NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Minsk-Arena

Minsk-Arena (belarusiska: Мінск-Арэна) är en inomhusarena i Belarus huvudstad Minsk. Historia Minsk-Arena komplexet är unikt i sin komplexitet och funktionalitet, inte bara i Belarus men även i hela Europa. Arenan inkluderar en flersports- och underhållningsarena för 15 000 åskådare, en skridskoarena för upp till 3 000 åskådare och en velodrom för upp till 2 000 åskådare. Arenans huvudsakliga användningsområde är för ishockeymatcher, då arenan är hemmarink för Minskklubben HK Dinamo Minsk i Kontinental Hockey League, denna ligas största arena. Arenans officiella öppning hölls den 30 januari 2010 när en internationell ishockeymatch hölls i arenan. Första matchen i arenan hade dock redan spelats, den 14 januari 2010, då Dinamo Minsk mötte Metallurg Magnitogorsk från Ryssland. Man har även diskuterat att genomföra bandy-VM för herrar i arenan. Arenan är också listad som en av två huvudarenor för Världsmästerskapet i ishockey för herrar 2014. Ett annat evenemang som arrangerats i arenan var Junior Eurovision Song Contest 2010, som hölls i arenan den 20 november 2010. Konserter Hållna Combichrist, Rammstein - 7 mars 2010 Scorpions - 29 april 2010 Dr. Alban, Snap!, Cotton Eye Joe Show, Brooklyn Bounce, Mr. President, 2 Unlimited, ICE MC - 4 juni 2010 Elton John - 26 juni 2010 Sting - 18 september 2010 Joe Cocker - 1 oktober 2010 José Carreras - 16 oktober 2010 Junior Eurovision Song Contest 2010 - 20 november 2010 Roxette - 12 mars 2011 Shakira - 19 maj 2011 Moby - 12 juni 2011 Referenser
Мінськ-Арена

«Мі́нськ Аре́на» (біл. Мінск-Арэна, повна назва — «Багатопрофільний культурно-спортивний комплекс „Мінськ-Арена“») — спортивно-розважальний комплекс в місті Мінськ, Білорусь. Складається з трьох об'єктів: багатофункціональної спортивно-видовищної арени місткістю 15000 глядачів, ковзанярського стадіону і велодрому. Історія «Мінськ-Арена» була створена за указом Президента Республіки Білорусь про будівництво багатопрофільного спортивного комплексу який був виданий в кінці 2005 року, роботи почалося весною 2006 року. Генеральним проектувальником комплексу виступав «Білпроект», а генеральним підрядчиком — «Мінськпромбуд». Першим, 30 грудня 2008 року, був введений в експлуатацію велодром. На ньому в липні 2009 року пройшов чемпіонат Європи по трекових велогонках. 2 грудня 2009 року відбулося перше тренування на льоду ковзанярського стадіону. Перший хокейний матч на «Мінськ-арені» пройшов 26 грудня 2009 року, коли відбулося пробне заповнення трибун глядачами — зустрічалися юнацькі команди СДЮШОР «Мінськ» і хокейної школи «Юність». Першу шайбу в історії «Мінськ-арени» закинув форвард СДЮШОР «Мінськ» Павло Печур. Перший офіційний матч відбувся 14 січня 2010 року — в рамках регулярного чемпіонату КХЛ мінське «Динамо» приймало магнітогорський «Металург». Урочисте відкриття «Мінськ-арени» відбулося 30 січня 2010 року в рамках Матчу зірок Континентальної хокейної ліги. «Мінськ-Арена» є домашнім майданчиком для хокейного клубу «Динамо» (Мінськ), що виступає в Континентальній хокейній лізі. На момент відкриття це найбільша арена серед всіх команд КХЛ і четверта по місткості серед хокейних арен Європи (перші три — в Кельні (18500 місць), Празі (17360 місць) і Берні (17131 місць). У 2014 році «Мінськ-Арена» прийняв матчі чемпіонату світу по хокею з шайбою. Див. також Арена Хумо Галерея Примітки Джерела Офіційний сайт МКСК «Мінськ-Арена» [Архівовано 22 лютого 2017 у Wayback Machine.] Офіційний сайт велодрому МКСК «Мінськ-Арена» «Мінськ-Арена» на офиційному сайті Чемпіоната світу з хокею 2014 року 3D панорама «Мінськ-Арени» на офиційному сайті ХК «Динамо» (Мінськ)
Слоним

Слоним (на беларуски: Слонім; на руски: Слоним) е град в Беларус, административен център на Слонимски район. Населението на града е 49 441 души (по приблизителна оценка от 1 януари 2018 г.). История За пръв път селището е споменато през 1252 година. Източници
Slonim

Slonim (bělorusky Сло́нім) je město v Bělorusku, v Hrodenské oblasti. Leží na soutoku řek Ščara a Isa, asi 170 km jihozápadně od Minsku. Ve městě žije přibližně 48 tisíc obyvatel. Dějiny První zmínka o městě pochází z roku 1252, středověká kronika tehdy zaznamenala název Uslonim a hovořila o dřevěné pevnosti na levém břehu Ščary. Ve středověku město střídavě patřilo litevsko-polskému státu a Kyjevské Rusi. Po dělení Polska připadlo Rusku. V 18. století se o rozvoj města přičinil šlechtic Michał Kazimierz Ogiński, především vybudováním kanálu, který oblast napojil na řeku Dněpr. Rusové město ztratili roku 1915, když ho dobyli Němci. Po první světové válce o město bojovali Sověti a Poláci, nakonec dle mírové smlouvy z Rigy připadlo Polsku. Roku 1939 Sověti uzavřeli s Němci smlouvu Molotov–Ribbentrop, podle níž si rozdělili poražené Polsko a Slonim spadl do sovětské zóny. Sověti ho učinili součástí Běloruské sovětské socialistické republiky. Ovšem roku 1941 Němci Sovětský svaz přepadli a město dobyli. To bylo tragické zejména pro velkou židovskou komunitu ve městě, kde se Židé usazovali už od roku 1388 na pozvání litevské vlády, která tak chtěla oživit obchod v oblasti. Němci zde v jediný den, 14. listopadu 1941, povraždili 9000 Židů a další masová vražda (8000 Židů) se odehrála roku 1942. Sověti město dobyli zpět roku 1944 a již zůstalo součástí Běloruska. Ve městě se narodili Michael a Efraim Marksovi, zakladatelé britské oděvní firmy Marks & Spencer. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Slonim na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Slonim na Wikimedia Commons Heslo v The New International Encyclopædia z roku 1905 Oficiální stránky města Archivováno 30. 1. 2013 na Wayback Machine.
Slonim

Slonim (belarusisk: Слонім, tr. Slonim; russisk: Слоним; polsk: Słonim; jiddisch: סלאנים) er en by i Hrodna voblast, Hviderusland, hovedstad i Slonim rajon. Byen har 49.894(2014) og ligger 143 km sydøst for Hrodna. Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside Arkiveret 30. januar 2013 hos Wayback Machine Fotos på Radzima.org
Slonim

Slónim (en bielorruso: Сло́нім; en ruso: Сло́ним; en polaco: Słonim) es una ciudad subdistrital de Bielorrusia, centro administrativo del raión de Slónim en la provincia de Grodno. En 2017, la localidad tenía una población de 49 513 habitantes. Es la tercera ciudad más poblada de la provincia, después de Grodno y Lida.​ Se ubica en la confluencia de los ríos Scara e Isa, unos 40 km al oeste de Baránavichi y 143 km al sureste de la capital provincial Grodno.​ Historia El 14 de noviembre de 1941, fuerzas nazis de Alemania en el marco de la operación barbarroja como invasión de la Unión Soviética asesinaron a más de 9,000 mujeres y hombres judíos en solo 1 día.​ Deportes FC Kommunalnik Slonim Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Slonim.
Slonim

Slonim (bjeloruski: Сло́нім, ruski: Сло́ним, poljski: Słonim) je grad u zapadnoj Bjelorusiji u Grodnenskoj oblasti. Zemljopis Slonim se nalazi na spoju rijeka Ščare i Ise, 143 km jugoistočno od oblasnog središta Grodna. Stanovništvo Godine 2015. u gradu je živjelo 49.739 stanovnika, te je treći po veličini grad u Grodnenskoj oblasti nakon Grodna i Lide. Prema popisu stanovništva 1817. u Slonimu je živjelo 2.408 stanovnika od čega 1.340 Židova. 1931. grad ima 16.251 stanovnika, od čega njih 8.452 (52%) priča poljskim kao materinjim jezikom a 6.683 (41%) jidišem. Povijest Najraniji zapis o drvenog utvrdi na lijevoj obali rijeke Ščare je iz 11. stoljeća, iako je možda i ranije postojalo naselje. Prevlast nad ovim područjem vodile su Velika Kneževina Litva i Kijevska Rus'. Mongoli su napali i opljačkali grad 1241. godine, a nakon što su se povukli grad ponovo postaje dijelom Velike Kneževine Litve. Godine 1569., Litva i Poljska su se ujedinile i Slonim je postao važan regionalni centar u okviru novoosnovane Poljsko-Litavske Unije. Nakon podjele Poljske grad je pripadao Rusiji sve do 1915. godine, kada ga zauzimaju njemačke vojne snage. Nakon Prvog svjetskog rata za Slonim se bore Sovjeti i Poljaci, grad naposljetku postao dio Poljske. Slomin je jedan od mnogih gradova u Poljskoj koji su imali značajanu židovsku populaciju. Ubrzo nakon napada Njemačke 70% slonimskih Židova ubijeno je u jednoj nacističkoj operaciji. Izvor Vanjske poveznice Službena stranica grada Arhivirana inačica izvorne stranice od 30. siječnja 2013. (Wayback Machine) Ostali projekti
Slonim

Slonim (Wit-Russisch: Сло́нім, Russisch: Сло́ним, Pools: Słonim, Jiddisch: סלאנים) is een Wit-Russische stad in de Oblast Hrodna en de hoofdstad van het Slonim district. De stad heeft ongeveer 49.400 inwoners (2018) en ligt op de kruising van de rivieren de Sjtsjara en de Isa. De stad werd in 1252 voor het eerst genoemd. FC Kommunalnik Slonim is de plaatselijke voetbalclub. De E85 is de belangrijkste doorgangsweg. Geschiedenis De vroegste vermelding, uit de 11e eeuw, is die van een houten fort op de linkeroever van de Stsjararivier. Het gebied werd betwist door het Grootvorstendom Litouwen en het Kievse Rijk en veranderde enkele keren van eigenaar. In 1040 verkreeg Kiev de controle, maar ze verloren Slonim weer aan de Litouwers in 1103. De Litouwers en de Roes namen het in de 13e eeuw weer in bezit maar werden er bij de Tataarse invasie van 1241 weer uitgegooid waarbij de stad werd geplunderd. Nadat de Tataren zich terugtrokken werd het weer deel van Litouwen. In 1569 verenigden Polen en Litouwen zich en werd Slonim een belangrijk regionaal centrum binnen het Pools-Litouws Gemenebest; een periode van vooruitgang brak aan. Bij de Poolse delingen ging Slonim bij het Keizerrijk Rusland horen. Een plaatselijke Poolse landeigenaar, graaf Oginski, liet in de 18e eeuw een kanaal graven van de Stsjararivier naar de Dnjepr, nu bekend als het Oginski kanaal. Hij liet ook een complex bouwen waarin een operatheater, een muziekschool, een balletschool en een drukkerij werden gevestigd. De Russische heerschappij duurde tot 1915, toen het Duitse leger de stad innam. Na de Eerste Wereldoorlog werd het gebied betwist tussen de Sovjet-Unie en de nieuwe staat Polen. De stad had veel te lijden van de Pools-Russische Oorlog van 1920. Bij de Vrede van Riga (1921) werd het gebied aan de Tweede Poolse Republiek overgedragen. Tweede Wereldoorlog Na de Poolse Veldtocht in 1939 kwam Slonim krachtens het Molotov Ribbentroppact in de invloedssfeer van de Sovjet-Unie te liggen. Bij de Operatie Barbarossa twee jaar later, werd het ingenomen door de Duitsers. Slonim was een van de vele steden in Polen met een significante Joodse bevolking. De grote synagoge, gebouwd in 1642, overleefde de verwoestingen van de Nazi's maar bij de liquidatie van het getto werden circa 25.000 Joden gedood, waarvan 9000 op 14 november 1941. Op 10 juli 1944 werd Slonim bevrijd door het Rode Leger. De Sovjet-Unie behield dit gebied, zoals door Stalin bedongen bij de conferentie van Jalta. Veel Polen die er nog woonden, werden gedwongen voor het eind van 1946 naar het nieuwe Polen te verhuizen. Economie De bevaarbare rivier, die een verbinding vormt met het Oginskikanaal en dus met de Dnjepr, is belangrijk voor Slonim. In de stad zijn lichte industrie, houtbewerking en voedingsmiddelenbedrijven aanwezig. Er is een wegverbinding met Baranovitsji, Ivatsevitsji, Roezjany, Vaukavysk en Lida. Slonim ligt aan de spoorlijn van Baranavitsjy naar Vaukavysk.
Слоним

Слоним (бел. Слонім; рус. Слоним) град у западном делу Републике Белорусије и административни центар Слонимског рејона Гродњенске области. Према процени из 2012. у граду је живело 48.795 становника. Географија Слоним се налази у јужном делу Гродњенске области на око 195 км југозападно од главног града земље Минска, и на око 143 км југоисточно од града Гродна који је административни центар Гродњенске области. Град лежи на месту где се у реку Шчару улива њена притока Иса. Кроз град пролази железница која повезује градове Баранавиче и Вавкависк. Историја Према резултатима археолошких постоје докази о постојању древног насеља на месту данашњег Слонима основаног још 1036. године. Први писани помен о насељу датира из периода Ипатевских летописа у којима се 1252. спомиње насеље Услоним или Вслоним. Топоним вероватно вуче порекло од старословенских речи које су означавала утврђење или својеврсну баријеру за непријатеље. У другој половини XIII века Слоним постаје делом Велике Кнежевине Литваније. Магдебуршко право и статус полуаутономног трговачког града добија 1531. године. Након треће поделе Пољско-литванске заједнице 1795. улази у састав Руске Империје и постаје средиштем истоимене губерније. Под руском управом град је био све до 1915. када је окупиран од стране Немачке. На основу одредаба мировног уговора из Риге 1921. постаје делом Пољске и у њеним границама остаје све до 1939. када је коначно ушао у састав Белорусије (у то време Белоруска ССР). Пре почетка Другог светског рата и немачке окупације (која је трајала од 24. јуна 1941. до 10. јула 1944) у граду је живела значајнија популација јеврејског становништва. У граду и околини постојало је неколико синагога и јеврејских школа (једна од најстаријих је била Велика синагога саграђена 1642). Током окупације готово целокупна јеврејска популација је побијена и расељена од стране Нациста. Само у току једног дана 14. новембра 1941. Немци су на оближњем Петраличевском брду стрељали око 10.000 људи, од чега су 9.000 били Јевреји. До другог масовног стрељања дошло је током априла 1942. и тада је побијено око 8.000 људи. Готово све јеврејске грађевине су спаљене, а Велика Синагога која је преживела уништење данас је у срушеном стању. Након завршетка рата град је био у саставу прво СССР, а потом од 1991. и Републике Белорусије. Становништво Према процени, у граду је 2012. живело 48.795 становника. Међународна сарадња Град Слоним има потписане уговоре о међународној сарадњи са следећим насељима и рејонима: Торжок (Русија) Нижњевартовск (Русија) Сергијев Посад (Русија) Гвардејски рејон Калињинградске области (Русија) рејон Северноје Тушино града Москве (Русија) Чеховице Дзједзице (Пољска) Александров Кујавски (Пољска) Теленештски рејон (Молдавија) Огре (Летонија) Види још Гродњенска област Слонимски рејон Референце Спољашње везе Службена веб страница Слонимског рејона Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (30. јул 2013) Галерија фотографија Газета Слонимскаја
Slonim

Slonim ( belarusiska: Слонім, ryska: Слоним, polska: Słonim, litauiska: Slanimas, jiddisch: סלאנים), är en stad i Hrodna voblast i västra Belarus. Staden, som för första gången omnämns i ett dokument från år 1252, hade 2016 49 528 invånare. Se även Städer i Hrodna voblasć Belarus städer Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från tyskspråkiga Wikipedia, Slonim, 21 maj 2013. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Slonim.
Волотова (Гомель)

Микрорайон «Волотова» — административно-территориальная единица Железнодорожного района Гомеля. Располагается на северо-востоке, граничит с микрорайонами «Клёнковский» и «Мельников Луг». Главными улицами являются ул. Огоренко, Свиридова, Петруся Бровки и ул. Олимпийская. Административное устройство 1 августа 1974 года деревня Волотова Поколюбичского сельсовета Гомельского района включена в городскую черту города Гомеля. Городской транспорт Городские автобусы 33, 34, 20, 17, 18, 7, 7а. Городские троллейбусы 15, 16, 21, 24. История Проект застройки жилого района «Волотова» был разработан ещё в начале 1970-х. Он сразу получил статус экспериментального. Актуальными проблемами, подлежащими экспериментальной проверке, являлись устройство системы озеленения и нормализации ветрового режима. Авторы проекта предлагали окружать внутриквартальные территории сплошной стеной домов. К домам с улиц пристраивать учреждения сферы обслуживания, учебные заведения, размещать в защищенных от ветра дворах. Учреждения образования СШ № 29, СШ № 49, СШ № 54, гимназия № 14, школа-интернат № 5, библиотека имени Мележа, школа искусств № 2 г. Гомеля. Примечания Ссылки
Chachersk

Chachersk or Chechersk is a town in Gomel Region, in eastern Belarus. It serves as the administrative center of Chachersk District. As of 2025, it has a population of 8,926. It is located in an area which was highly contaminated due to the fallout of the Chernobyl disaster. History The town was founded in the late 10th century on the Sozh River. It was first mentioned in chronicles in 1159 as the city Radimichi Chachersk. Sometime later a castle was built in the area. From 14th century to 1772, Chachersk was part of the Grand Duchy of Lithuania, which was part of the Polish–Lithuanian Commonwealth from 1569. It was granted town rights in 1511. In 1772, it became part of the Russian Empire, as the center of the county in the province Rahachow, then borough, and parish center of Rogachev district. In 1774, Catherine II of Russia in collaboration with a local governor helped build the town hall, churches, a theater, 2 hospitals, and other notable buildings. Redevelopment of the city took place, with the destruction of the castle and the fortifications, which were mentioned more in the "Census" Chachersk for 1765. There are two surviving unique sights of the 18th century - the Holy Transfiguration Church and Town Hall in Chachersk. The Holy Transfiguration Church was built in classicism style 1783 and has international architectural worth. From 1919 to 1926, Chachersk was part of Gomel Governorate in the Russian SFSR. Then, in December 1926, it was given to Byelorussian SSR. During Operation Barbarossa in 1941, Nazi Germany captured the town and established a ghetto for Chachersk's Jewish population. The Jews of Chachersk, as well as neighboring Romani, were eventually exterminated in December 1941. A Nazi prison was also operated in the town. Chachersk officially became a town in 1971. Economy Since 1629 the town has had the privilege of a weekly trade and a 2-week fair in the year. Now the economy of the city is based on the enterprises of the food industry and is a center for arts and crafts (embroidery, weaving, etc.). Notes References External links Media related to Chachersk at Wikimedia Commons Photos on Radzima.org
Chachersk

Chachersk (bielorruso: Чачэ́рск) o Chechersk (ruso: Чече́рск) es una ciudad subdistrital de Bielorrusia, capital del distrito homónimo en la provincia de Gómel. En 2022, la ciudad tenía una población de 8844 habitantes.​ Se conoce la existencia del asentamiento en documentos desde 1159, cuando se menciona en el Códice de Hipacio. En el siglo XIV se integró en el Gran Ducado de Lituania, que en 1510 le otorgó el Derecho de Magdeburgo. En 1629, Segismundo III Vasa concedió a Chachersk el derecho a organizar dos ferias anuales. En la partición de 1772, Chachersk pasó a formar parte del Imperio ruso, dentro del cual fue una localidad importante en el uyezd de Rahachow. En 1926 se integró en la RSS de Bielorrusia, que le dio el estatus de asentamiento de tipo urbano en 1938 y el de ciudad en 1971. Desde 1986 se ubica en una de las áreas más afectadas por el accidente de Chernóbil.​​ Se ubica junto a la orilla occidental del río Sozh, unos 40 km al norte de la capital provincial Gómel, junto al cruce de las carreteras P30 y P38.​ Referencias
Tchatchersk

Tchatchersk (en biélorusse : Чачэрск) ou Tchetchersk (en russe : Чечерск) est une ville de la voblast de Homiel ou Gomel, en Biélorussie, et le centre administratif du raïon de Tchatchersk. Sa population s'élevait à 8 222 habitants en 2016. Géographie Tchatchersk se trouve sur la rive droite de la rivière Tchetchova, à son confluent avec la Soj, un affluent du Dniepr, à 65 km au nord de Gomel, la capitale administrative de la voblast. Histoire La première mention écrite de la ville remonte à l'année 1159, lorsque, sous le nom de Radimitchi, un château y est construit. En 1510, elle obtient l'autonomie urbaine (droit de Magdebourg), puis en 1629 le droit de tenir un marché hebdomadaire et une foire annuelle. Elle est alors le centre d'un district du grand-duché de Lituanie, dans la république des Deux Nations. En 1772, le premier partage de la Pologne l'attribue à la Russie. Elle devient le centre de la province de Rogatchev et connaît une période d'expansion et de grande prospérité. Elle fait partie du gouvernement de Tchernigov. En 1897, la ville, située dans la zone de résidence obligatoire des sujets juifs de l'Empire russe, abrite une communauté forte de 1 692 personnes (soit 60 % de la population totale). Après la révolution de 1917, elle intègre le gouvernement de Gomel en 1919, devient un centre administratif de raïon en 1926 et accède au statut de commune urbaine en 1938. Du 4 août 1941 au 27 novembre 1943, elle est occupée par l'Allemagne nazie. En novembre et décembre 1941, après un enfermement dans un ghetto, la population juive et la population Romani sont exterminées par les nazis et des collaborateurs locaux lors d'exécutions de masse (voir aussi (en) Holocauste à Tchatchersk). De 1962 à 1965, elle appartient au raion de Bouda-Kachaliova avant de redevenir centre de raïon et d'obtenir le statut de ville en 1971. Tchatchersk a beaucoup souffert des conséquences de la catastrophe de Tchernobyl et a perdu 20 % de sa population. Population Recensements (*) ou estimations de la population : Notes et références Liens externes (ru) Site officiel du raïon de Tchatchersk Carte du raïon de Tchatchersk (ru) Le patrimoine culturel de Tchatchersk (ru) Cartes topographiques Portail de la Biélorussie
Csacserszk

Csacserszk (Чачэрск, oroszul Чечерск) város Fehéroroszország Homeli területének északkeleti részén, a Csacserszki járás székhelye. A Szozs-folyó jobb partján, a Csecsera torkolatánál fekszik, Homeltől 74 km-re északra. 2006-ban becsült népessége 8,6 ezer fő [1]. Történelem Első írásos említése 1159-ből származik (a radimics törzs települése volt), nevét a Csecsera folyóról kapta. A középkori település maradványait a Zamkovaja Gora dombon tárták fel. A 14. század közepéig a Csernyigovi fejedelemség része volt, majd a Litván Nagyfejedelemséghez került. 1773-ban került Oroszországhoz és a következő évben Nagy Katalin Csernisev főkormányzónak adományozta, aki újjáépítette a települést. Ekkoriban épültek a város ma is álló műemlék épületei. 1903-1907 között az OSzDMP szervezete működött itt. 1926-ban járási székhely lett, 1941. augusztus 4. – 1943. november 27. között német megszállás alatt volt. 1971-ben kapta meg a városi címet. 1989-ben 9,8 ezer lakosa volt. Gazdaság Régi borüzeme a 19. század végén épült, napjainkban főként erdei terményeket feldolgozásával foglalkozik. Az erdőgazdálkodás jelentőségét a csernobili atomkatasztrófa csökkentette (a lezárt zóna tőle keletre 40 km-re, délre kb. 20 km-re kezdődik). A várost a P38-as út köti össze a Homel-Mahiljov között haladó M8-as főúttal (22 km). A P30-as út Vetka (70 km) és Karma (29 km) felé teremt összeköttetést. Nevezetességek A főtéren, a járási hivatal épülete mellett áll a 18. század végi klasszicista stílusú városháza (ratusa). Az 1779-1783 között épült Szpaszo-Preobrazsenszkaja-templom 15 m átmérőjű kupolájával hívja fel magára a figyelmet. Egy kis fatemplom, 19. századi kastély, valamint egy régi zsidó temető is található Csacserszkben. Jegyzetek További információk Nevezetességek (oroszul) Archiválva 2008. március 25-i dátummal a Wayback Machine-ben Információk a városról és a járásról (oroszul)
Čačėrsk

Čačėrsk (in bielorusso Чачэрск?; in russo Чечерск?, Čečersk) è un comune della Bielorussia, situato nella regione di Homel'. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Čačėrsk Collegamenti esterni Sito ufficiale, su chechersk.gov.by.