NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Башчаршијска џамија

Башчаршијска џамија, позата и као Џамија Хаваџе Дурака, налази се на Башчаршији у општини Центар у Сарајеву. Историјат Изграђена је 1528. године. Џамија је задужбина хоџе Дурака, по коме је и добила име. Унутрашњост џамије карактеришу изврсно рјешење освјетљености дневним свјетлом и јако добра акустика. Првобитно, Башчаршијска џамија је имала дрвену куполу која је у пожару 1697. године изгорјела и након тога је изграђена ова данашња. Године 1762. џамију је о свом трошку пребојио Мехмед-паша Мусиновић. Реконструисана је послије Другог свјетског рата. Подигнута у средишту тадашњег привредног центра сарајевске чаршије, имала је велики значај за њен економски развој. Више добротвора, већином трговаца, завјештало је своја имања за одржавање вазова (проповиједи) у овој џамији. Опис добра Башчаршија џамија је једнопросторна поткуполна џамија са отвореним спољним тремом покривеним малим куполама и припојеним каменим минаретом. Њене спољне димензије су приближно 11,50 X 11,70 м. Осмострани камени минарет има пречник од приближно 2,10 м, висина до алема је 34,70 м. Направљен је од травертина. Заштита Џамија је 2006. проглашена националним спомеником Босне и Херцеговине. Одлуку је донијела Комисија за очување националних споменика на сједници одржаној од 4. до 11. септембра 2006. године у саставу: Zeynep Ahunbay, Амра Хаџимухамедовић (предсједавајућа), Дубравко Ловреновић, Љиљана Шево и Тина Вик. Галерија Види још Вјерски објекти у Сарајеву Референце Литература Mehmed Mujezinović, Islamska epigrafika Bosne i Hercegovine, knjiga I – Sarajevo, Sarajevo, 1988. Behija Zlatar, Zlatni period Sarajeva: Prilozi historiji Sarajeva, Institut za istoriju, 1997. Alija Bejtić, Ulice i trgovi starog Sarajeva, Sarajevo 1973. Andrej Andrejević, Islamska monumentalna umetnost XVI veka u Jugoslaviji – kupolne džamije, Filozofski fakultet u Beogradu, Institut za istoriju umetnosti, Beograd, 1984.
Херцеговинска Грачаница

Херцеговинска Грачаница (на сръбски: Херцеговачка Грачаница) е сръбски манастир в Требине, Босна и Херцеговина. Неговата манастирска църква представлява копие от църквата в манастира Грачаница (днес Косово), чието дарение прави крал Стефан II Милутин (1282 – 1321). Манастирът е изграден през 2000 година, на хълма Цървина, над град Требине. Той е част от Захумско-херцеговинска и приморска епархия към Сръбската православна църква. Външни препратки Туристическа организация на Република Сръбска ((sr))
Hercegovačka Gračanica

Hercegovačka Gračanica (srbsky v cyrlici Херцеговачка Грачаница, v latince Hercegovačka Gračanica) je pravoslavný kostel nedaleko města Trebinje, administrativně pod jurisdikcí zahumsko-hercegovinské eparchie a pobřežní Srbské pravoslavné církve. Moderní pravoslavný chrám byl ve svém návrhu inspirován klášterem Gračanica, jedním z nejdůležitějších kultovních center srbské církve, které se nachází cca 10 km jihovýchodně od Prištiny v Kosovu. Kostel byl budován v období od dubna 1999 do října 2000 na místě posledního odpočinku srbského básníka a diplomata Jovana Dučiće. Dučić tak žádal ve své závěti. Na místě, kde se nachází, byly objeveny základy raně křesťanského chrámu, poté zde stál kostel sv. Michala archanděla, který nechal zbudovat středověký panovník Štěpán Uroš II. Milutin. Areál chrámu navrhl Predrag Ristić. Chrám není stoprocentní kopií hlavního kostela kláštera v Gračanici, ale stavbou v byzantsko-srbském stylu, jasně inspirovanou vzhledem kláštera a způsobem, jakým je vnímán v srbské kultuře. Ke stavbě kostela byly použity oba materiály typické pro období vrcholu středověkého srbského státu a konce říše byzantské. Cihlové a kamenné bloky doplnily moderní materiály (železobeton). Chrám má křížový půdorys s pěti kopulemi, jeho stavba se opírá na šestnácti pilířích. Podlaha v budově je kopií té v kostele kláštera svatých archandělů v Prizrenu. Fresky na stěnách chrámu v Trebinji vytvořil Aleksandar Živandinović, ikonostas byl vytvořen v tvrdošském klášteře a ikony v oltářní místnosti napsala řeholnice jménem Tekla z dobrićevského kláštera. V blízkosti chrámu se nachází otevřené divadlo, galerie pravoslavného výtvarného umění, zvonice a sídlo církevních představitelů pro regiony Zahumlje a Hercegovina. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Hercegovačka Gračanica na polské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hercegovačka Gračanica na Wikimedia Commons
Hercegovačka Gračanica

The Hercegovačka Gračanica Monastery (Serbian: Манастир Херцеговачка Грачаница, romanized: Manastir Hercegovačka Gračanica) is a Serbian Orthodox monastery located in Trebinje, Bosnia and Herzegovina. History The monastery is located above the town, on the historic Crkvina Hill. Crkvina Hill has expansive views of Trebinje and has been a place of pilgrimage throughout the ages. At the current site of Hercegovacka Gračanica there was once the Church of Saint Michael, the medieval endowment of Serbian King Milutin. Largely a copy of the Gračanica monastery in Kosovo, Hercegovačka Gračanica was built according to the last wish of the prominent poet and diplomat Jovan Dučić, who wanted to be buried on a hill above Trebinje in a church like "one in Kosovo". Dučić's remains were transferred from United States to Hercegovačka Gračanica in 2000. See also List of Serbian Orthodox monasteries References
Hercegovačka Gračanica

Hercegovačka Gračanica (Grachánitsa herzegovina) es un monasterio ortodoxo serbio localizado en Trebinje, Bosnia y Herzegovina. Se trata en gran parte de una copia del monasterio de Grachánitsa de Kosovo y su construcción se completó en 2000. El monasterio está situado sobre la ciudad, en la histórica colina Crkvina, y está dedicado a la Virgen María.​ Referencias Galería de imágenes
Hercegovačka Gračanica

Hercegovačka Gračanica (cyr. Херцеговачка Грачаница) – prawosławna cerkiew w pobliżu Trebinja, w jurysdykcji eparchii zahumsko-hercegowińskiej i nadmorskiej Serbskiego Kościoła Prawosławnego. Jest kopią jednej ze świątyń monasteru Gračanica, jednego z najważniejszych ośrodków kultowych Serbskiej Cerkwi. Historia Cerkiew została wzniesiona między kwietniem 1999 a październikiem 2000 jako miejsce pochówku serbskiego poety i dyplomaty Jovana Dučicia, zgodnie z życzeniem wyrażonym przez niego w testamencie. Na miejscu, na którym się znajduje, odkryto fundamenty świątyni wczesnochrześcijańskiej, następnie znajdowała się tam cerkiew św. Michała Archanioła ufundowana przez króla Stefana Urosza II Milutina. Autorem projektu budynku był Predrag Ristić. Wzniesiona według jego planu świątynia nie jest idealną kopią głównej cerkwi z monasteru Gračanica, ale budowlą wzniesioną w stylu bizantyjsko-serbskim, wyraźnie zainspirowaną wyglądem tegoż monasteru. Do wzniesienia cerkwi użyto zarówno materiałów typowych dla średniowiecza, gdy powstała Gračanica (przede wszystkim cegła i kamienne bloki), jak i materiałów współczesnych (zbrojony beton). Świątynia jest budowlą krzyżowo-kopułową, z pięcioma kopułami, jej konstrukcja opiera się na szesnastu filarach. Podłoga w obiekcie jest kopią tej, która znajduje się w cerkwi monasteru Świętych Archaniołów w Prizrenie. Freski w obiekcie wykonał Aleksandar Živandinović, ikonostas powstał w monasterze Tvrdoš, a ikony w pomieszczeniu ołtarzowym napisała mniszka Tekla z monasteru Dobrićevo. W sąsiedztwie świątyni znajdują się amfiteatr, galeria prawosławnej sztuki sakralnej, dzwonnica oraz rezydencja biskupów zahumsko-hercegowińskich. Przypisy
Монастырь Херцеговачка-Грачаница

Монасты́рь Херцегова́чка-Грача́ница (серб. Манастир Херцеговачка Грачаница) — монастырь Сербской православной церкви в Требине в Республике Сербской. Монастырь был основан в 2000 году на горе Црквина с целью выполнить завещание знаменитого сербского поэта Йована Дучича, останки которого были привезены из США и покоятся в монастыре. Монастырская церковь представляет собой полную копию церкви сербского монастыря Грачаница в Косове и Метохии. Херцеговачка-Грачаница видна из любого района Требине. См. также Сербская Православная Церковь Список сербских православных монастырей Ссылки Херцеговачка Грачаница (серб.). Сайт Захумско-Герцеговинской и Приморской епархии. Дата обращения: 18 июля 2019.
Херцеговачка Грачаница

Херцеговачка Грачаница припада Владичанству захумско-херцеговачком и приморском Српске православне цркве, чија манастирска црква је грађена по узору на цркву манастира Грачанице са Косова и Метохије, задужбину краља Милутина (1282—1321), али је мања је за једну разину, а и унутрашњост има одређене разлике. Историја Саграђена је 2000. године на брду Црквина изнад Требиња, са жељом да изврши тестамент српског песника Јована Дучића, родом из Требиња. Његови посмртни остаци пренијети су из Сједињених Америчких Држава и сахрањени у крипти манастирске цркве. Црквина, мјесто које је одабрано за постављање подлога нове цркве, треће пријеслике косовске Грачанице на брдо у источном дијелу Требиња, одакле се шири видик на град и ријеку Требишњицу. Кроз вијекове је представљало узвишење ходочашћа и мира. Некада се ту налазила црква Светог Михајла, средњевјековна задужбина краља Милутина. Оснивач храма је Бранко Тупањац, Билећанин настањен у Чикагу, а благослов владике Григорија и Атанасија за изградњу новог храма добио је Предраг Ристић, београдски градитељ поријеклом из Херцеговине. Градња Црква Благовјештења саграђена је византијским начином градње. Грађена је је од читаве композиције различитих грађевинских материјала обједињујући захтјеве и некадашњег и садашњег начина градње. Црква је петокуполна, подигнута је на 15 стубова квадратног пресјека и једног који има кружну основицу, а који је наслоњен на камен донесен из Грачанице са Косова. Према предању камен који се преноси са огњишта уноси дух старе куће у нову. Зидови су од армираног бетона, с тим што је унутрашњи дио обложен циглом, а спољашњи сигом уз орнаментику од цигле. Материјал је доношен из свих дијелова. Камени блокови у основици су из подручја Поповог поља, сига је из Таора, цигла из Черевића (Војводина), а креч стар више од 20 година донесен је из Невесиња. Пријемази који украшавају њен под, преузети су из тзв. Призренског патоса који је красио под задужбине Душана Силног (краљ 1331—1346, цар 1346—1355), Светих Архангела код Призрена и дјело је београдског умјетника Владана Банковића. Александар Живадиновић са сарадницима је живописао зидове секо вјештином. Пријестолне изобразбе радила је сестра Текла из манастира Добрићево. Иконостас је вјерна пријеслика иконостаса из манастира Хиландар на Светој Гори и рађен је при манастиру Тврдош. Спомен-цјелину чине црква Пресвете Богородице са звоником, владичански двор, књижница, амфитеатар, изложба, салон за банкете, глумиште, источник, и љетњи врт. Храм се може видјети са сваке тачке у Требињу. Са брда Црквина пружа се поглед на цијели град. Слике Види још Косовска Грачаница Православни манастири у Републици Српској Списак манастира Српске православне цркве Јован Дучић Требиње Референце Спољашње везе Туризам Републике Српске: Херцеговачка Грачаница Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (21. април 2019) Епархија захумско-херцеговачка: Херцеговачка Грачаница [1] Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (6. април 2019) [2] [3] Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (14. август 2020)
Ferhadova mešita

Ferhadova mešita (bosensky Ferhadija džamija, turecky Ferhad Camii) se nachází v centrální části metropole Bosny a Hercegoviny, v Sarajevu. Vybudována byla v letech 1561–1562 z nařízení Ferhad-bega Vukoviće-Desisaliće, správce Bosny v době vzniku svatostánku. V současné době je chráněna jako kulturní památka. Původ stavby je doložen z do kamene vytesaného nápisu v arabském jazyce, který je umístěn nad jejím vchodem. Existenci stavby zaznamenal také ve svých cestopisech turecký poutník Evlija Čelebi, který o ní napsal, že je pokrytá olovem. Mešita byla vybudována v době největšího ekonomického vzestupu Osmanské říše na území jihovýchodní Evropy. V roce 1917 bylo olovo nahrazeno pozinkovaným plechem. Interiér mešity tvoří ornamentální malby původem z roku 1762, které byly roku 1878 přemalovány. Mešitu poničily požáry v letech 1879 a 1897. V letech 1964–1965 byl proveden podrobnější průzkum stavby, který odhalil celkem pět starších vrstev maleb pod současnou. Nejstarší ornamenty byly původem nejspíše z 16. století a podobají se mešitě Aladža ve Foči. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ferhadova mešita v Sarajevu na Wikimedia Commons
Ferhat Pasha Mosque (Sarajevo)

The Ferhadija Mosque (Bosnian: Ferhat-pašina džamija; Turkish: Ferhad Paşa Camii), also known as the Ferhat Pasha Mosque, is a mosque located in the Baščaršija neighbourhood of the city of Sarajevo, in Bosnia and Herzegovina. The mosque was built in the 16th century by Bosnian Sanjak-bey (governor) Ferhad-beg Vuković, a descendant of the famous medieval Vuković family. Overview This mosque has one dome above the prayer area and three small domes at the cloister and is one of the greatest achievements of Bosnia and Herzegovina’s 16th century Ottoman and Islamic architecture. The Ferhadija mosque reflects the full maturity of the classical Ottoman style-domed mosque, portico with small domes, and beautiful built-on minaret. Research works on the painted decoration inside the mosque carried out in 1964–1965 revealed five painted layers dating from various periods. The oldest and extremely valuable decorations of the first layer date from the 16th century (in the dome, on the cornice and pendentives, the base of the corner calottes, the mihrab and the lunettes of the lower row of windows), belonging to the group known as Rumi ornament, which were also to be seen in the Aladža Mosque in Foča. The next layers (on the calottes, central part of the mihrab, and surface of the dome) consists of purely floral decorations with the features of 18th-century style. The third and fourth layers date from 1878, and the first quarter of the 20th century. The mosque was damaged during the Bosnian War in 1992–1995. See also Islam in Bosnia and Herzegovina List of mosques in Bosnia and Herzegovina References External links Media related to Ferhat Pasha Mosque (Sarajevo) at Wikimedia Commons Ferhadija Mosque - Sarajevo
Mosquée de Fehrad-bey

La mosquée de Fehrad-bey, également connue sous le nom de Ferhadija džamija, est située en Bosnie-Herzégovine, sur le territoire de la Ville de Sarajevo. Construite en 1561 et 1562, elle est inscrite sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Localisation Histoire Architecture Notes et références Voir aussi Articles connexes Monuments nationaux de Sarajevo Architecture islamique Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail de l'islam Portail de la protection du patrimoine
Ferhadija (Sarajevo)

Ferhadija džamija je džamija u Sarajevu. Izgradio ju je Ferhad-beg Vuković-Desisalić, bosanski sandžak-beg. Oštećena je tijekom rata u BiH. Nalazi se u središtu Sarajeva, uz glavno sarajevsko šetalište, malo ispod Gazi Husrev-begova bezistana i tašlihana. Najmlađa je potkupolna džamija u Sarajevu. Ferhad-beg je u sklopu svoje džamije podigao mekteb, česmu i imaret (javnu kuhinju). Ovi objekti su stradali u požaru 1697. godine, pa je mekteb obnovio Mehmed-beg Dženetić, ali je i ta zgrada izgorjela 1879. godine. U ovom mektebu je jedno vrijeme bio muallim (učitelj) i poznati sarajevski ljetopisac Bašeskija. Od svih Ferhad-begovih objekata do danas su jedino sačuvani džamija i oko nje malo groblje. Galerija Izvori Vanjske povezice
Moschea Ferhadija (Sarajevo)

La moschea Ferhadija (Bosniaco: Ferhat-pašina džamija, Turco: Ferhad Paşa Camii), anche nota come moschea Ferhat-Pasha, Moschea Ferhad-Beg Vuković, è un edificio centrale nella città di Sarajevo, costruita dal Sanjak-bey (governatore) bosniaco Ferhad-Beg Vuković, discendente della famosa famiglia Vuković-Desisalić. La moschea ha una cupola, posta sopra l'area di preghiera (namaz) e tre piccole cupole presso il chiostro ed è una delle maggiori realizzazioni del dominio ottomano nel XVI secolo in Bosnia ed Erzegovina e dell'architettura islamica. La moschea Ferhadija riflette la piena maturità dello stile classico-ottomano nella cupola, nel porticolo con piccole cupole e nel minareto. I lavori di ricerca sulla decorazione pittorica all'interno della moschea, effettuati nel 1964/1965 ha rivelato cinque strati dipinti risalenti a varie epoche. Le decorazioni più antiche e di maggior valore risalgono al XVI secolo (nella cupola, sulla corniche e sui pennacchi, la base delle calotte d'angolo, il miḥrāb e le lunette della fila inferiore di finestre), appartenenti al gruppo noto come ornamento Rumi, visibili anche nella moschea Aladža a Foča. Il successivo livello (sulle calotte, la parte centrale del miḥrāb e la superficie della cupola) è costituito da decorazione puramente floreali con le caratteristiche stilistiche del XVIII secolo. Il terzo ed il quarto risalgono alla fine del XIX secolo (1878) e al primo quarto del XX. La moschea è stata danneggiata durante la Guerra in Bosnia ed Erzegovina nel 1992-1995. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su moschea Ferhadija di Sarajevo
Мечеть Ферхата-паши

Мечеть Ферхата-паши (босн. Ferhat-pašina džamija) — мечеть в Сараево, Босния и Герцеговина. История Мечеть построена боснийским санджак-беем Ферхатом-бегом Вуковичем, потомком знаменитой средневековой семьи Косачи. Мечеть имеет один купол над молитвенной зоной и ещё три небольших купола. Является одним из величайших достижений османской и исламской архитектуры XVI века в Боснии и Герцеговине. Мечеть представляет собой классический османский стиль — купол, портик с небольшими куполами и пристроенный минарет. Исследования росписи внутри мечети, проведённые в 1964—1965 годах, выявили пять слоев росписи, датируемых разными периодами. Самые старые и ценные декорации первого слоя датируются XVI веком (в куполе, на карнизе, в основании угловых куполов, михрабе и люнетах нижнего ряда окон), известные как орнамент Руми, который также можно было увидеть в мечети Аладжа в Фоче. Следующие слои (на куполах, в центральной части михраба и на поверхности купола) состоят из цветочных украшений с чертами стиля XVIII века. Третий и четвертый слои датируются концом XIX века (1878) и первой четвертью XX века. Мечеть получила повреждения во время Боснийской войны в 1992—1995 годах. Примечания
Ферхадија џамија у Сарајеву

Ферхадија џамија, позата и као Ферхад-бегова џамија, је џамија у истоименом насељу у општини Стари град у Сарајеву. Саградио ју је Ферхад-бег Вуковић-Десисалић, босански санџак-бег. Оштећена је током опсаде Сарајева. Локација Налази се у центру града поред главне сарајевске променаде, мало испод Гази Хусрев-беговог безистана и таслихана. Историјат То је најмлађа поткуполна џамија у Сарајеву. Ферхад-бег је у оквиру своје џамије саградио мектеб, фонтану и имарет (јавну кухињу). Ове зграде су уништене у пожару 1697. године, па је мектеб обновио Мехмед-бег Џенетић, али је и та зграда изгорјела 1879. године. Једно вријеме, познати сарајевски хроничар Башескија био је муалим у овом мектебу. Опис добра Од свих Ферхад-бегових зграда, до данас су сачуване само џамија и мало гробље око ње. Заштита Џамија је националним спомеником Босне и Херцеговине. Галерија Види још Вјерски објекти у Сарајеву Референце Литература
Schachweltmeisterin

Schachweltmeisterin kann zweierlei bedeuten: Eine Trägerin des allgemeinen Titels Schachweltmeister – bislang hypothetisch, da bis heute alle Schachweltmeisterschaften von Männern gewonnen wurden. Die Gewinnerin der Schachweltmeisterschaft der Frauen (bzw. der Weltmeisterschaft im Blitzschach oder Weltmeisterschaft im Schnellschach). Der Weg zur Schachweltmeisterschaft steht gleichberechtigt beiden Geschlechtern offen, und es nehmen auch Frauen teil. Die Weltspitze im Schach wird jedoch klar von Männern dominiert. Am nächsten am Titel war Judit Polgár, die bei der Schachweltmeisterschaft 2007 unter die letzten sechzehn kam und bei den FIDE-Weltmeisterschaften 1999 und 2005 unter die letzten acht. Um das Frauenschach zu fördern, wurde schon 1927 zusätzlich eine Weltmeisterschaft ausschließlich für Frauen eingeführt (Siegerin: Vera Menchik). Die langjährige Weltranglistenerste unter den Frauen, Judit Polgár, lehnte dies jedoch ab und nahm nur an den geschlechteroffenen Turnieren teil. Auch ihre ältere Schwester Zsuzsa Polgár, die in den späten 1980er Jahren die Nr. 1 der Frauen war, lehnte vor 1993 eine Teilnahme an den Wettkämpfen zur Frauen-WM ab. Siehe auch Frauenschach Liste der Schachgroßmeister Weblinks
Arizona (tržnica)

Tržnica Arizona, ili popularnog lokalnog naziva Koridor, udaljena 15-ak km od grada Brčko, najveća je tržnica na području bivše Jugoslavije. Smještena je na na cesti koja povezuje gradove Orašje i Tuzlu, u naselju Dubrave koje pripada općini Brčko. a s godinama je stekla kultni status i postala mjesto za kupovinu na koje dolaze posjetitelji iz cijele Bosne i Hercegovine, Hrvatske, Srbije i Mađarske. Koridor Povijest Arizone počinje nakon završetka rata u Bosni i Hercegovini i potpisivanja Daytonskog sporazuma u studenom 1995. godine. Odlukom međunarodnih mirovnih snaga IFOR-a na području tadašnje linije razgraničenja nedaleko Brčkog određena je jedna ledina kao demilitarizirano mjesto sastajanja. Ubrzo nakon što je prostor očišćen i razminiran, jedna za drugom počele su nicati trošne barake u kojima se odvijala trgovina među donedavno zaraćenim stranama. Kasniji razvoj Godine 2001. vlada Distrikta Brčko raspisala je međunarodni javni natječaj za izgradnju nove tržnice Arizona. Radovi su bili vrijedni oko 50 milijuna eura, a nova tržnica otvorena je u studenom 2004. Trenutačno na Arizoni posluje nešto više od dvije tisuće poslovnih jedinica (trgovina, kafića i sl.) te ondje svaki dan na posao dolazi između pet i šest tisuća ljudi. Ukupan prostor veličine je oko 40 tisuća kvadratnih metara. Osnovne informacije Osim prodavača s prostora bivše države, trgovinom se bave i Grci, Turci, Talijani i Kinezi. Broj kupaca koji posjeti tržnicu kreće se oko 30 tisuća dnevno. Također, zanimljivo je napomenuti kako na Arizoni ne postoje etničke i religijske podjele koje nakon posljednjih ratnih sukoba duboko pogađaju cijelu Bosnu i Hercegovinu. Tržnica je otvorena svaki dan osim ponedeljka od 08:00 do 15:00 h, no većina dućana zatvara se već u 14h. Robu je moguće platiti u raznim valutama: eurima, američkim dolarima, konvertibilnim markama, te srpskim dinarima. Kontroverze Za tržnicu Arizona vežu se i mnoge kontroverze. Tako je u početku, u drugoj polovici devedesetih godina 20. stoljeća ona bila sinonim za šverc i razne druge kriminalne aktivnosti. Također, zapanjujuć je podatak kako se ondje tijekom 1999. i 2000. godine nalazilo čak sedam ilegalnih javnih kuća. Ipak, nakon obnove infrastrukture uveden je red u poslovanje, tako da danas nema nezakonitih aktivnosti, a svaka poslovna jedinica ima uredno prijavljeno poslovanje te plaća porez i doprinose. Zanimljivosti Opjevana je u pjesmi gupe Zabranjeno pušenje pod nazivom "Arizona Dream", s albuma Bog Vozi Mercedes iz 2001. godine. Izvori Reportaža o tržnici Arizona Arhivirana inačica izvorne stranice od 29. listopada 2012. (Wayback Machine), www.nacional.hr Fotogalerija tržnice Arizona
Babića jezero

Babića jezero je jezero (gorsko oko) u Hrvatskoj. Nalazi se u vapnenačkom okružju. Plave je boje. Voda je hladna i bistra. Pogodna je za kupače. Smješten je kod zaseoka Babići kod Ličkog Tiškovca. Površina iznosi 1.65 ha. Vanjske poveznice Prirodna bogatstva[neaktivna poveznica] Panoramio Arhivirana inačica izvorne stranice od 12. listopada 2016. (Wayback Machine) Babića jezero Panoramio Arhivirana inačica izvorne stranice od 9. listopada 2016. (Wayback Machine) Plaža za kupače na Babića jezeru