NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ouzda

Ouzda (en biélorusse : Узда ; en łacinka : Uzda ; en russe : Узда ; en polonais : Uzda) est une ville de la voblast de Minsk, en Biélorussie, et le centre administratif du raïon d'Ouzda. Sa population s'élevait à 10 179 habitants en 2019. Géographie Ouzda se trouve à 54 km au sud-ouest de Minsk. Histoire La première mention d'Ouzda remonte à 1450. Le village reçut des privilèges urbains dans la première moitié du XVIe siècle. Ouzda devint russe à la suite de la deuxième partition de la Pologne, en 1793, et fut rattachée au gouvernement de Minsk. Elle comptait 2 758 habitants au recensement de 1897, dont 2 068 Juifs, très actifs dans le commerce et l'artisanat. Après la Révolution d'Octobre 1917, les troupes allemandes occupèrent Ouzda de février à novembre 1918, puis ce furent des soldats polonais d'août 1919 à juillet 1920. Ces derniers organisèrent un pogrom contre les Juifs. Après le traité de Riga (1921), Ouzda devint soviétique et le centre administratif d'un raïon de la république socialiste soviétique de Biélorussie le 17 juillet 1924. Le village accéda au statut de commune urbaine le 27 septembre 1938. Elle fut occupée par l'Allemagne nazie du 28 juillet 1941 au 29 juin 1944. La communauté juive d'Ouzda, qui représentait 62,5 pour cent de sa population en 1939, fut regroupée dans un ghetto le 1er octobre 1941, avec des Juifs réfugiés de Pologne, au total 3 à 4 000 personnes, qui furent massacrés quinze jours plus tard. Ouzda fut libérée par une unité de partisans soviétiques et la 65e armée du premier front biélorusse de l'Armée rouge. Le raïon, dont Ouzda était le centre, fut supprimé le 25 décembre 1962 et son territoire rattaché au raïon de Koïdanaw, mais il fut rétabli le 30 juillet 1966. Ouzda accéda au statut de ville le 10 mars 1999. Population Recensements (*) ou estimations de la population : Notes et références Liens externes Site officiel (ru) Cartes topographiques (en) Brève histoire des Juifs d'Ouzda Portail de la Biélorussie
Uzda (miasto)

Uzda (biał. Узда) – miasto na Białorusi w obwodzie mińskim, stolica rejonu uzdowskiego; 9,7 tys. mieszkańców (2010). Historia Niegdyś miasteczko stanowiło ważny ośrodek litewskich Tatarów – mieścił się tu meczet zniszczony przez władze Białoruskiej SRR w latach dwudziestych XX w. Prawdopodobnie w Uzdzie (lub Zasławiu) w 1572 Maciej Kawęczyński wydrukował Biblię nieświeską. W latach 1907–1909 w mieście działało koło prowincjonalne Polskiego Towarzystwa „Oświata” w Mińsku, które zajmowało się wspieraniem polskiej edukacji. Podczas okupacji hitlerowskiej, w lipcu 1941 roku Niemcy utworzyli getto dla żydowskich mieszkańców. Przebywało w nim około 1800 osób. 17 października 1941 roku Niemcy zlikwidowali getto, a Żydów zamordowali. Sprawcami zbrodni było Einsatzkommando 3, niemiecka żandarmeria oraz miejscowi kolaboranci. Zobacz też gmina Uzda Przypisy Bibliografia Dariusz Tarasiuk: Między nadzieją a niepokojem. Działalność społeczno-kulturalna i polityczna Polaków na wschodniej Białorusi w latach 1905–1918. Lublin: Wydawnictwo Uniwersytetu Marii Curie-Skłodowskiej, 2007, s. 211. ISBN 978-83-227-2629-7. Linki zewnętrzne Uzda, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XII: Szlurpkiszki – Warłynka, Warszawa 1892, s. 867 .
Узда

Узда (бел. Узда́) је град у Белорусији и административно је средиште Узданског рејона Минске области. Налази се на 72 км југозападно од главног града земље Минска. Према процени из 2012. у граду је живело 9.828 становника. Историја Узда се по први пут спомиње 1450. као део имања грофа Корсакова, а касније и као село у саставу Минског округа Литванске Књажевине. Од 1793. постаје део Руске Империје и административни центар Игуменског округа Минске губерније. Године 1798. тадашњи управник града је подигао цркву брвнару посвећену апостолима Петру и Павлу. Почетком XIX века у граду је постојала штампарија, 4 више школе, пивара, млин, пошта, апотека, 30 трговина. Године 1938. добија административни статус варошице (городской посёлок), а статус града има од 1999. године. Становништво Према процени, у граду је 2012. живело 9.828 становника. Види још Минска област Референце Спољашње везе Службена веб презентација града Службена веб презентација Узданског рејона Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (5. април 2013) Кратка историја града Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (19. април 2012)
Фанипол

Фанипол (на беларуски: Фаніпаль; на руски: Фаниполь) е град в Беларус, разположен в Дзержински район, Минска област. Населението на града през 2011 година е 12 957 души. История За пръв път градът е упоменат през 1856 година, през 1984 година получава статут на град. География Градът е разположен на 24 км югозападно от столицата Минск. Външни препратки Информационен сайт на града Архив на оригинала от 2015-04-13 в Wayback Machine. ((ru))
Fanipal

Fanipal (bělorusky Фаніпаль – Fanipal, rusky Фаниполь – Fanipol) je město v Minské oblasti v Bělorusku. Žije zde přibližně 19 tisíc obyvatel. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Fanipal na Wikimedia Commons (rusky) (bělorusky) Stránky Archivováno 13. 4. 2015 na Wayback Machine. (rusky) Foto
Fanipal

Fanipal (belarussisch Фаніпаль) ist eine Stadt in Belarus in der Minskaja Woblasz. Die Stadt gehört zum Rajon Dsjarschynsk und liegt an der Bahnstrecke Brest–Minsk–Moskau sowie an der entlang derselben Achse verlaufenden Autobahn M1. In Fanipal befindet sich ein Werk des Schweizer Eisenbahnherstellers Stadler Rail. Weblinks Offizielle Website Einzelnachweise
Fanipal

Fanipal or Fanipol is a town in Minsk Region, Belarus. Fanipal is located in Dzyarzhynsk District, 24 km (15 mi) southwest of Minsk and 13 km (8.1 mi) southwest of the Minsk Automobile Ring Road. As of 2026, it has a population of 19,006. History The community that became Fanipal was first mentioned in 1856. According to documents in the Central State Historical Archive of Belarus, it was the former possession of landowners named Enelpheldt and Bogdashevsky. In 1870 a railway stop opened, and in 1871 the railway stop become the Tokarevskaya railway station, named in honor of the governor of the Minsk Governorate, Vladimir Tokarev, who was also the founder of the Brest-Moscow railway. On August 9, 1876 the railway station was renamed Fanipol. In 1965 the first factory was opened, producing reinforced concrete bridge components, this is the only factory in Belarus which produces these items. Once it was established as an industrial center, it grew rapidly. On April 29, 1984, Fanipol was designated a "City Settlement" and on June 22, 1999 Fanipol was designated a regional city center. In 2006 people of Fanipol celebrated the 150th anniversary of their city. Geography Overview Situated in south-western suburb of Minsk, is part of its urban area and one of its main satellite towns also with Zaslawye and Machulishchy. Districts There are now 5 administrative districts in Fanipal: Molodyozhny (Youth). Severny (Northern). Tsentralny (Midtown). Zavodskoy (Factory district). District where factory workers live. Yuzhny (Southern) In addition, the Industrial area is not considered as a formal district. Transportation Fanipol has a station on the Brest-Moscow railroad. Fanipol is situated near the M-1 (E-30) highway, which runs from Brest to Moscow through Minsk (Brest-Minsk-Moscow). Fanipol is well connected with Minsk, Dzyarzhynsk, and all of Belarus as well as other nations via the Minsk and M-1 Highways. Industry Fanipol's industry began in the 1960s, leading to rapid growth of the city. The Fanipol reinforced concrete bridge factory is unique in Belarus. It was the first factory in Fanipol, built in 1965. The Agrarian Cooperative "Agrokombinat Dzerzhinsky" is the largest producer in Belarus of poultry, eggs, and related products. The factory is nicknamed "The Factory of Health" and has received many domestic and foreign awards for agricultural innovation. CJSC Stadler Minsk is the plant owned by Stadler Rail AG (Switzerland). The plant is responsible for the production of broad gauge rolling stock for CIS countries. Other factories in Fanipol include: Unomedical (owned by Convatec, produces single-use medical devices), Energomera (produces counters), a gravel works, Fanipol RMP (a mechanical repair facility) and many others. Gallery Notes References External links City of Fanipal Official Website (rus/bel) History of Fanipal
Fánipal

Fánipal (en bielorruso: Фа́ніпаль) o Fánipol (en ruso: Фа́ниполь) es una ciudad subdistrital de Bielorrusia, perteneciente al distrito de Dziarzhynsk de la provincia de Minsk. En 2023, la ciudad tenía una población de 17 768 habitantes. Da nombre al consejo rural homónimo que la rodea, pero no forma parte del mismo ni es su centro administrativo.​ Se ubica a medio camino entre la capital nacional Minsk y la capital distrital Dziarzhynsk sobre la carretera P1.​ Referencias Enlaces externos Sitio web Fotos
Fanipal

Fanipal (en biélorusse : Фаніпаль) ou Fanipol (en russe : Фаниполь ; en polonais : Fanipal) est une ville de la voblast de Minsk, en Biélorussie. Sa population s'élevait à 18 252 habitants en 2024. Géographie Fanipal est située à 23 km au sud-ouest du centre de Minsk. Histoire La première mention de Fanipal remonte à 1856. Elle est alors décrite dans des documents des archives historiques centrales d'État de Biélorusse comme l'ancienne possession des propriétaires fonciers Enelpheldt et Bogdachevski. En 1870, une gare ferroviaire y est ouverte. En 1871, la gare est nommée « Tokarevskaïa », en l'honneur du gouverneur de Minsk, A. Tokarev, qui était aussi le fondateur de la ligne Brest – Moscou. Le 9 août 1876, la gare est rebaptisée « Fanipol ». La mise en service d'une première usine, en 1965, qui fabrique des éléments en béton armé, est le point de départ du développement de la ville. Le 22 juin 1999, Fanipal accède au statut de ville. En 2006, la population de Fanipal célèbre le 150e anniversaire de la ville. Population Recensements (*) ou estimations de la population : Économie Fanipal a connu un développement de son industrie à partir des années 1960. Les principaux établissements sont : L'usine d'éléments de pont en béton armé de Fanipal, ouverte en 1965. Le combinat agroalimentaire Dzerjinski, premier producteur biélorusse de volaille, œufs et produits connexes. Unomedical : filiale de l'entreprise danoise Unomedical A/S, elle fabrique des dispositifs médicaux à usage unique. Transports Fanipal est desservie par la ligne de chemin de fer Brest – Moscou et par la route M-1 (E-30), qui relie Brest à Moscou en passant à Minsk. Notes et références Liens externes Site non officiel de la ville de Fanipol (ru) Cartes topographiques Portail de la Biélorussie
Fanyipal

Fanyipal (Фаніпаль, oroszul Фаниполь, lengyelül Fanyipol) város Fehéroroszország Minszki területének Dzjarzsinszki járásában. Jegyzetek Külső hivatkozások Információk a városról és a járásról (oroszul) Archiválva 2015. április 13-i dátummal a Wayback Machine-ben Nevezetességek (oroszul)
Fanipal'

Fanipal' (in bielorusso Фаніпаль?; in russo Фаниполь?, Fanipol') è una città della Bielorussia. Dati generali e la storia Fanipal' si trova a 24 km da Minsk verso sud-ovest ed a 13 km dal centro del distretto Dzjaržynsk. Economia L'impresa principale è lo stabilimento di Stadler Rail AG (Svizzera). La costruzione dello stabilimento è iniziata il 4 ottobre 2012. Negli ultimi anni la società è diventata il produttore dei treni ferroviari FLIRT, KISS, treni per metropolitana e tram Metelitsa. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Fanipal' Collegamenti esterni Sito della città di Fanipal', su fanipol.net. URL consultato il 10 aprile 2015 (archiviato dall'url originale il 13 aprile 2015). I monumenti di Fanipal', su globustut.by.
Fanipal

Fanipal (biał. Фаніпаль; ros. Фаниполь, Fanipol) – miasto na Białorusi, w obwodzie mińskim, w rejonie dzierżyńskim. W 2010 roku liczyło ok. 12,7 tys. mieszkańców. Położenie Miasto położone jest w środkowej części państwa, na środkowo-zachodnich terenach obwodu, około 28 km na południowy zachód od Mińska i około 15 km na północny wschód od Dzierżyńska. Historia Pierwsze wzmianki o miejscowości pochodzą z 1856 roku. W 1984 roku otrzymała ona status osiedla typu miejskiego, a od 1999 roku miasta na prawach rejonu. Transport Miasto położone jest przy drodze R1, biegnącej z Mińska do Dzierżyńska. Około 10 km na południe przebiega droga magistralna M1, będąca częścią trasy europejskiej E30. W mieście znajduje się również stacja kolejowa, położona na linii Moskwa - Mińsk - Brześć. Przypisy Linki zewnętrzne Fanipol, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. II: Derenek – Gżack, Warszawa 1881, s. 373 .
Фанипаљ

Фанипаљ (бел. Фаніпаль; рус. Фа́ниполь) је град у Дзержинском рејону Минске области у Републици Белорусији. Град лежи на 24 км југозападно од главног града Минска, односно на 15 км североисточно од града Дзержинска. Кроз град пролази међународна железничка линија и аутопут који повезују Москву (Русија) са Брестом и даље са Пољском. Историја Насеље Фанипаљ помиње се по први пут 1856, и према подацима Историјског архива Белорусије било је део поседа племићких породица Богдашевски и Енелфелд. У насељу је 1870. отворено мање железничко стајалиште које је наредне године прерасло у железничку станицу Такаревска. Насеље, односно железничка станица 1876. добија данашњи назив. Године 1965. у граду је отворена велика фабрика за производњу армирано-бетонских компоненти за градњу мостова, једина те врсте у целој земљи. Захваљујући индустријализацији Фанипаљ је почео интензивније да се развија, тако да је 1984. административно уређен као градско насеље, а од 1999. као град рејонске субординације. Град је 2006. прославио 150. годишњицу постојања. Становништво Према процени, у граду је 2012. живело 13.116 становника. Види још Минска област Референце Спољашње везе Службена веб презентација града Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (13. април 2015)
Фаніполь

Фа́ніполь (біл. Фаніпаль) — місто в Білорусі, у Койдановському районі Мінської області. Розташоване за 24 км на південний захід від міста Мінськ, на однаковій відстані як від мінської кільцевої дороги, так і від міста Дзержинська — 13 км. Історія 1856: перші згадки. Вперше Фаніполь згадується згідно з документами Центрального державного історичного архіву Республіки Білорусь, як колишнє володіння поміщиків Енельфельдта і Богдашевская. 1870: відкритий залізничний зупинний пункт. 1871: відкрита станція Токарівка, названа на честь губернатора Мінської губернії А. Токарева — засновника залізниці Брест-Москва. 9 серпня 1876: залізнична станція стала називатися Фаніполь. 1965: Збудований в Фаніполі перший завод — це єдиний в Республіці Білорусь завод залізобетонних мостових конструкцій. 29 квітня 1984: надано статус міського селища. 22 червня 1999: стає містом районного підпорядкування. 2013: у Фаніполі відкритий завод компанії Stadler Rail для збирання рухомого складу, який постачався переважно до країн СНД. У листопаді 2019 року Азербайджанська залізниця замовила у «Stadler» чотири дизель-поїзди та шість електропоїздів Flirt, які збирали саме на білоруському заводі. 29 листопада 2022: швейцарська компанія Stadler Rail, через накладені санкції на Білорусь, у зв'язку підтримки російського вторгнення в Україну, перемістила виробництво поїздів Flirt, що будувалися для Азербайджанської залізниці, з заводу в білоруському Фаніполі до Седльце у Польщі. Після початку російського вторгнення в Україну «Укрзалізниця» закликала Stadler припинити діяльність в Росії та Білорусі. Примітки Посилання Фаніполь OnLine — Інформаційний сайт міста [Архівовано 13 квітня 2015 у Wayback Machine.] Історія і герб Фаніполя [Архівовано 3 березня 2016 у Wayback Machine.] Фотографії Фаніполя [Архівовано 8 червня 2020 у Wayback Machine.]
FC Minsk Stadium

FC Minsk Stadium is a football stadium in Minsk, Belarus. It is a home ground of FC Minsk. The stadium holds 3,000 people. History The stadium was built at the same location as former Kamvolschik Stadium, which was most recently used for lower leagues, youth and reserve teams matches. By mid-2000s it had been largely abandoned and was slowly decaying. In the past, the stadium was used for Belarusian SSR league games and as an occasional substitute pitch for Belarusian Premier League and Belarusian Cup games by various clubs. Modern use In 2011 Kamvolschik Stadium was demolished. The new FC Minsk Stadium was built between 2012 and 2015 and opened in May 2015. Since then it was used primarily as a home venue by FC Minsk, as well as their women's team. Additionally, the stadium hosted FC Minsk women's team UEFA Women's Champions League home matches as well as UEFA Youth League matches by FC Minsk youth squad. References External links Stadium profile at pressball.by Stadium profile at FC Minsk website Archived 2019-12-02 at the Wayback Machine
Estadio FC Minsk

El Estadio FC Minsk es un estadio de fútbol ubicado en la ciudad de Minsk, Bielorrusia. El construido entre 2012 y 2015 e inaugurado el 7 de mayo de 2015 posee una capacidad para 3.200 asientos y es utilizado principalmente por el club FC Minsk de la Liga Premier de Bielorrusia.​ El estadio es también utilizado por clubes menores de la ciudad como el FC Isloch Minsk y el FC Energetik-BGU Minsk, así como el equipo femenino del FC Minsk que lo utilizó principalmente como sede para sus partidos de la UEFA Women's Champions League. El estadio se construyó en el mismo lugar que el antiguo Estadio Kamvolschik demolido en 2011 y utilizado en el pasado para partidos de la Liga SSR de Bielorrusia y como campo ocasional para los juegos de la Liga Premier y la Copa de Bielorrusia por varios clubes. Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Bielorrusia Referencias Enlaces externos web oficial - reseña e imágenes Archivado el 2 de diciembre de 2019 en Wayback Machine.
Stadio FK Minsk

Lo Stadio FK Minsk (bl. Стадыён ФК «Мінск») è un impianto polivalente situato a Minsk. Lo stadio viene usato principalmente per le gare casalinghe del Minsk maschile e del FK Minsk femminile. Costruito nella stessa location del precedente impianto denominato Kamvol'ščyk, lo stadio ha una capienza di 3.000 posti ed è stato inaugurato il 7 maggio 2015. Collegamenti esterni Profilo dello stadio su pressball.by, su pressball.by. Profilo Archiviato il 2 dicembre 2019 in Internet Archive. dello stadio sul sito ufficiale del Minsk
Stadion FK Mińsk

Stadion FK Mińsk – stadion piłkarski w Mińsku, stolicy Białorusi. Jego budowa rozpoczęła się w grudniu 2011 roku, a otwarcie nastąpiło 7 maja 2015 roku. Może pomieścić 3000 widzów. Swoje spotkania rozgrywają na nim piłkarze klubu FK Mińsk. Obiekt powstał w miejscu byłego stadionu Kamwolszczik, wybudowanego na przełomie lat 50. i 60. XX wieku. Przypisy
Стадион ФК «Минск»

Стадион ФК «Минск» — многофункциональный стадион в Минске (Беларусь). Максимальная вместимость — 3000 человек. Является домашним стадионом футбольного клуба «Минск». История Стадион был открыт 7 мая 2015 года. Построен на месте бывшего стадиона «Камвольщик». Арена имеет 2 трибуны, которые оборудованы козырьком и вмещают 3000 зрителей. Футбольное поле с искусственным покрытием и подогревом. Имеется искусственное освещение. «Стадион футбольного клуба „Минск“ оборудован всем необходимым для тренировок и игр взрослых и юношеских футбольных команд. Отвечает требованиям УЕФА и АБФФ для проведения матчей чемпионата Беларуси по футболу. Стадион оснащен футбольным полем с искусственным покрытием, имеющим сертификат** ФИФА. Инфраструктура стадиона включает в себя: основное игровое футбольное поле с искусственным покрытием, два тренировочных нестандартных поля, одно с искусственным покрытием, другое с натуральным. Кроме этого, на территории размещено административное здание, кафе, спортивно-гимнастический городок. В административном здании к услугам спортсменов предоставляется спортивный и тренажерный залы, сауна, 12 раздевалок. Вместимость стадиона 3 050 зрителей. Главное поле стадиона оборудовано подогревом, искусственным освещением и табло. Общие данные Адрес: ул. Маяковского, 127, корп. 3, Минск Финалы на стадионе Суперкубок Беларуси по футболу (среди мужчин) 2021 — 2 марта, Шахтёр — БАТЭ 2020 — 4 марта, Динамо-Брест — Шахтёр 2019 — 2 марта, БАТЭ — Динамо-Брест 2018 — 10 марта, БАТЭ — Динамо-Брест 2017 — 11 марта, Торпедо-БелАЗ — БАТЭ 2016 — 13 марта, БАТЭ — Шахтёр Суперкубок Беларуси (среди женщин) 2018 — 28 марта, Минск (женский футбольный клуб) — Зорка-БДУ (победил Минск (женский футбольный клуб)) 2020 — 29 марта, Минск (женский футбольный клуб) — Зорка-БДУ (победил Минск (женский футбольный клуб)) Игры турниров УЕФА Лига Европы 2011/12 — 1 кв. раунд; 2 кв. раунд 2013/14 — 1 кв. раунд; 2 кв. раунд; 3 кв. раунд Лига чемпионов женщины 2015/2016 — 1/16 2016/2017 — 1/16 2017/2018 — 1/16 2019/2020 — 1/16, 1/8 финала Молодёжная Лига чемпионов (Плей-офф победителей) 2019/2020 — 1/2 Игры сборной Беларуси по футболу Чемпионат Европы до 21 года — Квалификация 2016 2 сентября в 18:15, Беларусь U21 2:2 Нидерланды U21 Посещаемость: 750 квалификации чемпионата Европы-2017(женщины) 2016 12 апреля Беларусь- Исландии 7 июня Беларусь — Шотландия 15 сентября Беларусь 6:2 Македония 20 сентября Беларусь — Словения товарищеский матч (женский) 2017 23 октября, Беларусь-Украина Европейской квалификации женского ЧМ-2019 мира 2018 19 октября Беларусь 1:2 Шотландия Республиканские турниры (кожаный мяч и др .) Кожаный мяч 2019 2018 Примечания Ссылки Информация о стадионе
Стадіон ФК «Мінськ»

"Стадіон ФК «Мі́нськ» (біл. Стадыён ФК «Мінск») — футбольний стадіон у місті Мінськ, Білорусь, домашня арена футбольних клубів «Мінськ» та «Крумкачи». Стадіон побудований та відкритий у 2015 році на місці старого стадіону «Камвольник», на якому грали команди з нижчих ліг, молодіжні, резервні та аматорські команди. До середини 2000-х років стара арена занепала та мало експлуатувалася. У 2011 році «Камвольник» було знесено, а 2012 року на його місці було розпочато будівництво нової арени. Новий стадіон ФК «Мінськ» був побудований протягом 2012—2015 років і відкритий у травні 2015 року. Відтоді він використовувався в основному як домашня арена для футбольних клубів «Мінськ», «Крумкачи», «Іслоч» та жіночої команди «Мінська». Стадіон приймав матчі в рамках Ліги чемпіонів серед жінок, Юнацької ліги УЄФА, а також домашні матчі молодіжної збірної Білорусі. Посилання Стадіон ФК «Мінськ» на офіційному сайті ФК «Мінськ» (рос.) «По домам». Стадионы Беларуси. Стадион ФК «Минск» (рос.)
Pohoszcze

Pohoszcze (biał. Пагошча; ros. Погоща) – agromiasteczko na Białorusi, w obwodzie witebskim, w rejonie brasławskim, w sielsowiecie Opsa. Historia W czasach zaborów miejscowość leżała w granicach Imperium Rosyjskiego. W latach 1921–1945 kolonia leżała w Polsce, w województwie nowogródzkim (od 1926 w województwie wileńskim), w powiecie brasławskim, w gminie Opsa. Według Powszechnego Spisu Ludności z 1921 roku zamieszkiwało tu 40 osób, 36 było wyznania rzymskokatolickiego, 1 prawosławnego a 3 ewangelickiego. Jednocześnie wszyscy mieszkańcy zadeklarowali polską przynależność narodową. Było tu 5 budynków mieszkalnych. W 1931 w 3 domach zamieszkiwało 15 osób. Wierni należeli do parafii rzymskokatolickiej w Opsie. Miejscowość podlegała pod Sąd Grodzki w Opsie i Okręgowy w Wilnie; właściwy urząd pocztowy mieścił się w Opsie. W wyniku napaści ZSRR na Polskę we wrześniu 1939 miejscowość znalazła się pod okupacją sowiecką. Od czerwca 1941 roku pod okupacją niemiecką. W 1944 miejscowość została ponownie zajęta przez wojska sowieckie i włączona do Białoruskiej SRR. Od 1991 w składzie niepodległej Białorusi. Przypisy