NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Albertshof (Hohenfels)

Albertshof ist ein Gemeindeteil des Marktes Hohenfels im Landkreis Neumarkt in der Oberpfalz in Bayern. Albertshof liegt in der Gemarkung Hohenfels. Geschichte Der Weiler (heute als „Lager“ bezeichnet) bestand in den 1930er Jahren aus zwei Höfen, die 1938 für den Bau eines Truppenübungsplatzes aufgegeben werden mussten. Der Ort gehörte seinerzeit zur politischen Gemeinde Großbissendorf im Landkreis Parsberg. Die katholische Kirche St. Laurentius von Albertshof war eine Filialkirche von Hohenfels. Die Gemeinde Großbissendorf wurde am 1. Mai 1978 in den Markt Hohenfels eingegliedert. Heute befindet sich in Albertshof der Hauptstützpunkt der US-Armee mit Wohngebäuden, Fahrzeug- und Lagerhallen für militärisches Gerät. Weblinks Albertshof in der Ortsdatenbank von bavarikon. Albertshof (Neumarkt in der Oberpfalz) (GenWiki) BayernViewer (Bayerische Vermessungsverwaltung) Einzelnachweise
Bayreuth Hauptbahnhof

Bayreuth Hauptbahnhof is the main railway station in the German town of Bayreuth, in northern Bavaria. Overview Railway lines run north to Neuenmarkt-Wirsberg, and from there to Bamberg and over the Schiefe Ebene to Hof, east to Weidenberg, southeast to Weiden and south to Schnabelwaid with connections to Nuremberg on the Pegnitz Valley Railway. The lines around Bayreuth are all single-tracked and non-electrified. Train services Due to the fact that all four railway lines are single-track and non-electrified, Bayreuth is currently only served by regional rail services. From December 2007 until December 2013, the Franken-Sachsen-Express provided a direct connection from Nuremberg to Dresden. The technology used for this was the Class 612 diesel multiple set. After the electrification of the railway between Plauen and Hof in 2013, the Franken-Sachsen-Express required a transfer in Hof and had a longer travel time due to the use of non-tilting electric trains. Later that year, the FSX was rerouted through Marktredwitz for a fully electrified railway. Regional Rail Services Regional routes serving Bayreuth are operated by DB Regio and the private company agilis. Since 2014, regional rail services in Bayreuth have belonged to the Integrated Transport Association of Greater Nuremberg (VGN, for Verkehrsverbund Großraum Nürnberg). There are Regional-Express links via Lichtenfels to Bamberg and Würzburg, and via Lichtenfels and Kronach to Saalfeld. Beginning on 23 May 1992, tilting diesel multiple units of Class 610 have worked the railway through the Pegnitz valley from Nuremberg to Bayreuth. These were bought by the former Deutsche Bundesbahn specifically for the winding railway. These trains proved quite reliable and reduced the travel time significantly. Today, DB Regio uses the Class 612 DMUs exclusively, and agilis operates the Stadler Regio-Shuttle RS1. Gallery Literature Robert Zintl: Bayreuth und die Eisenbahn. Gondrom, Bindlach 1992, ISBN 3811207806 See also List of railway stations in Bavaria References External links Media related to Bayreuth Hauptbahnhof at Wikimedia Commons
Bayreuth Hauptbahnhof

Bayreuth Hauptbahnhof 1853. november 18-án nyílt meg. Forgalma alapján a német vasútállomás-kategóriák harmadik csoportjába tartozik. Kapcsolódó vasútvonalak Weiden (Oberpf)–Neuenmarkt-Wirsberg railway Schnabelwaid–Bayreuth-vasútvonal Bayreuth–Warmensteinach-vasútvonal Forgalom Irodalom Robert Zintl: Bayreuth und die Eisenbahn. Bindlach: Gondrom. 1992. ISBN 3811207806 Das Bw Bayreuth, Loseblattsammlung des GeraNova Verlags München További információk Verkehr&ÖPNV in Bayreuth Gleise in Serviceeinrichtungen (NBY) (PDF) Gleisplan der Deutschen Bahn Lage und Verlauf der Bahnanlage sowie einige Signale auf der OpenRailwayMap
Villa Stuck

The Villa Stuck is an art museum located in Munich in the area of Bogenhausen. The building was completed in 1898. In 1992, it was established as a museum and historic house devoted to the life and work of the painter Franz Stuck. In contrast to the Classical architecture of the exterior, Stuck decorated the interior in striking Art Nouveau/Art Deco style. The museum closed for a period of renovation in the 2020s and reopened in October 2025, following the completion of a €13.5m renovation. See also List of single-artist museums References Further reading All of the following references are in German. Enno Burmeister: Villa und Atelier Franz von Stuck in München-Bogenhausen. Baudokumentation. Arbeitshefte zur Denkmalpflege; 38. München: Burmeister 1990. Enno Burmeister: Villa und Atelier Franz von Stuck in München-Bogenhausen. Restaurierungskonzept, Kostenberechnung. Arbeitshefte zur Denkmalpflege; 39. Munich: Burmeister 1994. Eva Heilmann: Der Künstler und seine Villa. Künstlerisches Programm und Gesamtkunstwerk. Franz-von-Stuck-Geburtshaus Tettenweis; 29. Tettenweis: Förderkreis Franz-von-Stuck-Geburtshaus 1990. Birgit Jooss: Ateliers als Weihestätten der Kunst. Der „Künstleraltar“ um 1900. Munich 2002 Fritz von Ostini: Villa Franz von Stuck München. Sonderdruck der Innendekoration. Darmstadt: A. Koch um 1900. Die Villa Stuck in München. Inszenierung eines Künstlerlebens. Munich 1992. Nicolette Baumeister: Architektur neues München - Münchner Baukultur 1994 - 2004, p. 102, Verlagshaus Braun, Berlin 2004. ISBN 3-935455-50-X Jo-Anne Birnie Danzker: Die Villa Stuck. Hatje Cantz, Ostfildern 2007. ISBN 978-3-7757-1897-4. External links Media related to Villa Stuck at Wikimedia Commons Museum Official website of the Villa Stuck for Stuck-Villa at the Bavarian State Office for the Preservation of Historic Buildings and Monuments
Villa Stuck

La villa Stuck est une villa dessinée et aménagée par le peintre Franz von Stuck pour son usage personnel entre 1897 et 1898. Située au 60 Prinzregentenstraße dans le Bogenhausen à Munich, elle a été transformée en 1968 pour abriter le Museum Villa Stuck consacré à l'Art nouveau. L'intérieur présente quelques-uns des tableaux de l'artiste et conserve l'aménagement d'origine tandis que l'aile de l'atelier accueille des expositions temporaires. Galerie Expositions temporaires Leonor Fini, 1981. Notes et références Liens externes (de) Site officiel Ressource relative aux beaux-arts : Union List of Artist Names Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de l’Art nouveau Portail de Munich
Villa Stuck

La Villa von Stuck si trova a Monaco di Baviera nel quartiere di Bogenhausen. Dal 1992 è stata aperta al pubblico come museo. Qui si possono ammirare l'abitazione storica e l'atelier dell'artista monacense Franz von Stuck (1863–1928). Sia la Villa stessa come anche l'arredamento furono tutti disegnati dall'artista. Il museo è oggi un grande Gesamtkunstwerk delle opere Liberty classicheggianti di questo artista di origine umile che fu elevato al rango di conte per le sue doti artistiche. La Villa neoclassica fu costruita sulla Prinzregentenstraße (n. 60) negli anni 1897/98, quando von Stuck era trentacinquenne. Dimora assai sontuosa, la villa comprende stanze di abitazione privata come pure sale di rappresentanza (salone di ricevimento, sala da musica, boudoir, biblioteca, salotto per le dame, fumoir ecc.) e inoltre l'atelier del pittore. Mentre la bianca, lineare ed elegante facciata, con le sue colonne doriche, rimanda alla severa sobrietà dell'arte classica, nell'interno le decorazioni, le sculture, le tappezzerie e il mobilio fondono in una sintesi raffinata elementi diversi ispirati all'arte antica, ai Bizantini, all'Oriente e al Rinascimento italiano, tuttavia con una personale e unificatrice reinterpretazione, da parte dell'artista, che tiene conto degli sviluppi e delle più importanti linee di tendenza del tardo Ottocento. Von Stuck adornò la dimora con pregevoli copie di sculture famose, come ad es. la cosiddetta Medusa Rondanini (originale alla Glyptotheck di Monaco), oppure la celebre Venere de' Medici (originale agli Uffizi). Vi si trova anche la copia di un autoritratto di von Stuck (anche di questo dipinto l'originale si trova agli Uffizi) e soprattutto è notevole una sorta di altare pagano, realizzato espressamente dall'artista, con marmi e nicchie a mosaici dorati, sovrastato dal più celebre dei suoi dipinti (Die Sünde - "Il peccato", 1893), che suscitò grande scalpore all'epoca della sua prima esposizione a Monaco: circondata da una massiccia cornice dorata, emerge da un fondo scuro una donna nuda (probabilmente Eva) dai capelli bruni e dallo sguardo provocante, quasi ipnotico, avvolta da un enorme serpente. Curiosità Fra le iscrizioni dorate su fondo scuro, incise sulle pareti della sala da musica, Franz von Stuck fece apporre questa citazione tratta da Il mercante di Venezia di Shakespeare: "L'uomo che non ha in sé un istinto musicale, che non è commosso dall'armonia di dolci suoni, è capace di tradimento, di rapina e di inganno. Non fidarti di un tipo così". Il suo celebre quadro Die Sünde ("Il Peccato") approdava 50 anni fa in Italia, come 'pezzo forte' della Mostra "Le Muse inquietanti - I Maestri del Surrealismo" (Torino, Galleria Civica d'Arte Moderna, novembre 1967 - gennaio 1968). Bibliografia Franz von Ostini, Villa Franz von Stuck, Darmstadt, 1909. Margot Th. Brandhuber, Villa Stuck, München, 2006. Franz von Stuck e l'Accademia di Monaco, da Kandinsky ad Albers (catalogo), Mazzotta Ed., 1990. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Villa Stuck Collegamenti esterni (DE) Sito ufficiale, su villastuck.de. Villa Stuck, su ISIL.
Вилла Штука

Вилла Штука (нем. Villa Stuck) — построенная в 1897—1898 годах вилла немецкого художника и скульптора Франца фон Штука, ныне художественный музей. Вилла расположена на Принцрегентенштрассе (нем. Prinzregentenstraße) в Мюнхене. Проект виллы в стиле неоклассицизма создал фон Штук. В 1914—1915 годах к ней было пристроено здание мастерской. Незадолго до своей смерти в 1928 году фон Штук удостоился за свои достижения степени почётного доктора Мюнхенского технического университета. С 1992 года здание используется в качестве третьего городского музея (после Мюнхенского городского музея и Городской галереи в доме Ленбаха) для постоянных и временных выставок. Помимо сохранённых жилых помещений и мастерской Франца фон Штука с коллекцией произведений Франца фон Штука, дополненной экспонатами прикладного искусства рубежа XIX—XX веков, вниманию посетителей на вилле Штука предлагаются специализированные выставки, посвящённые исторической и художественной обстановке в контексте жизни и творчества фон Штука, а также изобразительному и прикладному искусству XX века. Литература Маркина Л. Г., Муравлёва Е. Н., Муравлёва Н. В. VILLA STUCK ВИЛЛА ШТУКА // Культура Германии: лингвострановедческий словарь: свыше 5000 единиц / под общ. ред. Н. В. Муравлёвой. — М.: АСТ, 2006. — С. 1021. — 1181 с. — ISBN 5-17-038383-5. Ссылки Официальный сайт
Вілла Штука

Вілла Штука (нім. Villa Stuck) — побудована в 1897—1898 роках вілла німецького художника і скульптора Франца фон Штука, нині художній музей. Розташована на Принцрегентенштрассе (нім. Prinzregentenstraße) в Мюнхені. Проект вілли в стилі неокласицизма створив фон Штук. У 1914—1915 роках до неї було прибудовано будівлю майстерні. Незадовго до своєї смерті в 1928 році фон Штук удостоївся за свої досягнення ступеня почесного доктора Мюнхенського технічного університету. З 1992 року будівля використовується як третій міський музей (після Мюнхенського міського музею і Міської галереї в будинку Ленбаха) для постійних і тимчасових виставок. Окрім збережених житлових приміщень і майстерні Франца фон Штука з колекцією творів Франца фон Штука, доповненою експонатами прикладного мистецтва рубежу XIX—XX віків, увазі відвідувачів на віллі Штука пропонуються спеціалізовані виставки, присвячені історичній і художній обстановці в контексті життя і творчості фон Штука, а також образотворче і прикладне мистецтво XX століття. Див. також Франц фон Штук Література Enno Burmeister: Villa und Atelier Franz von Stuck in München-Bogenhausen. Baudokumentation. Arbeitshefte zur Denkmalpflege; 38. München: Burmeister 1990. Enno Burmeister: Villa und Atelier Franz von Stuck in München-Bogenhausen. Restaurierungskonzept, Kostenberechnung. Arbeitshefte zur Denkmalpflege; 39. München: Burmeister 1994. Eva Heilmann: Der Künstler und seine Villa. Künstlerisches Programm und Gesamtkunstwerk. Franz-von-Stuck-Geburtshaus Tettenweis; 29. Tettenweis: Förderkreis Franz-von-Stuck-Geburtshaus 1990. Die Villa Stuck in München. Inszenierung eines Künstlerlebens. München 1992. Nicolette Baumeister: Architektur neues München — Münchner Baukultur 1994—2004, S. 102, Verlagshaus Braun, Berlin 2004. ISBN 3-935455-50-X Jo-Anne Birnie Danzker: Die Villa Stuck. Hatje Cantz, Ostfildern 2007. ISBN 978-3-7757-1897-4. Ресурси Інтернету Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Вілла Штука Офіційний сайт Birgit Jooss: Ateliers als Weihestätten der Kunst. Der «Künstleraltar» um 1900. München 2002 Fritz von Ostini: Villa Franz von Stuck München. Sonderdruck der Innendekoration. Darmstadt: A. Koch um 1900. Фототека
Pegnitz (město)

Pegnitz je město v bavorském zemském okresu Bayreuth v Německu. Geografie Město se nachází východním okraji Franského Švýcarska, 50 km severovýchodně od Norimberku a 27 km jižně od Bayreuthu. Přímo v centru města je pramen řeky Pegnitz, která je po několika metrech posílena vodou Fichtenohe, jež je někdy uváděna jako její horní tok. Západně od města se zdvihá vrch Schloßberg, severovýchodně pak Zipser Berg. Historie Na místě města Pegnitz se historicky nacházely dvě osady. První z nich, Begenz, je zmíněna v zakládací listině kláštera Michelfeld z 6. 5. 1119. V roce 1293 je pak použito jméno Begniz a od roku 1329 pak současný název Pegniz. Ve letech 1347-1355 založila zemská hrabata z Leuchtenbergu hrad a v jeho podhradí vyrostlo "Nové Město" Pegnitz, jemuž v roce 1355 udělil císař Karel IV. městská práva. Až po několika staletích došlo k propojení s druhou osadou, se "Starým Městem". V roce 1357 prodali Ulrich a Johannes, hrabata z Leuchtenbergu, město Pegnitz Karlu IV., který je začlenil do českého království, k němuž pak patřilo až do roku 1402, kdy je Václav IV. zastavil Norimberským purkrabím z Hohenzollernu. V majetku Hohenzollernů pak Pegnitz zůstal po staletí, neboť k vyplacení zástavy nikdy nedošlo. Pamětihodnosti Celé zachované historické jádro města je památkově chráněno jako celek.. K pamětihodnostem patří : středověká radnice z roku 1347 mlýn Zaussenmühle z roku 1450 s pramenem řeky Pegnitz zřícenina hradu Hollenberg, který nechal údajně vybudovat císař Karel IV. zámek Altenstädter Schloss zřícenina kaple Pirkenreuther Kapelle na místě zaniklé osady Pirkenreuth městský farní kostel sv. Bartoloměje (z roku 1900) rozhledna z roku 1923 na vrchu Schloßberg socha pasáčka vepřů z roku 1982 umístěná v rozšířeném místě hlavní třídy, kde býval prasečí trh Městské části Město Pegnitz se skládá z 26 městských částí : Partnerská města Guyancourt, Francie Slaný, Česko Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Pegnitz (Stadt) na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pegnitz na Wikimedia Commons Oficiální stránky Pegnitz na Facebooku Pegnitz na Instagramu
Pegnitz (by)

Pegnitz (Fränkisch: Bengatz) er en by i Landkreis Bayreuth i Oberfranken i den tyske delstat Bayern. Geografi Pegnitz ligger i Region Oberfranken-Ost i Fränkischen Schweiz, ved floden Pegnitz, cirka 27 km. syd for byen Bayreuth. Inddeling Ud over Pegnitz ligger i kommunen disse landsbyer og bebyggelser Historie Pegnitz nævnes første gang som Begenz i en bekendtgørelse fra Kloster Michelfeld fra 6. maj 1119. Fra 1293 kaldes den Begniz og fra 1329 bruges det nutidige navn. 1357–1402 hørte byen til Kongeriget Böhmen, hvilket stadig afspejles i navnet på borgruinen Böheimstein . Pegnitz blev i 1400-tallet pantsat, og var i flere århundreder i hohenzollernes besiddelse, da böhmen ikke kunne indløse pantet. Det tidligere Obervogtamt Fyrstedømmet Bayreuth der i 1792 var blevet preußisk kom ved Freden i Tilsit i 1807 under Frankrig. I 1810 blev det som led i en finansiel erstatning overdraget til Kongeriget Bayern. Eksterne henvisninger
Pegnitz (town)

Pegnitz (German: [ˈpeːɡnɪts] ) is a town in the Bayreuth district in Upper Franconia, Bavaria, Germany, with a population of approximately 15,000 inhabitants. It is also the source of the river Pegnitz. The city Bayreuth is about 27 km to the north. The villages (Ortsteile) in Pegnitz are: Annual events are the Christmas market, the Open-Air Rock Festival Waldstock, and above all, the seasonal strong-beer festival called Flinderer. References
Pegnitz

Pegnitz (pronunciación en alemán: /ˈpeːɡnɪt͡s/ ()) es un municipio situado en el distrito de Bayreuth, en el estado federado de Baviera (Alemania), con una población a finales de 2016 de unos 13 294 habitantes.​ Se encuentra ubicado al norte del estado, en la región de Alta Franconia, cerca de la frontera con el estado de Turingia. Es el lugar donde nace el río Pegnitz (afluente izquierdo del Meno), y el núcleo de población más oriental de la Suiza Francona. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Pegnitz.
Pegnitz (ville)

Pegnitz est une ville de Bavière (Allemagne), située dans l'arrondissement de Bayreuth, dans le district de Haute-Franconie. Elle a été reconnue en tant que ville en 1355 par l'empereur Charles IV. Elle est jumelée avec la ville de Guyancourt (France). Liens externes Site officiel Ressource relative à la musique : MusicBrainz Portail de la Bavière
Pegnitz (település)

Pegnitz város Németországban, azon belül Bajorországban, a város a Frank-Svájc nyugati kapujaként is ismert. Lakosainak száma 13 741 fő (2023. december 31.). Fekvése Nürnbergtől északra fekvő település. Városrészei Története Pegnitz 1368 óta város, azonban épületei közül csupán a szép, favázas városháza (Rathaus) maradt fenn, amely még a 16. században épült. A várostól délre található a Pegnitz folyó szép völgye, ahol a hatalmas Veldensteini-erdőségben (Veldensteiner Forst) van a 35 négyzetkilométer területre kiterjedő nemzeti park, melyben látható a Vogetherd-barlang, óriási sziklakapujával mely Ranna falucskától érhető el. Krottensee határában pedig a Maximilianschöhle cseppkőbarlang húzódik, míg Neuhaus an der Pegnitz fölött egy 56 méter magas dolomitsziklán Veldenstein vára emelkedik. Az első erődítményt itt még a 11. században a bambergi püspökség emeltette a Veldeinsteini-erdőség védelmére. Karcsú, magas őrtornya (Wartturm) a 14. század végéről származik a külső- és belső várfalakkal és bástyatornyokkal együtt. 1725-ben a lőportornyot villámcsapás érte, azóta a vár félig rom. A sziklafalba vájt földalatti járat az úgynevezett Sólyomlyuk (Falkenloch) a hagyományok szerint a Sulzbach-Rosenberg fölötti Kőnigstein várával kötötte össze egykor Veldenstein várát. 1810-ben Pegnitz a Bajor Királysághoz került. Nevezetességek Városháza (Rathaus) - favázas épülete Veldensteini-erdőség - (Veldensteiner Forst) 35 km2-területű nemzeti parkja barlangokkal és Veldenstein várával Galéria Népesség A település népessége az elmúlt években az alábbi módon változott: Jegyzetek Források Német Szövetségi Köztársaság (Panoráma, 1980) ISBN 963 243 025 5 További információk Hivatalos oldal Kapcsolódó szócikkek Bajorország településeinek listája
Pegnitz (città)

Pegnitz è una città nel circondario di Bayreuth nella regione dell'Alta Franconia, in Baviera, Germania. Presso di essa si trova la sorgente del fiume Pegnitz. Geografia antropica Suddivisioni amministrative I quartieri (Ortsteile) di Pegnitz sono: Amministrazione Gemellaggi Pegnitz è gemellata con: Guyancourt Slaný, dal 2005 Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Pegnitz Collegamenti esterni Sito ufficiale, su pegnitz.de.
Pegnitz (stad)

Pegnitz is een plaats in de Duitse deelstaat Beieren, en maakt deel uit van de Landkreis Bayreuth en is de oostelijke toegangspoort tot de Fränkische Schweiz. Pegnitz telt 13.271 inwoners. De gemeente Pegnitz wordt gevormd door de stad Pegnitz en 44 dorpen en gehuchten. Pegnitz ontstond uit twee nederzettingen. Een ervan droeg de naam Begenz - eerste vermelding in de stichtingsoorkonde van 6 mei 1119 van het klooster Michelsfeld. Vanaf 1293 krijgt het de naam Begniz om in 1329 zijn huidige naam te krijgen. In 1355 verleende Keizer Karel IV aan Pegnitz stadsrechten. In Pegnitz ontspringt de gelijknamige rivier Pegnitz, die in zuidwestelijke richting naar de stad Neurenberg stroomt en vervolgens uitmondt in de rivier de Regnitz. Bezienswaardigheden Middeleeuws raadhuis uit 1347 Zaussenmühle uit 1450 met de Pegnitzbron Schloßberg met uitkijktoren uit 1923 Wasserberg met het Karstwonder Evangelische Kerk St. Bartholomäus uit 1900 Voormalige ijzerertsmijn Bergwerksstollen: Erwein II Ruïne van de burcht Hollenberg Pirkenreuther Kapelle, een ruïne in het verlaten gehucht Pirkenreuth
Pegnitz (miasto)

Pegnitz – miasto w Niemczech, w kraju związkowym Bawaria, w rejencji Górna Frankonia, w regionie Oberfranken-Ost, w powiecie ziemskim Bayreuth. Leży w Szwajcarii Frankońskiej, nad rzeką Pegnitz, przy autostradzie A9, drodze B2, B85 i linii kolejowej Monachium – Drezno. Miasto położone jest ok. 20 km na południe od Bayreuth, ok. 33 km na wschód od Forchheimu i ok. 45 km na północny wschód od Norymbergi. Podział administracyjny Polityka Burmistrzem od wyborów komunalnych w Bawarii w 2020 roku jest Wolfgang Nierhoff z Pegnitzer Gemeinschaft (PEG). Rada miasta składa się z 24 członków: Współpraca Miejscowości partnerskie: Guyancourt, Francja Slaný, Czechy Zabytki i atrakcje rynek z ratuszem z 1347 źródło rzeki Pegnitz młyn Zaußenmühle z 1450 ruiny zamku Böheimstein miejski kościół św. Bartłomieja (Stadtpfarrkirche St. Bartholomäus) z 1900 góra Schloßberg z wieżą widokową z 1923 pomnik przemysłowy „Erwein II” pomnik świniopasa, modernistyczny Kościół pw. Najświętszego Serca Jezusowego (Herz-Jesu), architekt Peter Leonhardt
Пегниц (Германия)

Пегниц (нем. Pegnitz) — город и городская община в Германии, в Республике Бавария. Подчинён административному округу Верхняя Франкония. Входит в состав района Байройт. Население составляет 13 599 человек (на 31 декабря 2010 года). Занимает площадь 100,03 км². Официальный код — 09 4 72 175. Местные регистрационные номера транспортных средств (коды автомобильных номеров) (нем. Kraftfahrzeugkennzeichen) — BT. Община подразделяется на 36 городских районов. В городе находится исток реки Пегниц. Население По оценке на 31 декабря 2015 года население общины Пегниц составляет 13 356 чел. Примечания Ссылки Официальная страница
Пегниц (град)

Пегниц (њем. Pegnitz) град је у њемачкој савезној држави Баварска. Једно је од 33 општинска средишта округа Бајројт. Према процјени из 2010. у граду је живјело 13.751 становника. Посједује регионалну шифру (AGS) 9472175. Географски и демографски подаци Пегниц се налази у савезној држави Баварска у округу Бајројт. Град се налази на надморској висини од 422 метра. Површина општине износи 100,0 km². У самом граду је, према процјени из 2010. године, живјело 13.751 становника. Просјечна густина становништва износи 137 становника/km². Међународна сарадња Референце Спољашње везе Званични сајт општине (језик: немачки) Њем. Савезни завод за статистику (језик: немачки) Стална конференција градова и општина (језик: немачки) KommOn Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (29. април 2014) - Информациони систем градова, општина и округа. (језик: немачки) План насеља на мапи (Mapquest)
Пегніц

Пегніц (нім. Pegnitz) — місто в Німеччині, розташоване в землі Баварія. Підпорядковується адміністративному округу Верхня Франконія. Входить до складу району Байройт. Площа — 100,03 км2. Населення становить 13 271 ос. (станом на 31 грудня 2020). Галерея Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Пегніц Офіційний сайт (нім.)