Würzburgi dóm

A würzburgi Szent Kilián-székesegyház, rövidebb és ismertebb nevén würzburgi dóm (németül: Dom St. Kilian zu Würzburg) egy római katolikus székesegyház Würzburgban, amelyet 1967 óta Szent Kiliánnak szenteltek. A dóm a Würzburgi egyházmegye püspöki székhelye. Két tornyos homlokzatával és 105 méteres teljes hosszával Németország negyedik legnagyobb román stílusú temploma és a Száli-házi uralkodók korabeli német építészet egyik fő műve. Eredetileg a dóm Salvator-patronátussal rendelkezett, 855-től körülbelül 1000-ig a Szent Megváltónak volt szentelve, majd 1000-től 1967-ig Szent András apostol volt a dóm patrónusa, 1967. május 6. óta pedig a dóm a frank mártírok, Szent Kilián, Szent Kolonat és Szent Totnan patrónusát viseli, akiknek a fejereklyéit itt őrzik; a székesegyház búcsúünnepe október 24-e. A würzburgi dóm a székesegyházi plébánia és a székesegyházi káptalan (Domstift Würzburg) plébániatemploma. A dóm rendkívül súlyos sérüléseket szerzett a második világháború során, ám több évtizedes munkával példaértékű újjáépítésen és restauráción esett át, így ismét a város egyik legszebb nevezetességének számít. Története Korai története A dóm és a hozzá tartozó dómkolostor (melyet a Szent Chrodegang által leírt Regula canonicorum elvei szerint Berowelf püspök alapított) már a 8. században is létezett Würzburgban. A mai román stílusú templom, amelyet 1040-től Bruno püspök építtetett, Németország negyedik legnagyobb román stílusú bazilikája. Ez a harmadik dómépület, miután az első kettő (787 és 855 körül épült) tűzvészben teljesen vagy részben megsemmisült. Bruno baleset miatt 1045-ben bekövetkezett halála után utódja, Szent Adalbero püspök 1075-ben fejezte be az építkezést. A dómhoz tartozó és a würzburgi székesegyházi káptalan által működtetett székesegyházi iskola a középkorban a Liège-i és a wormsi székesegyházi iskolák mellett az ország legjelentősebb egyházi iskolái közé tartozott. Az 1253-ban okiratba foglalt, a székesegyház új oltárának finanszírozását I. Hermann von Lobdeburg püspök többek között hat apothecis (azaz korabeli gyógyszertár) bevételeiből tette lehetővé, amelyek nevét a 13. század végéig ismerjük (az elsősorban orvosokkal kapcsolatban álló gyógyszerészek csak a 14. században jelentek meg, és a mai értelemben vett gyógyszerészek Würzburgban csak a 15. századtól voltak jelen). Az újkorban Az oldalhajók 1500 körül késő gótikus stílusban lettek átalakítva. A dóm belső terének barokk átalakítása 1627 előtt kezdődött, és a harmincéves háború után 1699-ig lendületesen folyt. A 17. században a székesegyház oltárképén számos táblakép készült, amelyek a tridenti zsinat képdekrétuma következtében 1580 körül váltak szokássá a katolikus templomokban. Az 1627-ben készült Bertalan-oltárhoz, amely az egyik északi hajóoszlopban található, Hans Ulrich Bühler a dóm belső terét ábrázoló, egykor retablóként szolgáló festményt készített. Bühler festette meg a Nikolaus Lenkhart által 1617 és 1630 között készített, de 1945-ben a festménnyel együtt elégett Péter és Pál-oltárt is a déli kereszthajó keleti falán. A frankfurti ifjabb Matthäus Merian 1654-ben festette meg a háromkirályok hódolatát. A híres nürnbergi festő, Joachim von Sandrart 1646 körül készítette el a dóm számára Krisztus keresztről való levételét és Mária mennybemenetelét. Johann Heinrich Schönfeld, az egyik legnagyobb német barokk festő, 1670 körül festette meg a Kilián-székesegyház számára a kereszthordozó Megváltót és Limoges-i Lénárdot, a pestises betegek védőszentjét. Az antwerpeni származású művész, Johann Baptist Ruel (más néven Johann Baptist de Rüll) 1659-ben festette meg Szent Erzsébet tűzpróbáját a würzburgi székesegyház számára. Mint az összes eddig említett oltárkép a dómban, Johann Baptist Ruel 1661-ben készült olajfestménye, a Bűnbánó Magdolna is megsemmisült 1945 márciusában a tűzben. Megmaradtak viszont az eredetileg a katedrális számára készült oltárképek: Keresztelő János lefejezése (1659) és Szent Kilián vértanúsága (1659) és Krisztus az Olajfák hegyén (1660) című, Oswald Onghers által készített oltárképek maradtak fenn (1662-ben készült Mária mennybemenetele című képe, valamint 1704-ben készített Ecce homo című oltárképe, amely a dékánoltár északi kereszthajójában volt látható, és az 1945-ös tűzviharban megsemmisült). A Balthasar Esterbauernek tulajdonított faragványok (1702, az 1700 és 1703 között készült új főoltáron, két kórusív-oltáron (Bruno-oltár, amelyet 1705-ben Lothar Franz von Schönborn mainzi érsek és választófejedelem adományozott, a déli kórusív pillérén és az 1708-ban vagy 1709-ben Greiffenclau herceg-püspök által adományozott plébániai oltár északi kórusív pillérén) 1945. március 16-án elégtek. Pietro Magno (vagy Giovan[ni] Pietro Magni, 1655–1722/24) Giovanni Antonio Clerici (1762–1774) és más honfitársai közreműködésével 1701 és 1706 között barokk stílusú, kiemelkedő művészeti értékű európai stukkókkal díszítette a dómot, habár a medallionokat soha nem festették ki képekkel. Pietro Magno katedrális stukkóinak hatására fejlesztette ki Joseph Greissing a saját, kifejezetten díszes barokk építészeti stílusát. A 20. századtól napjainkig A náci uralom idején a würzburgi katolikus egyház és képviselői, például Matthias Ehrenfried püspök és a Volksblatt főszerkesztője, Heinrich Leier (1876–1948) dómplébános határozottan kiálltak és tüntettek a rezsim ellen. Az épület súlyos sérüléseket szerzett a második világháború idején, különösen is az 1945. március 16-i bombázásban és az azt követő tűzvészben. 1946 februárjában a romos állapotú dóm nagy része (különösen az északi fal) összeomlott. Hans Schädel, a egyházmegye és a dóm építésze ezt követően egy nagyszabású restaurációs program keretében 1967-ig újjáépítette. 1967. május 6-án Julius Döpfner müncheni érsek és Corrado Bafile nuncius részvételével felszentelték az új főoltárt és a négy mellékoltárt. Az újjáépítés során a barokk stílusú épületrészeket a román stílus visszaállításának érdekében lebontották. Az új berendezés hangsúlyozza a megmaradt történelmi részekkel való ellentétet. Így jött létre egy vitatott kombináció, amely nagyrészt román, modern és barokk elemeket tartalmaz. A neoromán nyugati homlokzatot, amelyen rozetta, háromrészes galéria és óra nyílás található, az újjáépítés során egyszerű habkőfal borította, majd a 2004 áprilisa és 2006 novembere közötti felújítási munkálatok során újra láthatóvá vált. Ezenkívül a dóm kölcsönbe kapta a müncheni udvari festő, August Wolff által készített másolatot egy firenzei úrvacsora festményről, amely a ranungsi Szent Bonifác-templomból származik. A nemzetközileg elismert, Würzburgból származó szobrász, Fritz Koenig 1962-ben készítette el a würzburgi dóm 5,50 méter magas főbejárati kapuját, amelyen a bibliai teremtés története látható. Koenig itt rendezetlen, archaikus szimbólumokból rajzolja le a teremtés aktusát, az egyes részekben Isten elválasztja a vizet a szárazföldtől, életre kelti a halakat, a madarakat és az embert, Ádám és Éva pedig megkóstoltatja a tudás fájának gyümölcsét. Koenig művében a természetet, a misztikát és a vallásosságot a fény és a sötétség közötti feszültséggel ötvözi. 1971 és 1975 között a würzburgi székesegyházban ülésezett a würzburgi zsinat. Julius Döpfner bíboros akaratának megfelelően a zsinatnak a második vatikáni zsinat eredményeit kellett volna megvalósítania Németországban, és „szellemi eseménynek” kellett volna lennie. A kórust 1988-ban Hubert Elsässer alakította át, és azóta barokk és modern formákat ötvöz. 2003 március 6-án közvetlenül a templom mellett megnyílt a dóm múzeuma. 2011. július 25-től 2012. december 2-ig az épület belső tere építési és felújítási munkálatok miatt zárva volt. Építészeti jellemzői A würzburgi dóm méretei a következők: Teljes hossz a előcsarnoktól az apszisig: 108 méter A kereszthajó hossza: 58 méter A kórus és az apszis hossza: 25 méter Az oldalsó hajók boltozatának belmagassága: 10,60 méter A középső hajó mennyezetének belmagassága: 23,25 méter A torony magassága: 64 méter Az árkádfalak közötti távolság: 4 méter Az árkádok boltíveinek magassága: 9,30 méter Az oldalsó hajók szélessége: 7 méter A középső hajó szélessége: 13,80 méter A kereszthajók boltozatának magassága: 21,80 méter A kereszthajók szélessége: 13,80 méter A kereszthajók karjainak hossza a kereszthajóig: 20,36 méter Kereszthajó: 15 × 15 méter A kereszthajók kereszthajóívének magassága: 20,20 méter Harangok Történetük A dóm 20 haranggal rendelkezik. 26 tonnányi össztömegével ez Németország egyik legnehezebb harangegyüttese. A legrégebbi és egyben az egyetlen megmaradt eredeti harang a Lobdeburg-harang. A 16. március 1945-i tűzviharban megmenekült, mivel 1933-ban a dóm kriptájába vitték. Siegfried Issig építész, a püspökség hivatalos harangszakértője szerint a legújabb kutatások kimutatták, hogy 1257-ben készítette az egyik leghíresebb harangöntő, a würzburgi Cunradus Citewar. Ezt a harangot a 88-ból 50 würzburgi püspök hivatalba lépésekor, valamint a legtöbb würzburgi segédpüspök (négy kivételével) felszentelésekor is megkongatták. 2007-ben, Mihály napján ünnepelték az öntésének 750. évfordulóját. A nagyhét kivételével péntekenként 15 órakor, Jézus keresztre feszítésének órájában kongatják meg. Tizenegy harangot öntött Friedrich Wilhelm Schilling 1965-ben Heidelbergben. A nagy Salvator-harangot kivéve, a würzburgi harangokat úgy öntötte, hogy a falvastagság a hangmagasság emelkedésével nőtt (bordaprogresszió). A 4., 6. és 7. harang körülbelül harmadával nehezebb, a 8–11. harang kétszer, a 12. harang pedig háromszor nehezebb, mint az azonos hangú hagyományos kialakítású harangok. Az 1. harang szintén nehéz bordás, hogy megfelelő hangsúlyú alaphangot képezzen. 2008 óta a délnyugati toronyban nyolc további haranggal egészítette ki a passaui Perner harangöntöde a fő hangzást a magasabb hangfekvésű oktávban; a régi és új harangok hangsorozata zökkenőmentesen illeszkedik egymáshoz. Összefoglaló táblázat Jegyzetek Irodalom ↑ Kummer 2004: Stefan Kummer (2004): Architektur und bildende Kunst von den Anfängen der Renaissance bis zum Ausgang des Barocks, in: Geschichte der Stadt Würzburg, Bd. 2: Vom Bauernkrieg 1525 bis zum Übergang an das Königreich Bayern 1814 (hg. von Ulrich Wagner). Stuttgart, ISBN 576-678, 942-952. Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Würzburger Dom című német Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.