Доісторичні пальові поселення в Альпах

Доісторичні пальові поселення в Альпах — група з 111 місць знахідок доісторичних пальових споруд, які існували в період 5000–500 рр. до н. е., розташовані у Швейцарії (56 місць), Німеччині (18 місць), Австрії (5 місць), Італії (19 місць), Франції (11 місць) та Словенії (2 місця), що визнані ЮНЕСКО Світовою спадщиною. Для Словенії, це був перший об'єкт, включений до культурної Світової спадщини. Розкопки, які проводилися лише на декількох місцях знахідок, дали уявлення про життя в доісторичні часи під час неоліту та бронзової доби в Альпах та Передальпах та як спільноти взаємодіяли зі своїм навколишнім середовищем. Як було зазначено у номінації, пальові поселення є унікальною групою добре збережених і культурно багатих археологічних пам'яток, які становлять одне з найважливіших джерел про ранні аграрні суспільства в регіоні. Пальові поселення будувалися на берегах озер, річок або в заболочених місцинах. Усупереч загальній думці, споруди будувалися не над водою, а на прибережних заболочених низинах. На палі їх встановлювали для захисту від підтоплень, які траплялися періодично. Оскільки з часів їхнього існування озера зросли у площі, багато з оригінальних паль зараз під водою, що і дає хибне враження наче вони там були спочатку. Включення до Світової спадщини Місця знахідок були включені до Світової спадщини ЮНЕСКО 2011 року. Заявку на включення подавала Швейцарія й офіційна церемонія включення відбулася 10 вересня 2011 у Невшателі. Усі інші відомі місця пальових поселень довкола Альп були згадані як «пов'язані місця» до 111 прямо згаданих. Зараз загальна кількість місць доісторичних пальових поселень в Альпах сягає понад 900 і зростає з кожною новою знахідкою. Місця знахідок у Швейцарії Найбільша кількість із безпосередньо згаданих пальових поселень розташована у 15 кантонах Швейцарії (56 зі 111), де розпочалася європейська «пальова лихоманка». На початку 1855 року дослідник старовини Фердинанд Келлер у рамках робіт із намиву ґрунту на Цюрихському озері знайшов залишки поселення Майлен-Роренгааб (нім. Meilen-Rorenhaab), яке «у найдавніші часи слугувало групам родин, дуже ймовірно кельтського походження, які годувалися з риболовлі та полювання, але також не були зовсім несвідомі польових робіт… Вони жили в хатинках, які будували не на суходолі, а натомість на вологих берегах на палях». Важливі місця культурної спадщини розташовані на березі Цюрихського озера, більшість із них належать культурі Горґен, у тому числі і добре досліджені Келлером поселення Ґроссер Гафнер (нім. Grosser Hafner, «Велика гавань»), Кляйнер Гафнер (нім. Kleiner Hafner, «Маленька гавань») і Альпенквай (нім. Alpenquai, «Альпійська набережна») в Цюриху. Єдині у світі відомі доісторичні переправи через озеро були знайдені у верхній мілководній частині Цюрихського озера між містами Рапперсвіль і Гурд, разом із місцями поселень Рапперсвіль-Йона-Технікум, Зееґубель, Фраєнбах-Гурден-Зеефельд та Фраєнбах-Гурден-Россгорн. Окремі місця знахідок Наступні місця знахідок визнані ЮНЕСКО як Світова спадщина: Джерела Sabine Hagmann, Helmut Schlichtherle: Das UNESCO-Welterbe «Prähistorische Pfahlbauten um die Alpen» in Baden-Württemberg. Schutz und Vermittlung einer ungewöhnlichen Welterbestätte. In: Denkmalpflege in Baden-Württemberg, 43. Jg. 2014, Heft 1, S. 2-8 (PDF) Denkmalpflege. UNESCO-Welterbe. Prähistorische Pfahlbauten um die Alpen in Baden-Württemberg. Landesamt für Denkmalpflege, Stuttgart 2011 (Broschüre, 60 S. Texte Hagemann/Schlichterle u.a.) Peter J. Suter, Helmut Schlichtherle et al: Pfahlbauten — Palafittes — Palafitte. Palafittes, Biel 2009. ISBN 978-3-906140-84-1. Посилання Альпійські поселення на палях [Архівовано 3 серпня 2020 у Wayback Machine.] // ВУЕ Паляфіти // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Буенос-Айрес, 1962. — Т. 5, кн. X : Літери Ол — Пер. — С. 1279. — 1000 екз. Детальний опис включених ділянок на palafittes.org та unesco-weltkulturerbe-pfahlbauten.de [Архівовано 29 серпня 2018 у Wayback Machine.] (нім.) Примітки