Новополоцьк

Новопо́лоцьк (біл. тарашк. Навапо́лацак, Navapolacak; біл. Навапо́лацк, Navapolack) — місто обласного підпорядкування Вітебської області Білорусі, розташоване на лівому березі Західної Двіни в північно-західній частині Вітебської області, за 110 км від міста Вітебськ, за 12 км від Полоцька та за 250 км від Мінська. Населення — 107 458 осіб. Історія Початком історії міста послужило ухвалення в березні 1958 року Урядом СРСР рішення про організацію Всесоюзного ударного комсомольського будівництва по зведенню на лівому березі річки Західна Двіна найбільшого в Європі промислового комплексу. Уже 7 червня на місці майбутнього міста, переправившись на лівий берег на човнах, висадились першобудівельники. У наметах розмістились і редакція газети і відділ кадрів будтреста й управління початкових робіт. У листопаді було здано 8 перших гуртожитків. Вони розташовувалися поруч з селянськими зрубами. На місці сучасного Новополоцька тоді було близько 30 сіл. Їх мешканцям було надано квартири в місті або будинки в сільській місцевості. З 1959 року почалось будівництво багатоповерхівок, а потім і найбільшого в СРСР нафтопереробного комплексу. Указом Верховної Ради БРСР 23 жовтня 1959 року будівельне селище отримало назву Полоцький, а з 14 грудня 1963 року було зведене в ранг міста обласного підпорядкування і стало називатися Новополоцьк. 9 лютого 1963 року в Новополоцькому нафтопереробному заводі був отриманий перший білоруський бензин, а 4 лютого 1968 року на «Полімері» перший білоруський поліетилен. Населення Населення міста збільшувалось великими темпами: 1961 рік — 4 000; 1971 рік — 45 500; 1981 рік — понад 72 000, 2008 рік — понад 107 000. Серед мешканців міста люди 52 національностей. Середній вік новополочанина — 35 років. Станом на 2005 рік у місті проживало 107 458 осіб 52-х різних національностей, з них: працездатного населення — 71 894 людини; молодше за працездатне населення — 17 394 людини; старше за працездатне населення — 17 770 осіб; населення 16-30 років — 27 786 осіб; працюючих — 49 316 осіб; безробітні, що перебувають на обліку в центрі зайнятості населення — 857 осіб, рівень безробіття — 1,71 % до економічно активного населення; пенсіонери — 24 389 осіб; інваліди Другої світової війни — 88 осіб; учасники Другої світової війни — 255 осіб; трудівники тилу — 128 осіб. Економіка Сучасний Новополоцьк — великий індустріальний центр Білорусі. В обсягах промислового виробництва області його доля перевищує 60 %. Головне підприємство ВАТ «Нафтан» є другим після Мозирського НПЗ найбільшим податкоплатільщиком Білорусі. Він займає близько 900 га площі й виробляє понад 70 найменувань продукції, яка експортується в десятки зарубіжних країн. На заводі працює близько 6,5 тисяч робітників. ВАТ «Полімір» — друге по значенню підприємство міста. У його структурі 5 виробництв з 30-ма основними і допоміжними цехами. Комбінат випускає поліетилен високого тиску, штучні волокна, продукти органічного синтезу і малотонажної хімії, вуглеводневі фракції, текстильний-допоміжні речовини, споживчі товари. Весь спектр продукції, що випускається, має попит на внутрішньому і зарубіжних ринках, зміцнює експортний потенціал міста. Всього в місті 12 промислових підприємств і близько 3 тисяч суб'єктів господарювання різних форм власності. Соціальна сфера Освіта У місті працює створений на базі Новополоцького політехнічного інституту Полоцький державний університет, що входить до першої п'ятірки за кількістю наукових розробок, що виконуються на замовлення промисловості. Крім того, в місті діють: 17 загальноосвітніх середніх шкіл, зокрема: 1 ліцей, 1 гімназія, 1 початкова школа, 2 базових школи; 2 вечірніх школи; 34 дошкільних установи; дитячий будинок змішаного типу Центр позашкільної роботи; 8 кімнат школяра; дитячий-юнацький клуб по фізичній підготовці; Центр допризовної підготовки; Центр коректувально-розвиваючого навчання і реабілітації; дитячий соціальний притулок; соціально-педагогічний центр; політехнічний технікум; музичне училище; 2 професійно-технічних училища. Охорона здоров'я З медичних закладів у місті діють: 12 лікувально-профілактичних установ; міська лікарня на 725 ліжок; шкірно-венерологічний диспансер на 50 ліжок з поліклінічним відділенням; 4 поліклініки для дорослого населення; дитяча поліклініка; підліткова поліклініка; стоматологічна поліклініка; психоневрологічний диспансер; протитуберкульозний диспансер; лікарська амбулаторія в міському селищі Боровуха; станція переливання крові; станція швидкої медичної допомоги; міський центр гігієни і епідеміології. Спорт У місті були виховані чемпіони світу і Європи по водним лижам, важкій атлетиці, карате і бодибілдінгу. П'ять команд по ігровим видах спорту беруть участь у національних чемпіонатах Білорусі. 127 спортсменів міста входять до складу національних збірних країни. У місті працюють: 240 спортивних споруд, зокрема Палац спорту, льодовий палац; 4 басейни; училище олімпійського резерву; 4 спеціалізованих дитячий-юнацьких школи олімпійського резерву; 4 дитячий-юнацьких спортивних школи. Культура В місті знаходяться: 3 Палаци культури; Палац культури і дозвілля; 2 музичних школи; дитяча художня школа; центральна бібліотека і 6 філіалів; Публічний центр правової інформації; музей історії і культури; 5 клубних установ, зокрема центр ремесел і національної культури; 3 дитячих школи мистецтв; 198 молодіжних творчих об'єднань; 15 пам'ятників, пам'ятних знаків. Об'єкти історичної і культурної спадщини Галерея Люди У місті народилися: Азімов Рустам Шухратович — білоруський хокеїст, нападник. Головань Дмитро Сергійович (1992—2023) — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни. Свиридова Наталя Костянтинівна — український невролог. Турков Ігор Леонідович (1966—2015) — солдат 2-го батальйону спеціального призначення НГУ «Донбас», учасник російсько-української війни. Див. також Категорія:Уродженці Новополоцька Література Турыстычная энцыклапедыя Беларусі. Мінск: Беларуская энциклапедыя, 2007 Газета «Народнае слова», 18 січня 2008, № 7 (2482), с. 5. Посилання Дорогами Білорусі [Архівовано 25 вересня 2008 у Wayback Machine.] (рос.).