NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Орловачко језеро

Орловачко језеро је природно језеро у Републици Српској, у БиХ на планини Зеленгора. Налази се на надморској висини од 1.438 метара. Удаљено је од Југовог језера око 1 километар. Дужина језера је око 350 метара, ширина око 100 m, а просечна дубина око 5 метара. Језеро се налази у склопу Националног парка Сутјеска. Источно од језера се издижу врхови Орловац и Орловача, југоисточно Брегоч (2.014 m), јужно Стог (1.821 m) и северно Љељен (1.765 m). Екосистем У језеру живе поточна пастрмка, језерска златовчица, а убачена је и калифорнијска пастрмка. Туризам Уређене и означене планинарске стазе уз постојање смјештајних капацитета у близини језера привлаче велики број туриста, посебно планинара и кампера. Поред њих погодно је и за брдски бициклизам, вожње квадовима, јахање коња, бераче љековитог биља и планинских плодова, посебно боровнице. Галерија Види још Језера у Републици Српској Референце Литература Мала енциклопедија Просвета (3 изд.). Београд: Просвета. 1985. ISBN 978-86-07-00001-2. Марковић, Јован Ђ. (1990). Енциклопедијски географски лексикон Југославије. Сарајево: Свјетлост. ISBN 978-86-01-02651-3. Спољашње везе Агенција Републике Српске за воде обласног ријечног слива Саве: Језера у Републици Српској (језик: српски) Хидрометеоролошки завод Републике Српске: Језера у Републици Српској (језик: српски) Планинарско друштво „Зеленгора“ Фоча: Језера Зеленгоре у Републици Српској (Национални парк Сутјеска) (језик: српски) Слика Орловачког језера
Орловацьке озеро

Орловацьке озеро (серб. Орловачко језеро, босн. Orlovačko jezero) — природне озеро у Республіці Сербській (Боснія і Герцеговина). Розташоване на горі Зеленгора на висоті 1438 м. Довжина озера 350 м, ширина близько 100 м, середня глибина близько 5 м. Озеро є частиною національного парку Сутьєска. Екосистема В озері мешкають пструг струмковий, палія арктична, зустрічається пструг райдужний. Галерея Примітки Література Мала енциклопедија Просвета (3 изд.). Београд: Просвета. 1985. ISBN 978-86-07-00001-2. Марковић, Јован Ђ. (1990). Енциклопедијски географски лексикон Југославије. Сарајево: Свјетлост. ISBN 978-86-01-02651-3.
International University of Sarajevo

The International University of Sarajevo (IUS) is a private university located in the metropolitan area of Sarajevo, Bosnia and Herzegovina, within the municipality of Ilidža. The university was established by the Foundation for the Development of Education in 2004–2005. IUS is regarded as the most prestigious private university in the country based on its rankings. IUS is open to students from all over the world, and the language of instruction and communication is English. It offers four year education according to Bologna system (model 4+1+3 with B.S. and B.A. diplomas). The university has almost 3,000 students from 45 countries and faculty members from 12 countries performing academic and research activities in various disciplines of Science, Engineering, Medicine, Arts and Social Sciences. The first generation of 32 IUS graduates received their diplomas on 26 June 2009. IUS offers many types of scholarships, especially for students from Bosnia and Herzegovina. Within the Double Diploma Program (DDP), International University of Sarajevo (IUS) has established partnerships with four Turkish universities: Istanbul University, Marmara University, Istanbul Technical University and University of Health Sciences. These institutions are not only renowned in the Turkish academic landscape but also hold esteemed positions on the global stage. History The International University of Sarajevo (IUS) was founded in 2003 as one of the largest educational initiatives in the Balkan region. IUS accepts both local and international students across all three cycles of study, while being among the first higher education institutions in Bosnia and Herzegovina to adopt European standards in teaching and learning. Today, IUS offers 21 bachelor programs, 21 master programs, and 10 doctoral programs within six faculties. Beyond teaching, IUS is committed to fostering student achievement, strengthening its presence in the international academic arena, and building long-term cooperation with partner universities through projects and joint initiatives. References External links Official website
Međunarodno sveučilište u Sarajevu

Međunarodno sveučilište u Sarajevu (bošnjački: Internacionalni univerzitet u Sarajevu, engleski: International University of Sarajevo) osnovan je 23. listopada 2003. godine, a priznat od strane Vijeća za visoko obrazovanje Republike Turske. Ima status privatnog sveučilišta. Fakulteti se nalaze u istoj zgradi u Sarajevu, a u tijeku je gradnja kampusa u mjestu Ilidža. Nastava se obavlja na engleskom jeziku. Fakultet umjetnosti i društvenih znanosti Na ovom fakultetu organizirani su sljedeći dodiplomski programi: Vizualne umjetnosti i dizajn vizualnih komunikacija Kulturološki studij Društvene i političke znanosti Engleski jezik i književnost Psihologija Fakultet za ekonomiju i poslovnu administraciju Na ovom fakultetu organizirani su sljedeći dodiplomski programi: Menadžment Ekonomija Međunarodni odnosi Fakultet za prirodne znanosti i inženjering Na ovom fakultetu organizirani su sljedeći dodiplomski programi: Biologija i bio-inženjering Računarske znanosti i inženjering Industrijski inženjering Elektro inženjering Strojarstvo Arhitektura Škola engleskog jezika Organizira se kao pripremna škola namijenjena studentima koji ne vladaju engleskim jezikom kao preduvjet za kasnije studiranje. Vanjske poveznice Službena stranica
Интернационални универзитет у Сарајеву

Интернационални универзитет у Сарајеву је приватни универзитет који се налази у Сарајеву. Отворен је за студенте из целог света, а језик наставе и комуникације је енглески. Нуди четворогодишње образовање по Болоњском процесу. Има преко 2.486 студената из 55 земаља и академско особље из 20 земаља који обављају академске и истраживачке активности у различитим дисциплинама науке, инжењерства, уметности и друштвених наука. Нуди многе врсте стипендија, посебно за студенте из Босне и Херцеговине. Организација Интернационални универзитет у Сарајеву нуди основне, мастер и докторске академске студије на пет факултета: Факултет природних и техничких наука Факултет уметности и друштвених наука Факултет менаџмента и јавне управе Правни факултет Едукацијски факултет Студентски домови У јуну 2009. Интернационални универзитет у Сарајеву отворио је прву зграду мушког студентског дома смештајног капацитета за 220 особа. Године 2010. отворен је и студентски дом за девојке. Студентски дом располаже собама са два и пет кревета. Свака соба има своје купатило и већина њих има сопствени простор за учење. Бесплатна Wi-Fi мрежа је осигурана на целом подручју кампуса. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Stadion Mokri Dolac

El Stadion Mokri Dolac es un estadio multiusos ubicado en la ciudad de Posušje, Bosnia y Herzegovina. El estadio fue inaugurado el 28 de julio de 1998, cuenta con una capacidad de 8000 espectadores y está destinado, principalmente, para la práctica del fútbol. El club de la ciudad, el NK Posušje de la Liga Premier de Bosnia y Herzegovina, disputa aquí sus partidos como local.​ Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Bosnia y Herzegovina Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Stadion Mokri Dolac.
Stadion Mokri Dolac

Stadion Mokri Dolac, nogometni je stadion u Posušju u zapadnoj Hercegovini. Gledalište može primiti 4500 gledatelja. Svoje susrete na njemu igra HŠK Posušje. Tijekom vremena mijenjao je svoj izgled. Do devedesetih god. 20. st. bio je travnjak okružen terenom predviđenim za atletsku stazu koja nikada nije izgrađena. Stadion je bio ograđen i nije imao tribine, a svlačionice i klupske prostorije nalazile su se uz ogradu sa sjeveroistočne strane. Tijekom rata služio je kao vojna helikopterska baza. U 1998. godini obnovljen je teren i izgrađena sjeverna tribina koja može primiti 1305 gledatelja na sjedećim mjestima, a nešto kasnije i velika južna tribina koja može primiti 3185 gledatelja na sjedećim mjestima, te pomoćni teren sa svojom malom tribinom. Poslovni prostori u južnoj tribini kao i okoliš još uvijek nisu privedeni svrsi. U 2019. godini počelo se je rješavati pitanje kanalizacije oko stadiona Mokri Dolac, te su napravljene prve prometnice iznad sjeverne i južne tribine. U skoroj budućnosti iznad sjeverne tribine, stadion bi trebao dobiti još jedan blok pomoćnih terena koje bi sufinancirala UEFA skupa s mjesnom upravom. Vanjske poveznice „Mokri Dolac: Idejni projekt stadiona” HŠK Posušje na YouTubeu.
Couvent franciscain de Fojnica

Le couvent franciscain de Fojnica est un couvent de franciscains situé à Fojnica et dans la municipalité de Fojnica en Bosnie-Herzégovine. Il a été construit à partir de 1864. L'église du couvent, dédiée au Saint Esprit, ainsi que les collections musée et de la bibliothèque sont inscrites sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Localisation Histoire Architecture Musée et bibliothèque Notes et références Voir aussi Articles connexes Religion en Bosnie-Herzégovine Monuments nationaux de Fojnica Lien externe (hr) Site officiel Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail du catholicisme Portail du monachisme Portail de la protection du patrimoine
Kostel svatého Josefa (Sarajevo)

Kostel svatého Josefa (chorvatsky/bosensky Crkva svetog Josipa) se nachází v Sarajevu, v blízkosti Marijina dvoru. Novorománský římskokatolický kostel je přesněji umístěn mezi ulicemi Fra Anđela Zvizdovića, Augusta Brauna a Zmaja od Bosne. Historie O výstavbu kostela se zasloužil tehdejší arcibiskup Ivan Šarić, který v roce 1933 pozval vídeňského architekta Ottu Schottenbergera, se kterým jednal o projektu stavby kostela. O podobě kostela však nebyla vedena žádná diskuze ani soutěž, což vyvolalo ostrou reakci tehdejší společnosti. V roce 1935 byli proto pověřeni domácí architekti Lovrenčić a Plečnik. Původní návrh nakonec přepracoval z rozhodnutí místního arcibiskupa český architekt Karel Pařík. Ten jej upravil lépe pro potřeby místní komunity. Chrám má půdorys kříže; kromě hlavního oltáře má i dva boční. Interiér kostela byl vymalován různými umělci, mezi které patřili např. Zdenko Grgić, Zlatko Latković, Ivan Marinković, Marijan Ilić, Josip Podolski a ateliér Stanišić. Kostel byl obložen kamenem dovezeným z Hercegoviny. Stavební práce na kostele byly zahájeny v roce 1936 a po čtyřech letech stavebních prací byl dne 31. března 1940 vysvěcen. Na realizaci projektu se podílel také Paříkův syn Marián, který byl stavbyvedoucím. Během války v Bosně a Hercegovině v 90. letech 20. století byla budova několikrát ostřelována, neboť se nacházela poměrně blízko bojové linii. Po skončení konfliktu byl kostel rekonstruován. Dne 29. března 2008 bylo rozhodnuto, že bude kostel evidován jako kulturní památka. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Crkva sv. Josipa u Sarajevu na chorvatské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Josefa na Wikimedia Commons
St. Joseph's Church, Sarajevo

St. Joseph's Church (Crkva svetog Josipa) is a Roman Catholic church in Sarajevo, Bosnia and Herzegovina. It was proclaimed a National Monument of Bosnia and Herzegovina in 2008. The initial design of St. Joseph's Church by Karel Pařík was based on the design for a neo-Romanesque church given to Archbishop Ivan Šarić by Pope Pius XI. Work began on the construction of the church in 1936, and the building was consecrated on 31 March 1940. In plan, the church is a triple-aisled basilica with a transept. Below the sanctuary is a crypt containing the tomb of Archbishop Ivan Šarić. There are an additional fifteen tombs in the south, west, and east walls of the church. The church was painted by Josip Podolski in 1939, and the original stained glass windows were designed by Ivan Marinković. The stained glass at the west end and in the apse was destroyed by an explosion in 1945, but was later restored. The high altar of St. Joseph and the terracotta Stations of the Cross were a gift from Pope Pius XII. The sculptor Franjo Rebhan carved the side altars and the tombs in the crypts. The church was damaged during the 1992–1995 war, after which it underwent structural repairs, with conservation and restoration work being carried out on the murals and stained glass. References
Iglesia de San José (Sarajevo)

La Iglesia de San José (en croata: Crkva svetog Josipa) es una iglesia católica en la ciudad de Sarajevo, la capital del país europeo de Bosnia y Herzegovina. Fue declarada monumento nacional de Bosnia y Herzegovina en 2008.​ Fue construida entre 1936 y 1940, está dedicada a San José, siendo consagrada el 31 de marzo de 1940, como una obra del arquitecto Karel Pařík y en el estilo del neo-romanticismo. Véase también Iglesia de San Antonio de Padua (Sarajevo) Catedral del Corazón de Jesús Referencias
Église Saint-Joseph de Sarajevo

L'église Saint-Joseph est située en Bosnie-Herzégovine, sur le territoire de la Ville de Sarejevo. Elle a été construite vers 1940 et est inscrite sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Localisation Histoire Architecture Notes et références Voir aussi Article connexe Monuments nationaux de Sarajevo Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail de la protection du patrimoine
Crkva sv. Josipa u Sarajevu

Župna crkva svetog Josipa na Marijin dvoru je neoromanička rimokatolička bogomolja u sarajevskoj općini Centar, u predjelu zvanom Marijin dvor. Nalazi se između ulica fra Anđela Zvizdovića, ulice Hercega Stjepana, ulice Augusta Brauna te ulazna proširenje kojem ograničava ulica Zmaja od Bosne. Povijest Projekt za crkvu, djelo nepoznatog autora, donio je iz Rima nadbiskup Ivan Šarić i dao ga na preradu Karlu Paržiku, koji je arhitektonsko rješenje, po kojemu je trebala biti podignuta manja crkva na periferiji Rima, prilagodio potrebama i mogućnostima. Izgradnja po spomenutom projektu počela je 1936., radovi su okončani nakon četiri godine, a 31. ožujka 1940. crkva je blagoslovljena. Osnovica objekta je u obliku križa, unutar polukružnog svetišta su glavni i dva pomoćna oltara, a u kracima križa dva bočna oltara. Nutarnji prostor rese brojna umjetnička djela velike vrijednosti, a crkva je specifična po podrumskoj kripti s grobnicama. Sličnu kriptu među sarajevskim crkvama ima još samo Katedrala. Crkvu su oslikali brojni slikari i slikarske radionice iz raznih razdoblja. Ondje su svoja djela ostavili Zdenko Grgić, Zlatko Latković, Ivan Marinković, Marijan Ilić, Josip Podolski, atelje Stanišić. 29. ožujka 2008. godine je Povjerenstvo za očuvanje nacionalnih spomenika (Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović, Tina Wik i Ljiljana Ševo) donijela odluku kojim se ova povijesna građevina proglašava nacionalnim spomenikom Bosne i Hercegovine. Crkva sv. Josipa je u ul. fra Anđela Zvizdovića, a samostan sv. Josipa Družbe Kćeri Božje ljubavi je u ul. Ivana Cankara. Časne sestre Kćeri Božje ljubavi u Sarajevu imaju i samostan Presvetog Trojstva u ul. Zmaja od Bosne. Posmrtni ostaci nadbiskupa Šarića su 26. aprila 1997. preneseni u kriptu crkve. Literatura Valjan, Velimir. 2010. Franjevački samostan u Gučoj Gori - Zbornik radova sa znanstvenog skupa u povodu 150. obljetnice samostana u Gučoj Gori. Franjevački samostan Guča Gora, Kulturno povijesni institut provincije Bosne Srebrene - Sarajevo. Guča Gora, Sarajevo. ISBN 978-9958-9026-2-8 Izvori Vanjske poveznice Unutarnji prostor crkve Arhivirana inačica izvorne stranice od 29. lipnja 2008. (Wayback Machine)
Donje Bare

Donje Bare (Serbian Cyrillic: Доње Баре) is a natural lake in Bosnia and Herzegovina, on the mountain Zelengora. It is located below the Ardov peak (1723). It is 250 metres (820 ft) long and 120 metres (390 ft) wide. The greatest depth of the lake is 4.5 metres (14 ft 9 in). During the winter, the lake is completely ice-bound. Rainbow trout is an invasive species that lives the lake. The water is clean and clear. It is filled with sources springing on the west coast. The bottom is dark blue. Around the lake are meadows and forests, a landscape of alpine pastures, covered with mountain grass, interspersed with scrub and pine trees, and in lower areas of beech. See also List of lakes of Bosnia and Herzegovina References
Donje Bare

Donje Bare su jezero u Bosni i Hercegovini na planini Zelengori. Jezero tijekom hladnijih zima bude potpuno okovano ledom. Dugo je oko 250 m, široko oko 120 m, a najveća dubina je oko 4,5 m. Nalazi se na nadmorskoj visini od oko 1475 m. Izvori
Доне-Баре

Доне-Баре — естественное озеро в Республике Сербской (Босния и Герцеговина), на горе Зеленгора. Озеро расположено ниже пика вершины Ардов (1723). Оно имеет 250 метров в длину и 120 метров в ширину. Зимой озеро полностью сковано льдом. Радужная форель — это инвазивный вид, обитающий в озере. Вода здесь чистая и прозрачная. Оно наполнен источниками, берущими начало на западном побережье. Вокруг озера раскинулись луга и леса, пастбища, покрытые горной травой, кустарниками и соснами, а в низинах — буками. Примечания
Доње Баре

Доње Баре је језеро на планини Зеленгори у Републици Српској, БиХ Од Тјентишта је удаљено око 20 км. Језеро је дугачко око 200 м, широко око 140 м, док је највећа дубина око 4 м. Налази се на надморској висини од 1.475 м. Окружено је планинским врховима: Ардов (1.723 м), Планиница (1874 м) и Мала Сиљевица (1720 м). На језеру је и Јосип Броз Тито имао вилу, која је данас пропала. У близини се налази и језеро Горње Баре. Екосистем У језеру не обитава аутохтона риба, већ се порибљава калифорнијском пастрмком. Види још Језера у Републици Српској Референце Литература Мала енциклопедија Просвета (3 изд.). Београд: Просвета. 1985. ISBN 978-86-07-00001-2. Марковић, Јован Ђ. (1990). Енциклопедијски географски лексикон Југославије. Сарајево: Свјетлост. ISBN 978-86-01-02651-3. Спољашње везе Агенција Републике Српске за воде обласног ријечног слива Саве: Језера у Републици Српској (језик: српски) Хидрометеоролошки завод Републике Српске: Језера у Републици Српској (језик: српски) Планинарско друштво „Зеленгора“ Фоча: Језера Зеленгоре у Републици Српској (Национални парк Сутјеска) (језик: српски)
Donje Bare

Donje Bare är sjöar i Bosnien och Hercegovina. De ligger i entiteten Republika Srpska, i den sydöstra delen av landet, 60 km söder om huvudstaden Sarajevo. Donje Bare ligger 1 482 meter över havet. I omgivningarna runt Donje Bare växer i huvudsak lövfällande lövskog. Runt Donje Bare är det ganska tätbefolkat, med 67 invånare per kvadratkilometer. Källor
Štirinsko jezero

Štirinsko jezero je najveće od jezera na planini Zelengora, u istočnom dijelu Bosne i Hercegovine u sastavu Nacionalnog parka Sutjeska. Jezero je dugačko je oko 600 m, široko oko 350 m, a najveća dubina mu je 4,5 m. Nalazi se na nadmorskoj visini od 1.672 m i udaljeno je od Kotlaničkog jezera oko 1 sat hoda. Okruženo je vrhovima: Dumoš, Todor (1.949 m) i Osredak (1.828 m). U njemu obitava jezerska zlatovčica. U blizini jezera nalazi se 80 stećaka. Izvori Vanjske poveznice Slika Štirinskog jezera Arhivirana inačica izvorne stranice od 17. svibnja 2013. (Wayback Machine)
Штиринско језеро

Штиринско језеро је природно језеро на планини Зеленгори, у Националном парку Сутјеска, Република Српска, БиХ. Ово је највеће језеро на планини Зеленгора. Налази се у склопу Националног парка Сутјеска. Језеро је дугачко је око 600 m, широко око 350 m, а највећа дубина му је 4,5 m. Налази се на надморској висини од 1.672 m и удаљено је од Котланичког језера око 1 сат хода. Окружено је врховима: Думош, Тодор (1.949 m) и Осредак (1.828 m). У близини језера налази се 80 стећака. По начину постанка спада у глацијална језера. Обале су благог нагиба, прекривене жуто–сивим пијеском и камењем и обрасле појасом водене траве. Овај дио планине Зеленгоре богат је плодовима боровнице тако да у мјесецу августу привлачи велики број берача овог укусног воћа, као и љубитеља природе и авантуристе. Екосистем У језеру живи језерска златовчица, шаран, поточна пастрмка, и вјештачким путем убачена је калифорниска пастрмка. Дио језера прекрива барска флора. Види још Језера у Републици Српској Референце Литература Мала енциклопедија Просвета (3 изд.). Београд: Просвета. 1985. ISBN 978-86-07-00001-2. Марковић, Јован Ђ. (1990). Енциклопедијски географски лексикон Југославије. Сарајево: Свјетлост. ISBN 978-86-01-02651-3. Спољашње везе Агенција Републике Српске за воде обласног ријечног слива Саве: Језера у Републици Српској (језик: српски) Хидрометеоролошки завод Републике Српске: Језера у Републици Српској (језик: српски) Планинарско друштво „Зеленгора“ Фоча: Језера Зеленгоре у Републици Српској (Национални парк Сутјеска) (језик: српски) Слика Штиринског језера Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (17. мај 2013)
Štirinsko Jezero

Štirinsko Jezero är en sjö i Bosnien och Hercegovina. Den ligger i entiteten Republika Srpska, i den sydöstra delen av landet, 50 km söder om huvudstaden Sarajevo. Štirinsko Jezero ligger 1 668 meter över havet. Trakten runt Štirinsko Jezero består till största delen av jordbruksmark. Runt Štirinsko Jezero är det ganska tätbefolkat, med 67 invånare per kvadratkilometer. Kommentarer Källor
Šišman Ibrahim-pašova mešita

Šišman Ibrahim-pašova mešita (bosensky Šišman Ibrahim-pašina džamija či Hadži-Alijina džamija) se nachází ve městě Počitelj. Pojmenovaná je po vezírovi z poloviny 17. století. Jedná se o jednu z historických mešit vzniklých na začátku vlády Osmanské říše v Bosně a Hercegovině. Postavena byla na přelomu let 1562 a 1563 Alijou Mujezinovićem; patří k těm z mála, jejichž součástí není hřbitov ani harém (vzhledem k náročnosti terénu). Stavba vydržela v téměř nezměněné podobně až do 90. let 20. století, kdy ji zničila dělostřelecká palba srbských a minometné odstřelování chorvatských vojsk. Na počátku 21. století byla rekonstruována do původní podoby. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Šišman Ibrahim-pašinova mešita na Wikimedia Commons
Teatre Nacional de la República Sèrbia

El Teatre Nacional de la República Sèrbia (en serbi ciríl·lic: Народно позориште Републике Српске; en serbi llatí: Narodno pozorišet Republike Srpske) és un teatre situat a la ciutat de Banja Luka, a la República Sèrbia (Bòsnia i Hercegovina). Fou fundat el 2 de setembre de 1930 sota el nom de Teatre nacional de la Banovina de Vrbas (Народно позориште Врбаске бановине, Narodno pozorišet Vrbaske banovine) i en el període posterior a la Segona Guerra Mundial s'anomenava Teatre nacional de la Krajina de Bòsnia (Народно позориште Босанске Крајине, Narodno pozorišet Bosanske Krajine). El teatre disposa de dues sales: la Gran sala i la sala Petar Kočić, i representa un important lloc de desenvolupament de l'art dramàtic a la regió. L'edifici del teatre va ser construït per iniciativa del polític Svetislav Milosavljević en uns terrenys oferts per l'Assemblea Municipal de Banja Luka, i sobre un projecte de Josif Goldner en un estil que barreja el neoclassicisme i elements de l'Escola Bauhaus. L'estrena de gala fou el 18 d'octubre de 1930, en presència del mateix Milosavljević i d'altres dignataris de l'època, amb repertori de Branislav Nušić amb Hadži Loja, Hej Sloveni de Rista Odavić i Povratak de Švabićev. Està inscrit a la llista de monuments nacionals de Bòsnia i Hercegovina. Referències Enllaços externs Lloc Web oficial