NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Istočni Stari Grad

La municipalidad de Stari Grad Oriental se localiza dentro de la región de Sarajevo-Romanija, dentro de la República Srpska, en Bosnia y Herzegovina y es uno de los seis municipios que forman la ciudad de Sarajevo Oriental. Localidades Esta municipalidad de la República Srpska, localizada en Bosnia y Herzegovina se encuentra subdividida en las siguientes localidades a saber: Bulozi Donje Međuše Dovlići Faletići Gornje Biosko Gornje Međuše Hreša Kumane Njemanica Studenkovići Vučja Luka Geografía El municipio fue creado después de la Guerra en Bosnia luego de los Acuerdos de Dayton, agrupando los sectores del antiguo municipio de Stari Grad cuyo territorio había sido asignado a la República Srpska (quedando el resto del primitivo municipio en la Federación de Bosnia y Herzegovina). Está formado por localidades rurales situadas al noreste de la ciudad vieja de Sarajevo. La sede del municipio es el pueblo de Hreša. Stari Grad Oriental fue designado inicialmente Stari Grad Serbio, pero dicha denominación fue declarada ilegal por el Tribunal Constitucional de la República de Bosnia y Hercegovina lo que llevó a sustituirlo por el nombre actual. Demografía Si se considera que la superficie total de este municipio es de setenta y siete kilómetros cuadrados y su población está compuesta por unas 3.183 personas, se puede estimar que la densidad poblacional de esta municipalidad es de 41 habitantes por cada kilómetro cuadrado de esta división administrativa. Enlaces externos
Istočni Stari Grad

Istočni Stari Grad (en serbe cryillique : Источни Стари Град) est une municipalité de Bosnie-Herzégovine située dans la république serbe de Bosnie. Elle est une des six composantes de la ville d'Istočno Sarajevo qui est de jure la capitale de cette république. Selon les premiers résultats du recensement bosnien de 2013, elle compte 1 175 habitants. Istočni Stari Grad était également connue sous le nom de Srpski Stari Grad (Српски Стари Град). La municipalité a été créée après la guerre de Bosnie, à la suite des accords de Dayton, sur une portion de la municipalité d'avant-guerre de Stari Grad, l'autre partie de la municipalité se trouvant maintenant dans la fédération de Bosnie-et-Herzégovine). Le siège de la municipalité est le village de Hreša. Géographie La municipalité d'Istočni Stari Grad est entourée par celles de Stari Grad à l'ouest, d'Istočno Novo Sarajevo au sud, de Pale à l'est et de Sokolac au nord. Localités La municipalité d'Istočni Stari Grad compte 19 localités Politique Aux élections locales de 2012, les 13 sièges de l'assemblée municipale se répartissaient de la manière suivante : Bojo Gašanović, membre du Parti démocratique serbe (SDS), a été élu maire de la municipalité. Culture Sport Éducation Économie Voir aussi Notes et références Articles connexes Villes de Bosnie-Herzégovine Municipalités de Bosnie-Herzégovine Liens externes (sr) Site officiel Portail de la Bosnie-Herzégovine
Istočni Stari Grad

Istočni Stari Grad je općina u Bosni i Hercegovini, jugoistočno od grada Sarajeva i obuhvaća ruralna područja. Općina je formirana je poslije potpisivanja Daytonskog sporazuma pod nazivom Srpski Stari Grad, ali taj naziv je proglašen neustavnim odlukom Ustavnog suda BiH od 22. rujna 2004. zbog pridjeva "srpski" u nazivu općine. Zemljopis Stanovništvo Uprava Povijest Gospodarstvo Poznate osobe Spomenici i znamenitosti Obrazovanje Kultura Sport Izvori Vanjske poveznice
Istočni Stari Grad

Istočni Stari Grad (in serbo Источни Стари Град) è un comune della Repubblica Serba di Bosnia ed Erzegovina con 1.175 abitanti al censimento 2013 ed è uno dei 6 comuni che compongono la città di Istočno Sarajevo (Sarajevo Est). Conosciuta anche come Srpski Stari Grad (Српски Стари Град) è stato costituito in seguito agli Accordi di Dayton con parte del territorio del vecchio comune di Stari Grad. Località Il comune è formato dall'insieme delle seguenti località: Bulozi Donje Međuše Dovlići Faletići Gornje Biosko Gornje Međuše Hreša (sede comunale) Kumane Njemanica Studenkovići Vučja Luka Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Istočni Stari Grad
Istočni Stari Grad

Istočno Stari Grad (Servisch: Источни Стари Град) is een gemeente in de Servische Republiek in Bosnië en Herzegovina. Istočno Stari Grad telt 3185 inwoners. Het is een van de gemeenten van Istočno Sarajevo, de voorstad van Sarajevo in de Servische Republiek. Na de Bosnische Oorlog is Istočno Stari Grad afgesplitst van de gemeente Stari Grad (Sarajevo).
Источни-Стари-Град

Источни-Стари-Град (серб. Општина Источни Стари Град, дословно: Восточный Старый Город) — одна из 6 общин (муниципалитетов), составляющих Град (городской округ) Источно-Сараево в Республике Сербской в составе Боснии и Герцеговины. Центр (ядро) общины находится в селе Хреша. Население Численность населения общины по переписи 2013 года составила 1175 человек. Этнический состав населения общины Источни-Стари-Град по переписи 1991 года (18 нп, без части собственно Стари-Града Сараево) Населённые пункты В состав общины входит 19 населённых пунктов. Список населённых пунктов общины с численностью населения по переписям 1991 и 2013 годов, чел.: История До боснийской войны в БиГ существовала единая община Сараево-Стари-Град (Стари-Град) в составе города Сараево. По Дейтонским соглашениям 1995 года часть её территории отошла к ФБиГ (в том числе часть собственно городской части Стари-Града Сараево, а также населённые пункты Барице и Мочиоци и частично Близанци и Доне-Биоско), сформировав одноимённую прежней общину (см. Стари Град) в ФБиГ. Другая часть довоенной общины Стари-Град Сараево отошла к Республике Сербской (в том числе часть собственно городской части Стари-Града Сараево и 13 населённых пунктов), составив новую общину Источна-Стари-Град (Восточный Старый Город). Помимо этого, в неё вошли 5 населённых пунктов (Вукнич, Липник, Ракова-Нога, Сировине, Шлеме) из довоенной общины Сараево-Илияш (Илияш), в остальном отошедшей с тем же названием к ФБиГ. Примечания
Істочні-Старі-Град

Істочні-Старі-Град (серб. Општина Источни Стари Град) — одна з 6-ти громад, що утворюють Град (міський округ) Східне Сараєво. Розташована в регіоні Істочно-Сараєво Республіки Сербської. Адміністративним центром є село Хреша. Примітки
Istočni Drvar

Istočni Drvar (česky doslovně Východní Drvar) je název pro obec (opštinu), která se nachází v Bosně a Hercegovině, v západní části, v blízkosti pohoří Klekovača a Srnetica. Administrativně je součástí Republiky srbské. Historicky vznikla po podepsání daytonské dohody v roce 1995 vyčleněním území, které získala Republika srbská z původní obce/općiny Drvar. Součástí opštiny Východní Drvarti jsou sídla Potoci, Srnetica a Uvala. V roce 2013 bylo v obci evidováno 79 lidí. Původně byla opština známa pod názvem Srbský Drvar/Srpski Drvar, ale tento název byl v roce 2004 změněn na současný. V první polovině 20. století se zde nacházel dopravní uzel úzkorozchodné železnice. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Istočni Drvar na Wikimedia Commons
Istočni Drvar

Istočni Drvar (serbisch-kyrillisch Источни Дрвар; nach dem Bosnienkrieg auch Srpski Drvar) ist eine Gemeinde im Westen der Republika Srpska in Bosnien und Herzegowina. Sie entstand durch die im Vertrag von Dayton festgelegte Entitätengrenze, welche die Gemeinde Drvar teilte. Der größere, westliche Teil gehört heute zur Föderation. Geografie Die Gemeinde Istočni Drvar befindet sich zwischen 900 und 1400 m Höhe zwischen den Gebirgszügen Klekovača bzw. Crna gora im Süden und Srnetica im Norden. Das Gelände ist gebirgig und von dichten Nadelwäldern geprägt. Istočni Drvar wird begrenzt von den Gemeinden Petrovac (RS) im Nordwesten, Ribnik im Osten und Drvar (Föderation) im Süden. Gemeindegliederung Das offizielle Gemeindezentrum ist Potoci. Der Ort wurde zum größten Teil nach dem Krieg wieder bzw. neu aufgebaut und besteht derzeit aus etwa 15 Gebäuden. Geschichte Beim Unternehmen Rösselsprung am 26. Mai 1944 versuchten deutsche Fallschirmjäger, Tito in seinem Hauptquartier in Drvar gefangen zu nehmen. Dieser zog sich jedoch rechtzeitig nach Potoci zurück und konnte den SS-Truppen entgehen. Später trafen auch die alliierten Militärmissionen in Potoci ein. So war das Dorf für einige Tage das Hauptquartier der jugoslawischen Partisanen. Nach dem Bosnienkrieg organisierten sich die im östlichen Teil der Vorkriegsgemeinde Drvar verbliebenen serbischen Einwohner zunächst selbst. Vonseiten der Republika Srpska gab es keine Aktivitäten zur Eingliederung der Gemeinde in das im Aufbau begriffene Verwaltungssystem. Bis 1999 bestand weder eine Gemeindeverwaltung, noch waren die Organe der RS (z. B. Polizei) präsent. Entscheidungen wurden durch Absprachen getroffen. Mittlerweile gibt es in Potoci ein kleines Polizeirevier mit einem Polizisten sowie einen Bürgermeister. Bevölkerung Zur Volkszählung 2013 hatte die Gemeinde lediglich 79 Einwohner und war damit die bevölkerungsärmste Gemeinde des Landes. Fast alle Bewohner sind Serben und leben in Potoci. Bei der Volkszählung 1991 hatte Potoci 61 Einwohner; davon bezeichneten sich 60 als Serben, einer als Bosniake. Wirtschaft Der einzige Wirtschaftszweig der Gemeinde ist die Holzwirtschaft. Von Potoci aus werden die umliegenden Nadelwälder bewirtschaftet; im Dorf arbeiten mehrere kleine Sägemühlen. Die Produkte werden über die Waldwege in Richtung Drvar oder Banja Luka verbracht. In den Jahren nach dem Krieg verlief die Abholzung ohne staatliche Kontrolle und größere Mengen Holz wurden über die Entitätengrenze in die Föderation geschmuggelt. Verkehr und Infrastruktur Die Gemeinde Istočni Drvar ist schlecht mit den nächstgelegenen größeren Ortschaften verbunden. Es besteht keine durchgängig asphaltierte Straßenverbindung in Richtung Drvar oder Mrkonjić Grad. Innerhalb der Gemeinde gibt es, abgesehen von Holztransporten, kaum Straßenverkehr. Im Oktober 1999 wurde in Potoci ein Krankenhaus eröffnet. Bildung Es bestehen keine Bildungseinrichtungen. Persönlichkeiten Potoci ist der Geburtsort von Anica Nazor, Leiter des Altkirchenslawischen Institutes in Zagreb und Mitglied der Kroatischen Akademie der Wissenschaften. Einzelnachweise
Istočni Drvar

Istočni Drvar (Serbian Cyrillic: Источни Дрвар) is a municipality located in Republika Srpska, Bosnia and Herzegovina. it is situated in the central part of the Bosanska Krajina region. The seat of the municipality is in the village of Potoci. History In 1995, following the end of the Bosnian War, Istočni Drvar was created from part of the pre-war municipality of Drvar (the other part of the pre-war municipality is now in the Federation of Bosnia and Herzegovina). During the war, it was also known as Srpski Drvar (Српски Дрвар). As of 2019, it is the smallest municipality by number of inhabitants in Republika Srpska and the whole of Bosnia and Herzegovina. Geography It is located in a densely wooded area between municipalities of Petrovac in the north-west, Ribnik in the east, and Drvar in the south. Demographics Population Ethnic composition See also Municipalities of Republika Srpska References External links Municipalities of Republika Srpska
Istočni Drvar

La municipalidad de Istočni Drvar se localiza dentro de la región de Banja Luka, dentro de la República Srpska, en Bosnia y Herzegovina. Localidades Esta municipalidad de la República Srpska, localizada en Bosnia y Herzegovina se encuentra subdividida en las siguientes localidades a saber: Potoci Srnetica Uvala Geografía Istočni Drvar se encuentra en una zona densamente boscosa, entre los municipios de Petrovac, en el norte-oeste, Ribnik en el este, y Drvar, en el sur. Demografía Si se considera que la superficie total de este municipio es de 66,17 kilómetros cuadrados y su población está compuesta por unas sesenta y ocho personas, se puede estimar que la densidad poblacional de esta municipalidad es de solo un habitantes por cada kilómetro cuadrado de esta división administrativa. La mayoría de los escasos habitantes de esta municipalidad son de la etnia serbobosnia. Enlaces externos
Istočni Drvar

Istočni Drvar (en serbe cyrillique : Источни Дрвар) est une municipalité de Bosnie-Herzégovine située dans la république serbe de Bosnie. Selon les premiers résultats du recensement bosnien de 2013, elle compte 109 habitants. Le village de Potoci est le siège de la municipalité. Géographie La municipalité d'Istočni Drvar est située dans une région densément boisée, entre les municipalités de Petrovac au nord-ouest, de Ribnik à l'est et de Drvar au sud. L'altitude y est comprise entre 900 et 1 400 m. Les monts Klekovača s'étendent au sud de la municipalité et ceux de Srnetica au nord. Histoire La municipalité, autrefois connue sous le nom de Srpski Drvar (Српски Дрвар), a été créée après la guerre de Bosnie, sur l'ancienne municipalité de Drvar. L'autre partie de Drvar est aujourd'hui située dans la fédération de Bosnie-et-Herzégovine. Localités de la municipalité d'Istočni Drvar Outre Potoci, la municipalité comprend les villages de Srnetica et d'Uvala. Politique Aux élections locales de 2012, les 11 sièges de l'assemblée municipale se répartissaient de la manière suivante : Dragan Lukač, membre de l'Alliance des sociaux-démocrates indépendants (SNSD), a été élu maire de la municipalité. Notes et références Voir aussi Articles connexes Villes de Bosnie-Herzégovine Municipalités de Bosnie-Herzégovine Portail de la Bosnie-Herzégovine
Istočni Drvar

Istočni Drvar je jedna od najmlađih i najmalobrojnijih bosanskohercegovačkih općina, a pripada Republici Srpskoj. Prije rata u Bosni i Hercegovini bila je dio općine Drvar. Stanovništvo Naseljena mjesta Općinu Istočni Drvar sačinjavaju sljedeća naseljena mjesta: Potoci, Srnetica i Uvala. Navedena naseljena mjesta su do potpisivanja Daytonskog mirovnog sporazuma bila u sastavu općine Drvar koja je ušla u sastav Federacije BiH. Povijest Naselje Potoci, danas sjedište općine, nastalo je još krajem 19. i početkom 20. stoljeća, kao radničko i željezničko čvorište. Nekada je imalo između tri tisuće do 3,5 tisuće stanovnika, i bilo je to mjesto s uređenom infrastrukturom, školom, poštom, ambulantom, vodovodnom mrežom, prodavaonicama, kino-salom... Gospodarstvo Ovo je općina koja ima deset puta više zaposlenih nego što ima stanovnika, što govori o velikom privrednom potencijalu. Kao šumom bogato područje, Potoci predstavljaju posebnu teritorijalnu organizaciju, ne samo u Republici Srpskoj, nego i u regiji. Urađeno je preko tri i pol kilometra asfaltne ceste. Izgrađen je vodovod Srnetica – Potoci u dužini od 11.000 m i dovedena pitka voda, a sada je u fazi izgradnje distribucijske vodovodne mreže za sva naselja. Također je izvršena sanacija postojećih izvorišta, a programom je planirano jamčiti veće rezerve vode izgradnjom spremnika s većim kapacitetima za čuvanje vode koja bi se koristila u sušnom razdoblju. Na području općine izvršena je samofinanciranjem elektrifikacija i doveden je dalekovod 10/20kV. U planu je izraditi projektnu dokumentaciju s dovođenje električne energije od Uvale do Srnetice. Kanalizacijska mreža za otpadne i oborinske vode nije napravljena, ali postoji projektna dokumentacija i planira se raditi kada se zajamče financijska sredstva. Zbrinjavanje čvrstog otpada se rješava u skladu sa zakonskim propisima, iako se odlaže na privremene deponije. Brzoglasna mreža funkcionira preko SLL mreže (pokretne telefonije ) Šport FK Borac Istočni Drvar se natječe u Četvrtoj ligi Republike Srpske, petom rangu bosanskohercegovačkog nogometnog sustava. Izvori
Istočni Drvar

Istočni Drvar (in serbo Источни Дрвар) è un comune della Repubblica Serba di Bosnia ed Erzegovina con 109 abitanti al censimento 2013. È conosciuta anche come Srpski Drvar (Српски Дрвар) ed è la parte del comune di Drvar che in seguito agli Accordi di Dayton è amministrata dalla parte serba. Confina con il comune di Petrovac a nord-ovest, con Ribnik a est e Drvar a sud. La località maggiore è il villaggio di Potoci. È il comune meno popoloso della Bosnia-Erzegovina Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Istočni Drvar
Istočni Drvar

Istočni Drvar (Servisch: Источни Дрвар) is een gemeente in de Servische Republiek in Bosnië en Herzegovina. Istočni Drvar telt 100 inwoners (2006). De oppervlakte bedraagt 66,17 km², de bevolkingsdichtheid is 1,5 inwoners per km². Afbeeldingen
Источни-Дрвар

Община Источни-Дрвар (серб. Општина Источни Дрвар; дословно: Восточный Дрвар) — община (муниципалитет) в северо-западной части Республики Сербской в составе Боснии и Герцеговины. Центр общины находится в посёлке Потоци. Относится к региону Баня-Лука, в частности, субрегиону Мрконич-Град. Население По переписи населения 2013 года численность населения общины Источни-Дрвар составила 109 человек, по переписи 1991 года (в 3-х нп) — 61 человек. Этнический состав населения общины Источни-Дрвар (в 3-х) по переписи 1991 года: сербы — 60 (98,36 %); боснийские мусульмане — 1 (1,64 %); хорваты — 0 (0,00 %); югославы — 0 (0,00 %); остальные, неопределённые и неопознанные — 0 (0,00 %). Всего: 61 чел. Этнический состав населения довоенной общины Дрвар (в 38-ми нп) по переписи 1991 года: сербы — 16,608 (96.97 %); боснийские мусульмане — 33 (0.19 %); хорваты — 33 (0.19 %); югославы — 384 (2.24 %); остальные, неопределённые и неопознанные — 68 (0.39 %). Всего: 17.126 чел. Населённые пункты В состав общины входят 3 населённых пунктах. Список населённых пунктов общины Источни-Дрвар с численностью населения по переписям 1991 и 2013 годов: История После боснийской войны в 1995 году из состава общины Дрвар (из 38 нп), отошедшей в основном к ФБиГ (35 нп), была выделена отдельная община Источни-Дрвар (3 нп), отошедшая к Республике Сербской. Примечания
Llac de Crvanjsko

El llac de Crvanjsko o Uloško és un llac natural del municipi de Kalinovik, a la República Sèrbia, Bòsnia i Hercegovina. S'anomena Uloško pel poble d'Ulog, que es troba a prop, o bé Crvanjsko, perquè es troba al peu del cim Crvanj. El llac es troba a 1058 metres sobre el nivell del mar, la seva longitud és d'uns 500 metres, l'amplada és d'uns 200 i la profunditat d'uns 25 metres. Aquesta profunditat es troba al costat de la muntanya Crvanj, a l'oest, i disminueix gradualment cap al costat oposat. Al vessant oest també es troba el cim Mali Vrh, de 1274 m, mentre que el costat septentrional està envoltat d'una fageda. L'aigua que drena flueix cap el riu Neretva. Referències
Uložské jezero

Uložské jezero (srbsky/bosensky Uloško jezero/Улошко језеро) se nachází v centrální části Bosny a Hercegoviny na území opštiny Kalinovik. Svůj název má podle vesnice Ulog, která se nachází v jeho blízkosti, 12 km daleko. Je také známé jako Crvanjské jezero (srbsky/bosensky Crvanjsko jezero/Црвањско језеро) podle nedalekého pohoří Crvanj. Jezero se rozkládá v nadmořské výšce 1058 m n. m. Je dlouhé 500 metrů, široké 200 m a hluboké až 25 metrů. Nejvyšší hloubky dosahuje na západní straně v blízkosti úpatí pohoří Crvanj a mělké dno má směrem na východ. Žijí v něm pstruzi a kapři. Západně od jezera se nachází vrchol Mali Vrh, ze severu jej obklopují bukové lesy. Podle starousedlíků se nachází na dně jezera několik pramenů. Voda, která z jezera odtéká, směřuje do řeky Neretvy. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Uloško jezero na chorvatské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Uložské jezero na Wikimedia Commons
Uloško jezero

Uloško ili Crvanjsko jezero je jezero u Bosni i Hercegovini smješteno na području općine Kalinovika. Jezero nosi naziv Uloško po selu Ulogu koje se nalazi u blizini, odnosno Crvanjsko, jer se nalazi u podnožju planine Crvnja. Nadmorska visina mu je 1.058 metara. Dužina jezera je oko 500 metara, širina oko 200 metara, a dubina jezera je oko 25 metara. Ova dubina je na strani planine Crvanj (zapad), a prema suprotnoj strani postupno se smanjuje. Sa zapadne strane je brdo Mali Vrh (1274 m) dok ga sa sjeverne strane opkoljava bukova šuma. Starosjedioci kažu da postoji više izvora koji se nalaze u samom jezeru. Voda iz jezera otiče i ulijeva se u Neretvu. Jezero ima svoje izvore koji obnavljaju vodu, a iz njega ističe priličan potok što omogućava ribljem fondu preživljavanje tijekom zime kada se jezero zaledi. Izvori
Црвањско језеро

Црвањско језеро (Улошко језеро) је природно језеро у општини Калиновик, Република Српска, БиХ. Језеро се налази на ободу планине Црвањ код села Језеро. Дужина језера износи око 400 метара, ширина око 200 метара, а највећа дубина до 25 метара. Црвањско језеро се налази на 1.058 метара надморске висине. На западној страни језера налази се планински врх Мали Врх (1274 м). Сјеверна страна језера је оивичена буковом шумом. Локално становништво сматра да се у самом језеру налази више извора воде. Вода која истиче из језера зове се Језерница и она напаја ријеку Неретву. Види још Језера у Републици Српској Литература Мала енциклопедија Просвета (3 изд.). Београд: Просвета. 1985. ISBN 978-86-07-00001-2. Марковић, Јован Ђ. (1990). Енциклопедијски географски лексикон Југославије. Сарајево: Свјетлост. ISBN 978-86-01-02651-3. Спољашње везе Агенција Републике Српске за воде обласног ријечног слива Саве: Језера у Републици Српској (језик: српски) Хидрометеоролошки завод Републике Српске: Језера у Републици Српској (језик: српски)
Црваньське озеро

Црваньське озеро (Улозьке озеро; серб. Црвањско језеро, босн. Uloško jezero) — природне озеро в общині Калиновик, у Республіці Сербській (Боснія і Герцеговина). Довжина озера близько 400 м, ширина — близько 200 м, найбільша глибина — до 25 м. Розташоване на горі Црвань на висоті 1058 м над рівнем моря. Література Мала енциклопедија Просвета (3 изд.). Београд: Просвета. 1985. ISBN 978-86-07-00001-2. Марковић, Јован Ђ. (1990). Енциклопедијски географски лексикон Југославије. Сарајево: Свјетлост. ISBN 978-86-01-02651-3.
Despićův dům

Despićův dům (bosensky Despića kuća, srbsky Деспића кућа) je historická budova v Sarajevu. Nachází se na nábřeží Kulina bána a rohu Despićovy ulice v centru města, na břehu řeky Miljacky. Její adresa je Despićeva 2. Svůj název má podle srbské obchodnické rodiny, která v domě v závěru 19. století bydlela. V současné době patří městskému muzeu (Muzeum Sarajeva). Od roku 2005 je budova evidována jako kulturní památka ev. č. 1303/1. Budova byla během staletí několikrát přestavována. Její nejstarší část pochází ze 17. století. Patrový dům byl zbudován z vápence, vepřovic a různých dalších materiálů. Do roku 1820 byl dům rozšířen do dnešní Despićovy ulice zastavěním proluky a spojením se sousední budovou. Přistavěn byl také velký sál. Dům byl těžce poničen při požáru v roce 1879 a následně obnoven v roce 1882, kdy získal současnou podobu. V roce 1990 byla obnovena střecha budovy. Dům byl poničen během války v 90. letech 20. století; roku 1993 byl ostřelován, poškozena byla především střecha a další škody napáchala voda, kdy do stavby následně zatékalo. V roce 2001 byl objekt kompletně rekonstruován za pomoci mezinárodních finančních prostředků. Až do té doby objekt sloužil jako nájemní dům. Svůj význam kromě ukázky způsobu bydlení vysoce postavené obchodnické rodiny má také i díky skutečnosti, že se zde v 19. století konala první divadelní představení v Sarajevu. Rodina Despićů dům později darovala městu. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Despića kuća na chorvatské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Despićův dům na Wikimedia Commons