Altdorfská univerzita

Altdorfská univerzita (německy Universität Altdorf, latinsky Academia Norica, nazývaná také Altdorfina) byla císařská univerzita v Altdorfu u Norimberka. Byla otevřena v roce 1575 jako akademie a na univerzitu byla povýšena v roce 1622. V roce 1809 byl zrušena bavorským králem Maximiliánem I. Josefem. Významní učenci V závorce je uveden rok, ve kterém je jmenován Altdorf nebo délka života Edo Hildericus (1533-1599) 1582 první rektor akademie a od roku 1584 profesor hebrejského jazyka Obertus Giphanius (1534-1604), profesor práv (1583-1590) Johannes Praetorius neboli Johann Richter (1537-1616), matematik, astronom a technik (1576) Nicolaus Taurellus (1547–1606), profesor rétoriky, etiky a od roku 1579 medicíny a fyziky a čtyři rektoři Johannes Busereuth ( 1548-1610 ), právnický profesor od 1580 do 1592, rektor v roce 1586 Julius Konrad Otto (* 1562, † 1649 nebo kolem 1655/56), původně Naphthali Margolith, 1603 – 1607 hebrejského profesora Aegidius Agricola (1578-1646), právník, získal doktorát v roce 1609 v Basileji, 1613 profesor práva Konrad Rittershausen (1560-1613), německý právník (1591) Christoph Crinesius (1584–1629), německý orientalista a univerzitní profesor Hugo Donellus, právník (1588) Petrus Wesenbeck, právník (1592) Johann Weinmann (1599-1672), profesor teologie od 1628 do 1672 Ernst Soner, profesor medicíny, profesor naturopatie, unitář a (1607-1608) rektor Daniel Schwenter, matematik a filozof (1608) Georg Nössler, lékař (1618) Ludwig Jungermann, botanik (1625) Theodor Hackspan (1607-1659), orientalista, teolog a univerzitní profesor (1636) Abdias Trew, matematik a astronom (1636) Johann Conrad Dürr, teolog a morální filozof (1651, 1654) Johannes Saubert mladší (1638–1688), orientalista a luteránský teolog (1673) Moritz Hofmann (1621-1698), zdravotník (1648/49) Johann Christoph Wagenseil, historik, právník a orientalista (1667) Johann Christoph Sturm, fyzik a matematik (1669) Magnus Daniel Omeis, profesor rétoriky, poezie a morálky (1674), od roku 1697 předseda Pegnesiánského řádu květin Christian Gottlieb Schwarz (1675–1751), profesor rétoriky, poezie a morálky, prezident Pegnesiánského řádu květin Johann Moritz Hofmann (1677), lékař, anatom, chemik a botanik Johann Jakob Baier, lékař, historik a fosilní historik (1704) Gustav Georg Zeltner, teolog (1706) Lorenz Heister, zdravotník a botanik (1710) Georg Friedrich Deinlein, právo a filozofie, odborný asistent (1719), profesor (1730), rektor Johann Heinrich Schulze, lékař, filolog a numismatist (1720) Johann David Köhler, knihovník a numismatist Christian Heinrich Freiesleben (1696-1741), německý autor, právník a od roku 1730 „profesor institucí“ Johann Heumann von Teutschenbrunn, řádný profesor práva (1744) Johann Augustin Dietelmair ( 1746-1785 ), profesor teologie a pětinásobný rektor Georg Wilhelm Sigismund Beigel ( 1753-1837 ), diplomat, knihovník, přírodovědec a matematik Johann Christian Siebenkees, právní vědec (1776), osmkrát děkan právnické fakulty, pětkrát rektor univerzity Konrad Mannert, historik a geograf (1778, 1797) Julius Friedrich von Malblanc Právní vědec (1779), rektor univerzity v roce 1785 Georg Andreas Will, historik a filozof (1757), člen Pegnesiánského řádu květin Wolfgang Jäger (1734-1795), filolog a historik, od roku 1773 docent západních jazyků, 1786 řádný profesor a také profesor poezie a od roku 1788 také profesor rétoriky Christoph David Anton Martini (1761-1815), protestantský teolog, v letech 1807 – 1809 profesor teologie Johann Philipp Siebenkees (1759-1796), docent filozofie (1791), profesor jazyků (1795) Jacob Friedrich Georg Emmrich (1766-1839), právník, 1802 rektor univerzity Gottlob Wilhelm Meyer (1768-1816), profesor teologie od roku 1804 do roku 1813 Významní studenti Melchior Goldast von Haiminsfeld, švýcarský klasický filolog, obdržel doktorát v roce 1597 Aegidius Agricola (1578-1646), právník, získal doktorát v roce 1609 v Basileji Albrecht z Valdštejna, zvaný Wallenstein, později císařský generalissimus, byl studentem v letech 1599 až 1600 Christoph Schindler (1596-1669), německý právník a duchovní Georg Achatz Heher (1601-1667), právník, diplomat a kancléř Andreas Goldmayer (1602-1665), matematik, astronom a výrobce kalendářů Johann Michael Dilherr (1604-1669), profesor výmluvnosti, historie a poezie a pro teologii, byl úzce spojen s Pegnesiánským řádem květin Theodor Hackspan (1607-1659), orientalista, teolog a univerzitní profesor Georg Philipp Harsdörffer, zapsaný v letech 1623 až 1626, založil v roce 1644 Pegnesiánský řád květin Johann Conrad Dürr (1625-1677), teolog a univerzitní profesor Wolfgang Gundling (1637-1689), luteránský teolog Johann Pachelbel (1653-1706), německý skladatel a varhaník Johann Adam Schertzer (1628-1683), německý luteránský teolog a univerzitní profesor Gottfried Wilhelm Leibniz, filozof a vědec, matematik, diplomat, právní vědec, fyzik, historik a doktor sekulárního a kanonického práva, získal doktorát v roce 1666 Heinrich Arnold Stockfleth, studoval teologii, mistr 1666, básník 1668 v pegnesiánském pořadí květin Wilhelm Ludwig von Maskowsky (1675-1731), státník Johann Georg Volckamer, 1643 PhD, 1646 jedenáctý člen Pegnesiánského řádu květin Johann Alexander Döderlein, od roku 1693 Jacob Paul von Gundling, historik (1695) Nikolaus Hieronymus Gundling, studoval teologii a filozofii, později prorektor v Halle Christoph Fürer von Haimendorf, předseda Pegnesiánského řádu květin od roku 1709 do roku 1732 Christoph Jacob Trew (1695-1769), lékař a botanik v letech 1711 až 1712 Johann Georg Schelhorn (1694-1773), německý teolog studoval v letech 1714 až 1716 v Altdorfu Karl Christian Hirsch (1704-1754), historik církve a duchovní Christoph Friedrich Geiger (1712-1767), právník a univerzitní přednášející na univerzitě v Marburgu Nicolaus Schwebel (1713-1773), filolog, básník a vychovatel Andreas Würfel (1718-1769), duchovní a historik Johann Gottlieb Schäffer (1720-1795), lékař a přírodní vědec Erhard Andreas Frommann (1722-1774), opat kláštera Berge a generální dozorce Magdeburského vévodství Johann Christoph Gatterer (1727-1799), historik, profesor na univerzitě v Göttingenu, studoval od roku 1747 Wolfgang Jäger (1734-1795), filolog a historik, tam studoval v letech 1752 až 1758 Johann Georg Schlosser (1739-1799), právník, historik a státník Jacob Christian Gottlieb von Schäffer (1752-1826), německý lékař Johann Christian Siebenkees (1753-1841), právní vědec, básník a univerzitní profesor Gerhard Adam Neuhofer (1773-1816), spisovatel Johann Gottfried Pahl, protestantská teologie z roku 1784, v roce 1807 se Pahl stal čestným členem Pegnesiánského řádu květin Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Universität Altdorf na německé Wikipedii. Literatura Ludwig Krauss: Projev paměti Altdorf na Sebalda Welsera (zemřel 1589). Latinský text s překladem, úvodem a vysvětlením. Norimberk: Melanchthon-Gymnasium, 1976, 53 stran (jednotný název: Oratio in obitum et memoriam domini Sebaldi Welseri senatoris consularis Norimbergensis) Johann Martin Trechsel: Amoenitates Altdorfinae oder Eigentliche nach dem Leben gezeichnete Prospecten der Löblichen Nürnbergischen Universität Altdorf, Norimberk, asi. 1720 Johann Georg Puschner: Natürliche Abschilderung des academischen Lebens in gegenwärtigen Vierzehn schönen Figuren ans Licht gestellt von D., Norimberk cca 1725 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Altdorfská univerzita na Wikimedia Commons Professoren- und Studentenverzeichnis Album Academicum Altorphinum. Personendatenbank zur Akademie und Universität Altdorf 1578–1809. Zur Auflösung der Universität Altdorf. In: Vom Adler zum Löwen – Erlangen wird bayerisch (Ausstellung 22. September bis zum 18. November 2006) Wallensteinfestspielverein Altdorf e.V. – Informationsseite des Veranstalters der Wallensteinfestspiele mit Touristeninformationen und Fotos von vergangenen Aufführungen Internationales Netzwerk Universität Altdorf Archivováno 14. 12. 2024 na Wayback Machine. (INUA) Rejstřík univerzity v Altdorfu . Stürtz: Würzburg (digitalizováno) 1. Text 1912 2. Registr 1912