NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Smarhoň

Smarhoň (bělorusky Смаргонь, rusky Сморгонь – Smorgoň, polsky Smorgonie) je město v Hrodenské oblasti v Bělorusku. K roku 2017 měla přes sedmatřicet tisíc obyvatel. V 18. století zde kníže Karol Stanislaw Radziwill založil středisko pro drezuru medvědů, posměšně nazývané "Smarhoňská medvědí akademie", jejíž existenci připomíná medvěd s obojkem v městském znaku. Poloha a doprava Smarhoň leží na řece Viliji (povodí Němenu) na severozápadě Běloruska přibližně na polovině spojnice mezi Minskem, hlavním městem Běloruska, a Vilniusem, hlavním městem Litvy. Bělorusko-litevská hranice a tím i hranice Evropské unie se nachází přibližně šedesát kilometrů severozápadně od Smarhoně a přibližně šedesát kilometrů severně od Smarhoně leží jezero Narač. Z Minska přes Maladzečnu a Smarhoň vede hlavní železniční trať do Vilniusu. Rodáci Ida Mettová (1901–1973), ruská anarchistka a spisovatelka David Razi'el (1910–1941), sionista Ester Razi'el-Na'or (1911–2002), izraelská politička Avraham Suckever (1913–2010), židovský básník Uladzimir Njakljajev (* 1946), běloruský spisovatel a politik Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Smarhon na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Smarhoň na Wikimedia Commons
Smarhon

Smarhon bzw. Smorgon (belarussisch Смаргонь/Smarhon; russisch Сморгонь/Smorgon; jiddisch סמאָרגאָן; poln. Smorgonie) ist eine Stadt in Belarus in der Hrodsenskaja Woblasz mit rund 37.000 Einwohnern. Der Ort war vom 17. Jahrhundert bis zur Shoa ein wichtiges jüdisches Zentrum und Eigentum der polnischen Fürsten Radziwiłł. Wappen Beschreibung: In Silber über einem schrägrot gegitterten Schildfuß steht ein rotbewehrter schwarzer Bär mit einem goldenen Halsband, ein blaues Schildlein mit schwarz-gold-rotem Dreipass haltend. Geografie Die Stadt liegt im Nordwesten des Landes zwischen den Städten Hrodna, Minsk und Vilnius am Fluss Wilija. Knapp 60 km nordwestlich verläuft die EU-Außengrenze zu Litauen. Rund 60 km nordöstlich befindet sich das Naturschutzgebiet um den Naratsch-See. Verkehr Smarhon liegt an einer Hauptbahnstrecke von Minsk über Maladsetschna nach Vilnius und an mehreren Straßen mit lokaler Bedeutung unter anderem nach Maladsetschna. Persönlichkeiten Peter Blume (1906–1992), US-amerikanischer Maler Alexander Deruga (1901–1979), belarussischer Musiker, begründete das Zymbalen Orchester von Smarhon Jegor Generalow (* 1993), russischer Fußballspieler Isaak Markowitsch Dykman (1911–2001), Theoretischer Physiker und Festkörperphysiker Ida Mett oder Ida Lasarewitch Gilmann (1901–1973), russische Revolutionärin und Anarchistin Rabbi Menasche ben Porath von Ilya, belarussisch-litauischer jüdischer Gelehrter Aleksandr Jaschewski (* 1974), römisch-katholischer Geistlicher, Weihbischof in Minsk-Mahiljou Aharon Avraham Kabak (1880–1944), hebräischer Schriftsteller, übersiedelte nach Palästina Moysche Kulbak (1896–1937), belarussisch-litauischer jiddischer Dichter Dawid Kussevitzki, US-amerikanischer Chasan polnischer Herkunft Moshe Kussewitzki (1899–1966), US-amerikanischer Chasan polnischer Herkunft Katharina Melnikowa, Opernsängerin, Sopran Uladsimir Njakljajeu (* 1946), belarussischer Dichter Graf Karol Dominik Przedziecki, polnischer Freiheitskämpfer David Raziel (1910–1941), Kommandeur der zionistischen Untergrundorganisation Irgun in Palästina Esther Rasiel-Naor (1911–2002), israelische Politikerin, Kämpferin im Irgun Shmuel Rodensky (1904–1989), israelischer Filmschauspieler William Schwartz (1896–1977), US-amerikanischer Maler Nachum Sluschtsch (1872–1966), israelischer Historiker, Archäologe und hebräischer Schriftsteller Abraham Sutzkever (1913–2010), israelischer jiddischer Dichter Weblinks
Smarhón

Smarhón o Smorgón (bielorruso: Смарго́нь; ruso: Сморго́нь; lituano: Smurgainys; polaco: Smorgonie; yidis: סמאָרגאָן) es una ciudad subdistrital de Bielorrusia, capital del distrito homónimo en la provincia de Grodno. En 2017, la localidad tenía una población de 37 386 habitantes.​ Se ubica a orillas del río Neris, unos 25 km al noroeste de Maladzechna, con la cual está conectada a través de la carretera P106. La carretera P106 se cruza aquí con las carreteras P63 y P95.​ Historia Se conoce la existencia de la localidad en documentos desde 1503, cuando era un pueblo del Gran Ducado de Lituania. Desde el siglo XVI funcionó como un miasteczko que perteneció a varias familias nobles, tuvo una fábrica de papel y un hospital y fue conocido por su fabricación de un dulce típico muy parecido al búblik. En el siglo XVII, la casa noble Radziwiłł fundó aquí un centro de adiestramiento de osos bailarines. En la partición de 1795 se integró en el Imperio ruso. El 5 de diciembre de 1812, tras el fracaso de la invasión napoleónica de Rusia, Napoleón entregó aquí el mando de las tropas orientales a Murat, huyendo el emperador a París a través del camino que lleva a Ashmiany, que hoy se conoce como el "camino de Napoleón".​​​ En 1922 pasó a formar parte de la Segunda República Polaca hasta que en 1939 se integró en la RSS de Bielorrusia, que en 1940 la clasificó como ciudad subdistrital y capital de su propio distrito. Su mayor desarrollo urbano tuvo lugar en las décadas de 1970 y 1980, cuando los soviéticos abrieron aquí numerosas industrias, pasando la ciudad de diez mil a cuarenta mil habitantes, hasta el punto de que llegó a organizarse como ciudad subprovincial desde 1985, volviendo a formar parte de su distrito a partir de 1996.​ Deportes FC Smorgon Referencias
Smarhon

Smarhon (en biélorusse : Смаргонь ; en lacinka : Smarhoń) ou Smorgon (en russe : Сморгонь ; en lituanien : Smurgainys ; en polonais : Smorgonie), est une ville de la voblast de Hrodna/oblast de Grodno, en Biélorussie, et le centre administratif du raïon de Smarhon. Sa population s'élevait à 37 386 habitants en 2017. Géographie Smarhon est arrosée par la Néris, un affluent du Niémen. Elle est située à 120 km au nord-ouest de Hrodna/Grodno et à 100 km au nord-ouest de Minsk. Histoire Au début du XVIIe siècle, Smarhon appartenait au grand-duché de Lituanie, puis en 1793, elle devint russe. Du 3 au 5 décembre 1812, pendant la retraite de Russie, Napoléon Ier et son état-major séjournèrent à Smarhon dans le château du comte Michał Kleofas Ogiński. Pour la première fois depuis Moscou, ils trouvèrent un séjour agréable et bien approvisionné. Le 5 décembre, Napoléon, après avoir laissé le commandement à Murat, quitta l'armée en traîneau pour se diriger incognito et en toute hâte vers Paris ou il arriva le 19 décembre. Jusqu'au milieu du XIXe siècle, Smarhon fut la propriété privée de la famille princière polonaise Radziwiłł, et sa population était en grande partie juive. Vers 1860, la ville se spécialisa dans le dressage des ours dont regorgeaient les forêts avoisinantes. La ville et sa population furent très éprouvée pendant la Première Guerre mondiale. Elle redevint polonaise entre les deux guerres. Elle fut totalement anéantie pendant la Seconde Guerre mondiale et sa population juive systématiquement exterminée (une portion importante fut massacrée dans un fossé creusé à proximité de la station ferroviaire du village de Zalessie, non loin d'une fosse commune de soldats russes datant de la Grande Guerre, un total de 3280 juifs en provenance de la ville périrent). Smarhon est connu comme le lieu où « l'Académie des ours » a été fondée au XVIIe siècle. Population Recensements (*) ou estimations de la population : Personnalités Peter Blume (1906-1992) peintre américain. Avrom Sutzkever (1913-2010) poète yiddish israélien et partisan pendant la Seconde Guerre mondiale. Moïshé Kulbak (1896-1937) écrivain et poète yiddish, exécuté par la NKVD Moshe Kussevitzki (1899-1966) cantor américain Ida Lazarevich Gilman dite Ida Mett (1901-1973) anarchiste militante, écrivain, exilée en France Shalom Levin (1916-1995) secrétaire et président du syndicat des instituteurs, membre de la Knesset, écrivain Karol Dominik Przezdziecki (1782-1832) comte polonais, combattant pour la libération de la Pologne en 1830–1831 David Ratziel et Esther Raziel-Naor, militants de l'Irgoun pendant le mandat britannique en Palestine William Schwartz (1896-1977) peintre américain Ouladzimir Niakliaïew, poète biélorusse est né à Smarhon le 9 juillet 1946 Nahum Slouschz, né en 1872 et décédé en 1966 en Israël. Jumelage La ville est jumelée à : Visaginas (Lituanie) Alytus (Lituanie) Krasnoznamensk (Russie) Notes et références Portail de la Biélorussie
Smarhon

Smarhon (Russisch: Сморгонь, Smorgon, Wit-Russisch: Смаргонь, Pools: Smorgonie) is een stad in Wit-Rusland in de oblast Hrodna. Het ligt op 107 km van de hoofdstad Minsk en op 60 km van de grens met Litouwen. De plaats werd in de 17e eeuw gesticht als Poolse stad, maar werd met de Tweede Poolse Deling in 1793 Russisch. Ook in het interbellum is de stad Pools grondgebied geweest. Smarhon behoorde tot de uitgestrekte bezittingen van het aristocratische geslacht Radziwiłł. Zij vestigden er een berenacademie waar Roma dansberen trainden. De best opgeleide beren van Europa kwamen uit deze academie, die ten einde kwam in de vroege negentiende eeuw. Tot aan de Tweede Wereldoorlog was het een stad met voornamelijk Joodse bevolking. Voetnoten
Смаргоњ

Смаргоњ или Сморгоњ (бел. Смаргонь; рус. Сморго́нь; пољ. Smorgonie) град је у западном делу Републике Белорусије и административни центар Смаргоњског рејона Гродњенске области. Према процени из 2012. у граду је живело 36.707 становника. Занимљиво је да је током XVII века тадашњи књаз у ансељу отворио школу за дресуру медведа — такозвану Смаргоњску академију за медведе. Географија Град Смаргоњ се налази у северозападном делу Белорусије, у пределима Нарачанско-вилејске низије, на свега око 2 км југозападно од тока реке Вилије. Лежи у ниском и природно доста замочвареном подручју на надморској висини између 140 и 160 метара. Кроз град протичу две мање реке—Оксна (лева притока Вилије, дужине 20 км) и Гервјатка (лева притока Оксне, дужине 13 км). Налази се на око 110 км северозападно од главног града земље Минска и на око 260 км североисточно од административног центра области Гродна. Важна је железничка станица на линији Молодзечна—Вилњус. Историја У писаним изворима се први пут помиње 1503. као феудални посед деспотске литванске породице Зеновичи. Током рата 1812. управо је у Смаргоњу приликом повлачења француске војске Наполеон Бонапарта предао команду над војском маршалу Мири и потом отпутовао за Париз. Крајем XIX века Смаргоњ је био познат по бројним погонима за производњу коже и обуће. Током Првог светског рата град је готово до темеља порушен, а у граду су по попису из 1921. живела свега 154 становника. Становништво Према процени, у граду је 2012. живело 36.707 становника. Привреда Најважнији привредни колектив у граду је фабрика трактора и пољопривредних машина РУП САЗ у којој се између осталих производе и трактори светски познате марке Беларус. Међу најзначајније привредне погоне у граду убраја се и фабрика грађевинског материјала Сморгоньсиликатобетон (уједно и један од највећих произвођача поменутих компоненти у земљи). Спорт Највећи спортски колектив у граду је фудбалски клуб Смаргоњ који се тренутно такмичи у другом рангу белоруског фудбалског првенства, а који своје утакмице игра на теренима спортског центра Младост (Юность) капацитета 3.500 седећих места. Међународна сарадња Град Смаргоњ има потписане уговоре о међународној сарадњи са следећим градовима: Висагинас, Литванија; Алитус, Литванија; Краснознаменск, Русија; Види још Смаргоњски рејон Списак градова у Белорусији Гродњенска област Референце Спољашње везе Службена веб страница Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (21. мај 2013) Галерија фотографија Положај града на мапи припадајућег рејона Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (2. октобар 2013) Списак насељених места у Републици Белорусији.
Smarhon

Smarhon (litauiska: Smurgainys; belarusiska: Смаргонь) är en stad i Belarus. Den ligger i Hrodna voblast, i den nordvästra delen av landet, 100 km nordväst om huvudstaden Minsk. Smarhon ligger 153 meter över havet och antalet invånare är 37 372. Under Stora nordiska kriget låg den svenska hären hela våren 1708 förlagd till trakterna kring Smarhon och Minsk. Natur Terrängen runt Smarhon är platt. Smarhon är det största samhället i trakten. Se även Städer i Hrodna voblasć Belarus städer Sport FK Smarhon (fotbollsklubb); Gradski stadion (Stadion "Junnost"). Referenser Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Smarhon.
Skidzel

Skidzel (bělorusky Скідзель nebo Скідаль – Skidal, rusky Скидель – Skiděl, polsky Skidel, litevsky Skidlius) je město v Hrodenské oblasti v Bělorusku. K roku 2018 v něm žilo přes deset tisíc obyvatel. Poloha Skidzel leží přibližně 35 kilometrů východně od Hrodna, správního střediska oblasti. Dějiny Sídlo zde bylo založeno v 16. století a od roku 1974 je městem. V meziválečném období v letech 1921 až 1939 bylo součástí druhé Polské republiky. Odkazy Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Skidzel na hornolužickosrbské Wikipedii a Skidzyel’ na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Skidzel na Wikimedia Commons
Skidzyelʹ

Skidzyelʹ or Skidel is a town in Grodno District, Grodno Region, Belarus. It is located 31 kilometres (19 mi) east from Grodno. As of 2025, it has a population of 9,667. History Within the Grand Duchy of Lithuania, Skidzyel’ was part of Trakai Voivodeship. In 1795, the town was acquired by the Russian Empire as a result of the Third Partition of Poland. From 1921 until 1939, Skidzyel’ was part of the Białystok Voivodeship in the Second Polish Republic. In the 1921 Polish census, 68.7% people declared Jewish nationality, 17.3% people declared Polish nationality, and 12.3% declared Belarusian nationality. Skidziel is sometimes referred to as a former shtetl. On 18 September 1939, in the course of the Soviet invasion of Poland, Skidzyel’ was the site of a pro-Soviet communist revolt against the Polish government leading to massacre of ethnic Poles by killing squads deployed by delegalized Communist Party of Western Belarus, armed with the smuggled Soviet guns soon before the invasion. The event is referred to by historians as the Skidel revolt. On 19 September, a unit of the Polish Army restored Polish control in Skidzyel’, but the next day, 20 September, the town was occupied by the Red Army and, on 14 November 1939, incorporated into the Byelorussian SSR. From 27 June 1941 until 14 July 1944, Skidzyel’ was occupied by Nazi Germany and administered as a part of Bezirk Bialystok. Small shootings of Jews in the forest close to the city were frequent. The ghetto, where they were kept as prisoners, was liquidated on November 2, 1942. The Jews were taken to nearby Kolbassino (Polish: Kiełbasin) Sammellager transit camp to the south, packed with Jews of the Grodno Ghetto. At this time, they were 22,000 to 28,000 people in the camp. From there, they were sent aboard Holocaust trains to Auschwitz extermination camp. After World War II, the Grodno headquarters of the Communist Party of the Soviet Union was located in Skidal until the collapse of the Soviet Union in 1991. Gallery Notes References Sources Marek Wierzbicki, Powstanie skidelskie 1939 r., Białoruskie Zeszyty Historyczne nr 7, Białystok, 1997
Skídziel

Skídziel o Skídel (bielorruso: Скі́дзель; ruso: Ски́дель; polaco: Skidel; lituano: Skidlius) es una ciudad subdistrital de Bielorrusia perteneciente al raión de Grodno en la provincia de Grodno. Dentro del raión, es la capital del consejo rural homónimo sin formar parte del mismo. En 2017 tenía una población de 10 709 habitantes.​ La localidad fue fundada como un miasteczko en 1644 por Vladislao IV, quien le otorgó feria y mercados para dar servicio al área rural de la zona, que históricamente había sido una finca de realengo del Gran Ducado de Lituania. En la partición de 1795 se incorporó al Imperio ruso, hasta que en 1921 pasó a formar parte de la Segunda República Polaca. Durante este último período de control polaco, la localidad era un importante shtetl habitado por un 80% de judíos y una considerable minoría de polacos. En la invasión soviética de Polonia de 1939, en la cual la RSS de Bielorrusia anexionó la localidad, numerosos polacos locales fueron asesinados por los comunistas, mientras que casi todos los que formaban la mayoría judía de la población fueron asesinados por los invasores alemanes en 1942. La localidad fue repoblada principalmente por bielorrusos en las décadas posteriores, adoptando el estatus de ciudad en 1974.​​​​ Se ubica a orillas del río Kotra, unos 20 km al este de Grodno sobre la carretera M6 que lleva a Minsk.​ Referencias
Скидаљ

Скидаљ или Скидељ (бел. Скідзель (историјски и званични назив), Скідаль (назив који користе локални становници); рус. Скидель) град је у западном делу Републике Белорусији. Административно припада Гродњенском рејону Гродњенскњ области. Према процени из 2012. у граду је живело 10.574 становника. Географија Град се налази на крајњем западу Гродњенске области, на реци Скидљанки, око 30 км источније од административног центра области Гродна. Историја Први писани подаци о граду потичу из 1501. где се Скидаљ помиње као насеље у саставу Гродњенског повјата Троцког војводства у Великој Кнежевини Литванији. Постаје центром политичког живота земље након што је у њему 1588. саграђено краљевско имање. Од 1615. град постаје феудалним поседом књажева Радзивила и у то време долази до знатнијег развоја привреде, посебно пиварства и кожарства. Град је 1795. постао делом Руске Империје у чијем саставу је остао све до 1921. када је прешао у пољске руке. Осамнаест година касније, 1939. Скидаљ постаје делом тадашње Белоруске ССР. Становништво Према процени, у граду је 2012. живело 10.574 становника. Саобраћај Град се налази на раскрсници друмских праваца Е26 и М6 Минск—Гродно и Р41 Слоним—Деречин—Масти—Поречје. Такође кроз град пролази и железница. Види још Гродњенски рејон Гродњенска област Референце Спољашње везе Службена веб страница Занимљивости града Скидеља
Skidal

Skidal (vitryska: Скідзель) är en stad i Belarus. Den ligger i voblasten Hrodna voblast, i den västra delen av landet, 220 km väster om huvudstaden Horad Mіnsk. Skidal ligger 113 meter över havet och antalet invånare är 10 592. Natur Terrängen runt Skidal är mycket platt. Skidal är det största samhället i trakten. Se även Städer i Hrodna voblasć Belarus städer Referenser Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Skidal.
Скідель

Скідель (біл. Скідзель) — місто, розташоване в Гродненському районі Гродненської області в Білорусі на річці Скідлянка, за 30 км на схід від Гродно. Населення — близько 10 тисяч жителів (2004). Статус міста районного підпорядкування отримано в 1974 році Економіка Скідельский цукровий комбінат — найбільше підприємство міста: крім того, у місті працюють Скідельский комбінат будівельних матеріалів, Скідельский завод залізобетонних виробів, Скідельский маслосирзавод, продукція якого експортується до Росії та деякі інші підприємства. Історія Перші згадування про Скідель датуються 1501 роком. В 1615 році місто стало власністю шляхетского роду Радзивілів. В 1706 році місто розорене військами імператора Карла. Під час Німецько-радянської війни в Скіделі знаходився один із таборів смерті, у якому було знищено близько 2300 чоловік. Галерея Примітки Посилання Білорусь сьогодні
Мемориальный комплекс (Копти)

Воинский мемориал имени Ленинского комсомола (бел. Воінскі мемарыял імя Ленінскага камсамола) — воинский мемориальный комплекс в агрогородке Копти Витебского района Витебской области Беларуси. История В годы Великой Отечественной войны за агрогородок Копти развернулась ожесточенная борьба. В конце 1943 года — начале 1944 года в его окрестностях шли непрерывные бои, дважды населенный пункт переходил из рук в руки. Именно здесь 23 июня 1944 года на Витебском направлении начался прорыв немецкой обороны во время операции «Багратион». Согласно архивным документам, на шестикилометровом участке погибло 11408 солдат и офицеров Красной Армии. В память о тех событиях в Копти был создан воинский мемориальный комплекс имени Ленинского комсомола. Описание На окраине аг. Копти возвышается трёхметровый холм с танком Т-55 на вершине. Воинский мемориальный комплекс включает около 60 памятников и обелисков, в том числе: Братская могила советских воинов. 10 гранитных памятников с названиями деревень и указанием количества воинов 33-й и 39-й армий, погибших при освобождении этих населённых пунктов. Стена памяти со схемой операции «Багратион» и списком воинских подразделений, освобождавших территорию сельсовета. Памятник «Могила Неизвестного солдата». Памятник местным жителям, которые не пришли с войны. Памятник узникам фашизма. Памятник французским лётчикам с авиаполка «Нормандия-Нёман», которые в 1944 году участвовали в освобождении Витебщины от нацистов. Памятник Герою Советского Союза П. А. Галецкому. Памятник Герою Советского Союза Г. С. Григорьеву. Памятник партизанской бригаде А. Ф. Данукалова. Памятник артиллеристу Я. И. Джугашвили. Памятник лётчику В. И. Сталину. Памятный мемориальный знак воинам-татарстанцам, которые погибли в годы Великой Отечественной войны (скульптор А. Н. Торосян). Памятник на могиле патриота — врача Анны Николаевны Мамоновой, погибшей в годы Великой Отечественной войны. Памятный знак «Площадь Гордова», на пересечении улиц Центральная и Лынькова, рядом с Домом культуры. В честь присвоенного площади имени Героя Советского Союза В. Н. Гордова. Большой вклад в создание памятного комплекса внёс местный житель, ветеран Великой Отечественной войны, подполковник Виктора Демьяновича Терещенко. Галерея Примечания Литература Пукшанскі, А. У вёсцы паставілі помнік урачу / А. Пукшанскі // Звязда. — 2011. — 12 мая. — С. 4. Большакова, Е. Французский атташе благодарен за увековечивание памяти эскадрильи «Нормандия-Неман» // Жыццё Прыдзвiння (Вiцебск). — 2006. — 16 верас. — С. 1. Кузьміч, Т. Трэба абавязкова паспець… / Т. Кузьміч // Витебские вести. — 2016. — 10 марта. — С. 20. На добрую память : памятный мемориал им. Ленинского комсомола д. Копти, Витебский район. — Витебск : Витебская областная типография, 2016. — 53 с. Ссылки Воинский мемориал в честь Ленинского комсомола.