Будинок губернатора (Мінськ)

Будинок губернатора або будівля єзуїтської школи — будинок у Мінську на площі Свободи, 7. Входив до комплексу Мінського єзуїтського колегіуму. Нині в будівлі розташований Республіканський музичний коледж. Історія Побудований у 1699 (за іншими даними, у 1769—1770-ті) як єзуїтська школа у складі комплексу Мінського єзуїтського колегіуму. Під час Північної війни (1700–1721) тут зупинялися Петро I, український гетьман Іван Мазепа, шведський король Карл XII. У 1770 реконструйований — вхід до нього позначений квадратною в плані вежею з куполом. З 1773, після заборони ордена єзуїтів, у будівлі розташувалася світська шестирічна школа. Після перебудови школи у стилі класицизм за проектом Ф. Крамера, у 1799—1917 — будинок губернатора. При перебудові будівля втратила архітектурний декор XVIII ст., у тому числі башту з куполом. У 1799—1917 — будинок губернатора Мінської губернії. Під час війни 1812 року тут зупинявся французький маршал Луї Ніколя Даву. У 1821—1822 в його бібліотеці був декабрист М. М. Муравйов, який написав у Мінську перший варіант майбутньої конституції Російської держави («Північна правда»). Вночі 28 червня 1905 до губернаторського будинку було кинуто бомбу, постраждали козак та городовий. З 1910 тут тимчасово розташовувалася губернаторська канцелярія та губернська присутність із забезпечення православного духовенства. У 1914 на другому поверсі відкрився військовий шпиталь, який очолював старший лікар С. М. Урванцов. 22 жовтня того ж року госпіталь відвідав Микола II, він роздавав пораненим Георгіївські хрести. З 20 лютого 1918 в будівлі розташовувався Народний секретаріат БНР на чолі з Йосипом Воронком. Тут прийнята Перша Уставна грамота БНР. 25 лютого німецькі солдати зняли з будівлі білоруський прапор та вилучили кошти. Німецька адміністрація забрала будівлю на потреби своєї музичної військової команди. Після Жовтневої революції у будівлі в січні 1919 розташовувався Тимчасовий робітничо-селянський радянський уряд Білорусі на чолі з Дмитром Жилуновичем. З лютого 1919 до 1933 — 1-й Будинок Рад, де знаходилися Президія ЦВК БРСР, Раднарком та інші державні установи БРСР, після Другої світової війни — музична школа. У 1968 зроблено останню значну перебудову за проектом архітектора І. Левіна: зроблено прибудову з боку дворового фасаду та надбудову верхнього поверху, перероблено фасади. Влітку 2019 розпочалася реконструкція з реставрацією будівлі, яка передбачає відновлення головного фасаду у вигляді, близькому до історичного, із збереженням радянської надбудови. 2 серпня 2020 будинок відкрився після реставрації. Архітектура Спочатку будівля була прямокутною в плані, двоповерховою, накритою вальмовим дахом спорудою. Його головний фасад був виділений квадратною в плані вежею, завершеною куполом. У наш час перебудований до невпізнання. Зараз ця чотириповерхова будівля, головний фасад вирішений площинно, позбавлений декору, членований прямокутними віконними отворами, на верхньому поверсі значно більшими за величиною. Вхід оформлений строгим порталом. Примітки Література Архітектура Білорусі: Енциклопедичний даведник. — Мн. : БелЕн, 1993. — 620 с.: іл. — ISBN 5-85700-078-5. Збір пам'яток історії та культури Білорусі. — Мн. : Українська радянська енциклопедія, [1986-1988].