. Tehdy zde 5. února 1994 při minometné palbě zahynulo 68 lidí a dalších 43 pak 28. srpna 1995. Útok byl televizními stanicemi poměrně podrobně komunikován. Právě druhý z útoků na civilní obyvatele, kteří zde čekali na dodávku základních potravin a vody, podnítil síly NATO k útoku na jednotky VRS a posunul zemi k Daytonské mírové smlouvě, která nakonec vedla k ukončení války. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Gradska tržnica Markale na bosenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Markale na Wikimedia Commons
Markale

Markale (Gradska tržnica markale) er bygning i Sarajevo i Bosnien-Herzegovina, der fungerer som markedsplads. Bygningen blev opført i 1894-1895, da Sarajevo var en del af Østrig-Ungarn. August Butsch fremstår som arkitekt i de oprindelige dokumenter, omend dette er tvivlsomt. Bygningen, der står opført i neorenæssancens stil, blev indviet under navnet 'Markthalle für Sarajevo'; hvorfor det slaviske Markale er udledt. Det udendørs, grønne marked i nærheden går også under navnet Markale. Stedet dannede i 1994 og 1995 scene for to af de værste massakrer i byen i løbet af de knapt fire år, hvor Sarajevo var belejret. I dag er Markale et nationalmonument i Bosnien-Herzegovina. Se også Markale-massakren Referencer
Marché municipal Markale

Le marché municipal Markale, également connu sous les noms de Gradska tržnica et de Markthalle, est un marché couvert situé en Bosnie-Herzégovine, sur le territoire de la Ville de Sarajevo. Cet ensemble urbanistique, qui remonte à 1894-1895, est inscrit sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Localisation Histoire Les massacres de Markale y ont été commis en 1994 et 1995, pendant le siège de Sarajevo. Description Notes et références Article connexe Monuments nationaux de Sarajevo Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail du commerce Portail de la protection du patrimoine
Gradska tržnica Markale

Markale (njem. Markthalle) je naziv za gradsku tržnicu u Sarajevu. Markale su proglašene nacionalnim spomenikom Bosne i Hercegovine. Obližnja zelena pijaca također nosi naziv Markale. Povijest Projekt je izrađen 1894. godine pod imenom "Markthalle fur Sarajevo", a zgrada je bila gotova godinu dana kasnije. Projektant zgrade tržnice bio je August Butsch, a izgrađena je u neorenesansnom stilu. Ranije su na zgradi tržnice postojali bočni ulazi, a kada su zatvoreni, probijana su današnja dva ulaza, od kojih je prednje pročelje izgrađeno s tri luka, po uzoru na antičku arhitekturu. U unutrašnjem prostoru, čelično-drvena, rešetkasta konstrukcija svoda, kao i podrumska hladnjača predstavljaju suvremenu sliku rješavanja unutrašnjeg prostora. U auli se nalazi sat izrađen u stilu secesije, koji i danas postoji. Povezani članci Masakri na Markalama Izvori Vanjske poveznice Službena stranica KJKP Tržnice Sarajevo
Градска тржница Маркале

Маркале је градска пијаца у Сарајеву, Босна и Херцеговина. Маркале су проглашене националним спомеником Босне и Херцеговине. Оближња зелена пијаца такође носи име Маркале. Историја Пројекат је израђен 1894. године под именом „Markthalle für Sarajevo“, а зграда је била готова годину дана касније. Пројектант зграде пијаце био је Аугуст Буч, а изграђена је у неоренесансном стилу. Раније су на згради пијаце постојали бочни улази, а када су затворени, пробијена су данашња два улаза, од којих је предње прочеље изграђено с три лука, по узору на античку архитектуру. У унутрашњем простору, челично-дрвена, решеткаста конструкција свода, као и подрумска хладњача представљају савремену слику решавања унутрашњег простора. У аули се налази часовник израђен у стилу сецесије, који и данас постоји. Види још Масакри на Маркалама Референце
Modrac Lake

Modrac Lake (Bosnian: Jezero Modrac) is an artificial lake in Bosnia and Herzegovina. Located in the municipality of Lukavac, it is home to many species of fish and is popular with fishermen. A 2005 effort to turn it into a tourist attraction was unsuccessful because of local government neglect and inhabitants' practice of dumping garbage on the shore. The resulting disease and bacteria made it undesirable for swimming. As a result, tourists lost interest in the lake. A cable car for goods transport crosses Modrac Lake. Gallery See also List of lakes in Bosnia and Herzegovina References
Lac de Modrac

Le lac de Modrac (en bosnien : Modračko jezero), encore appelé lac de Spreča, est un lac de retenue situé en Bosnie-Herzégovine, sur la rivière Spreča. Il est situé au nord-est de la municipalité de Lukavac et à quelques kilomètres au sud-ouest de la ville de Tuzla. Histoire Le lac de Modrac a été créé en 1964, à la suite de la construction d'un barrage sur la rivière Spreča, à la hauteur du village de Modrac, dans les faubourgs de la ville de Lukavac. Il était destiné à alimenter en eau les installations industrielles de Tuzla et de Živinice. Caractéristiques Le lac de Modrac est un des plus grands lacs réservoirs de l'ex-Yougoslavie. Alimenté par les rivières Spreča et Turija, il s'étend sur 17 km2. Il mesure 1,6 km de large et 11 km de long et sa profondeur maximale est de 20 m. Outre son utilité pour l'industrie, il permet aussi d'irriguer des terres et a offert des possibilités pour le développement du tourisme. Faune Jusqu'en 1985, le lac abritait de nombreuses espèces de poissons, dont la brème, la carpe, le brochet et le poisson chat. En revanche, de 1980 à 1995, la faune a souffert du développement de l'industrie. Après la fin de la guerre de Bosnie-Herzégovine, la population piscicole du lac a pris un nouvel essor. Voir aussi Liste des lacs de Bosnie-Herzégovine Liste des cours d'eau de Bosnie-Herzégovine Notes et références Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail des lacs et cours d'eau
Modrac

Modrac je akumulacijsko jezero oko 6 kilometara od grada Lukavca, 10 km od Tuzle te 9 kilometara od Živinica. Osobine Površine je oko 17 km2. U nj se ulijevaju rijeke Spreča i Turija. Najdublja točka je na oko 20 metara. U najširem dijelu široko je oko 1600 metara. U najdužem dijelu dugačko je 11 kilometara. Tijekom niskog vodostasa obala je pristupačna cijelom dužinom i automobilom je dostupno skorosvakog dobro mjesto za pecanje na jezeru. Kad je visoki vodostaj, potrebno je jedan kraći dio puta prijeći pješke. Pristup Kretanjem iz pravca Tuzle dolazi se na križanje u Šićkom Brodu. Za ići ka Modracu skrene se ka Lukavcu pa do jezera putem Doboj - Tuzla (M 112, M4). Prolazi se kroz Šiće, Bistarac Donji i do južno od Lukavca uz obalu Jale. Skrene se mostom preko Jale. Putem se prijeđe preko mosta ispod kojeg teče rijeka Spreča, zatim kroz naselje Modrac i poslije naselja vidi se brana kojom su pregrađene rijeke Spreča i Turija. Nakon brane je puni pogled na Modračko jezero. U prvom naselju poslije brane je naselje Prokosović. Od križanja u Šićkom Brodu može se skrenuti na cestu ka Živinicama (M113, M18) koja vodi prema Husinu, gdje se silazi na lokalnu cestu pa kroz Cerik, Ševar i Poljanu se dolazi u Kiseljak na obali Modraca. Turizam i ugostiteljstvo U Prokosoviću su restorani, pizzerije i hotel. Obilaskom oko jezera su i drugi restorani, riblji restorani. Ima mogućnost iznjamljivanja čamaca. Gospodarstvo Prvotno građeno za vodoopskrbu industrijskih postrojenja, poslije omiljenim izletištem, odredištem rekreativnih ribolovaca, ljubitelja prirode, obogaćeno turističko-ugostiteljskom ponudom, Modrac je potencijal i za navodnjavanje, moguća je tvornica pitke vode. Povijest Nastalo je velikim financijskim ulaganjem privatnog i državnog kapitala 1964. godine izgradnjom brane na rijeci Spreči u mjestu Modracu, općina Lukavac. Bila je jedna od najvećih akumulacija u bivšoj Jugoslaviji. Razlog gradnje je bio da bi se dobilo opskrbno mjesto otkuda bi se industrijska postrojenja Tuzle i Živinica opskrbljivala vodom. Pretvoreno je u atraktivno mjesto za odmor u kontinentalnom dijelu Bosne i Hercegovine s mnogobrojnim turističkim objektima i sadržajima uz mogućnost ribolova i plivanja. Akumulacija površinske vode Modrac spada u vodne površine na području Grada Tuzle. Zaštita Reguliran je kao prirodna baština ruralnog dijela općina Tuzle, zatim Lukavca i Živinica. Pod zaštitom je države. Zaštićeno je kao baština hidrografskog značaja. Izvori Vanjske poveznice Oštra Luka[neaktivna poveznica] Izvor:Al Jazeera: Modračko jezero na rubu 'baruštine' (srp.)
Lago Modrac

Il lago Modrac o lago di Modrac (in bosniaco Jezero Modrac; IPA: [modrat͡s]) è un lago artificiale della Bosnia ed Erzegovina e con i suoi 17 km² è il terzo lago del Paese per superficie. Il lago si trova nei pressi dell'omonima località nel comune di Lukavac, a circa 3 km dal centro abitato, a sud-ovest della città di Tuzla. Storia Il lago ebbe origine dallo sbarramento del fiume Spreča nei pressi del villaggio di Modrac, effettuato nel 1964 per creare un serbatoio d'acqua destinato ai fabbisogni delle industrie di Tuzla e di Živinice. Col tempo tuttavia il lago ha rivestito anche altre funzioni quali l'irrigazione dei campi della zona, l'accumulo di acqua potabile e, non ultimo, meta del turismo locale. Geografia Il lago Modrac è uno dei più grandi bacini artificiali dell'ex Jugoslavia. Attualmente è alimentato dai fiumi Turija e Spreča, quest'ultimo ne rappresenta l'emissario a partire dalla diga situata sulla sponda settentrionale del lago. Il lago si trova in una pianura circondata da colline alte tra i 300 e i 400 m; ha una forma allungata, orientato da sud-est a nord-ovest, con una lunghezza di 11 km e una larghezza di 1,6 km. La massa d'acqua è relativamente poco profonda: la profondità media è di circa 5 m, mentre la massima arriva a 20 m. Il lago riveste una particolare importanza per l'economia della zona, in quanto fornisce energia elettrica alle industrie e insediamenti umani della zona, oltre a costituire un approvvigionamento idrico per l'agricoltura locale. Il lago inoltre attrae appassionati di pesca e in generale turisti del comprensorio locale grazie anche ai numerosi hotel e ristoranti che sorgono sulle sue sponde. Il lago non è balneabile per via della contaminazione delle acque, particolarmente aggravatasi dopo la metà degli anni '90, dovuta prevalentemente agli sversamenti delle acque reflue industriali e residenziali e lo smaltimento di rifiuti illegali e inquinanti. Nel 2006, per effetto di questa emergenza, è stata emanata una legge per proteggere il lago. Una teleferica attraversa il lago per il trasporto di materie prime agli stabilimenti industriali di Lukavac. Fauna Fino al 1985 il lago ospitava numerose specie ittiche, tra cui abramidi, carpe, lucci e pesci gatto. Tuttavia a partire dagli anni '80 la fauna lacustre ha sofferto della intensiva e poco regolamentata attività industriale. Dopo la guerra del 1992-1995 la popolazione ittica ha registrato una nuova crescita. Note Voci correlate Spreča Laghi d'Europa per superficie Geografia della Bosnia ed Erzegovina Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su lago di Modrac
Модрачко језеро

Модрачко језеро је акумулационо језеро које се највећим делом налази у општини Лукавац, у Тузланском кантону, удаљено од Тузле око 15 км. Модрачко језеро се простире на око 17 км2 је дуго 12 км, а широко 1600 м, са највећом дубином од 14 м. Језеро је настало вештачким путем тако што је направљена брана на реци Спречи. Ово језеро привлачили велики број туриста, пре свега због лепо урађене плаже у месној заједници Прокосовићи. Плажа је урађена на дужини од око 1.500 m, где се налазе ресторани, хотели и спортски објекти. На језеру се одржавају и такмичења у риболову, као и низ других културно-спортских манифестација. Регулисано је као природна баштина руралног дела општина Тузла, затим Лукавца и Живиница. Под заштитом је државе. Заштићено је као баштина хидрографског значаја. Референце Литература „Модрачко језеро”. Мала енциклопедија Просвета (3 изд.). Београд: Просвета. 1985. ISBN 978-86-07-00001-2. Марковић, Јован Ђ. (1990). Енциклопедијски географски лексикон Југославије. Сарајево: Свјетлост. ISBN 978-86-01-02651-3. Спољашње везе
Modračko Jezero

Modračko Jezero är en sjö i Bosnien och Hercegovina. Den ligger i entiteten Federationen Bosnien och Hercegovina, i den centrala delen av landet, 70 km norr om huvudstaden Sarajevo. Modračko Jezero ligger 193 meter över havet. Arean är 13,3 kvadratkilometer. Den sträcker sig 4,1 kilometer i nord-sydlig riktning, och 9,3 kilometer i öst-västlig riktning. Följande samhällen ligger vid Modračko Jezero: Poljice (4 460 invånare) Šerići (3 663 invånare) Kiseljak (3 447 invånare) Prokosovići (1 552 invånare) Caparde (1 351 invånare) Modrac (655 invånare) Babice Donje (533 invånare) Babice Gornje (419 invånare) I omgivningarna runt Modračko Jezero växer i huvudsak blandskog. Runt Modračko Jezero är det ganska tätbefolkat, med 93 invånare per kvadratkilometer. Kommentarer Källor
Alagovac

Alagovac je umjetno jezero u blizini Nevesinja, ispod planine Velež u Bosni i Hercegovini. Ovo je najveće jezero u Nevesinjskom polju. Površina jezera je oko 40 hektara. U jezeru se mogu naći sljedeće vrste ribe: šaran, amur i tolstolobik. Izvori
Алаговац

Алаговац (или Алиговац) је вештачко језеро у Републици Српској, БиХ. Налази се око 4 километра северно од Невесиња, у подножју планине Вележ. Ово је највеће језеро у Невесињској долини. Површина језера је око 40 хектара. Град Невесиње се снабдева водом из овога језера. Језеро је богато рибом, посебно шараном, белим амуром и толстолобиком. Језеро Алаговац редовно порибљава Спортско риболовно друштво „Заломка“ из Невесиња које и управља риболовом на језеру. Види још Језера у Републици Српској Референце Агенција Републике Српске за воде обласног ријечног слива Саве: Језера у Републици Српској (језик: српски) Хидрометеоролошки завод Републике Српске: Језера у Републици Српској (језик: српски) Литература Мала енциклопедија Просвета (3 изд.). Београд: Просвета. 1985. ISBN 978-86-07-00001-2. Марковић, Јован Ђ. (1990). Енциклопедијски географски лексикон Југославије. Сарајево: Свјетлост. ISBN 978-86-01-02651-3.
Church of the Holy Archangels Michael and Gabriel, Sarajevo

The Church of the Holy Archangels Michael and Gabriel (Serbian: црква св. Арханђела Михаила и Гаврила - crkva sv. Arhanđela Mihaila i Gavrila), also known as the Old Orthodox Church, is a Serbian Orthodox church in Sarajevo, Bosnia and Herzegovina. It was established in 1539. It was, however, built on older foundations. The Old Church is listed National Monument of Bosnia and Herzegovina by KONS. See also Serbs in Sarajevo Serbs of Bosnia and Herzegovina References External links Dabro-Bosnian Metropolitanate Muzej Stare pravoslavne crkve u Sarajevu: Među pet u svijetu - Al Jazeera
Église Saint-Michel-et-Saint-Gabriel de Sarajevo

L'église Saint-Michel-et-Saint-Gabriel (en serbe cyrillique : Црква светих Арханђела Михаила и Гаврила ; en serbe latin : Crkva svetih Arhanđela Mihaila i Gavrila) est située en Bosnie-Herzégovine, sur le territoire de la Ville de Sarajevo. Mentionnée en 1539, elle est inscrite sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Localisation Histoire Architecture Notes et références Voir aussi Articles connexes Monuments nationaux de Sarajevo Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Stara srpska pravoslavna crkva u Sarajevu

Stara srpska pravoslavna crkva je jedan od najstarijih i najvrijednijih kulturno-povijesnih spomenika Sarajeva i ubraja se među najstarije sakralne objekte na ovim prostorima. Nalazi se nedaleko od Baščaršije, na početku Titove ulice. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine na sjednici u prvoj polovini septembra 2006. godine proglasila je graditeljsku cjelinu - Staru pravoslavnu crkvu (Crkvu svetih arhanđela Mihaila i Gavrila) u Sarajevu nacionalnim spomenikom Bosne i Hercegovine. Prvi put se spominje 1539. godine, ali pretpostavlja se da je izgrađena na temeljima jedne još starije crkve. Odlikuje je stil srednjovjekovnih srpsko-bizantskih građevina. Crkva je izuzetan arhitektonski spomenik, a njena je unutrašnjost riznica izvanrednih primjeraka drvoklesarskog umijeća i ikonopisne umjetnosti. Sadrži petu po vrijednosti zbirku ikona u svijetu. Nacionalni spomenik se sastoji od: crkve, crkvenog dvorišta, zgrade Muzeja, ogradnog zida, ulazne kapije, parohijskog doma i pokretnog naslijeđa. Između ostalog, Komisija je konstatirala da se u sklopu Muzeja nalazi zbirka od 140 ikona, četiri ikonostasna fragmenta, zbirka od 114 predmeta izrađenih od metala, zbirka od 13 knjiga, zbirka od šest starih dokumenata, te zbirka od 37 liturgijskih tkanina i veza. Zanimljivo je tlocrtno rješenje, gdje je širina veća od dužine, središnji dio okružen je lukovima i galerijom. Zvonik je dograđen 1883. godine, a rekonstruiran 1960. godine, kada je dobio današnji izgled. U unutrašnjem dvorištu nalazi se muzej s vrijednom zbirkom ikona iz vremena od XIII do XIX stoljeća, brojni rukopisi, liturgijski i umjetnički eksponati. U crkvi se, po crkevnom predanju, nalazi dio moći svete Tekle (stopalo). Izvori
Chiesa dei Santi Arcangeli Michele e Gabriele

La chiesa dei Santi Arcangeli Michele e Gabriele (in serbo црква светих Арханђела Михаила и Гаврила?, crkva svetih Arhanđela Mihaila i Gavrila), nota anche come vecchia chiesa ortodossa (in serbo стара православна црква?, stara pravoslavna crkva), è un edificio di culto della Chiesa ortodossa serba a Sarajevo, in Bosnia ed Erzegovina, situata non lontano dalla Baščaršija. Si tratta di uno dei monumenti storici e culturali più antichi e preziosi della città ed è uno degli edifici sacri più antichi della Bosnia. È menzionata per la prima volta nel 1539, ma si presume che sia stata costruita sulle fondamenta di una chiesa ancora più antica. Si presenta nello stile degli edifici medievali serbo-bizantini. La chiesa è un monumento architettonico eccezionale e il suo interno è uno scrigno di eccezionali esempi di sculture in legno e icone, di cui contiene una delle collezioni più preziose al mondo. Monumento nazionale e collezione Nella sua sessione nella prima metà di settembre 2006, la Commissione per la conservazione dei monumenti nazionali della Bosnia ed Erzegovina ha dichiarato il complesso architettonico "Vecchia chiesa ortodossa (Chiesa dei Santi Arcangeli Michele e Gabriele) a Sarajevo" un monumento nazionale della Bosnia ed Erzegovina. Il complesso è costituito dalla chiesa, col sagrato, l'edificio del museo, il muro di recinzione col suo cancello d'ingresso, la casa parrocchiale e il patrimonio mobile contenuto in questi edifici. Tra gli altri oggetti notevoli, la Commissione ha dichiarato che il Museo ospita una collezione di 140 icone, quattro frammenti di iconostasi, una collezione di 114 oggetti liturgici in metallo, 13 libri, sei documenti antichi e un campionario di 37 tessuti liturgici e ricami. Nella chiesa, secondo la tradizione, è conservato come reliquia un piede di santa Tecla. Struttura La chiesa presenta un'interessante soluzione planimetrica, dove la larghezza è maggiore della lunghezza e la parte centrale è contornata da archi e da un ballatoio. Il campanile fu aggiunto nel 1883 e ricostruito nel 1960, quando assunse l'aspetto attuale. Nel cortile interno si trova un museo con una preziosa collezione di icone del periodo che va dal XIII al XIX secolo, numerosi manoscritti, reperti liturgici e artistici. Note Voci correlate Chiesa ortodossa serba Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa dei Santi Arcangeli Michele e Gabriele
Aartsengelen Michaël en Gabriëlkerk

De Kerk van de Aartsengelen Michaël en Gabriël (Servisch: црква св. Арханђела Михаила и Гаврила), ook bekend onder de naam Oude Orthodoxe Kerk, is een van de meest waardevolle monumenten van de stad Sarajevo, hoofdstad van Bosnië en Herzegovina. De Servisch-orthodoxe kerk is tevens het oudste religieuze gebouw van de stad. De kerk werd voor het eerst in Ottomaanse geschriften van 1539 genoemd, maar werd gebouwd op de fundamenten van een nog oudere kerk. De kerk herbergt een schat aan iconen. De klokkentoren is gebouwd in 1883. Afbeeldingen