NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Придвинье (Бешенковичский район)

Придвинье (бел. Прыдзві́нне; до 1990-х — Дорогокупово (бел. Дарагаку́пава) — деревня в Бешенковичском районе Витебской области Беларуси. В составе Островенского сельсовета. География Ближайшие населённые пункты расположены через реку Западная Двина — Новосёлки, Придвинье (Витебский район) и др. Гидрография Река Западная Двина. История В 1909 году в Островенской волости Сенненского уезда Могилёвской губернии Российской империи. До 20 мая 1960 года деревня входила в состав Островенского сельсовета, до 9 июля 1965 года — в состав Плисского сельсовета, до 21 сентября 1987 года — в состав Островенского сельсовета, до 8 апреля 2004 года — в состав Плисского сельсовета. Население Численность 2019 год — 16 жителей Динамика 1909 год — 19 дворов, 133 жителей (68 муж., 65 жен.) 1999 год — 10 жителей (перепись населения) 2009 год — 3 жителей (перепись населения) 2019 год — 16 жителей (перепись населения) Улицы Двинская Заречная Лесная Луговая Набережная Молодежная Озерная Полевая Садовая и др. Достопримечательность Братская могила. Памятник на воинском захоронении. Установлен на братской могиле советских воинов № 5761, на территории бывшей Дорогокуповской церкви. Утраченное наследие Церковь Казанской Матери Божьей (начало XX в., из дерева). Примечания
Регуляры

Регуляры (бел. Рэгуляры) — деревня в Браславском районе Витебской области Беларуси. Входит в состав Видзовского сельсовета. География Деревня находится в западной части Витебской области, при автодороге Р-27, вблизи южной окраины городского посёлка Видзы, на расстоянии приблизительно 37 километров (по прямой) к юго-западу от города Браслав, административного центра района. Площадь — 0,1427 км². Близлежащие населённые пункты: г.п. Видзы, д. Видишки, х. Мельники, х. Гектовка. Население По данным переписи населения 2019 года, в Регулярах проживало 82 человека. Примечания
Strusto (miejscowość)

Strusto (biał. Струста; ros. Струсто) – wieś na Białorusi, w obwodzie witebskim, w rejonie brasławskim, w sielsowiecie Mieżany. Historia W latach 1921–1945 wieś i folwark leżał w Polsce, w województwie nowogródzkim (od 1926 w województwie wileńskim), w powiecie brasławskim, w gminie Brasław. Według Powszechnego Spisu Ludności z 1921 roku zamieszkiwało: wieś – 160 osób, wszystkie były wyznania rzymskokatolickiego i zadeklarowały białoruską przynależność narodową. Były tu 34 budynki mieszkalne. W 1931 w 37 domach zamieszkiwało 190 osób. folwark – 31 osób, wszystkie były wyznania rzymskokatolickiego. Jednocześnie 27 mieszkańców zadeklarowało polską przynależność narodową a 4 białoruską. Były tu 4 budynki mieszkalne. W 1931 w 3 domach zamieszkiwało 19 osób. Wierni Kościoła katolickiego należeli do parafii rzymskokatolickiej w Brasławiu. Miejscowość podlegała pod Sąd Grodzki w Brasławiu i Okręgowy w Wilnie; właściwy urząd pocztowy mieścił się w Brasławiu. Przypisy
Lukoml kraftværk

Lukoml kraftverk er et varmekraftværk i Hviderusland, som er beliggende i byen Novalukolm i Vitebsk voblast. Det har en installeret produktionskapacitet på 2400 MW, fordelt på 8 turbiner. Dette er et af Øst-Europas største kraftværker målt efter effekt. Anlægget blev påbegyndt omkring 1965 og stod færdigt i 1972. Brændselskilden er naturgas og olie. Links IndustCards Arkiveret 28. marts 2010 hos Wayback Machine
Lukoml Power Station

The Lukoml Power Station (Lukoml GRES, Lukomlskaya GRES, Lukomlskaya DRES, Russian: Лукомльская ГРЭС) is a natural gas-fired thermal power station located in Novolukoml, Vitsebsk Voblast, Belarus. It is operated by Belenergo. Construction of the power station started in 1964. It was built in two stages. In the first stage, four double-boiler single-turbine units, each of 300 MW capacity, were commissioned in December 1969–September 1971. In the second stage, four single-boiler single-turbine units, each of 300 MW capacity, were added in December 1972–August 1974. In the 2000s, the generation units were upgraded by 10%, increasing the installed capacity up to 2,640 MW. The three flue gas stacks, which serve also as electricity pylons for the outgoing power lines, are 250 metres (820 ft) tall and were built in 1969–1973. Gallery References External links Soviet military map N-35-47 (1:100,000)
Polessky State University

Polessky State University (Belarusian: Палескі дзяржаўны універсітэт, ПалесДУ; Russian: Полесский государственный университет, ПолесГУ) is a public university located in Pinsk, Brest Voblast, Belarus. The university was established in 2006. The university offers both undergraduate and post-graduate degree courses. Faculty The university has the following departments and faculties— Department of Banking Department of Economics Department of Biotechnology Banking faculty References
Poleski Uniwersytet Państwowy

Poleski Uniwersytet Państwowy (biał. Палескі дзяржаўны ўніверсітэт, ros. Полесский государственный университет) – białoruska uczelnia znajdująca się w Pińsku, utworzona w 2006 r. pod auspicjami Narodowego Banku Republiki Białorusi. Historia Uczelnię powołano na mocy ukazu prezydenta Łukaszenki z 5 kwietnia 2006. Podwaliny pod jej założenie dała filia Białoruskiego Państwowego Uniwersytetu Ekonomicznego i Państwowej Wyższej Szkoły Bankowej Narodowego Banku Białorusi w Pińsku. 1 października 2006 na uniwersytecie wykładało 123 pracowników naukowych w tym 2 z tytułem doktora (habilitowanego) i 27 kandydatów nauk (doktorów). Nauki pobierało wówczas ponad 4. tys. studentów (w tym 3/4 w trybie zaocznym). W 2006 uczelnia dzieliła się na dwa wydziały: Ekonomii i Bankowości, od września 2007 można również studiować na Wydziale Kultury Fizycznej. Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona uczelni (ang.)
Поліський державний університет

Поліський державний університет - вищий навчальний заклад в Пінську (Брестська область, Білорусь). Створено 5 квітня 2006 року указом Президента Білорусі на базі Пінської філії Білоруського державного економічного університету і Пінського державного вищого банківського коледжу Нацбанку Білорусі. Структура Підготовка фахівців в університеті проводиться на 14 кафедрах чотирьох факультетів Економічний (очна і заочна форми навчання); Банківської справи (очна і заочна форми навчання); Організації здорового способу життя (очна і заочна форми навчання); Біотехнологічний. Університет готує спеціалістів за 7 спеціальностями і 12 спеціалізаціями. На 2010 рік в університеті навчалося 4190 особи (з них 2541 за денною та 1649 за заочною формою навчання). Професорсько-викладацький склад: 123 чоловіки, з них 2 доктора наук, 27 кандидата наук (на 1.9.2006). Посилання Сайт університету [Архівовано 27 травня 2015 у Wayback Machine.] Студентський форум університету [Архівовано 11 січня 2012 у Wayback Machine.]
Teatr Dramatyczny w Homlu

Teatr Dramatyczny w Homlu (biał. Гомельскі абласны драматычны тэатр, ros. Гомельский областной драматический театр) – obwodowa placówka teatralna mieszcząca się w Homlu przy pl. Lenina 1. Budynek teatru zbudowano w 1956 według projektu A. Tarasenki z 1941. Architekt nadał mu kształt radzieckiego klasycyzmu podkreślony m.in. przez sześciokolumnowy portyk. Gmach jest ozdobiony licznymi rzeźbami. Jego wnętrze może pomieścić 570 widzów. Teatr jako instytucja działa od 1954. Raz na trzy lata w placówce odbywa się Międzynarodowy Festiwal Sztuk Teatralnych „Słowiańskie Spotkania Teatralne”. Przypisy Bibliografia red. A. A. Voinau [et al.], „Architektura Belarusi: encyklapedyčny davednik”, Mińsk 1993
Гомельский областной драматический театр

Гомельский областной драматический театр (белор. Гомельскі абласны драматычны тэатр) — драматический театр в Гомеле Беларуси. Работает с 1954 года. Зал театра рассчитан на 488 зрителей. Средняя заполняемость 75 %. История В 1939—1941 и 1945—1946 годах основан Гомельский областной русский драматический театр. В 1946 году из-за отсутствия помещения он был переведён в Могилёв и превращен в Могилёвский областной русский драматический театр (расформирован в 1949-м). Во второй раз театр в Гомеле был создан в 1954 году (как Гомельский областной драматический театр). В 1999 году театру присвоено звание «Заслуженный коллектив Республики Беларусь». На базе театра раз в три года проходит Международный фестиваль театрального искусства «Славянские театральные встречи». Гастрольная деятельность охватывает в основном Белоруссию и Брянскую область России. Здание Здание театра открылось в 1956 году (проект 1941 года, архитектор А. Тарасенко, консультант И. В. Жолтовский). Прямоугольный в плане объём имеет симметричную композицию. По главной оси расположен центральный вход, вестибюльная группа помещений, зрительный зал партерно-ярусного типа на 800 мест, развитая сценическая коробка. На главном фасаде шестиколонный портик с фронтоном, богато декорированный скульптурой, многочисленными элементами классической архитектуры (сложнопрофилированный карниз, тяги, пояски, лепные установки). Колоннам коринфского ордера соответствуют пилястры по периметру здания. Интерьеры основных помещений отделаны лепниной. Реконструирован в 2004—2005 годах. Выполнен капитальный ремонт системы отопления здания, крыльца и фасадов, заменён микшерный пульт. Музей В 1998 году был создан музей Заслуженного коллектива Республики Беларусь Гомельского областного драматического театра. Музей был создан по инициативе заслуженного деятеля культуры Республики Беларусь Валентины Георгиевны Роговской и заслуженной артистки БССР, народной артистки Республики Беларусь Нины Алексеевны Корнеевой. В музее размещена информация об истории театра, актёрах работающих в разное время в театре, о гастрольных поездках, наградах, юбилеях, а также раритетные костюмы. Музей постоянно пополняется интересными материалами. Награды Почётная грамота Совета Министров Республики Беларусь (4 ноября 2019 года) — за многолетнюю творческую деятельность, значительный вклад в развитие национальной культуры. Приз «Лучший спектакль» за постановку «Маленькие трагедии. Пушкин» на ХV фестивале «Славянские театральные встречи» (Гомель, 2023) См. также Персоналии:Гомельский драматический театр Ссылки Театр в ВКонтакте Театр в Facebook Театр в Instagram Театр на YouTube Примечания Ссылки Сайт гомельского областного драматического театра
Halshany Castle

Halshany or Holszany Castle (Belarusian: Гальшанскі замак, Lithuanian: Alšėnų pilis, Polish: Zamek holszański) is the ruined residence of the Sapieha magnate family in Halshany, Hrodna Voblast, Belarus. It used to be the seat of one of the largest land estates in the Grand Duchy of Lithuania. The current structure was built about 1610 by Paweł Stefan Sapieha to replace an older castle of the Holszanski princely family, of whom Sapiehas were descendants and heirs. Also known as the Black Castle (although it is built of red brick), the residence formerly rivaled Mir Castle as the most elegant private château of the Grand Duchy of Lithuania. The name Black Castle in fact originally applies to a fictional building from a book by Uladzimir Karatkievich, which was loosely based on Halshany Castle. The castle and the surrounding estates were devastated, robbed and looted, twice: by the invading Swedes troops during the Deluge (history) and during the Great Northern War in 1704. Due to financial stress experienced by the Sapiehas in the wake of the Domestic War and ongoing Great Northern War, the castle had never been fully restored. Later during the 18th century the castle with its estate diminished by creditors passed to the Żaba family, to be sold to the Korsak family with the estate further diminished by the creditors. The last Polish landlords. the Korsaks, sold, in the last quarter of the 19th century, the castle to a Russian landlord, Gorbanyov, who had the castles' towers pulled down in 1880, but in 1880s, according to the Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland, there were still 2 floors occupied with some of the wall paintings visible. In 2018 the government-funded restoration of the northern tower started. An annual tournament is held near its walls each summer. References Further reading М.А. Ткачоў, I.М. Чарняўскі. Збор помнікаў гісторыі і культуры Беларусі: Гродзенская вобласць. Minsk, 1986. Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. (Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland), Warszawa : nakł. Filipa Sulimierskiego i Władysława Walewskiego, 1880-1914, Volume III (1882), p. 102-103. External links Halshany Castle page at radzima.org Halshany Castle page at globustut.by (in Russian) International Festival Golshany Castle 2010 (video) on the Official Website of Belarus Archived 2020-04-02 at the Wayback Machine Charity account opened for Halshany Castle (in Russian)
Zamek w Holszanach

Zamek w Holszanach – ruiny zamku Sapiehów z XVII wieku położonego nad rzeką Olszanką w Holszanach na Białorusi. Historia Po śmierci biskupa wileńskiego Pawła Algimunta Holszańskiego, miejscowość Holszany odziedziczyła jego bratanica Helena Holszańska. W 1525 roku po jej zaślubinach z Pawłem Sapiehą z linii kodeńskiej, miejscowość przeszła do Sapiehów na ponad sto lat. Po nich majątek odziedziczył Bohdan Sapieha, wojewoda miński. Zamek wybudowano w 1610 na zlecenie Pawła Stefana Sapiehy, podkanclerzego litewskiego. Zamek wznosił się na brzegu rzeki Holszanki. Był trzypiętrowy i w kształcie czworoboku z ośmiościennymi wieżami w narożach. Budynek posiadał system ocieplający, wodociągi i kanalizację. Pokoje gościnne oraz galerie zdobiły freski i bogata sztukateria, podłogi wyłożone były terakotą. Wokół zamku zbudowano 3 stawy, których dno wyłożono kafelkami. W rezydencji Pawła Sapiehy mieściła się okazała biblioteka i galeria obrazów. Paweł Sapieha zmarł bezpotomnie i w testamencie zapisał zadłużony majątek bratankiem Tomaszowi Sapieże i Kazimierzowi Mikołajowi Sapieże. Zamek objął Tomasz, ale po jego bezpotomnej śmierci zamek odziedziczyła córka Kazimierza, Barbara. Barbara Sapieżanka wyszła za Kazimierza Eustachego Wołłowicza. W tym czasie zamek został poważnie zniszczony przez wojska moskiewskie, które spaliły dwa skrzydła rezydencji podczas wojny polsko-rosyjskiej (tzw. Potop moskiewski). Obie te części zamku zostały w ruinie na dwa stulecia. Po Wołłowiczu zamek należał do Waleriana Kuncewicza, Franciszka Mosiewicza, przeora karmelitów mińskich Eliasza Mosiewicza, Hieronima Żaby, Ignacego Żaby, Antoniego Żaby. Jego córka Olimpia wyszła za Ludwika Korsak-Zaleskiego, który po Powstaniu styczniowym został zmuszony przez zaborców rosyjskich do przymusowego sprzedania majątku. W 1880 roku rosyjski właściciel Gorbaniow wysadził wieże i część ścian, aby uzyskać cegły na budowę karczmy. Po nim właścicielem został jego zięć Jan Jagmin. Jego wnuk Aleksander Jagmin został aresztowany w Holszanach przez Sowietów w 1939 roku. Po 1944 roku w majątku urządzono kołchoz, a na zamku fermę hodowlaną. W 2018 roku wykonano hydroizolację fundamentów, odrestaurowano ściany wieży północnej oraz otwory okienne i drzwiowe. Ściany wieży dla wzmocnienia ściągnięto za pomocą spiralnych prętów, wzmocniono stropy oraz wykonano zadaszenie z wiatrowskazem. Dokonano rekonstrukcji fragmentów murów przylegających do wieży. 6 maja 2021 roku uroczyście otwarto wieżę północną zamku i znajdujące się w niej Centrum Informacji Turystycznej. Galeria Bibliografia Grzegorz Rąkowski, Ilustrowany przewodnik po zabytkach kultury na Białorusi, Burchard Edition, Warszawa 1997 Tkaczow Michaił: Zamki Biełarusi. Mińsk: 2002. ISBN 985-07-0418-7. (ros.). Józef Ogończyk, Holszany, Dziennik Wileński, nr 53, Wilno, 7 marca 1923, s. 2. Czesław Jankowski, Powiat Oszmański, cz. 1., Kraków 1896, s. 211. Przypisy
Mozyr State Pedagogical University

Mozyr State Pedagogical University (Belarusian: Мазырскі дзяржаўны педагагічны ўніверсітэт імя І. П. Шамякіна, romanized: Mazyrski dziaržaŭny piedahahičny ŭniviersitet imia I. P. Šamiakina) is a higher educational institution based in Mozyr, Gomel Region, Belarus. History Founded in 1944 as the Mozyr Teachers' Institute. The training of teachers was conducted in three departments: language and literature, physics and mathematics, natural history and geography. The structure of the institute consisted of 7 departments, which employed 27 teachers. In 1946, the first graduation took place: 86 teachers of history, language and literature, 32 - physics and mathematics, 36 - natural history and chemistry. In 1952 the university was reorganized as the Mozyr Pedagogical Institute by Resolution of the Council of Ministers № 999 signed on July 22, 1952. In 1964 the institute was named after Nadezhda Krupskaya. In 2002, the institute was transformed into the Mozyr State Pedagogical University, which was named in 2006 after the People's Writer of Belarus Ivan Shamiakin in according with by a presidential decree. External links Official website References
Мозырский государственный педагогический университет

Мозырский государственный педагогический университет имени И. П. Шамякина (бел. Мазырскі дзяржаўны педагагічны ўніверсітэт імя І. П. Шамякіна) — высшее учебное заведение в Мозыре (Гомельская область, Беларусь). История Основан в 1944 году как Мозырский учительский институт. Подготовка учителей велась на трёх отделениях: языка и литературы, физики и математики, природоведения и географии. В структуру института входили 7 кафедр, на которых работали 27 преподавателей. В 1946 году состоялся первый выпуск: 86 учителей истории, языка и литературы, 32 — физики и математики, 36 — природоведения и химии. В 1952 году вуз реорганизован в Мозырский педагогический институт. В 1964 году институту присвоено имя Н. К. Крупской. В 2002 году институт был преобразован в Мозырский государственный педагогический университет, которому в 2006 году указом президента было присвоено имя народного писателя Беларуси Ивана Шамякина. В сентябре 2023 года на здании учебного корпуса Мозырского государственного педагогического университета имени И. П. Шамякина установлена мемориальная доска в честь Героя Советского Союза А. А. Рыжкова. Структура В составе МГПУ 6 факультетов: Физико-инженерный (год основания 2015) Филологический (год основания 1944) Дошкольного и начального образования (год основания 1960) Технолого-биологический (год основания 2015) Физической культуры (год основания 2001) Повышения квалификации и переподготовки кадров (год основания 2007) Награды Почётная грамота Совета Министров Республики Беларусь (23.02.2024). Примечания
Мозирський державний педагогічний університет

Мозирський державний педагогічний університет імені І. П. Шамякіна — вищий навчальний заклад в Мозирі (Гомельська область, Білорусь). Заснований у 1944 році, як Мозирський вчительський інститут. В 1952 році реорганізован в Мозирський педагогічний інститут. В 1964 році інституту присвоєно ім'я Н. К. Крупської. У 2002 році інститут був реорганізований у Мозирський державний педагогічний університет, якому в 2006 році указом Президента було присвоєно ім'я народного письменника Білорусі Івана Шамякіна. Сьогодні МДПУ імені І. П. Шамякіна — це 4 навчальних корпуси, в яких розташовуються 10 факультетів, що об'єднують 32 кафедри. Чисельність студентів на денній та заочній формах навчання перевищує 8000 чоловік. Університет готує фахівців із 15 спеціальностей, 6 напрямків, 2 спеціалізаціями і 16 додатковими спеціальностями. У складі МДПУ 10 факультетів: Біологічний Довузівської підготовки Дошкільної та початкової освіти Інженерно-педагогічний Іноземних мов Технології Фізико-математичний Фізичної культури Філологічний Підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів Посилання Офіційний сайт[недоступне посилання з липня 2019]
Железнодорожни рејон Гомеља

Железнодорожни рејон (рус. Железнодорожный район) је административно-територијална јединица (градски рејон) у саставу града Гомеља. Простире се у северним и северозападним деловима. Основан је 1940. Главне улице рејона су Совјетска, Кирова, Победе и Проспект Космонаута. У рејону се налазе железничка станица (по којој је цео рејон добио име), аеродром и аутобуска станица. Индустрију рејона чине - 35 великих индустријских предузећа која чине око половине производње у граду. Углавном се производе машине (73%), грађевински материјал (16,9%) прехрамбена и прерађивачка индустрија (2,3%), лака индустрија (1,7%). Највећа индустријска предузећа овог рејона су „Гомсељмаш“, „Белоруснефт“, „Гидроавтоматика“, „Гомељстројматеријали“ и фабрике „Гомељкабељ“, „Електроапаратура“ и „Гомемељстекло“. На челу рејона се налази Сергеј Кравцов. Референце Гомель. Энециклопедический справочник. — Мн.: БелСэ, 1991. — 527 стр. Спољашње везе Званична страница Железнодорожног рејона Гомеља
Tjyhunatjny rajon, Homel

Tjyhunatjny rajon (belarusiska: Чыгуначны Раён) är en rajon i staden Homel. Den ligger i Homels voblast, i den östra delen av landet, 280 km sydost om Belarus huvudstad Minsk. Runt Tjyhunatjny rajon är det i huvudsak tätbebyggt. Runt Tjyhunatjny rajon är det tätbefolkat, med 257 invånare per kvadratkilometer. Källor
Pavel Sukhoi State Technical University of Gomel

Pavel Sukhoi State Technical University of Gomel is a university in Gomel, Belarus. The university is named after Pavel Sukhoi, Belarusian Soviet military aircraft constructor and designer. The University provides training for the graduation of engineering personnel and scientific qualification personnel for such branches of industry as mechanical engineering, metallurgy, power engineering, economy, radio electronic engineering and information technologies. History In 1968, technical faculty was formed at Gomselmash agricultural machinery plant. In 1973 it became Gomel branch of Belarusian State Polytechnical Institute. In 1981 this branch became an independent institute and in 1998 the institute was reformed into technical university. Faculties Economics and Humanities Faculty: Marketing Economy and Management at the Enterprise Economy and Organization of Production (by industries) Mechanical Engineering Faculty: Engineering Technology Technological Equipment for Machine Building Hydro-Pneumatic Systems of Mobile and Technological Machines Development and Operation of Oil and Gas Fields Automation of Technological Processes and Productions Technological Faculty: Casting Equipment and Technology Metallurgy Production and Material Working Equipment and Technology for Material Pressure Shaping Packing Manufacturing Design and Manufacture of Farming Equipment Automation and Information Systems Faculty: Industrial Electronics Automation Electric Drive Information Systems and Technologies Information Science and Programming Technologies Information Technologies and Control in Engineering Systems Power Engineering Faculty: Electric Power Supply Electric Power Systems and Networks Industrial Heat Power Engineering Operation of Electric Power Equipment of Organizations Living and recreation The international students are provided with double or 3 bed rooms provided with all necessary facilities in students' hostels of block type. References
Гомельський державний технічний університет імені П.Й. Сухого

Гомельський державний технічний університет імені П.Й. Сухого (ГДТУ ім. П.Й. Сухого) - вищий навчальний заклад технічного профілю в Гомелі (Білорусь). Заснований у 1968 році як загальнотехнічний факультет Білоруського ордена Трудового Червоного Прапора політехнічного інституту при ВО "Гомсільмаш". З 1973 року Гомельська філія Білоруського політехнічного інституту (зараз Білоруський національний технічний університет). З 1981 року Гомельський політехнічний інститут. В 1995 році інституту присвоєно ім'я видатного авіаконструктора Павла Йосиповича Сухого, в 1998 році перетворений в університет і отримав нинішню назву. Підготовка фахівців ведеться за 22 спеціальностями і 25 спеціалізаціями. В університеті діє 8 факультетів: Механіко-технологічний факультет Факультет автоматизованих та інформаційних систем Енергетичний факультет Гуманітарно-економічний факультет Машинобудівний факультет А також: Заочний факультет Факультет довузівської підготовки Факультет підвищення кваліфікації В університеті 30 кафедр. На денному відділенні навчається близько 4 тис. чоловік, на заочному - близько 5 тисяч. Університет має в своєму розпорядженні три навчальних корпуси (корпус № 1, (головний), є однією з будівель, офіційно затверджених символами міста), лабораторним корпусом важкого обладнання (ЛКВО), культурно-спортивним комплексом, комплексом відкритих спортивних майданчиків, студентським профілакторієм, трьома гуртожитками. Посилання Офіційний сайт