NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Cattedrale del Sacro Cuore (Sarajevo)

La cattedrale del Sacro Cuore (in croato: Katedrala Srca Isusova) si trova nel centro storico della città di Sarajevo, in Bosnia ed Erzegovina ed è sede dell'arcidiocesi di Vrhbosna. Storia La cattedrale del Sacro Cuore è stata costruita in onore del Sacro Cuore di Gesù su progetto dell'architetto Josip Vancaš secondo lo stile neogotico ed utilizzando elementi dell'architettura romanica. I lavori iniziarono il 25 agosto del 1884 e furono completati nell'agosto del 1889. L'edificio è stato danneggiato durante l'assedio di Sarajevo e successivamente sottoposto a restauro. Note Voci correlate Arcidiocesi di Vrhbosna Cattedrali in Bosnia ed Erzegovina Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su cattedrale del Sacro Cuore Collegamenti esterni La cattedrale di Sarajevo, su ktabkbih.net. URL consultato il 9 dicembre 2013 (archiviato dall'url originale il 5 novembre 2014).
Heilig Hartkathedraal (Sarajevo)

De Heilig Hart-Kathedraal (Kroatisch: Katedrala Presvetog Srca Isusova) in Sarajevo is de katholieke kathedraal van het aartsbisdom Vrhbosna. Dit kerkgebouw staat in het stadsdeel Oude stad in Sarajevo. Het gebouw is gebouwd tussen 1884 en 1889, onder leiding van de architect Josip Vancaš. Het ontwerp is gebaseerd op de Notre-Dame in Parijs en is neogotisch en bevat elementen uit de neoromaanse stijl. De kathedraal werd in 1889 geopend door de toenmalige bisschop van Dubrovnik. Het kerkgebouw raakte beschadigd tijdens het Beleg van Sarajevo, maar is tegenwoordig weer hersteld in oude stijl. De kathedraal is een belangrijke bezienswaardigheid in Sarajevo. Boven de deur hangt een zegel met het wapen en vlag van het Kanton Sarajevo. In het stadswapen en de vlag van de stad Sarajevo komen de neoromaanse torens voor. Galerij Zie ook Kroaten in Bosnië en Herzegovina
Katedra Serca Jezusowego w Sarajewie

Katedra Serca Jezusowego (bośn. Katedrale Srca Isusova) – rzymskokatolicka katedra w Sarajewie, stolicy Bośni i Hercegowiny przy Trgu fra Grge Matića (obok Ferhadiji). Wybudowana w latach 1884–1889 według projektu architekta Josipa Vancaša świątynia była pierwszą rzymskokatolicką katedrą Sarajewa od czasu zburzenia katolickiego kościoła pod koniec XVII wieku. Katedra reprezentuje styl neogotycki z dwoma wysokimi dzwonnicami po obu stronach wejścia, nad którym znajduje się ogromna rozeta. Od 30 kwietnia 2014 roku przed kościołem stoi pomnik Jana Pawła II. Przypisy
Собор Святейшего Сердца Иисуса (Сараево)

Собор Святейшего Сердца Иисуса (босн. Katedrala Srca Isusova) — католический собор в городе Сараево, Босния и Герцеговина. Кафедральный собор архиепархии Врхбосны, памятник архитектуры. Главный католический собор страны, место расположения кафедры кардинала Винко Пулича, единственного боснийского кардинала. История В 1881 году епархия Врхбосны получила статус архиепархии, тогда же было принято решение о строительстве нового собора, который бы соответствовал статусу кафедрального собора архиепархии. Главным инициатором строительства был первый архиепископ Сараева Йосип Стадлер, который в настоящее время является кандидатом на беатификацию. Собор был построен в неоготическом стиле в 1884—1889 году по проекту архитектора Йосипа Ванцаша (Josip Vancaš). В архитектуре присутствует ряд неороманских элементов. Собор был освящён 14 сентября 1889 года во имя Святейшего Сердца Иисуса. В 1932 и в 1985—1989 в соборе проводились реставрационные работы. Собор получил ряд повреждений от бомбардировок во время осады Сараева. После окончания войны все повреждения были устранены. В апреле 1997 года в ходе своего визита в Боснию и Герцеговину собор посещал папа Иоанн Павел II. Архитектура Собор представляет собой трёхнефную базилику с поперечным трансептом. Длина собора составляет 41,9 метра, ширина — 21,3. По бокам фасада расположены две квадратные в плане башни с часами, завершённые треугольными шпилями с крестами. Высота каждой башни — 43,2 метра. На первом этаже западной башни находится баптистерий, а в восточной располагается лестница для подъёма на хоры и к колоколам. На звонницах собора находятся 5 колоколов, которые были отлиты в Любляне и преподнесены сараевскому собору как дар от словенского народа. Главный фасад украшен характерным готическим окном-розой и треугольным фронтоном по центру. В интерьере собора выделяются пять витражей, сделанных по заказу Ванцаша в Инсбруке. Каждый витраж имеет размеры 5,75 м на 1,33 метра. Центральный витраж над главным алтарём представляет сцену пронзения Иисуса на кресте Лонгином, по бокам от него находятся витражи «Тайная вечеря» и «Иисус — Царь Вселенной». Витражи в боковых нефах посвящены святым Маргарите Марии Алакок и Юлиане Льежской, с чьими именами связано появление праздников Святейшего Сердца Иисуса и Тела и Крови Христовых. Рукава трансепта также украшены витражами меньшего размера. Главный алтарь сделан из белого итальянского мрамора, украшен статуями святых и резьбой. Венчает алтарь скульптура Христа, указывающего на Своё Святое сердце. Боковые алтари в конце левого и правого нефов посвящены Непорочному Зачатию Девы Марии и святым Кириллу и Мефодию, просветителям славян. Восьмигранная кафедра епископа смещена в сторону левого нефа, выполнена также из белого мрамора и богато украшена резьбой. В соборе похоронен архиепископ Йосип Стадлер. Примечания Ссылки Katedrala Srca Isusova u Sarajevu. Статья об истории собора на сайте Конференции католических епископов Боснии и Герцеговины (хорв.) Vrhbosanska nadbiskupija Собор Святейшего Сердца Иисуса, Katedrala Srca Isusova — Сараево
Katedrala Srca Isusova (Sarajevo)

Katedrala Srca Isusova poznata i kao Sarajevska katedrala je rimokatolička katedrala u Sarajevu sagrađena 1889. godine. Najveća je katedrala u Bosni i Hercegovini i sjedište je Vrhbosanske nadbiskupije. Smještena je u opštini Stari grad. Projekat za izgradnju Katedrale uradio je Josip Vancaš kombinujući elemente romanike i gotike i tako stvorio sintezu po kojoj se ovaj objekat izdvaja od ostalih te vrste. Po tom projektu urađen je i dio enterijera. Izgradnja objekta je započela 1884. godine, a 1889. godine objekat je završen i predat na upotrebu sarajevskoj gradskoj opštini. Katedrala je izgrađena na mjestu nekadašnjeg janjičarskog logora gdje je austro-ugarska uprava namjeravala da sagradi gradsku pijacu. Trg ispred katedrale nosi naziv Trg fra Grga Martića i na njemu se nalazi spomenik papi Jovanu Pavlu II, koji je posjetio Sarajevo 1997. godine. Izgled U pročelju katedrale nalaze se dva 43,2 metra visoka zvonika, kvadratičnog presjeka. Unutar njih se nalaze zvona i to u zapadnom jedno zvono teško 2,5 tone, a u istočnom pet manjih zvona. Dužina katedrale iznosi 41,9 m, a širina 21,3 m. Iznad glavnog ulaza ističe se luk i bogato dekorisana rozeta sa dekorativnim staklenim vitražom, a u sklopu donjeg dijela rozete nalazi se kip Srca Isusova. Iznad glavnih ulaznih vrata nalazi se reljef Presvetog Trojstva. Zanimljivosti Na grbu kantona Sarajevo nalazi se motiv sa rozete koja se nalazi iznad glavnog ulaza, kobinovan sa alkom sa vrata Svrzine kuće. Sahranjene ličnosti Ivan Šarić Josip Štadler Galerija Reference Spoljašnje veze Cathedral of Jesus' Sacred Heart Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (25. фебруар 2012) Katolička Tiskovna Agencija Katedrala Srca Isusova - lokacija i informacije
Mešita Ferhata paši

Mešita Ferhata paši (bosensky Ferhat-pašina džamija), zvaná též Ferhadija, je mešita v bosenském městě Banja Luka. Byla postavena v roce 1579 Ferhatem pašou Sokolovićem, a to z peněz, které podle tradice zaplatila rodina Auerspergů za useknutou hlavu habsburského generála Herberta VIII. z Auerspergu a jako výkupné za generálova syna, po bitvě u chorvatských hranic v roce 1575, v níž Ferhat paša triumfoval. Mešitu pravděpodobně navrhl žák Mimara Sinana, byť neexistují žádné písemné záznamy o stavitelích. Soubor mešity se skládal ze samotné mešity, nádvoří, hřbitova, fontány, 3 mauzoleí (jedno pro Ferhata, další pro jeho vnučku a jeho praporčíka) a obvodové zdi s bránou. Měšita je 18 metrů široká, 14 metrů dlouhá a 18 metrů vysoká. Minaret je 43 metrů vysoký. V roce 1950 se stavba stala národní kulturní památkou. Byla zbořena v roce 1993 srbskými paravojenskými jednotkami, v rámci etnických čistek bosenské války. Byla jednou ze šestnácti takto zničených mešit ve městě Banja Luka v letech 1992 až 1995. V roce 2001 bylo Islámskému společenství Banja Luky uděleno stavební povolení k rekonstrukci mešity. 7. května zaútočili srbští nacionalisté na asi 300 Bosňáků, kteří se zúčastnili ceremonie u příležitosti položení základního kamene. Asi 1000 pravoslavných Srbů házelo kameny a nahnalo prase na místo stavby. Uvěznili načas v islámském centru 250 lidí včetně zástupce OSN v Bosně a velvyslanců Británie, Švédska a Pákistánu. Bosenskosrbská policie je nakonec osvobodila. Více než 30 Bosňáků bylo zraněno a nejméně osm bylo převezeno do nemocnice. Jeden později zemřel na zranění hlavy. Plán rekonstrukce to však nezhatilo a mešita byla znovu postavena a otevřena 7. května 2016. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Ferhat Pasha Mosque (Banja Luka) na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu mešita Ferhata Paši na Wikimedia Commons
Ferhadija

Ferhadija er en moske i Banja Luka, Bosnien-Hercegovina, der er optaget på UNESCOs verdensarvsliste. Moskeen blev jævnet med jorden af serbiske nationalister i 1993, men er siden blevet genopført og blev genåbnet i 2016. Ødelæggelse og genopbygning Under Krigen i Bosnien-Hercegovina sprængte den serbiske milits sprængte Ferhadija moskeen i luften natten mellem den 6. og 7. maj 1993. Minareten overlevede den første eksplosion, men blev derefter jævnet med jorden. Murbrokkerne blev deponeret på byens losseplads; nogle sten og dekorative detaljer blev knust af serberne til brug som vejfyld. Den jævnede byggetomt blev benyttet som parkeringsplads. Nogle uger efter ødelæggelsen af Ferhadija blev "Sahat Kula", et af de ældste osmanniske klokketårne i Europa, også ødelagt. Sarajevos arkitektskole anslog omkostningerne ved genopbygningen til omkring 12 mio. KM (omkring $ 8 mio.). En lokal dommer fastslog, at myndighederne i Banja Luka, som er bosnisk-serbiske-kontrolleret, skal betale 42 mio. $ til det islamiske samfund for de 16 moskeer (herunder Ferhadija moskeen), der blev ødelagt under den bosniske krig 1992-1995. Denne afgørelse blev efterfølgende omstødt af højesteret i Sarajevo, da Republika Srpska protesterede mod at betale for skader, som enkeltpersoner havde forvoldt under krigen. Moskeen genåbnede i 2016. Referencer
Meczet Ferhata Paszy w Banja Luce

Meczet Ferhata Paszy (serb. Ferhat-pašina džamija) – meczet z XVI wieku w Banja Luce w Bośni i Hercegowinie, zniszczony w latach 90. XX wieku, odbudowany w drugiej dekadzie XXI wieku. Historia Wedle treści inskrypcji nad wejściem do świątyni, meczet został zbudowany w 1579 roku, powstał na rozkaz Ferhada Paszy Sokolovicia. W 1968 roku został uszkodzony podczas trzęsienia ziemi. Meczet został całkowicie zniszczony 7 maja 1993 roku podczas wojny w Bośni i Hercegowinie przez serbskich nacjonalistów w ramach czystek etnicznych, które dotknęły około 60 tysięcy muzułańskich mieszkańców miasta. Serbscy nacjonaliści wyrównali buldożerem teren po meczecie i usunęli pozostałości po nim. Brytyjski trust The Soul of Europe oraz szwedzka fundacja Cultural Heritage without Borders dążyły do odbudowy meczetu, jednak lokalne władze Serbów były przeciwne tym planom. Rekonstrukcja meczetu doszła jednak do skutku i rozpoczęła się w 2007 roku. Kierował nią Muhamed Hamidovic, który pomagał przy odbudowie meczetu w 1968 roku i wykonał wcześniej wiele szkiców budynku. Fundusze pochodziły od rządu Turcji i Republiki Serbskiej oraz od prywatnych darczyńców. Świątynia została wiernie odbudowana i ponownie otwarta w 2016 roku. Wykorzystano podczas niej ocalałe fragmenty świątyni, które wydobyto z wysypisk śmieci i znad brzegu rzeki (udało się odnaleźć około 65% substancji pierwotnego meczetu). Jedynym elementem, który zachował się w całości była kolumna, którą wydobyto z jeziora. Architektura Elewacja frontowa z czterokolumnowym portykiem, nakrytym trzema niewielkimi kopułami. Główna bryła meczetu ma dwa rzędy okien, natomiast w bębnie kopuły umieszczono 14 okien. W oknach znajdowały się witraże, niektóre ze złotymi elementami. Meczet został nakryty kilkoma kopułami, główna kopuła ma średnicę 6,58 m. Od wschodu i zachodu znajdują się przesklepione galerie. Ejwan jest nakryty półkopułą. Wewnętrzna powierzchnia głównej kopuły została pokryta wykaligrafowaną surą Al-Fatiha oraz arabeskami. Pendentywy półkopuły ejwanu zdobią imiona Allaha. Mihrab wieńczy siedem rzędów mukarnas. Minbar wykonano w całości z marmuru. Pierwotne külliye obejmowało m.in. medresę, maktab, hammam, szadirwan i wieżę zegarową, trzy türbe oraz cmentarz. Do 1993 roku z pierwotnego założenia zachował się meczet, trzy türbe, cmentarz, fontanna, wieża zegarowa i dom imama. Świątynia nakryta 18-metrową kopułą. Meczet posiada 43-metrowy minaret, na każdym z jego boków znajdują się tablice z inskrypcjami. Galeria Przypisy
Џамија Ферхадија (Бања Лука)

Ферхат-пашина џамија, или Ферхадија, је најпознатија џамија у Бањој Луци. Изграђена је 1579. од откупнине које је добио босански санџак-бег Ферхат паша Соколовић за главу Херберта VIII Турјашког (нем. Herbert VIII Auersperg) у класичном османском стилу и представља једно од најуспјешнијих архитектонских остварења на овим просторима у 16. вијеку. Њен архитекта је непознат, али је познато да је био ученик османског архитекте Мимара Синана. У комплексу Ферхадије су се такође налазила и 3 турбета: Ферхат-паше, његове унуке Сафикадуне и његових барјактара, жељезна и камена ограда са чесмом на ћошку, шадрван и старо мезарје у башти. Касније је комплекс допуњен са сахат-кулом изграђеном недалеко од Ферхадије. Џамија је била 18m широка, 14m дугачка, а врх куполе је био 18m висок. Мунара је била 43m висока. Ферхадија је уврштена у културну баштину Социјалистичке Републике Босне и Херцеговине 1950. године. Рушење и обнова У току Другог свјетског рата џамија је дијелом страдала у бомбардовању 1944. Обнављана је низ година, али је поново страдала у земљотресу 1969. и након тога је темељно рестаурирана и осликана. Џамија је делимично била уништена експлозивом детонираним 7. маја 1993. године. Након првог рушења, градске власти су организовале потпуно рушење и чишћење терена на којем се налазио целокупни комплекс џамије. Остаци рушевина су одвезени на градску депонију. Дан рушења Ферхадије — 7. мај је у Федерацији Босне и Херцеговине проглашен као званични Дан џамија. Приликом церемоније постављања камена темељца 7. маја 2001. године дошло је до окупљања око 4000 демонстраната. Умјесто церемоније, дошло је до великих нереда, каменовања, уништавања аутобуса и сукоба са полицијом. Неколико људи је теже повријеђено, а један је касније подлегао повредама. Високи представник за БиХ је овај инцидент оцијенио као „ширење ултра-национализма од стране малих група екстремиста“, а своје осуде су изнијели и високи амерички званичници, те многе друге институције и организације, укључујући и званичнике Републике Српске. Након неколико дана, уз јаке мјере безбједности, свечано полагање камена темељца је ипак обављено. Свечано отварање обновљене Ферхат-пашине џамије је обављено 7. маја 2016. године. Легенда Према легенди, Ферхадију су градила тројица најбољих неимара. По жељи Ферхад–паше Соколовића, морала је бити „велика и лијепа, какве на овом крају свијета никада није било, нити ће бити“. Када је градња завршена, неимари су чули да их паша намерава погубити како не би никада више сазидали такву грађевину, те су направили себи крила и полетели с врха џамије. Сва тројица су пала на три различите стране Бање Луке; Павле на данашњи Павловац, Петар на Петрићевац, а трећи на десну обалу Врбаса где је сломио ребра, те овај дио града доби назив Ребровац. Галерија Види још Вјерски објекти у Бањој Луци Ферхат-пашина библиотека у Бањалуци Референце Литература Књиге, поглавља и каталози Putopisi Рат у Босни и Херцеговини Зборници Часописи Новински чланци
Мечеть Ферхат-паші

Мечеть Ферхат-паші (босн. Ferhad-pašina džamija; серб. Ферхат-пашина џамија; тур. Ferhad Paşa Camii), також відома як Ферхадія — мечеть, розташована в Баня-Луці, Боснія і Герцеговина. Ця мечеть була однією з найстаріших мечетей у Боснії і Герцеговині. Будівля збудована в 1579 році. Її архітектор досі невідомий, але відомо, що він був учнем Сінана. Комплекс також містить три тюрбе. Мечеть мала висоту 14 метрів, ширину 18 метрів, а її купол — 18 метрів. Будівлю зруйновано в 1993 році Армією Республіки Сербської. 7 травня 2001 року закладено наріжний камінь мечеті, але на самій церемонії були присутні близько 4000 сербських протестувальників, які виступали проти будівництва мечеті. Протести супроводжувалися киданням каміння в присутніх мусульманських вірян, зіткнення з поліцією та спалення прапора ісламської громади. Натомість було піднято прапор Сербії. У сутичках кілька боснійців отримали поранення, а один загинув. Після кількох днів за підтримки поліції було закладено наріжний камінь. Оновлену мечеть офіційно відкрито 7 травня 2016 року. Ufkthtz Примітки
Olympic Hall Juan Antonio Samaranch

Olympic Hall Juan Antonio Samaranch, antigament Olympic Hall Zetra (en bosnià: Olimpijska dvorana Zetra), Zetra Ice Stadium o Zetra Arena, és un complex esportiu de la ciutat de Sarajevo (Bòsnia i Hercegovina) construït el 1983. Va ser anomenat el juny de l'any 2010 en honor de Joan Antoni Samaranch i Torelló. El complex esportiu de Zetra fou construït l'any 1983 per la celebració a la ciutat de Sarajevo dels Jocs Olímpics d'Hivern de 1984 amb una capacitat per a 12.000 espectadors, realitzant-se l'estrena del nou edifici durant els Campionats del Món juvenils de patinatge de velocitat sobre gel l'any 1983. Durant la realització dels Jocs aquest complex allotjà la competició d'hoquei sobre gel, patinatge artístic sobre gel i patinatge de velocitat sobre gel, així com la cerimònia de clausura dels Jocs. Durant la Guerra de Bòsnia (1992-1995) el complex fou destruït, i utilitzat amb finalitats sanitàries. En acabar la guerra s'inicià la reconstrucció de l'edifici gràcies a la Forces d'Estabilització (SFOR) dependents de l'OTAN. El Comitè Olímpic Internacional (COI) donà, per a la reconstrucció, 11,5 milions de dòlars, una tasca que finalitzà el 1999. Referències
Zetra

Zetra, oficiálně Olympijská hala Juana Antonio Samaranche, bosensky Olimpijska dvorana "Juan Antonio Samaranch", se nachází v hlavním městě Bosny a Hercegoviny, v Sarajevu. Přesněji se nachází na třídě Alipašina v místní části Koševo. V její blízkosti se nacházejí další sportovní stadiony. Hala byla navržena v roce 1978 a vybudována v letech 1981–1982 za účelem pořádání halových sportů v rámci Zimních olympijských her 1984. Návrh haly představil Institut pro architekturu a urbanismus ze Sarajeva. Kapacita haly činila 12 000 sedících, pro větší akce bylo možné halu upravit až na 20 000 lidí na stání. Objekt tvoří jedna velká hala, tři menší, které se dají využívat i pro jiné sporty a administrativní zázemí stavby. Během her hala sloužila pro zápasy v ledním hokeji a krasobruslení. Hala se rovněž proslavila i jako místo konání koncertu YUTEL pro mír v předvečer jugoslávské války. Konaly se zde ale i společenské a politické akce. V roce 1990 zde například probíhalo zasedání Strany demokratické akce. V roce 1992 byla hala na začátku obléhání Sarajeva do značné míry zničena. Ve zbývajících částech budovy byly uskladněny za války materiály jednotek OSN a v suterénu byla vybudována improvizovaná márnice. V druhé polovině 90. let však na základě iniciativy Mezinárodního olympijského výboru byla opět obnovena. Realizace stavby byla uskutečněna pod dohledem jednotek SFOR; nepodařilo se bohužel nalézt původní projekt haly. V její blízkosti se nacházejí náhrobky těch, kteří zemřeli za války. V roce 1999 zde odehrál koncert srbský písničkář Đorđe Balašević. V roce 2010 byla pojmenována po smrti Jana Antonia Samaranche jeho jménem na jeho počest. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Olimpijska dvorana Zetra na bosenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zetra na Wikimedia Commons
Olympiahalle Juan Antonio Samaranch

Die Olympiahalle Juan Antonio Samaranch (bis 2010 Olympiahalle Zetra, bosnisch Olimpijska dvorana Zetra, auch Eisstadion Zetra oder Zetra-Arena) ist eine Mehrzweckhalle in der bosnisch-herzegowinischen Hauptstadt Sarajevo. Sie wurde ursprünglich für die Olympischen Winterspiele 1984 errichtet. Der Architekt ist Lidumil Alikalfic. Geschichte Eröffnung als Olympiahalle Die Olympiahalle wurde 1983 eröffnet, die erste große Veranstaltung, die in der Halle stattfand, waren die Eisschnelllauf-Juniorenweltmeisterschaften im selben Jahr. Bei den Olympischen Winterspielen 1984 fanden in dem für damalige Verhältnisse „ultramodernen“ Halle mit Kupferdach Spiele im Eishockey und die Eiskunstlauf-Wettbewerbe sowie die Schlussfeier statt. Von 1984 bis 1991 blieb die Halle Veranstaltungsort für verschiedene Eissportwettbewerbe, darunter auch für eine Eishockey-C-Weltmeisterschaft. Am 28. Juli 1991, kurz nach Ausbruch der Jugoslawienkriege, fand in der Zetra-Halle ein jugoslawisches Konzert für den Frieden statt, das von etwa 80.000 Menschen in und um die Halle besucht wurde. Zerstörung Während des Bosnienkrieges erlitt die Arena mehrere Schäden, wurde bei einem Bombardement im Juli 1992 schwer beschädigt und später nahezu vollständig zerstört. Die Überreste des Gebäudes wurden in der Folgezeit als Leichenhaus sowie als Lagerhalle für Medizin und Hilfsgüter genutzt. Die Holzsitze der Halle wurden zudem zum Bau von Särgen für getötete Zivilisten verwendet. Neubau Nach dem Ende des Krieges wurde festgestellt, dass das Fundament der Olympiahalle trotz erheblicher Gebäudeschäden sicher war, sodass die SFOR im September 1997 mit dem Wiederaufbau des Stadions begann. Das Internationale Olympische Komitee steuerte 11,5 Millionen US-Dollar (umgerechnet 32 Millionen D-Mark) zu dem Projekt bei, welches schließlich 1999 abgeschlossen wurde. Für seinen Einsatz für den Wiederaufbau wurde die Halle 2010 nach dem verstorbenen IOC-Präsidenten Juan Antonio Samaranch benannt. Im selben Jahr beherbergte die Halle den Gipfel zur Installation des Stabilitätspakt für Südosteuropa. Traglufthalle als Eishalle Vor einigen Jahren wurde entschieden, die Eisfläche aus der Halle aus- und davor wieder aufzubauen und sie mit einer Traglufthalle abzudecken. Die Olympiahalle selbst wird seitdem neben dem Sport für verschiedene Veranstaltungen wie auch Konzerte, Messen und Konferenzen genutzt. So bieten sich u. a. Anlagen für Basketball, Tischtennis, Bowling und den Schießsport. Im Februar 2012 stürzte bei schlechtem Wetter die schneebedeckte Dachkonstruktion der Eisfläche ein. Am Tag danach sollte ein internationales Kinderturnier stattfinden. Heute tragen die Eishockeyvereine HK Bosna, HK Ilidža 2010, HK Stari Grad, HK Sarajevo ihre Heimspiele in der Traglufthalle aus. Galerie Weblinks oczetra.ba: Offizielle Website (englisch) Einzelnachweise