NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Centrale elettrica di Kakanj

La centrale termoelettrica di Kakanj è una delle più grandi centrali a carbone della Bosnia ed Erzegovina, con una capacità elettrica di 450 MW e che produce circa 2,3 miliardi di Kwh di elettricità all'anno. La centrale è gestita da Elektroprivreda Bosne i Hercegovine. La ciminiera della Centrale di Kakanj è alta 300 metri ed è una delle strutture più alte costruite nell'ex Jugoslavia. Questa centrale termoelettrica è stata costruita per fornire energia elettrica a una vasta area e soddisfare la crescente domanda di elettricità nel paese. Inoltre, la centrale rappresenta un importante pilastro dell'economia locale, creando posti di lavoro e generando entrate per la regione. Tuttavia, la centrale termoelettrica di Kakanj ha anche sollevato preoccupazioni per quanto riguarda l'impatto ambientale, in particolare per la produzione di emissioni di gas serra e la sicurezza degli impianti. Per questo motivo, il governo sta considerando di avviare un processo di transizione verso fonti di energia pulita e sostenibile, per garantire un futuro più sostenibile per la Bosnia ed Erzegovina. Storia Kakanj è una zona mineraria carbonifera dal 1898. La costruzione della centrale termoelettrica a carbone fu avviata nel 1947 e la sua prima unità venne messa in servizio nel 1956. La costruzione della seconda unità iniziò nel 1960 e terminò nello stesso anno. Nel corso dei successivi 28 anni vennero costruite altre cinque unità. L'ultima, la unità 7, fu completata nel 1988. È in fase di pianificazione la costruzione di una nuova unità a vapore da 300 MW e potrebbe essere costruito un blocco CCGT da 100 MW per sostituire i vecchi insiemi da 32 MW. Descrizione La centrale termoelettrica di Kakanj è uno dei più grandi generatori di elettricità del paese. Ha unità di generazione di energia con una capacità di 578 MW. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Centrale elettrica di Kakanj Collegamenti esterni Sito ufficiale, su tekakanj.ba.
Kroatisches Nationaltheater in Mostar

Das Kroatische Nationaltheater in Mostar (Kroatisch: Hrvatsko Narodno Kazalište – HNK u Mostaru) befindet sich in der Stadt Mostar in Bosnien und Herzegowina. Es wurde im Jahr 1994 als kroatisches Gegenstück zum seit 1949 auf der linken, bosniakischen Seite der Neretva bestehenden Nationaltheater Mostar mit dem Ziel der Förderung kroatischer Kultur für die etwa 40.000 kroatischen Bewohner der Stadt gegründet und war das erste kroatische Theater in Bosnien und Herzegowina. Geschichte Das Theater wurde am 22. September 1994 gegründet. Am 30. Januar 1996 wurde der Grundstein für ein neues Theatergebäude an der Stelle eines ehemaligen Kaufhauses gelegt, das während des Krieges 1993 zerstört worden war. Der erste Bauabschnitt wurde 2002 fertiggestellt. Seither spielt das Ensemble auf einer kleinen Bühne im Keller. Das Theater hat 25 feste Mitarbeiter. Die Hälfte des Etats wird durch den Staat gestellt, der Rest muss durch Sponsoren und Eintrittsgelder erwirtschaftet werden. Es bietet 127 Zuschauern Platz. Weblinks Website
Croatian National Theatre, Mostar

The Croatian National Theatre in Mostar (Croatian: Hrvatsko narodno kazalište u Mostaru) is a theatre located in Mostar, home to the largest population of Croats in Bosnia and Herzegovina. HNK Mostar was established on September 22, 1994 and the foundations of its building were laid on January 30, 1996. In July 2011 the building was still undergoing construction and was incomplete. Croatian and local dramas are performed on the small stage in the basement (which is completed) and it is also the venue of the Croatian Puppet Theatre. Some of its goals include the promotion of Croatian culture in Bosnia and Herzegovina and abroad, as well as hosting international theatre troupes. All of its plays and performances are held on the small stage located in the building's basement. Half of its funding comes from the budget of Herzegovina-Neretva Canton (50%), while the other half comes from sponsors and donors. It currently has 25 employees and its theatre director (as of September 3, 2014) is Ivan Vukoja. See also Sarajevo National Theatre Croatian National Theatre in Zagreb National Theatre Mostar References
Hrvaško narodno gledališče v Mostarju

Hrvaško narodno gledališče v Mostarju (hrvaško Hrvatsko narodno kazalište u Mostaru; kratica: HNK Mostar) je hrvaško narodno gledališče v mestu Mostar v Bosni in Hercegovini. Velja za prvo profesionalno gledališče bosanskih Hrvatov. Ustanovljeno je bilo 22. septembra 1994. Gledališče ima trenutno 25 zaposlenih. Deluje v novozgrajenih prostorih Malega gledališkega odra. Polovično se financira iz proračuna Hercegovsko-neretvanske županije s finančnih sredstev za delo, preostalih 50 % pa mora gledališče zagotoviti prek sponzorjev, donatorjev ipd. Glej tudi: Seznam hrvaških narodnih gledališč Sklici
Хрватско народно позориште у Мостару

Хрватско народно позориште у Мостару (хрватски: Хрватско народно казалиште у Мостару) основано је 22. септембра 1994. године. То је прво професионално позориште хрватског народа у Босни и Херцеговини. У јануару 1996. године, положен је камен темељац за нову зграду Хрватског народног позоришта у Мостару. Историја Зграда Хрватског народног позоришта у Мостару почела се градити на мјесту на коме је била смјештена робна кућа ХИТ (Херцеговачка интегрирана трговина). Прва фаза изградње нове зграде позоришта у Мостару завршила се 2002. године, изградњом позориште Мале сцене. Поред сцене и сценске опреме, изграђени су и остали пратећи садржаји као што су гардеробе глумаца,оставе, режија, улазни хол, управа позоришта итд. Мала сцена је смјештана у подрумском дијелу ХНК Мостар, што је уједно и мјесто Хрватског луткарског позоришта. Садашњост Данас, Хрватско народно позориште у Мостару има 25 запослених радника. Ради у ново изграђеним просторијама Мале позоришне сцене. Финансира се из прорачуна Херцеговачко - неретванског кантона са 50%, док остатак позориште мора само осигурати преко донатора, спонзора и слично. Управник позоришта од 3. септембра 2014. године је Иван Вукоја. Референце Спољашње везе Службена страница Хрватског народног позоришта у Мостару
Brdo džamija

Džamija Kadi Hasan-efendija, poznatija kao Brdo džamija, nalazi se u istoimenoj ulici, na Širokači u sarajevskoj opštini Stari Grad. Izgrađena je 1560. godine, a ispred nje je manje dvorište sa četiri para nišana. Tu je i grob Hadži-Hasana Oruča koji je ovu džamiju obnovio u 18. vijeku, nakon požara 1697. gidine Grob Hadži-Hasana se nalazi kod minareta, ima dva nišana, sa natpisom u stihovima na turskom jeziku. U džamiji se čuvaju dva bakrena čiraka uvakufljena 1811. Graditeljska cjelina Dimenzije džamije su 9 × 9 m. Džamija je ograđena visokim kamenim zidom sa otvorima, pokrivenim sa dva reda crijepa. U zidu, prema ulici uzidana je česma sa kamenim koritom, koja je i danas u upotrebi. Džamija ima visoki kameni minaret. U podacima Federalne uprave za geodetske i imovinsko-pravne poslove stoji da na zgradu vjerske zajednice otpada 162 m2, odnosno na dvorište 273 m2 što ukupno čini 435 m2. Fetah Ahmedov mezar Nedaleko od same džamije između kuća nalazi se mezar, nepoznatog putnika, Fetah Ahmeda. Legenda kaže da je Ahmed ranjen išao sa Širokače, te stao. Žena koja je izašla iz neke kuće vrisnu, a Ahmed pade i na mjestu ostade mrtav, gdje ga i sahraniše. Reference
Tour de l'Horloge de Gradačac

La tour de l'Horloge est située en Bosnie-Herzégovine, sur le territoire de la ville de Gradačac et dans la municipalité de Gradačac. Construite en 1824 pendant la période ottomane, elle est inscrite sur la liste des monuments nationaux de Bosnie-Herzégovine en même temps que l'ensemble de la forteresse dans laquelle elle se trouve. Localisation Histoire Architecture Notes et références Voir aussi Article connexe Monuments nationaux de Gradačac Portail de la Bosnie-Herzégovine Portail de la protection du patrimoine
Behram-begova medresa

Behram-begova medresa je najstarija odgojno-obrazovna institucija u sjeveroistočnoj Bosni i Hercegovini. Sjedište joj je u Tuzli Povijest Prema povijesnim izvorima Behram-begova medresa se prvi put spominje 1626. godine. Izgrađena je u pseudomaurskom stilu. Tijekom povijesti više je puta bila obnavljana. Godine 1949. zabranjen je rad ove škole. Zgrada je srušena 1974. i od nje su ostala samo velika ulazna vrata. Rad medrese obnovljen je 1993. godine. Škola je javna i koedukacijska. Izvori Vanjske poveznice Službene stranice
Бехрам-бегова медреса

Бехрам-бегова медреса у Тузли је најстарија образовна институција у североисточној Босни и Херцеговини и спада међу најстарије медресе у Босни и Херцеговини. Релевантни историјски извори наводе да је почела са радом пре 1626. године. Зграда медресе је изграђена у 19. веку у арапско-маварском стилу, а током своје историје је више пута рестаурирана и проширена. Први послератни директор Бехрам-бегове медресе је садашњи муфтија тузлански, Вахид Фазловић, док је садашњи директор Бехрам-бегове медресе Адмир Муратовић. Лист ученика Бехрам-бегове медресе зове се Мисак. Данас се Бехрам-бегова медреса налази у насељу Паша Бунар, на западној страни Тузле. Комплекс медресе Његов комплекс се састоји од џамије, као централне компоненте, мушки и женски ученички домови, зграде библиотеке, управне зграде, бројних учионица и кабинети, фискултурна сала са отвореним спортским теренима и вакуфски пословни објекат. Ови објекти заузимају око десет хиљада квадратних метара затвореног простора, а дворишта медресе и други отворени простори чине додатних петнаест хиљада квадратних метара. Наставни план и програм Наставни план и програм медресе Бехрам-бег подељен је на неколико области: исламску, природно-математичку, лингвистичку, друштвену и мултидисциплинарну област, као и изборне предмете. Школовање у медреси Бехрам-бег траје четири године. Историја Прекретница у раду медресе био је долазак хафиза Салиха Сивчевића за управника 1922. године. Он је увео реформе усмерене на побољшање њеног рада, од којих су најзначајније: уводи се разредна настава, прво два разреда 1923. године, а касније пет разреда школске 1923/24. године обнавља зграду медресе и у њу смешта интернат за ученике оснивање кухиње за ученике, уноси кревете у спаваонице и клупе у учионице уводи секуларне предмете у наставни план и програм уводи међународне прописе и правила Од 1923. године уводи пријемни испит из кираета и захтева завршетак основне школе за упис Године 1924. основао је модерну библиотеку Ова метода рада у медреси примењивана је до њеног затварања 15. јануара 1949. године. Наставни план и програм је стално унапређиван, што је значајно повећало интересовање ученика за похађање медресе. Пре Другог светског рата, медреса је имала укупно двадесет просторија које су могле да приме 120 ученика. У настави је коришћено преко 100 уџбеника и предавано је 25 предмета. Медреса је наставила са радом током рата, али под веома тешким условима. У школској 1948/49. години, након повратка са зимског распуста, 15. јануара, ученици су обавештени да се рад медресе обуставља до даљњег. Медресу је тада похађало око 100 ученика. Од тог броја, 24 ученика су наставила школовање у Мектеб-нувабу (Шеријатској судској школи) у Сарајеву, а неки од њих су постали кадије. Након 44-годишње паузе, медреса је поново активирана 1993. године. Пријемни испити су одржани 28. августа, а настава је почела 6. октобра исте године. Наставу је похађало 77 мушких и 40 женских ученика, а организована је у изнајмљеним просторијама. Референце
Посавина (кантон)

Посавският кантон (на босненски: Posavski kanton; на хърватски: Posavska županija; на сръбски: Посавски кантон или Posavski kanton) е един от 10-те кантона на Федерация Босна и Херцеговина, Босна и Херцеговина. Намира се в северната част на страната и се състои от два анклава. Кантонът се дели на три общини: Оджак, Домалевац-Шамац и Ораше. Според преброяване на населението от октомври 2013 г., в Посавския кантон живеят 43 453 души. Знаме Знамето на Посавския кантон се състои от три червено, бяло, зелени не еднакви по големина (42:42:16) хоризонтални ленти. Червеният цвят символизира хърватите, зеления цвят – бошняците, а бялата лента – мирът между тях. по средата на знамето е поставен герба на кантона. Герб Гербът на Посавския кантон съдържа хърватската шаховница като знак за преобладаващия хърватския характер на кантона. Коса лента с две хералдически лилии като знак за бошняшкото население и връзката на кантона със средновековната босненска държава. В долния край на герба е изобразена река Сава, основен източник на ресурси и чието име получава кантона Посавина. Източници
Cantó de Posavina

El cantó de Posavina és un cantó de la Federació de Bòsnia i Hercegovina. És el cantó més petit, amb una àrea de només 325 km² (el 50% més gran que el districte de Brčko) poblat per 43,588 persones (2003), 73% d'ells croats. El cantó es divideix en els municipis de Domaljevac, Odžak, Orašje. El cantó està vora la frontera amb Croàcia i vora el riu Sava amb la qual forma la frontera natural entre Croàcia i Bòsnia i Hercegovina. Posavina és una regió que inclou altres parts de Bòsnia i Hercegovina i parts de Croàcia. A causa d'això, aquest cantó sovint és anomenat Bosanska Posavina (Posavina Bosniana) i és l'única part del nord de Bòsnia vora la frontera amb Croàcia que pertany a la Federació. La resta del nord de Bòsnia vora el riu Sava i vora la frontera forma el districte de Brčko i la República Srpska. El districte de Brčko talla la República Srpska en 2 parts. La capital és Orašje (3,400 residents). HNK Orašje, el club de futbol local guanyà la lliga de Bòsnia i Hercegovina. Població El 2003 la població del cantó sumava 43.558 persones, incloses: Croats: 36,049 (82,8%) Bosnians: 6,360 (14,6%) Serbis: 728 (1,8%) altres: 367 (0,8%) Geografia La posició del cantó de Posavina vora el riu Sava és un bon lloc per a l'agricultura, ja que és una planura i no hi ha muntanyes. El riu Sava travessa Eslovènia, Croàcia, Bòsnia i Hercegovina i Sèrbia. A Bòsnia i Hercegovina travessa la frontera nord i fa de frontera natural entre Bòsnia i Hercegovina i Croàcia. Posavina vol dir al llarg del Sava en les parles locals. El riu Sava és el riu més llarg navegable a Bòsnia i Hercegovina. Molts dels queviures produïts a Bòsnia i Hercegovina i a Croàcia provenen d'aquesta regió, no sols de la Posavina bosniana sinó de la resta de terres fèrtils als marges del riu Sava.
Posavský kanton

Posavský kanton (bosensky Posavski kanton, chorvatsky Županija Posavska) je kanton v Bosně a Hercegovině. Je exklávou (resp. dvěma exklávami) Federace Bosny a Hercegoviny, skládá se ze tří občin. Charakteristika Posavský kanton leží na severu Bosny a Hercegoviny, na pravém břehu řeky Sávy, která zde tvoří hranici s Chorvatskem. Je nejmenším kantonem Federace Bosny a Hercegoviny; jeho rozloha činí pouhých 325 km². Podle sčítání z roku 2013 zde žije 43 453 lidí, z nichž 77 % tvoří Chorvati. Hlavním městem kantonu je Orašje. Kanton je tvořen dvěma oddělenými částmi – občinou Odžak na západě a občinami Orašje a Domaljevac-Šamac (federační část původní občiny Šamac) na východě. Mezi nimi se nachází město Šamac náležící republice Srbské, která také celý kanton odděluje od zbytku Federace BiH. Východní díl kantonu má spojení s Federací také skrze území společně spravovaného distriktu Brčko. Na severu obě části kantonu hraničí s Chorvatskem. Do Odžaku vede z Chorvatska úsek dálnice A1 (evropská silnice E73), do Orašje hlavní silnice ze Županje. Přes cíp území kantonu vede také úsek silnice a železnice mezi Slavonským a bosenským Šamacem, je zde umístěna bosenská celnice. Obyvatelstvo Sčítání 1991 Sčítání 2013 Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Posavský kanton na Wikimedia Commons
Kanton Posavina

Der Kanton Posavina (kroat. Županija posavska, bosn. Posavski kanton) ist einer der zehn Kantone in der Föderation Bosnien und Herzegowina. Der Verwaltungssitz liegt in Orašje. Der Name Posavina bedeutet übersetzt Savetal und bezeichnet jene Region in Kroatien und Bosnien, welche beidseits der Save liegt. Der Kanton allerdings umfasst, trotz seines Namens, nur einen sehr kleinen Teil dieser Region. Er ist mit einer Fläche von 324,6 km² der kleinste der zehn Kantone. Bevölkerung Der Kanton Posavina hatte 2013 etwa 48.000 Einwohner. Er ist einer der vier Kantone der Föderation Bosnien und Herzegowina, deren Bevölkerung mehrheitlich aus Kroaten besteht. Veranstaltungen Eine der bedeutendsten Veranstaltungen für dieses Gebiet ist Posavsko kolo. Gemeinden Der Kanton besteht aus drei Großgemeinden (Einwohnerzahlen von 2007): Domaljevac-Šamac 5.216 Odžak 21.289 Orašje 21.584 Weblinks Website der Kantonsverwaltung Einzelnachweise
Županija Posavska

Županija Posavska (boš. Posavski kanton) druga je od ukupno deset županija u Federaciji Bosne i Hercegovine. Nalazi se na sjeveru Bosne i Hercegovine uz rijeku Savu i sastoji se od dvaju teritorijalno odvojenih džepova oko Odžaka i Orašja. Županijsko središte jest grad Orašje. Zemljopis Administrativna podjela Sjedište Županije nalazi se u Orašju. Županija obuhvaća: općinu Domaljevac-Šamac općinu Odžak grad Orašje Značajan problem predstavlja i to što je županija teritorijalno rastavljena. Županijska uprava Orašje je županijsko središte u kojem se nalazi sjedište izvršne vlasti (Vlada Županije Posavske). U Domaljevcu je sjedište zakonodavne vlasti (Skupština Županije Posavske), a u Odžaku je sjedište sudbene vlasti. Skupštinu Županije Posavske na osnovi Općih izbora 2018. godine čini 21 zastupnik. Stanovništvo Prema popisu stanovništva iz 2013. godine na području Županije Posavske žive ukupno 43.453 stanovnika. Povijest Gospodarstvo U prijeratnom razdoblju, posebno u posljednjih deset godina, Bosanska Posavina bila je jedno od najbogatijih područja u Bosni i Hercegovini. Značajna je poljoprivredno (Bosanska Posavina najveća je žitnica Bosne i Hercegovine), ekonomski (rafinerija nafte u Bosanskom Brodu i Modriči, tvornice namještaja, tekstila, obuće, metalne industrije, kemijske industrije i drugo), prirodnim riječnim bogatstvima, šumama, a Bosanska Posavina poznata je i po činjenici da je mnogo ljudi bilo na privremenom radu u inozemstvu. Područje je usmjereno k Zapadu s uvjerljivim pokazateljima vrlo brzog uključivanja u europske civilizacijske, ekonomske i kulturne krugove. Kultura Na području Bosanske Posavine živjelo se i mnogo ranije, od pretpovijesti pa sve do danas, što svjedoče razni arheološki nalazi novca i drugih stvari. Nakon godine 1718., kada je došlo do mira između Turaka i Austro-Ugarske, uglavnom su katoličke obitelje iz brdskih sela raseljene po ravnici, jer su se Turci sami naselili po brdima i dolinama. U sela Kopanice, Vidovice, Tolisu i Domaljevac doselili su se Hrvati iz Županje, Babine Grede i Štitara. U današnje općine Derventa i Bosanski Brod naselio se narod podrijetlom iz Hercegovine, i to godine 1735. – 1782. i još jednom u manjem valu 1820. godine, jer je 1697. godine otprilike 20.000 katolika se iselilo s toga područja. U općine Modriča, Gradačac, Orašje, Bosanski Šamac i Brčko narod se doselio najviše iz Mostara, Posušja, Uskoplja, Bugojna, Livna, Duvna, Poreča, Vareša, Imotskog, Dalmacije, Srebrenice, Tuzle, Kraljeve Sutjeske i Olova. S tuzlanskog i srebreničkog područja bilo je masovnih selidbi katolika na područje Posavine. Znamenitosti Franjevački samostan Tolisa župna crkva Imena Marijina Oštra Luka-Bok župna crkva svetog Josipa Gornja Dubica župna crkva i zvonik svete Ane Domaljevac Izvori Vanjske poveznice
Cantone della Posavina

Il Cantone della Posavina (Posavski Kanton in bosniaco, Posavska Županija in croato e Посавски Кантон in serbo) è un cantone della Federazione di Bosnia ed Erzegovina con 39 585 abitanti (dato 2011) È il cantone più piccolo, con un'area di soli 325 km² (solo il 50% più grande del vicino Distretto di Brčko) popolato da 43 588 abitanti (2003), in maggioranza di etnia croata. Il capoluogo è Orašje (3 400 abitanti nel centro comunale). Geografia antropica Suddivisioni amministrative Il cantone è diviso in tre comuni Domaljevac-Šamac Odžak Orašje. Geografia fisica Il cantone è situato sul confine con la Croazia, che coincide con il fiume Sava. Infatti il termine Posavina indica in tutte le lingue slave le zone toccate da questo fiume. Per distinguere questo cantone da quello croato confinante (Regione di Brod e della Posavina) ci si riferisce spesso come bosanska Posavina (posavina bosniaca). Il cantone comprende due zone non contigue: a occidente il comune di Odžak, a oriente i comuni di Domaljevac-Šamac e di Orašje. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su cantone della Posavina
Posavina (kanton)

Posavina is een van de tien kantons van de Federatie van Bosnië en Herzegovina in Bosnië en Herzegovina. Het is met een oppervlakte van 325 km² het kleinste kanton (slechts 50% groter dan het nabije district Brcko). In 2003 woonden er 43.588 mensen, waarvan 73% Kroaten. Het kanton is ingedeeld in drie gemeenten: Domaljevac, Odžak en Orašje. Het bestuurscentrum van het kanton is in Orašje gevestigd. Posavina ligt aan de grens met Kroatië, die aldaar gevormd wordt door de rivier de Sava. Het kanton is vernoemd naar de Sava; Posavina betekent "Aan de Sava". Overigens is de streek die Posavina wordt genoemd groter dan alleen het kanton: zowel nabijgelegen gebieden in Bosnië en Herzegovina als delen van Kroatië worden vaak tot de regio Posavina gerekend. Daarom wordt het kanton ook wel Bosanska Posavina ("Bosnisch Posavina") genoemd. Het kanton Posavina is van de rest van de Federatie van Bosnië en Herzegovina gescheiden door gebieden onder bestuur van de Servische Republiek, alhoewel vrij verkeer binnen geheel Bosnië en Herzegovina sinds enkele jaren na de oorlog (1992-1995) weer mogelijk is. Volkstelling van 2013 Volgens de volkstelling van 2013 wonen er zo'n 43.453 inwoners in het kanton Posavina. Religie De Katholieke Kerk is met 33.596 aanhangers het grootste kerkgenootschap in het kanton Posavina (hetgeen neerkomt op ruim 77 procent van de bevolking). Minderheden zijn islamitisch (8.341 inwoners) of lid van de Servisch-orthodoxe Kerk (841 inwoners).
Kanton posawski

Kanton posawski (bośn. Posavski kanton; chorw. Županija Posavska; serb. Посавски кантон) – jeden z dziesięciu kantonów tworzących Federację Bośni i Hercegowiny. Położony w północno-wschodniej części Bośni i Hercegowiny. Składa się z dwóch oddzielonych od siebie obszarów, niemających połączenia z resztą kantonów Federacji Bośni i Hercegowiny. Od północy graniczy z Chorwacją, natomiast od południa z Republiką Serbską oraz Dystryktem Brczko. Powierzchnia kantonu posawskiego wynosi 325 km², co czyni z niego najmniejszy z kantonów Federacji Bośni i Hercegowiny; obszar ten według spisu powszechnego z 2013 roku zamieszkany był przez 43 453 osoby; pod tym względem zajmuje 9. (przedostatnie) miejsce w federacji. Większość populacji (77.32%) stanowią Chorwaci, 18.99% ludności deklaruje narodowość boszniacką, natomiast zaledwie 1.91% serbską. Stolicą kantonu jest Orašje, natomiast największym miastem Odžak. Kanton posawski został utworzony 12 czerwca 1996 roku na podstawie ustawy o jednostkach federalnych, będącej efektem chorwacko-boszniackiego układu pokojowego z 1994 roku. W jego skład weszły fragmenty gmin Bosanski Šamac, Odžak i Orašje, które zostały uprzednio na podstawie układu z Dayton podzielone na części chorwacko-boszniackie (włączone w skład Federacji Bośni i Hercegowiny) oraz serbskie, które stały się częścią Republiki Serbskiej. Podział administracyjny Mapa podziału administracyjnego kantonu posawskiego: Demografia Stosunki narodowościowe Podział etniczny na podstawie wyników spisu ludności z 2013 roku. Zobacz też Posawie Przypisy
Посавский кантон

Посавский кантон (босн. Posavski kanton, хорв. Posavska županija, серб. Посавски кантон) — один из 10 кантонов в Федерации Боснии и Герцеговины, входящей в Боснию и Герцеговину. География Посавский кантон расположен на севере страны и является самым маленьким из кантонов по площади. Он состоит из двух анклавов на границе с Хорватией по реке Сава, отделённых от остальной территории Федерации Республикой Сербской и частично Округом Брчко. Административным центром кантона является Орашье. Он состоит из общин Домалевац-Шамац, Оджак и Орашье. Население На 2013 год 77,32 % населения кантона составляли хорваты, 19 % — боснийцы. См. также Посавина Примечания