Галереї Святого Губерта

Королівські галереї Святого Губерта (фр. Galeries Royales Saint-Hubert, нід. Koninklijke Sint-Hubertusgalerijen) — ансамбль із трьох засклених торгових аркад у центрі Брюсселя, Бельгія. Він складається з Королівської галереї (фр. Galerie du Roi, нідерландська Koningsgalerij), Галерея королеви (фр. Galerie de la Reine, нідерландська Koninginnegalerij) і Галерея принців (фр. Galerie des Princes, нідерландська Prinsengalerij). Галереї побудовано між 1846 і 1847 роками за проєктом архітектора Жана-П'єра Кльойзенара і передують іншим відомим європейським торговим аркадам 19-го століття, таким як Галерея Віктора Еммануїла II у Мілані та Пасаж у Санкт-Петербурзі. Подібно до них, вони мають подвійні регулярні фасади з далеким походженням із довгого вузького двору Вазарі, схожого на вулицю Уффіці у Флоренції, із заскленими арковими вітринами, розділеними пілястрами, і двома верхніми поверхами, все в італійському стилі Чинквеченто, під арковим склом двосхилий дах із ніжним чавунним каркасом. 1986 року комплекс було визнано історичною пам'яткою. Галереї розташовані у кварталі між Rue du Marché aux Herbes/Grasmarkt та Rue de la Montagne/Bergstraat на південь і схід — Rue d'Arenberg/Arenbergstraat та Rue de l'Ecuyer/Schildknaapsstraat на півночі та Rue des Dominicains/ Predikherenstraat та Rue des Bouchers/Beenhouwersstraat на захід. Це місце обслуговує центральний вокзал Брюсселя. історія Королівські галереї Святого Губерта спроєктував молодий архітектор Жан-П'єр Кльойзенар, який вирішив змести низку погано освітлених провулків між Rue du Marché aux Herbes/Grasmarkt та Rue Montagne aux Herbes Potagères/Warmoesberg і замінити брудний простір, куди буржуазія майже не заходила, критим торговим пасажем понад 200 м (660 фт) завдовжки. Його ідея, задумана в 1836 році, була остаточно затверджена в лютому 1845 року. Товариство Société des Galeries Saint-Hubert, у якому був зацікавлений банкір Жан-Андре Демо, було засновано влітку того ж року, але дев'ять років знадобилося, щоб уладнати всі права власності, об'єднані правами визначної власності, під час процесу, який змусив одного власника нерухомості померти від інсульту, а перукар, як кажуть, перерізав йому горло, коли сусідній будинок зруйнувався. Будівництво розпочалося 6 травня 1846 року і тривало тринадцять місяців, а 213-метрів-long (699 фт) пасаж був урочисто відкритий 20 червня 1847 року королем Леопольдом I та двома його синами. У 1845 році Société назвало три частини нового пасажу Galerie du Roi/Koningsgalerij («Галерея Короля»), Galerie de la Reine/ Koninginnegalerij («Галерея королеви») і Galerie des Princes/Prinsengalerij («Княжа галерея»). Ансамбль під назвою Passage Saint-Hubert («Пасаж Святого Губерта») має свою нинішню назву з 1965 року. Під девізом Omnibus omnia («Усе для всіх»), виставлений на фронтоні схожого на палац фасаду, галереї Святого Губерта миттєво здобули успіх і стали улюбленим місцем зустрічі та прогулянок жителів Брюсселя та туристів. Яскраво освітлені, вони пропонували розкіш кав'ярень на відкритому повітрі в суворому кліматі Брюсселя, в атмосфері роздрібних магазинів класу люкс, які принесли в місто справжнє відчуття європейської столиці. У приміщенні щоденної газети La Chronique 1 березня 1896 року відбувся перший публічний показ рухомих фільмів кінематографістів Люм'єр, щойно після свого першого тріумфу в Парижі. Театр у Королівській галереї, Королівський театр галерей, за проєктом Кльойзенара відкрили 7 червня 1847 року. Він став одним із трьох королівських театрів Брюсселя, поряд з Королівським театром Ла Монне та Королівським парковим театром, де грають оперети та ревю. Його інтер'єр був перебудований у 1950–51 роках архітектором Paul Bonduelle. Інший театр, Théâtre du Vaudeville, розташований у колишніх приміщеннях Casino des Galeries Saint-Hubert в Галереї Королеви, був урочисто відкритий у 1884 році. У 1939 році Бондюель збудував кінотеатр Cinéma des Galeries, який все ще міститься в Галереї Королеви. 19 листопада 1986 року Королівські галереї були визнані історичною пам'яткою. У 2008 році вони були подані на включення до Світової спадщини та включені до «Попереднього списку» ЮНЕСКО в категорії культурної спадщини. Нині Королівська галерея є домівкою для Музею листів та рукописів, який вшановує найвидатніших чоловіків і жінок мистецтва, історії, музики, гуманітарних наук і науки. Опис Королівські галереї складаються з двох великих секцій, кожна завдовжки понад 100 метрів (330 футів) (відповідно називаються Galerie du Roi/Koningsgalerij, що означає «Королівська галерея», і Galerie de la Reine/Koninginnegalerij, що означає «Галерея королеви»), і менша бічна галерея (Galerie des Princes/Prinsengalerij, що означає «Галерея князів»). Головні секції (Королівська та Королевська галереї) розділені перистилем у місці, де Rue des Bouchers/Beenhouwersstraat перетинає галерейний комплекс. У цьому місці спостерігається розрив прямої перспективи галерей. Цей «вигин» був введений цілеспрямовано, щоб зробити перспективу галерей з повторенням арок, пілястр і вікон менш стомлюючою. Королівська галерея (фр. Galerie du Roi , нідерландська Koningsgalerij) простягається від вулиці Буше до Rue d'Arenberg/Arenbergstraat і Rue de l'Ecuyer/Schildknaapsstraat. Тут, зокрема, розташований Королівський театр галерей. Галерея королеви (фр. Galerie de la Reine, нідерландська Koninginnegalerij), на південь, веде до Rue du Marché aux Herbes/Grasmarkt, біля Гран-Плас/Гроте Маркт (головна площа Брюсселя), а з іншого боку цієї вулиці починається галерея Орта. Найвідоміші магазини тут Delvaux шкіряні вироби та Neuhaus шоколатьє. Тут же міститься ресторан Taverne du Passage. Галерея князів (фр. Galerie des Princes, нідерландська Prinsengalerij) розташований перпендикулярно між Королівською галереєю та Rue des Dominicains/Predikherenstraat. Тут розташована книгарня Tropismes. Див. також Аркадні галереї в Брюсселі Історія Брюсселя Культура Бельгії Бельгія в «довгому дев'ятнадцятому столітті» Список літератури Бібліографія Grosjean, Paul (2022). Galerie Royales (Saint-Hubert), Star des galeries, Galeries des stars (фр.). Brussels: Édition Ventures. Willaumez, Marie-France (1983). Les passages-galeries du XIXe siècle à Bruxelles (фр.). Brussels: Ministère de la Communauté française. Willaumez, Marie-France (1994). Trois visages de passages au XIXe siècle. Bruxelles, ville d'Art et d'Histoire (фр.). Т. 7. Brussels: Éditions de la Région de Bruxelles-Capitale. Le Patrimoine monumental de la Belgique: Bruxelles (PDF) (фр.). Т. 1C: Pentagone N-Z. Liège: Pierre Mardaga. 1994. Посилання Офіційний сайт Galeries Galeries Royales Saint-Hubert Обліковий запис, наповнений деталями. Galeries Royales Saint-Hubert Довідник Discovery з високоякісними фотографіями Королівських галерей Saint-Hubert. Панорамна фотозйомка віртуальна екскурсія Королівськими галереями Сен-Юбера