NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Sher-e-Bangla National Cricket Stadium

Das Sher-e-Bangla National Cricket Stadium (bengalisch শের-ই-বাংলা জাতীয় ক্রিকেট স্টেডিয়াম), auch als Mirpur Stadium bekannt, ist ein Cricketstadion in der bangladeschischen Hauptstadt Dhaka. Es liegt zehn Kilometer außerhalb des Stadtzentrums in Mirpur und hat eine Kapazität von etwa 25.000 Zuschauern. Geschichte Ende der 1980er Jahre diente das Stadion ursprünglich als Fußball- und Leichtathletikstadion. 2004 übernahm der Bangladesh Cricket Board und wandelte das zuvor mit rechteckigem Spielfeld und Leichtathletikbahn ausgestattete Stadion in ein Cricketstadion um. Es wurde nach dem bangladeschischen Politiker A. K. Fazlul Huq benannt, der den Ehrentitel Sher-e-Bangla ("Tiger von Bengalen") trug. Kapazität und Infrastruktur Das Stadion hat eine Kapazität von etwa 25.000 Zuschauern. Es zeichnet sich vor allem durch ein gutes Drainagesystem aus, was es ermöglicht nach Regenschauern schnell wieder spielen zu können. Die beiden Enden des Wickets heißen Ispahani End und Aqua Paints End. Internationales Cricket Das Stadion übernahm mit seiner Inbetriebnahme die Funktionen als Nationalstadium vom Bangabandhu National Stadium. Der erste Test wurde während der Saison 2007 gegen Indien ausgetragen. Seitdem wird es regelmäßig bei Touren ausländischer Nationalmannschaften für Tests, ODIs und Twenty20s eingesetzt. Während des Cricket World Cup 2011 fanden hier vier Gruppenspiele und zwei Viertelfinale statt. Ebenso wurden hier Partien bei der ICC World Twenty20 2014 und der parallelen ICC Women’s World Twenty20 2014 ausgetragen. Nationales Cricket Im bangladeschischen nationalen Cricket dient das Stadion als Heimstätte der Dhaka Metropolis. In der Bangladesh Premier League tragen hier die Dhaka Dynamites ihre Heimspiele aus. Fußball Das Stadion diente als Austragungsort der Asian Club Championship 1987. Weblinks Stadion auf Cricinfo Einzelnachweise
Sher-e-Bangla Cricket Stadium

El Sher-e-Bangla Cricket Stadium (en bengalí: শের-ই-বাংলা জাতীয় ক্রিকেট স্টেডিয়াম), conocido también como Estadio Mirpur, es un estadio de uso múltiple utilizado principalmente para el críquet ubicado en Daca, capital de Bangladés. Historia El estadio fue construido en 1980 en Mirpur, ciudad ubicada a 10 kilómetros de la capital y el nombre es por el Jefe de Estado Abul Kazem Fazlul Huk, conocido como Sher-e-Bangla (en español: Tigre de Bengala). El primer evento importante que albergó el estadio fue la Copa de Clubes de Asia 1987 y era la sede de la selección nacional de fútbol hasta que se mudaron al Bangabandhu National Stadium en 2004, año en el que la Bangladesh Cricket Board tomó la administración del estadio para ser utilizado como estadio de críquet. En 2006 el estadio fue remodelado eliminando la demarcación de fútbol y la pista de atletismo, y fue una de las sedes de la Copa Mundial de Críquet de 2011, de la Copa Asiática de Críquet en las ediciones de 2012, 2014 y 2016. El estadio actualmente es sede de la mayor parte de los partidos de la Liga Nacional de Críquet desde 2004. En 2014 fue sede del ICC World Twenty20 en masculino y femenino​ Galería Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Sher-e-Bangla Cricket Stadium.
Flughafen Sylhet

Der Flughafen Sylhet (englisch Osmani International Airport, bengalisch ওসমানী আন্তর্জাতিক বিমানবন্দর, IATA-Code: ZYL, ICAO-Code: VGSY) ist der internationale Flughafen von Sylhet in Bangladesch. Lage und Anfahrt Der Flughafen liegt etwa neun Kilometer nördlich von Sylhet an der Straße N2. Fluggesellschaften und Ziele Der Flughafen wird von mehreren Fluggesellschaften angeflogen: Biman Bangladesh Airlines nach Dhaka, Jeddah, Muscat Novoair nach Dhaka US-Bangla Airlines nach Dhaka Zwischenfälle In den Jahren 1997 und 2004 verunglückte jeweils eine Fokker F28 der Biman Bangladesh Airlines bei der Landung. Menschen kamen dabei nicht ums Leben. Siehe auch Liste der Flughäfen in Bangladesch Weblinks Flughafendaten im Aviation Safety Network (englisch) Daten des Flughafens. In: flightstats.com. Abgerufen am 20. August 2010. Daten des Flughafens. In: The Airport Guide. Abgerufen am 20. August 2010 (englisch). Einzelnachweise
Aéroport international Osmani

L'aéroport international Osmani (code IATA : ZYL • code OACI : VGSY) est un aéroport du Bangladesh situé dans la ville de Sylhet. Situation Compagnies et destinations Édité le 29/05/2020 La plupart des vols de la Biman Bangladesh Airlines, vers des villes comme Jeddah, Londres, Mascate ou encore Manchester (dès le début de l'année 2020) font une escale à Sylhet, et la compagnie vend les billets sur le tronçon ville-Sylhet Références Articles connexes Transport au Bangladesh Liste des aéroports les plus fréquentés au Bangladesh Portail du Bangladesh Portail de l’aéronautique
Aeroportul Internațional Osmani

Aeroportul Internațional Osmani (IATA: ZYL, ICAO: VGSY) este un aeroport din Sylhet Division⁠(d), Bangladesh ce deservește zona Sylhet. Aeroportul a fost tranzitat în 2018 de 536.000 de pasageri. Situat la o altitudine de 15 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Este operat de Civil Aviation Authority of Bangladesh⁠(d). Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Osmani International Airport

Osmani International Airport är en flygplats i Bangladesh. Den ligger i den nordöstra delen av landet, 200 km nordost om huvudstaden Dhaka. Osmani International Airport ligger 16 meter över havet. Terrängen runt Osmani International Airport är platt. Runt Osmani International Airport är det mycket tätbefolkat, med 1 573 invånare per kvadratkilometer.. Närmaste större samhälle är Sylhet, 6,9 km söder om Osmani International Airport. Omgivningarna runt Osmani International Airport är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet. Kommentarer Källor
Сілхет (аеропорт)

Міжнародний аеропорт Османі (ІАТА: ZYL, ІКАО: VGSY) (англ. Osmani International Airport) — аеропорт у місті Сілхет, Бангладеш. Історія Міжнародний аеропорт «Османі» побудовано за часів британського правління у Бангладеші, для захисту від Японської агресії. Раніше аеропорт називався «Цивільний аеропорт Сілгет», але був перейменований на честь генерала Османі, героя війни за незалежність Бангладешу. генерал Османі народився в 1918 році у місті Сілгет. Він керував «Визвольною армією» і збройними силами Бангладешу за часів війни за незалежність Бангладешу. Розвиток При заснуванні аеропорт обслуговував лише місцеві авіалінії. Через деякий час було пролобійоване розширення аеропорту, щоб він міг приймати середні літаки типу Airbus A310. У жовтні 2002 року роботи було завершено і аеропорт став міжнародним. Такий статус міжнародного аеропорту йому надав уряд, але аеропорт не відповідав всім міжнародним вимогам такого статусу. 3 листопада 2002 року в аеропорті приземлився вперше літак міжнародного рейсу. Літак прямував з Кувейту через Абу-дабі до Даки. Цей рейс зустрічали Міністр фінансів і планування Сайфур Рахман й Міністр Цивільної авіації і туризму Мір Мохаммед Насіруддін. У 2004 році в аеропорту почалося розширення злітно-посадкової смуги і удосконалення аеропорту, щоб він мав можливість приймати широкофюзеляжні літаки. Уряд розглянув пропозицію Конференції південноазійського транспорту і торговельної допомоги (наданою Агенцією торгівлі і розвитку Сполучених Штатів Америки). Уряду було запропоновано довести аеропорт до світових стандартів міжнародного аеропорту. Роботи по виконанню пропозицій було розпочато у 2006 році. План включав будівництво нового терміналу. У травні 2007 року радник міністра закордонних справ інформував журналістів, що роботи будуть закінчені у червні 2007 року. Проте роботи не вдалося виконати у намічений термін. Зазначалося, що залишається лише «косметична» обробка. Але очікують, що роботи по добудові нового терміналу не встигнуть закінчити і до червня 2008 року. У зв'язку з відсутністю системи посадки за приладами аеропорт досі не може приймати літаки в умовах низької видимості, які часто бувають у зимові місяці. Уряд країни не дозволяє приземлятися в аеропорті літакам іноземних авіаліній, що призвело до суперечок з Великою Британією. Лише у лютому 2008 року уряд дозволив індійській авіакомпанії Air India забезпечити повітряне сполучення з цією країною. Авіакомпанії і міста призначення Biman Bangladesh Airlines (Абу-Дабі, Дака, Доха, Дубай) GMG Airlines (Дака) United Airways (Дака) Royal Bengal (Дака) Посилання Aviation Safety Network: Sylhet Civil Airport Civil Aviation Authority of Bangladesh: Airports Live Flight Status Osmani International Airport Sylhet on Yellow Page
Barapukuria Power Station

Barapukuria Power Station is located near Durgapur, Dinajpur, Bangladesh. It consists of two 125-megawatt units and one 275 MW unit. This coal-fired power station was commissioned in 2006, and is operated by the Bangladesh Power Development Board (BPDB). There are three units of the plant, operated by BPDB, which can generate a combined 525 megawatts of electricity. Two units are capable of generating 250 MW power together and third unit can generate 275 MW power which is synchronised with national from late December 2017. The power plan was shut down after the discovery of Barapukuria coal scam on 22 July 2018, due to acute shortage of coal. Before the shut down of the plant it had been supplying around 380 MW power to the national grid on an average. When the power plant shutdown in first time, the people of eight northern districts of Rangpur and Dinajpur regions suffered most lacking of electricity. After the consideration of their suffering, BPDB decided to restart one of its units for five days from August 20 to lessen public suffering. On 28 August in 2018; the plant shut down again. On 14 September 2018, the coal plant started to produce electricity again. See also Electricity sector in Bangladesh List of power stations in Bangladesh References External links
ТЕС Барапукурія

ТЕС Барапукурія (Barapukuria) – теплова електростанція, що на північному заході Бангладеш, яка належить державній компанії Bangladesh Power Development Board (BPDB). Перша вугільна електростанція в історії енергетики країни та наразі єдина, яка розрахована на використання місцевого ресурсу. В 2006 році на майданчику станції стали до ладу два конденсаційні енергоблоки з паровими турбінами потужністю по 125 МВт. Основне обладнання для них (котли, турбіни та генератори) постачила китайська компанія Shanghai Electric Power Generation Engineering. Станом на середину 2010-х через технічний стан фактичні показники блоків зменшились до 80 МВт, при цьому в 2018/2019 році фактична чиста паливна ефективність становила лише 19,4%. У 2018-му ввели в експлуатацію третій блок з паровою турбіною потужністю 275 МВт, підряд на спорудження якого виконала китайська компанія Harbin Electric International. В 2018/2019 році його фактична чиста паливна ефективність становила 32,4%. Вугілля для роботи ТЕС отримують по конвеєру із розташованої неподалік вугільної копальні Барапукурія. Щоб отримувати воду для охолодження перших двох блоків спорудили 14 свердловин. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованим на роботу під напругою 230 кВ та 132 кВ. Примітки
Power Grid Bangladesh

Power Grid Bangladesh PLC (previously known as Power Grid Company of Bangladesh Ltd - PGCB) is the sole distributor of electric power in Bangladesh. It is listed at the Dhaka and Chittagong Stock Exchange. History Power Grid was established in 1996. Activities Power Grid Bangladesh manages the national power grid of Bangladesh, devising required plan, conducting primary feasibility study, doing research, preparation of substation & transmission Line design, and constructing transmission lines and Grid substation. Power Grid also provides maintenance of transmission line, grid sub-station & national load dispatch center (NLDC). Power grid Bangladesh owns its own internal, optical-fiber communication network facilities. Presently, Power Grid has 400 kV, 230 kV and 132 kV transmission lines across the country, 400/230 kV grid substations, 400/132 kV grid substations, 230/132 kV grid substations, 230/33 kV grid substations and 132/33 kV grid substation. Power Grid has been connected with India through a 1000 MW 400 kV HVDC Back to Back station (equipped with two blocks). Transmission Infrastructure Information Transmission Line owned By Power Grid Total Transmission line owned by Power Grid is 16877 Circuit KM. Substation Owned by Power Grid Dispatch Capacity at 33kV level: 35,138 MW (Including all organizations) Function of Power Grid The main operating function of Power Grid Bangladesh is wheeling of energy from power stations owned by BPDB, Government Generation Companies, IPP & Adani-Power-India etc. to Distribution entities utilizing transmission network. Power Grid gets its energy wheeling charge from its clients(distribution entities) at the rate fixed by Bangladesh Electricity Regulatory Commission (BERC). Power Grid also gets a huge revenue by giving rent its reliable optical fiber to ISP. Customers of Power Grid All the distribution Company of Bangladesh are the customer of Power Grid. They take power mostly at 33 KV Voltage level. Some of them take power at 132 KV Voltage level. The name of these company are BPDB, all PBS, NESCO, WZPDCL, DESCO & DPDC. In addition, Some industries like BSRM, KSRM etc. take power from Power Grid directly at 132KV & 230 KV Voltage level. Certification Power Grid Bangladesh is an Organization holding certificate of latest version ISO 9001:2015 of International Standard of Quality Management. Moreover, It has achieved internationally recognized standard BS ISO 45001:2018 related to professional security management in workplace. See also Electricity sector in Bangladesh References
Kadigarh National Park

Kadigarh National Park is a national park located in the Mymensingh district, under Bhaluka Upazila in Bangladesh.It was officially established on October 24, 2010, covering an area of 344.13 hectares. Location The park is located in Bhaluka Upazila of Mymensingh, approximately 1 km north of Kachina Bazaar along the Siddhastor Bazaar to Sakhipur Road. It is situated near the Palgaon intersection, to the north of Kachina village and east of Palgaon village. Threats In the surrounding villages of Kadirgrah, Kachina, Batajoor, Palgaon, Tamat and Dhakuria, sawmills have been illegally established in violation of the Forest Department's regulations. These sawmills are actively involved in logging large trees from the sal forest, often in broad daylight as well as under the cover of darkness. The illegally processed timber is then sold to furniture shops in nearby markets. Gallery References
Kalurghat Bridge

Kalurghat Bridge is situated over Karnaphuli river. It is located in Chittagong, Bangladesh. From prehistoric times, the site has played a role in river crossings called "Kalur Ghat". Later, this 239 metres (784 ft) long railway bridge was built during the British rule in 1930. Locally, the bridge is popularly known as "Kalurghat's Pole". It connects the greater Chittagong district bisected by the Karnaphuli river to the north and south. The ninety-years-old bridge was the only link in the southern part of Chittagong, until the inauguration of the Shah Amanat Bridge in 1989. Hence it is called the gateway of South Chittagong. In 2001, this bridge was declared vulnerable by the Bangladesh Railway. In 2011, a group of researchers from Chittagong University of Engineering and Technology (CUET) announced another risk. In order to use the bridge even for a higher axel load to operate the Dhaka Cox's Bazar direct train link, repair and strengthening of the bridge was necessary based on a detail engineering assessment. A F M Saiful Amin from Bangladesh University of Engineering and Technology helped the nation to overcome this challenge. This resulted the Dhaka – Cox's Bazar Train line as the most demanding longest train of Bangladesh. The bridge deck was extended by a 6 feet wide dedicated walkway for pedestrians. This attracted the local users in meeting their daily needs for all weather 24/7 safe passage in crossing the bridge. Location It was built at a place called Kalurghat, 7/8 miles upstream from the mouth of the Karnaphuli river, the source of Chittagong, the commercial capital of Bangladesh. Which is geographically located south of Chittagong city. History In 1914, the construction of a bridge across the Karnaphuli River became necessary to guide the troops of the Burma Front during the World War I. As a result, in 1930 Brunick & Company Bridge Builders Howrah, a bridge construction company, built the bridge. Initially, it was a 700-yard-long rail bridge of steel structure between Janalihut and Gomdandi railway stations, which was inaugurated on 4 June 1930. Later in World War II, the deck was installed for motor vehicles again in the fighting on the Burma front. After the partition of the country in 1947, the deck was removed. Later in 1962, the bridge was given its present form by making it passable to all types of vehicles. The bridge was constructed with 13 different types of spans including one 45.72 metres (150.0 ft) steel girder, twelve 30.48 metres (100.0 ft) under-slung ones, five pieces of 24.38 metres (80.0 ft) and a single 12.19 metres (40.0 ft) deck type span and twelve 4.88 metres (16.0 ft) joists. In liberation war Although Kalurghat Betar Kendra, which played a historical role in the Bangladesh Liberation War, is located in the area adjacent to the place called Bahaddarhat, due to the nationwide recognition of Kalurghat, this centre was also established as the Kalurghat Betar Kendra. The liberation war, between the Mukti Bahini and the Pakistan Armed Forces over the occupation of the western and northern banks of the Kalurghat Bridge is memorable. References External links Kalurghat Bridge at Banglapedia
Kuakata National Park

Kuakata National Park (Bengali: কুয়াকাটা জাতীয় উদ্যান) is IUCN Category II national park and nature reserve in Bangladesh. The park is located at Kalapara Upazila under Patuakhali District. It has been declared as one of the safe zones for vultures as per the Vulture Safe Zone-2 Schedule of the government of Bangladesh. The park was officially declared as a national park by the government of Bangladesh on 24 October 2010 for the purpose of conservation of flora, fauna, nature and development of tourism facilities. It covers an area of 1613 hectares. References
Parque Nacional Kuakata

O Parque Nacional Kuakata (em bengali: কুয়াকাটা জাতীয় উদ্যান) é o parque nacional e reserva natural da Categoria II da IUCN no Bangladesh. O parque está localizado em Kalapara Upazila, no distrito de Patuakhali. Foi declarado como uma das zonas seguras para abutres de acordo com a Tabela de Zona 2 Segura de Abutres do governo do Bangladesh. O parque foi declarado oficialmente como parque nacional pelo governo do Bangladesh no dia 24 de outubro de 2010, com o propósito de conservação da flora, fauna, natureza e desenvolvimento de instalações turísticas. Abrange uma área de 1.613 hectares. Referências
Khadimnagar National Park

Khadimnagar National Park (Bengali: খাদিমনগর জাতীয় উদ্যান) is a major national park and nature reserve in Bangladesh. The park is located near the Sylhet City in the northeast region of the country. It is located mainly on the Hills and is surrounded by Kalagool, Bhurjan and Goolni tea estates. Khadimnagar National Park covers approximately 679 ha (6.79 km2) of evergreen forest biome. During the colonial period, the British cleared the area for extensive tea plantations. After 1950, tree plantations of teak, Garjan, Bamboo, Champa, Agar, Akashmoni, Eucalyptus and Acacia Mangium was carried out by Forest Department. The forest was declared as national park by the Bangladesh government on 13 April 2006 under the Bangladesh wildlife (Preservation) Amendment Act of 1947. The present forest is divided into six forest working circles. The forest area has LR, SR, bamboo, cane and agar plantations. Location It is located 13 km East of Sylhet town. The area is much undulating and dissected by streams and hill spurs. The overall appearance of the forest is various patches of artificial plantations of different ages. The park is 10 km in length and 0.50 km in width. The climate is generally humid and warm. The park enjoys tropical monsoon from June to September every year. The soil is loamy, clay and sandy loam at various places. Plants and animals Flora The general walk in the forest is not easy due to undulating terrain and dense vegetation. About 352 plant species belonging to 81 families have been recorded. Some plant species recorded are Aquilaria malaccensis (Agar), Dipterocarpus turbinatus, Artocarpus chama, Chukrasia tabularis, Toona ciliata, Syzygium grande, Tectona grandis, and Quercus gomeziana. The trees are covered with good number of parasites and orchids. Some of the common orchids are Aerides multiflora, Aerides odorata, Dendrobium formosum, and Bulbophyllum lilacinum. Plants species like Vitex peduncularis (Awal), Litsea glutinosa (Menda), Sterculia villosa (Udal) and Dehaasia kurzii (Modonmast) are under threat due to overexploitation. Some of the threatened plants found in the park are Swintonia floribunda, Aglaonema hookerianum, Aquilaria agallocha, Globba multiflora, Pterospermum semisaggittatum, Steudnera calocasioides, Pinnaga gracilis, Rauvolfia serpentina, Mangifera sylvatica, Calamus guruba and Gymnosphaera gigantea. Fauna The fauna consists of 20 reptile species, 25 bird species and 26 mammal species. Gallery See also List of protected areas of Bangladesh References External links
Khulna Divisional Museum

Khulna Divisional Museum is the only museum of Khulna City. It was established by Bangladesh Archaeological Department. It is the second largest museum in Bangladesh after Bangladesh National Museum by area. This museum is full of archaeological evidence, structures & photos of South Bengal. The archaeological excavation leftovers from "Bharata Bhayana" (kingdom of King bharat) are kept here. Bharat Rajar Deul (site name), has yielded the substantial ruins of a brick-built curious structure. It has also yielded some busts of princely male figures, Hindu God, Goddess structure, potteries of early medieval origin etc. On stylistic ground they may be dated in circa 5th-6th century AD. Gold and silver coin from Emperor Jehangir's time is also displayed here. Features This museum is full of archaeological evidence, structures & photos of South Bengal. The archaeological things from Bharata Bhayana are kept here. References