Stari most u Mostaru

Stari most u Mostaru preko rijeke Neretve dio je UNESCO-ove svjetske baštine u sklopu lokaliteta Old Bridge Area of the Old City of Mostar. Izgrađen je u 16. stoljeću za vladavine Sulejmana Veličanstvenoga, a uobičajeno se pripisuje graditelju Mimaru Hajrudinu. Most je srušen tijekom rata u Bosni i Hercegovini u studenome 1993., a nakon obnove ponovno je otvoren 23. srpnja 2004. godine. Odlike Stari most ima izražen luk širine oko 4 metra i raspona oko 30 metara te se uzdiže približno 24 metra iznad Neretve. Na oba kraja mosta nalaze se obrambene kule, Helebija na sjeveroistoku i Tara na jugozapadu, koje se u literaturi povezuju s nazivom mostari. Luk je izgrađen od lokalnoga kamena tenelije. Umjesto klasičnih temelja, most počiva na vapnenačkim upornjacima koji se na razini rijeke nastavljaju u zidove što nose kule; upornjaci su visoki 6,53 metra, dekorativna sima na početku luka 32 cm, a visina luka iznad sima iznosi 12,02 metra. Zbog ograničenoga broja sačuvanih podataka o samome procesu gradnje, u stručnoj se literaturi ističe da pojedinosti o podizanju skele, dopremi kamena i tehnici gradnje nisu u cijelosti razjašnjene. Zato se most u pravilu smatra jednim od najistaknutijih graditeljskih ostvarenja svojega vremena. Povijest Most je dao podići osmanski sultan Sulejman Veličanstveni kako bi zamijenio stariji drveni viseći most, koji se smatrao nesigurnim. Gradnja je trajala više godina, a natpis na mostu kao godinu dovršetka navodi 974. godinu po islamskome kalendaru, što približno odgovara 1566./1567. godini. O gradnji mosta sačuvano je razmjerno malo izravnih podataka, pa su se uz povijesne navode održale i predaje o graditelju Hajrudinu, učeniku Sinana. Prema jednoj od poznatijih predaja, graditelj je pri skidanju drvene konstrukcije očekivao mogući neuspjeh i pripremao se za vlastiti pogreb. Rušenje mosta Tijekom bošnjačko-hrvatskoga sukoba u Mostaru most je imao važnu prometnu i opskrbnu ulogu za istočni dio grada. U žalbenom sažetku presude u predmetu Prlić i drugi navodi se da je Raspravno vijeće utvrdilo kako je 8. studenoga 1993. tenk snaga HVO-a cijeli dan otvarao paljbu na Stari most, koji je do večeri bio na rubu urušavanja, a most se srušio 9. studenoga 1993. Sam čin rušenja zabilježile su i televizijske kamere. U travnju 2023. u medijima je objavljena i dodatna videosnimka događaja, snimljena s brda Hum. Presude MKSJ-a Tužiteljstvo Međunarodnoga kaznenog suda za bivšu Jugoslaviju u početnoj je optužnici u predmetu Prlić i ostali iz 2004. među ostalim obuhvatilo i događaje u Mostaru, uključujući razaranje Staroga mosta. U prvostupanjskoj je presudi Raspravno vijeće zaključilo da je HVO razorio Stari most te da je most u vrijeme napada bio vojni cilj jer bi njegovo uništenje praktično onemogućilo daljnju opskrbu postrojba Armije BiH, ali je istodobno ocijenilo da su posljedice razaranja bile nerazmjerne konkretnoj i neposrednoj vojnoj prednosti koja se od toga očekivala. U istome je predmetu predsjedatelj Sudskoga vijeća Jean-Claude Antonetti izdvojio djelomično suprotno mišljenje. U žalbenoj presudi iz 2017. Žalbeno je vijeće, uz izdvojeno mišljenje suca Fausta Pocara, preinačilo dio prvostupanjskih zaključaka koji su se odnosili na Stari most. U sažetku žalbene presude navodi se da je Žalbeno vijeće zaključilo kako je most u vrijeme napada bio vojni cilj i da je njegovo uništenje nudilo određenu vojnu prednost, zbog čega samo po sebi nije moglo biti kvalificirano kao bezobzirno razaranje koje nije opravdano vojnom nuždom; slijedom toga ukinuti su i zaključci da je razaranje mosta u tom dijelu predstavljalo progon i protupravno teroriziranje civila. Naknadna tumačenja i osporavanja U dijelu hrvatskih medija i nakon presuda nastavile su se pojavljivati tvrdnje da most nisu srušile postrojbe HVO-a, nego Armije RBiH. U tim su se tvrdnjama često navodile i osobne analize videosnimaka koje je objavio Slobodan Praljak. Povjesničari Holm Sundhaussen i Marie-Janine Čalić odbacili su takva tumačenja i mostovo rušenje pripisali granatiranju HVO-a. Martin Coward rušenje je opisao kao čin memoricida, odnosno namjernoga uništavanja zajedničke kulturne baštine. Obnova Tijekom poratne obnove ronioci su iz Neretve izvadili dio kamenih ostataka izvornoga mosta, a Stari je most obnovljen i svečano otvoren 2004. godine. Skokovi sa Starog mosta Skokovi sa Starog mosta tradicionalno su natjecanje u skokovima u vodu koje se održava svake godine krajem srpnja. Skokovi se izvode u dvjema kategorijama: na noge i na glavu (lasta). U skokovima na noge poželjno je da skakač pri ulasku u vodu napravi što manji pljusak (štrâp), dok je u skokovima na glavu kriterij drukčiji. Galerija Izvori Vanjske poveznice Detaljni stručni članci o obnovi Staroga mosta (engl.)