Добруш

До́бруш (біл. Добруш) — місто в Білорусі, адміністративний центр Добруського району Гомельської області. Географія Місто Добруш розташоване за 25 км на схід від обласного центру та за 329 км від Мінська. Через місто пролягає залізнична лінія Гомель — Унеча, на якій знаходиться однойменна залізнична станція. Автошляхами сполучається з Гомелем, Віткою, Тереховкою, Новозибковим. Основну, північну частину міста огинає річка Іпуть. Історія У письмових джерелах Добруш згадується з XIV століття. З 1335 року село у складі Великого князівства Литовського. У 1640 році село Добруша мало дев'ять дворів. Після першого поділу Речі Посполитої у 1772 році приєднано до Російської імперії. Був центром Добруської економії, яка об'єднувала 14 навколишніх сіл. На той час Дубруш мав 87 дворів, 587 жителів. Тут працювала сукновальня, корчма, водяний млин. У 1775 році була побудована полотняно-вітрильна мануфактура, пізніше — борошномельна й ливарна, а також цукровий завод. Добруш належав графу Петру Румянцеву-Задунайському, потім перейшов у власність князя Івана Паскевича. Його син у 1870 році заснував паперову фабрику, на якій працювала перша в Білорусі електростанція. Станом на 1886 рік у Добруші налічувалось 185 дворів, а також побудовані церква, школа, лікарня, заїжджий дім, лавки. У 1887 році в Добруші відкрита однойменна залізнична станція Поліських залізниць. На початку XX століття у Добруші проживало 2,5 тис. осіб. У квітні 1919 року Добруш увійшов до складу Гомельської губернії, був центром волості, з 1926 року отримав статус селища міського типу, адміністративний центр Добруського району. У серпні 1927 року отримав статус міста. Станом на 1939 рік у Добруші проживало 13,8 тис. осіб. У серпні 1941 року окуповане німецько-фашистськими військами. 10 жовтня 1943 року місто звільнено військами Центрального фронту. З березня 1963 року Добрушу надано статусу міста обласного підпорядкування. Підприємства Порцеляновий завод. Добруська паперова фабрика «Герой праці». Підприємства харчової промисловості. Санаторій-профілакторій «Сонячний». Освіта та культура У місті діють: ПТУ, гімназія, 4 середні загальноосвітні школи, спортивна школа, школа мистецтв, 2 будинок культури, три бібліотеки, Центр дитячої творчості, Добруський районний краєзнавчий музей. Релігія Церква святого Миколая. ЗМІ Видається районна газета «Добруський край». Пам'ятки У Добруші встановлений пам'ятник Визволення, облаштовані братські могили воїнів, місце поховання жертв фашизму, а також пам'ятки архітектури. Неподалік від міста розташоване Добруське геологічне оголення. Відомі особистості Бухонка (Бухонко) П. М. — Герой Радянського Союзу Власенко Ілля Архипович — Герой Радянського Союзу Вольський А. І. — радянський і російський громадський діяч Кухарев Ф. Я. — Герой Радянського Союзу Можейко П. В. — Герой Радянського Союзу Мухін Г. Д. — Герой Радянського Союзу Романов П. М. — Герой Радянського Союзу Чижевський М. Г. [Архівовано 10 квітня 2017 у Wayback Machine.] — член-кореспондент АН Білоруської РСР Шершньова Р. І. — радянська партизанка, одна з небагатьох жінок, що закрили своїм тілом амбразуру дзоту. Галерея Примітки Посилання https://globustut.by/dobrush/ [Архівовано 30 грудня 2016 у Wayback Machine.] Ремеслена душа Добруша [Архівовано 7 травня 2008 у Wayback Machine.] (рос.) Добруш на сайті radzima.org