NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Зграда пријатељства између Грчке и Босне и Херцеговине

Зграда пријатељства између Грчке и Босне и Херцеговине ("Објекат 3" комплекса зграда институција БиХ, колоковијално и Зграда Савјета Министара, раније зграда Извршног вијећа) је службени облакодер у Сарајеву у којем се налази сједиште Савјета министара. Често се погрешно назива зградом Парламента, која се налази у близини зграде пријатељства Грчке и БиХ, а са којом чини јединствени комплекс зграда босанскохерцеговачке администрације. Аутор оба објекта је архитекта Јурај Најдхарт. Објекти су конципирани су по принципу контрапункта, који својом обликованом дводјељивошћу у виду два моћна обелиска ликовно симболизује Босну и Херцеговину са њене двије регионалне цјелине. Трг између зграда пројектовао је Душан Џамоња. Историја Земљиште на коме се налази зграда је припадало Српској православној цркви, да би 1941. од стране окупационих усташких власти СПЦ била забрањена, а након 1945. земљиште било национализовано од стране југословенских комунистичких власти. Процес за повратак национализоване имовине вјерских заједница се водио од осамдесетих година 20. вијека, и сва национализована имовина исламске заједнице је враћена власницима још за вријеме постојања Југославије, док Српска православна црква и даље води преговоре око повратка национализоване имовине. Зграда је завршена 1974. године и у њему се налазило сједиште Извршног вијећа СР БиХ, па се због тога звала Зграда Извршног Вијећа. Своју функцију није мијењала све до гранатирања у мају 1992, на самом почетку рата у БиХ. Након завршетка рата зграда је разрушена и остала празна све до реконструкције која је почела 2006. године. Реконструкција Влада Грчке је 2006. обезбиједила 80% средстава за реконструкцију. Коначна цијена пројекта је износила 17.057.316 евра. Реконструкција је завршена у току једне године, а зграда је отворена 23. јула 2007. Референце Спољашње везе Skyscrapercity.com
Bosnien-Hercegovinas regeringsbyggnad

Bosnien-Hercegovinas regeringsbyggnad officiellt Zgrada prijateljstva između Grčke i Bosne i Hercegovine (byggnad för vänskap mellan Grekland och Bosnien-Hercegovina) är en kontorsbyggnad i Sarajevo i Bosnien och Hercegovina som ofta felaktigt betecknas som landets parlament. Parlamentsbyggnaden ligger intill regeringsbyggnaden. Regeringsbyggnaden byggdes 1974 åt regeringen i den socialistiska republiken Bosnien och Hercegovina, som var en del av Jugoslavien, och var säte för republikens styrelse tills den förstördes av serbisk stridsvagnseld under belägringen av Sarajevo 1992. Efter kriget stod byggnaden tom till 2005 varefter den renoverades med stöd från Grekland. Kostnaden för renoveringen var 17 miljoner euro varav Grekland betalade 80 procent. Byggnaden återinvigdes den 23 juli 2007 i närvaro av Greklands premiärminister Kostas Karamanlis och Bosniens president. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Bosnien-Hercegovinas regeringsbyggnad.
Будівля греко-боснійської дружби

Будівля греко-боснійської дружби (сербохорв. Zgrada prijateljstva između Grčke i Bosne i Hercegovine/Зграда пријатељства између Грчке и Босне и Херцеговине, грец. Κτήριο Φιλίας Ελλάδας Βοσνίας-Ερζεγοβίνης) — 20 поверхова офісна будівля в Сараєво, Боснія і Герцеговина. У будівлі розміщена Рада міністрів Боснії та Герцеговини. Його часто помилково називають будівлею парламенту. Це пов'язано з його близькістю до 5-поверхового будинку парламенту, який прилягає до будівлі греко-боснійської дружби. Історія Будівля була завершена в 1974 році в югославський період і була зайнята урядом Соціалістичної Республіки Боснія і Герцеговина Спочатку будинок називався Будівлею виконавчої ради (Zgrada Izvršnog Vijeća) та був головною урядовою будівлею в Боснії та Герцеговині, поки не зазнав значних пошкоджень від сербських обстрілів у травні 1992 року в перші кілька тижнів облоги Сараєво, яка була частиною Боснійської війни. Після закінчення війни будівля була покинута і залишалася пустувати до початку реконструкції в 2006 році. Реконструкція У 2006 році уряд Греції забезпечив 80,4 % фінансування для реконструкції будівлі. Загальна вартість проекту склала 17 057 316 євро. Реконструкція була завершена грецькою компанією DOMOTECHNIKI SA трохи більше ніж за рік, а будівлю урочисто відкрили 23 липня 2007 року прем'єр-міністром Греції та Президентом Боснії та Герцеговини. Галерея Примітки Посилання Реконструкція та реабілітація будівлі Дружби між Грецією та Боснією та Герцеговиною.[недоступне посилання] Будівля дружби між Грецією та Боснією та Герцеговиною [Архівовано 1 лютого 2022 у Wayback Machine.]
Čapljina Hydroelectric Power Station

The Čapljina Pumped-Storage Hydroelectric Power Plant is a pumped-storage hydroelectric power plant (PSHPP) or pumped hydroelectric energy storage power plant (PHESPP) type of hydroelectric power plant, whose powerhouse (generation hall, generating station or generating plant) is situated underground near Svitava, in Bosnia and Herzegovina. It's one of country's largest hydroelectric power plants of any type, having an installed electric capacity of 440 MW. Lake Vrutak is artificial reservoir on the Trebišnjica river in Popovo Polje, near Hutovo village, and serves as compensation and storage basin for Čapljina Pump-Storage Hydroelectric Power Plant. See also List of power stations in Bosnia-Herzegovina Lake Vrutak Svitavsko Lake Hutovo Blato Popovo Polje Trebišnjica Neretva References
Hidroelektrana Čapljina

Hidroelektrana Čapljina är ett vattenkraftverk i Bosnien och Hercegovina. Det ligger i entiteten Federationen Bosnien och Hercegovina, i den södra delen av landet, 100 km söder om huvudstaden Sarajevo. Hidroelektrana Čapljina ligger 247 meter över havet. Terrängen runt Hidroelektrana Čapljina är huvudsakligen kuperad, men åt nordväst är den platt. En vik av havet är nära Hidroelektrana Čapljina åt nordväst.Närmaste större samhälle är Crnići, 14,8 km norr om Hidroelektrana Čapljina. Omgivningarna runt Hidroelektrana Čapljina är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet. Runt Hidroelektrana Čapljina är det ganska tätbefolkat, med 93 invånare per kvadratkilometer. Kommentarer Källor
ГЕС-ГАЕС Чаплина

ГЕС-ГАЕС Чаплина — гідроелектростанція у Герцеговині (південно-східна частина Боснії й Герцеговини). Становить нижній ступінь у каскаді на річці Требишниця, знаходячись після ГЕС Требинє II та місця деривації до ГЕС Дубровник. У середній течії Требишниця протікає через карстову долину Попово поле, з якої має підземний стік як у Адріатичне море, так і в долину Неретви. В останньому випадку річка йде під землю на заході Попового поля під селищем Гутово, де в процесі будівництва гідроакумуляційної електростанції спорудили верхній резервуар об'ємом 7,12 млн м3 (корисний об'єм 6,5 млн м3). Для запобігання втратам води із Требишниці через карстові порожнини в долині Попово поле прокладено канал Требинє — Гутово довжиною 65 км. Нижній резервуар — озеро Світавско об'ємом 44 млн м3 — створили на південний схід від міста Чаплина у болотистій місцевості лівобережжя Неретви, куди надходили води Требишниці. Загальна довжина дамб навколо озера, обвідного каналу та річки Крупа (притока Неретви, що дренує дану місцевість) склала понад 9 км. А наявний перепад висот із Поповим полем дозволив отримати напір у 229 метрів. Машинний зал ГАЕС обладнаний двома оборотними турбінами типу Френсіс одиничною потужністю 210 МВт у турбінному режимі. При роботі в насосному режимі мотори видають потужність у 226 МВт. Зал споруджений в підземному виконанні на глибині 45 метрів та має розміри 98х29 метрів та висоту 77 метрів. З верхнім резервуаром його сполучає тунель довжиною 8,1 км та діаметром 8 метрів і напірна шахта довжиною 0,31 км та діаметром 5,25 метра. До нижнього резервуара прокладено тунель довжиною 0,663 км та діаметром 9 метрів. Зв'язок з енергосистемою відбувається за допомогою ЛЕП, яка працює під напругою 220 кВ. Під час війни у Боснії в першій половині 1990-х станція не зазнала пошкоджень, проте її використання було дуже обмеженим, без застосування насосного режиму, оскільки існувала загроза для стабільності ослабленої енергосистеми в момент запуску потужних асинхронних моторів. Примітки
Kostel svatého Vincence de Paul (Sarajevo)

Kostel svatého Vincence z Pauly (bosensky Crkva sv. Vinka Paulskog) se nachází v Sarajevu na Titově ulici (jedné z nejvýznamnějších tříd ve městě). Kostel byl vybudován v novogotickém stylu, v roce 1883 (otevřen v listopadu téhož roku). V červnu 1882 koupil Josip Štadler pozemek, na kterém byl později zřízen jak kostel, tak i škola a klášter; ten daroval řádu sester sv. Vincence, které zde školu provozovaly až do roku 1897, kdy ji zachvátil požár. V časech obléhání Sarajeva v 90. letech 20. století byl kostel poničen při minometné palbě srbských sil. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Crkva sv. Vinka na bosenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Vincence z Pauly na Wikimedia Commons
Église Saint-Vincent-de-Paul de Sarajevo

L'église Saint-Vincent-de-Paul est située en Bosnie-Herzégovine, sur le territoire de la Ville de Sarejevo. Elle a été construite en 1883 et est inscrite sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine. Localisation Histoire Architecture Notes et références Voir aussi Article connexe Monuments nationaux de Sarajevo Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail de la protection du patrimoine
Crkva sv. Vinka Paulskog u Sarajevu

Crkva svetog Vinka Paulskog je gotička rimokatolička crkva u središtu Sarajeva. Posvećena je sv. Vinku Paulskom. Crkva se nalazi u sklopu samostanskih zgrada Sestara milosrdnica. Povijest Godine 1844. zagrebački nadbiskup i kardinal Juraj Haulik doveo u Zagreb Sestre milosrdnice sv. Vinka Paulskoga, gdje im je podigao samostan, a jednu je crkvu posvetio njemu. Nepunih 30 godina poslije, 1871. su godine na poziv apostolskog vikara Paškala Vujičića u Sarajevo došle sestre sv. Vinka iz Zagreba. Smjestile su se u ženskoj pučkoj školi, u kojoj nisu imale odgovarajuće uvjete. Godine 1879. je izgorila Ženska pučka škola u kojoj su one djelovale te se nešto moralo učiniti. Na to je lipnja 1882. godine zemljište za crkvu kupio biskup Josip Štadler. Planiralo se izgraditi crkvu, samostan i školu. Gradnja je bila gotova 1883. godine. Sagrađene objekte je darovao tim redovnicama, kojima ta crkva i danas pripada. Crkva je stradala u ratu u BiH od srpskih granata. Pri tim su granatiranjima oštećeni crkveni krov te slika Marija i Marta Gabrijela Jurkića. Nakon rata obnovile su crkvu. Povezani članci Crkva sv. Luke Evanđelista u Sarajevu Izvori
Стадион Полице

Стадион Полице је вишенамесни стадион у Требињу, Република Српска, Босна и Херцеговина, који се највише користи за фудбалске утакмице. На стадиону своје утакмице као домаћин игра градски премијерлигаш ФК Леотар. Стадион и има травнат терен и капацитет за 8550 гледалаца. Референце Спољашње везе Стадион Полице на soccerfame.com
Баня Іліджа

«Баня Іліджа» (босн. Stadion Banja Ilidža) — футбольний стадіон у місті Градачац, Боснія і Герцеговина. Є домашньою ареною для клубу «Звєзда», який виступає у Першій лізі Федерації Боснії і Герцеговини. Місткість — 5 000 осіб, з яких 4 500 мають змогу сидіти. Примітки Посилання Інформація про стадіон на сайті europlan-online.de [Архівовано 21 жовтня 2017 у Wayback Machine.] (нім.)
Veliki Školj

Veliki Školj is uninhabited islet in the Bay of Mali Ston, located in Bosnia and Herzegovina, and with the nearby islet of Mali Školj makes the only two Bosnia and Herzegovina's islands in the Adriatic Sea. The temporary regime of the sea border between Croatia and Bosnia and Herzegovina was determined in 1999. The Neum Agreement on the temporary border was signed by Franjo Tuđman and Alija Izetbegović, and has not been ratified due to the emergence of the controversy surrounding the ownership of these two islands and the tip of the Klek peninsula. Croatia disputes the validity of the agreement and claims it as its own territory. Sources Arnaut, Damir (2014). "Adriatic Blues: Delimiting the Former Yugoslavia's Final Frontier". In Clive H. Schofield; Seokwoo Lee; Moon-Sang Kwon (eds.). The Limits of Maritime Jurisdiction. Leiden: Koninklijke Brill NV (Martinus Nijhoff Publishers, 2013). pp. 160–164. ISBN 9789004262591. References
Veliki Školj (Klek)

Veliki Školj je nenaseljen otok uz jugozapadnu (vanjsku) obalu poluotoka Kleka u Malostonskom zaljevu. Otok se prostire na oko 7600 četvornih metara. Oko njega, kao i susjednog otočića (hridi) Mali Školj, postoji granični spor između Hrvatske i BiH. Privremeni režim granice na moru između Hrvatske i Bosne i Hercegovine utvrđen je 1999. godine. Neumski sporazum o privremenoj granici potpisali su Franjo Tuđman i Alija Izetbegović, a nikada nije ratificiran zbog izbijanja prijepora oko vlasništva nad ova dva otoka i vrha poluotoka Kleka. Hrvatska osporava valjanost Neumskog sporazuma i smatra otok svojim teritorijem. Razlog je što su Bosni i Hercegovini pripisani vrh poluotoka Kleka te Veliki i Mali Školj u Malostonskom zaljevu temeljem jedne katastarske krivotvorine iz 1974. godine. Bošnjačka strana drži se tog neratificiranog dokumenta, koristeći se krivotvorinom. Posljednji pokušaj ratifikacije sporazuma u Saboru pokrenula je 2012. godine tadašnja ministrica vanjskih i europskih poslova Vesna Pusić. Vlasništvo Veliki Školj je od 1974. godine privatno vlasništvo neumske obitelji Putica. Tihomir Putica, jedan od vlasnika, navodi da otok svakako pripada Bosni i Hercegovini, te da se zemljišna dokumentacija za otok može dobiti isključivo u Općini Neum. Izvori
Scoglio Grande (penisola di Clesto)

Scoglio Grande o Camenac (in bosniaco e croato: Veliki Školj) è uno scoglio del mare Adriatico situato nel canale di Stagno Piccolo (Malog Stona kanal), nella Dalmazia meridionale. L'appartenenza territoriale delle acque del canale di Stagno Piccolo di fronte alla penisola di Clesto (Klek) e in particolare dei due isolotti scoglio Grande e scoglio Piccolo non è stata ancora ratificata, il territorio è rivendicato dalla Bosnia ed Erzegovina (cantone dell'Erzegovina-Narenta, comune di Neum) e dalla Croazia (regione raguseo-narentana, comune di Stagno). Geografia Scoglio Grande si trova a sud di monte Klek (Ćurilo, alto 263 m) nel punto dove la penisola di Clesto si collega al continente, alla distanza dalla costa di circa 195 m; la città di Neum, a nord, al di là della penisola, si trova a circa 2,3 km in linea d'aria. La penisola di Sabbioncello è alla distanza di circa 1,15 km. Lo scoglio, di forma ovale allungata, ha una lunghezza di circa 140 m, un'area di 6977 m² e la costa lunga 347 m. Isole adiacenti Scoglio Piccolo (Mali Školj), 2 km a nord-ovest, vicino alla costa della penisola di Clesto. Note Bibliografia (EN, HR) Tea Duplančić Leder, Tin Ujević e Mendi Čala, Coastline lengths and areas of islands in the Croatian part of the Adriatic Sea determined from the topographic maps at the scale of 1:25000 [Lunghezze delle linee di costa e aree delle isole nella parte croata del mare Adriatico definite in base alle mappe topografiche in scala 1:25000] (PDF), in Geoadria, vol. 9, n. 1, Zara, Hrvatski hidrografski institut [Istituto idrografico della Croazia], 2004, pp. 12-30, DOI:10.15291/geoadria.127. Dario Alberi, Dalmazia. Storia, arte, cultura, 2008, Trebaseleghe (PD), Lint Editoriale. Alberto Rizzi, Guida della Dalmazia, vol. I, 2010, Trieste, ed. Italo Svevo. Giacomo Marieni, Portolano del mare Adriatico, a cura di i.r. Istituto geografico militare, seconda edizione, Vienna, Tipografia dei PP. Mechitaristi, 1845, pp. 295-296. Cartografia (HR) Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. URL consultato il 21 giugno 2017. Carta di cabottaggio del mare Adriatico, foglio XI, Milano, Istituto geografico militare, 1822-1824. URL consultato il 22 giugno 2017 (archiviato dall'url originale il 13 aprile 2013). Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su scoglio Grande
Veliki Školj (Klek)

Veliki Školj je nenaseljen otok ob zahodni (zunanji) obali polotoka Klek v Malostonskem zalivu. Veliki Školj skupaj z bližnjim otočkom Mali Školj pripada Bosni in Hercegovini po sporazumu o meji, ki sta ga Hrvaška in BiH podpisali leta 1999 in nikoli ratificirali. Hrvaška sporazumu oporeka in otoka šteje za svoje ozemlje. Sklici
Veliki Školj (ö i Bosnien och Hercegovina)

Veliki Školj är en ö i Bosnien och Hercegovina. Den ligger i entiteten Federationen Bosnien och Hercegovina, i den södra delen av landet, 120 km sydväst om huvudstaden Sarajevo. I omgivningarna runt Veliki Školj växer i huvudsak blandskog. Runt Veliki Školj är det ganska glesbefolkat, med 22 invånare per kvadratkilometer. Källor
Mali Školj

Mali Školj is uninhabited islet in the Bay of Mali Ston, located in Bosnia and Herzegovina, and with the nearby islet of Veliki Školj makes the only two Bosnia and Herzegovina's islands in the Adriatic Sea. The temporary regime of the sea border between Croatia and Bosnia and Herzegovina was determined in 1999. The Neum Agreement on the temporary border was signed by Franjo Tuđman and Alija Izetbegović, and has not been ratified due to the emergence of the controversy surrounding the ownership of these two islands and the tip of the Klek peninsula. Croatia disputes the validity of the agreement and claims it as its own territory. References Sources Arnaut, Damir (2014). "Adriatic Blues: Delimiting the Former Yugoslavia's Final Frontier". In Clive H. Schofield; Seokwoo Lee; Moon-Sang Kwon (eds.). The Limits of Maritime Jurisdiction. Leiden: Koninklijke Brill NV (Martinus Nijhoff Publishers, 2013). pp. 160–164. ISBN 9789004262591.
Mali Školj (Klek)

Mali Školj je nenaseljena hrid uz jugozapadnu (vanjsku) obalu poluotoka Kleka u Malostonskom zaljevu. Oko nje, kao i susjednog otoka Veliki Školj, postoji granični spor između Hrvatske i BiH. Privremeni režim granice na moru između Hrvatske i Bosne i Hercegovine utvrđen je 1999. godine. Neumski sporazum o privremenoj granici potpisali su Franjo Tuđman i Alija Izetbegović, a nikada nije ratificiran zbog izbijanja prijepora oko vlasništva nad ova dva otoka i vrha poluotoka Kleka. Hrvatska osporava valjanost Neumskog sporazuma i smatra otok svojim teritorijem. Razlog je što su Bosni i Hercegovini pripisani vrh poluotoka Kleka te Veliki i Mali Školj u Malostonskom zaljevu temeljem jedne katastarske krivotvorine iz 1974. godine. Bošnjačka strana drži se tog neratificiranog dokumenta, koristeći se krivotvorinom. Posljednji pokušaj ratifikacije sporazuma u Saboru pokrenula je 2012. godine tadašnja ministrica vanjskih i europskih poslova Vesna Pusić. Izvori
Scoglio Piccolo (penisola di Clesto)

Scoglio Piccolo (in bosniaco e croato: Mali Školj) è uno scoglio del mare Adriatico situato nel canale di Stagno Piccolo (Malog Stona kanal), nella Dalmazia meridionale. L'appartenenza territoriale delle acque del canale di Stagno Piccolo di fronte alla penisola di Clesto (Klek) e in particolare dei due isolotti scoglio Grande e scoglio Piccolo non è stata ancora ratificata, il territorio è rivendicato dalla Bosnia ed Erzegovina (cantone dell'Erzegovina-Narenta, comune di Neum) e dalla Croazia (regione raguseo-narentana, comune di Stagno). Geografia Scoglio Piccolo si trova vicino alla costa meridionale della penisola di Clesto, alla distanza di circa 40 m; la città di Neum, a nord-est, al di là della penisola, si trova a circa 1,6 km in linea d'aria. La penisola di Sabbioncello è alla distanza di circa 1,5 km. Lo scoglio, di forma ovale, ha un'area di 190 m². Isole adiacenti Scoglio Grande (Veliki Školj), 2 km a sud-est, vicino alla costa della penisola di Clesto. Note Bibliografia (EN, HR) Tea Duplančić Leder, Tin Ujević e Mendi Čala, Coastline lengths and areas of islands in the Croatian part of the Adriatic Sea determined from the topographic maps at the scale of 1:25000 [Lunghezze delle linee di costa e aree delle isole nella parte croata del mare Adriatico definite in base alle mappe topografiche in scala 1:25000] (PDF), in Geoadria, vol. 9, n. 1, Zara, Hrvatski hidrografski institut [Istituto idrografico della Croazia], 2004, pp. 12-30, DOI:10.15291/geoadria.127. Dario Alberi, Dalmazia. Storia, arte, cultura, 2008, Trebaseleghe (PD), Lint Editoriale. Alberto Rizzi, Guida della Dalmazia, vol. I, 2010, Trieste, ed. Italo Svevo. Giacomo Marieni, Portolano del mare Adriatico, a cura di i.r. Istituto geografico militare, seconda edizione, Vienna, Tipografia dei PP. Mechitaristi, 1845, pp. 295-296. Cartografia (HR) Mappa topografica della Croazia 1:25000, su preglednik.arkod.hr. URL consultato il 21 giugno 2017. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su scoglio Piccolo
Mali Školj (Klek)

Mali Školj je nenaseljen otoček v Malostonskem zalivu, ki se nahaja v Bosni in Hercegovini in z bližnjim otočkom Veliki Školj predstavlja edina dva otoka v Jadranskem morju, ki pripadata Bosni in Hercegovini. Začasen potek morske meje med Bosno in Hercegovino in Hrvaško je bil določen leta 1999. Neumski sporazum o začasni meji sta podpisala Alija Izetbegović in Franjo Tuđman, ki ni bil ratificiran zaradi pojavljanja polemik o lastništvu teh dveh otokov in rta polotoka Klek. Hrvaška izpodbija veljavnost sporazuma in ga zahteva kot svoje ozemlje. Sklici Viri Arnaut, Damir (2014). »Adriatic Blues: Delimiting the Former Yugoslavia's Final Frontier«. V Clive H. Schofield; Seokwoo Lee; Moon-Sang Kwon (ur.). The Limits of Maritime Jurisdiction (v angleščini). Leiden: Koninklijke Brill NV (Martinus Nijhoff Publishers, 2013). str. 160–164. ISBN 9789004262591.
Mali Školj

Mali Školj är en ö i Bosnien och Hercegovina. Den ligger i entiteten Federationen Bosnien och Hercegovina, i den södra delen av landet, 120 km sydväst om huvudstaden Sarajevo. I omgivningarna runt Mali Školj växer i huvudsak blandskog. Runt Mali Školj är det ganska glesbefolkat, med 22 invånare per kvadratkilometer. Källor
Llac d'Orlovačko

El Llac d'Orlovačko és un llac natural de la República Srpska, a Bòsnia i Hercegovina situat a una altitud de 1.438 metres, a la muntanya Zelengora. Es troba a 1 quilòmetre del llac de Jug. La longitud del llac és d'uns 350 metres, l'amplada és d'uns 100 metres, i la profunditat mitjana és d'uns 5 metres. El llac forma part del Parc Nacional Sutjeska. A l'est del llac es troba el cim d'Orlovac, al sud-oest el de Bregoc (2.014 m), al sud el de Stog (1.821 m) i al nord el de Ljeljen (1.765 m). Referències
Orlovačko Lake

Orlovačko Lake (Serbo-Croatian: Orlovačko jezero, Орловачко језеро) is a lake in Bosnia and Herzegovina. It is located in the municipality of Kalinovik. The lake area is about 3.50 hectares (8.6 acres), and has a maximum depth of about 5.50 metres (18.0 ft). See also List of lakes in Bosnia and Herzegovina References
Orlovačko jezero

Orlovačko jezero je jezero na Zelengori, u Bosni i Hercegovini. Smješteno je na nadmorskoj visini od 1438 m. Udaljeno je od Jugovog jezera oko 1 km. Dužina jezera je oko 350 m, širina oko 100 m, a prosječna dubina oko 5 m. Jezero se nalazi u okviru Nacionalnog parka Sutjeska. Istočno od jezera se izdižu vrhovi Orlovac i Orlovača, jugoistočno Bregoč (2014 m), južno Stog (1821 m) i sjeverno Ljeljen (1765 m). U jezeru žive potočna pastrva, jezerska zlatovčica i ubačena kalifornijska pastrva. Izvori Vanjske poveznice Slika Orlovačkog jezera
Lacul Orlovačko

Lacul Orlovačko (în sârbocroată Orlovačko jezero) este un lac situat în Bosnia și Herțegovina. Se află în localitatea Kalinovik. Suprafața lacului este de aproximativ 3,50 hectare (8,6 acri), iar adâncimea maximă este de aproximativ 5,50 metri (18,0 picioare). Note Vezi și Listă de lacuri din Bosnia și Herțegovina