Палац Шляйсгайм

Палац Шляйсгайм (нім. Schloss Schleißheim) — палацово-парковий ансамбль епохи бароко в Обершляйсгаймі, околиці Мюнхена. Палац був літньою резиденцією Віттельсбахів, правителів Баварії. Палаци Старий палац Шляйсгайм Історія Шляйсгаймського палацу почалась в 1597 році із заснування герцогом Вільгельмом V (1548–1626) неподалік від палацу Дахау заміського будинку. З того часу залишились центральна брама і вежа з годинником. У 1616 році власником садиби становиться син Вільгельма курфюрст Максиміліан I. У 1616–1623 роках він збудував так званий Старий палац, проект якого був розроблений архітектором Генріхом Шеном Старшим і Гансом Крумппером. Зовнішнє подвір'я палацу називається Вільгельмшоф (Wilhelmshof), внутрішнє — Максиміліаншоф (Maximilianshof). Після серйозних руйнувань під час Другої світової війни палац був повністю відновлений. Був збережений ліпний декор каплиці Вільгельмкапелле. У Старому палаці експонуються дві постійні виставки, присвячені релігійній культурі та історії Пруссії. Палац Люстгайм У 1684–1688 роках для Максиміліана II Емануеля та його першої дружини, австрійської принцеси Марії Антонії за проєктом Енріко Дзуккаллі був побудований палац Люстгайм, вілла із садом в італійському стилі. У центрі будівлі знаходиться велика бенкетна зала. Фрески розписані Йоганном Антоном Ґумппом, Франческо Роса та Іоганном Андреасом Трубілліо. З 1968 року у палаці знаходиться значна колекція мейсенської порцеляни, яку перевершує тільки Музей порцеляни в Цвінґері (Дрезден). Навколо палацу зведені два павільйони: каплиця (Renatus Chapel) 1686 року, перетворена Дзуккаллі в павільйон і північний павільйон-конюшня, побудований для улюблених коней курфюрста Макса Емануеля. Новий палац Шляйсгайм У 1701–1704 роках за проектом Дзуккалі був збудований Новий палац у стилі бароко. Роботи припинились у ході війни за іспанську спадщину. У 1719–1726 роках Йозеф Еффнер продовжив будівництво. Новий палац — характерний приклад «малих версалів», що будувалися німецькими правителями в XVIII столітті. Картинна галерея У палаці виставлені картини доби бароко, що належать Баварському державному зібранню картин. Галерея складається з творів фламандських художників Пітера Пауля Рубенса та Антоніса ван Дейка, італійців Гвідо Рені, Луки Джордано, Гверчіно, Карло Сарачені, Алессандро Туркі, Карло Дольчі і П'єтро да Кортона, німців Йоахима Зандрарта, Іоганна Генріха Шенфельда, Йоганна Карла Лота та іспанських художників Алонсо Кано і Хосе де Рібера. Парк Великий парк — один з небагатьох збережених барочних садів у Німеччині. Парк з каналами і гаями був розпланований Дзуккаллі, а великий квітник і водоспади — Домініком Джірардом, учнем Андре Ленотра. Див. також Замки Баварії Примітки Джерела Offizielle Internetseite der Bayerischen Schlösserverwaltung zur Schlossanlage Schleißheim mit ausführlicher Beschreibung des Neuen Schlosses mit Rundgang, über das Alte Schloss Schleißheim sowie das Schloss Lustheim den Hofgarten Schleißheim Internetseite über das Alte Schloss Schleißheim, das Neue Schloss und den Hofgarten Schleißheim sowie das Schloss Lustheim Virtueller Rundgang: Neues Schloss, Schloss Lustheim, Schloss Lustheim — nördlicher Pavillon — Schöner Stall, Schloss Lustheim — südlicher Pavillon — Renatuskapelle und Außenanlage (Flash-Player erforderlich) Radwanderung entlang der Kanäle Max-Emanuels von München zum Schloss Schleißheim und zurück