Оршанський монастир

Монастир василіян — пам'ятка архітектури пізнього бароко в місті Орша, Вітебської області Білорусі. Розташований за адресою Музейний провулок, 12, на правому березі річки Оршиця. Ансамбль складався з церкви Покрови Матері Божої (1758—1774, не збереглася) і прибудованого до неї житлового корпусу. Історія Монастир був заснований у 1642 році унійним митрополитом Антонієм Селявою. Спочатку будівлі були дерев'яні. В 1758—1774 роках на кошти пеліканського старости Йосифа Лепковского і за згодою його брата ротмістра Михайла на місці старих будівель зведено двоповерховий житловий корпус і церква в честь Покрови Матері Божої. Опісля засновник вступив до Василіянського Чину і прийняв ім'я Йосиф, у 1771 році став смоленським архієпископом і після смерті в 1778 році був похований у монастирі. В описі з 1798 року є відомості про кам'яний монастир з церквою Покрови Пресвятої Богородиці. Житловий корпус — двоповерховий, мав два крила, при чому одна частина не завершена. Територія монастиря була обгороджена кам'яним муром. У 1832 році василіянський комплекс переданий православному чоловічому Покровському монастиреві. Житлові приміщення зайняло духовне училище. Церква була перебудована і набула рис класицизму. В 1850-тих роках над середохрестям побудований високий дерев'яний барабан з куполом. Зроблено новий іконостас. 8 червня 1905 року буревій зніс дерев'яний купол із середохрестя. У 1930-ті роки комплекс був переданий краєзнавчому музеєві. У 1967 році церкву висадили у повітря. Монастирський корпус використовувався під житло. Архітектура Монастир складався з об'єднаних в єдиний асиметричний архітектурний комплекс церкви Покрова Божої Матері і житлового корпусу. Церква була тринавною хрестово-купольною двобанною базилікою. Над середохрестям був зведений високий дерев'яний барабан з куполом. Мала кам'яні вівтарі на честь Покрови Богородиці, Розп'яття Господа Ісуса Христа і великомученика Василія. Монастирський корпус вирішений Г-подібним у плані двоповерховим на високому напівпідвальному поверсі будинком під вальмовим дахом. Стіни метрової товщини краповані шаруватими пілястрами і рустованими лопатками, розчленовані позбавленими одвірків прямокутними віконними прорізами і нішами-блендами між ними. Обидва поверхи мають галерейне планування. У південно-східній частині розташована сходова клітка і зал-трапезна. Решта приміщень площею до 36 м² відводилися для житла і роботи. Сильні стіни товщиною 1 м полегшені нішами. Перекриття 1-го поверху — хрестові склепіння, 2-го — плоска балочна стеля, напівпідвального поверху — циліндричні склепіння з розпалубками. Примітки Література Аршанскі манастыр базыльян. Беларуская энцыклапедыя: в 18 т. Т. 1: А — Аршын // Рэдкал.: Г. П. Пашкоў і інш. — Мінск: БелЭн., 1996. ISBN 985-11-0036-6. Габрусь Т. В. Мураваныя харалы: Сакральная архітэктура беларускага барока // Т. В. Габрусь. Мінск: Ураджай, 2001. — 287 С.: іл. ISBN 985-04-0499-X. Giżycki Jan Marek. Bazyliańskie klasztory unickie w obrębie prowincji białoruskiej // Przewodnik Naukowy i Literacki. — T. 35: 1907. — S. 182—185. Посилання Монастир василіян в Орші [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.] на сайті Radzima.org Монастир василіян в Орші [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.] на сайті globustut.by (Глобус Беларусі)