NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Сатчарі (національний парк)

Національний парк Сатчарі (бенг. সাতছড়ি জাতীয় উদ্যান, досл. «сім струмків») — національний парк у зілі Хабігандж, Бангладеш. Статус національного парку отримав у 2005 році відповідно до «Закону про збереження дикої природи 1974 року». Свою назву отримав на честь семи струмків, які протікають повз парк. Опис Територія парку простягається від гірських районів Читтагонг до штату Трипура в Індії. Хоча цей ліс історично визначався як вічнозелений, масштабне перетворення лісового покриву на плантації змінило його тип на низькорослий ліс або лісово-чагарникові ділянки з розсіяними насадженнями. Стан лісу класифікується як деградований, причому більша частина заповідної території складається з відкритих земель, людського житла та оброблюваних земель. Топографія місцевості пересічена, зі схилами та пагорбами висотою від 10 до 50 м. Клімат переважно тропічний з великою кількістю опадів, що випадають зосереджено протягом сезону мусонів з червня по вересень, та зазвичай 4-5 місяцями сухого періоду. Загальна середньорічна кількість опадів становить 4162 мм. Кілька невеликих струмків з піщаним дном дренують ліс під час сезону дощів. Максимальна та мінімальна температури в цьому районі становлять 32 °C та 12 °C відповідно. На території заповідника проживає народність Тріпура. У 2012 році в них було поселення на 24 родини та вони використовували місцевий ліс для свого господарства. Природа парку Флора парку Заповідник налічує близько 200 різних видів дерев. Серед них салове дерево, тикове дерево, пальмові, фікусові, евкаліпт, бамбукові, махагоні є найпоширенішими видами. Фауна парку У заповіднику проживає велика кількість різноманітних видів тварин. Зокрема тут налічується 24 види ссавців, 38 видів плазунів, 19 видів амфібій та 183 види птахів. Окрім того, на території парку проживають популяції трьох видів мавп, які знаходяться на межі вимирання. Серед них руда джунглева курка, червоноголовий трогон, східний строкатий птах-носорог та оливник асамський, ареал якого обмежений. Тут мешкають західний хулок-гібон, що знаходиться під загрозою зникнення, а також листова мавпа Фейра, чубатий лангур, бенгальський повільний лорі, північна свинохвоста макака та макака-резус. Гімалайський ведмідь та азійський дикий собака також мешкають тут у невеликій кількості. До більш поширених видів належать мунтжак, дикий кабан, кіт-рибалка, бенгальський кіт, очеретяний кіт, велика індійська вівера, маскована пальмова цівета, звичайна пальмова цівета, жовтогорла харза, мангуст, що харчується крабами, золотий шакал, азійський кистехвостий дикобраз, китайський панголін та різні інші види. Зображення Примітки Список джерел Amin, Sakib Bin (2021). The Economy of Tourism in Bangladesh (англ.). Springer International Publishing. с. 250. ISBN 9783030729004. Burrows, Anne M.; Nekaris, K. A. I. (2020). Evolution, Ecology and Conservation of Lorises and Pottos (англ.). Cambridge University Press. с. 510. ISBN 9781108429023. DeCosse, Philip J. (2016). Protected Area Co-management where People and Poverty Intersect (англ.). USAID. с. 346.
Shapla Square

Shapla Square (Bengali: শাপলা চত্বর, Shapla Chottor) is an iconic landmark and sculpture at the heart of Motijheel, a central business district, near the center of Dhaka, the capital of Bangladesh. It depicts a Shapla or water lily (Nymphaea nouchali), the national flower of Bangladesh. It is located in the center of a circular fountain on a roundabout adjacent to the Bangladesh Bank. The location also marks a mass grave of the Bangladesh Liberation War of 1971. It was a popular spot during the 90s in Dhaka city. See also Allah Chattar, Muradnagar, Comilla Madani Square, Sylhet References
Shapla Square

El Square Shapla (bengalí: শাপলা চত্ত্বর, Shapla Chottor) es una enorme escultura en el centro de Motijheel cerca del centro de Daca, capital de Bangladés. Representa a un Shapla (lirio de agua, de la especie Nymphaea nouchali), la flor nacional de Bangladés. La escultura está rodeada por una fuente. La ubicación también marca una fosa común de la Guerra de Liberación de Bangladés de 1971.​ Referencias
Sher-e-Bangla Nagar Government Boys' High School

Sher-E-Bangla Nagar Government Boys' High School (Bengali: শেরেবাংলা নগর সরকারি বালক উচ্চ বিদ্যালয়) is a public secondary and higher secondary school located in Agargaon, Dhaka, Bangladesh. The school was established in 1969 as "Central Government Boys' High School". After the independence of Bangladesh in 1971, the name of the school was changed according to its local area. In addition to its high school curriculum, the school started college level education in 2008. The school has been ranked in Group B due to its overall quality, facilities and performance in Dhaka city. The school is used as a polling station. However, in the controversy in 2006 over election arrangements, this was one of the place where draft voter lists were not posted. Academic Admission (Higher Secondary) The college authority publishes an admission circular every year after the publication of the SSC results. New students are admitted to the 11th grade via online applications. They are admitted to the college according to the merit list based on their obtained marks in the SSC examinations. Curriculum The school follows the National Curriculum of studies. Higher secondary level: HSC – science (Bengali version) and business studies (Bengali version). Laboratories Facilities include one computer lab, one advanced chemistry lab, one physics lab and one biology lab. The chemistry, physics and biology labs is used by the secondary and higher secondary students. References
Bangladesh Shishu Academy

Bangladesh Shishu Academy (Bengali: বাংলাদেশ শিশু একাডেমি) is the national academy for children in Bangladesh. It was established in 1976 by Ziaur Rahman for promoting cultural development of children, and nurturing their talents. On 8 August 2024, after the fall of Sheikh Hasina, the main building along with the sculpture Duronto was burnt by vandalists. List of Chairpersons Zobeda Khanum Zubaida Gulshan Ara Sheikh Abdul Ahad Selina Hossain (23 April 2014 – 2018) Lucky Enam (25 September 2019 – present) Shishu Academy Award Agrani Bank Shishu Academy Children's Literature Award Bangladesh Shishu Academy Award for Literature. The academy adorns one Bangladeshi litterateur with the award for his/her overall contribution in the field of juvenile literature. The award was introduced in 1396 BS (1989 Gregorian). A poet or a litterateur is entitled to this award once during his lifetime. No provision is made for giving the award posthumously. The awardee is entitled to an amount of taka twenty five thousand in cash, one crest and a certificate of honour. Agrani Bank Award for Juvenile Literature is given to an individual for outstanding juvenile book or illustration in a particular year. It was given in four major branches such as: Chhora, Kobita o Gan (Rhyme, poetry and song), Angkan (Illustration), Galpo, Uponnash, Rupkatha (Short story, novel and fairy tale), and Shyastho, Biggyan o Projukti (Health, science and technology). Before introducing Bangladesh Shishu Academy Award in 1396 BS, this was the major national award for children's literature. See also Culture of Bangladesh Bangla Academy National Child Award References External links Media related to Bangladesh Shishu Academy at Wikimedia Commons Bangladesh Shishu Academy Official website Article on Shishu Academy, Banglapedia
Iglesia de Santo Tomás (Daca)

La Iglesia de Santo Tomás, también conocida como iglesia de Bangladesh, es una iglesia anglicana situada en Daca, capital de Bangladés. El templo fue construido en 1819 e inaugurado el 10 de julio de 1824 por el obispo de Calcuta Reginald Heber mientras se encontraba de visita en la ciudad. Ha servido como catedral desde 1951. Se dice[¿quién?] que los presos de la cárcel de Daca fueron obligados a trabajar en la construcción de la iglesia. Bibliografía Sufi Mostafizur Rahman,December 2007, Archaeological Heritage , Asiatic society of Bangladesh. Enamul Haque, 2009, Dhaka alias Jahangirnagar, 400 years , International Centre for Study of Bengal Art J. Gordon Melton , Martin Baumann, 2010, Religions of the world: A comprehensive encyclopedia of beliefs and practices, ABC-CLIO.LLC,
Sundarbans South Wildlife Sanctuary

Sundarbans South Wildlife Sanctuary is a reserve forest in Bangladesh that extends over an area of 36,970 hectares of mangrove forest. It is situated next to the Sundarbans National Park in West Bengal, India. The sanctuary is one of three Sundarbans wildlife sanctuaries, the others being the Sundarbans East Wildlife Sanctuary and the Sundarbans West Wildlife Sanctuary. Flora The Gewa (Euphorbiaceae) tree is the dominant woody species in the Sanctuary. The other tree found abundantly is the Sundri (Heritiera fomes) tree. In areas where the Sundri tree does not regenerate effectively a dense understory is artificially created to enable growth. Fauna The wildlife includes Bengal tiger, fishing cat, leopard cat, jungle cat, spotted deer, wild boar, rhesus macaque, small-clawed otter, golden jackal, Ganges river dolphin, Irrawaddy dolphin, saltwater crocodile, northern river terrapin, Indian rock python, king cobra, white-rumped vulture, lesser adjutant stork, masked finfoot and many more. Environment Salinity levels vary greatly between seasons. This possibly represents an area of relatively longer duration of moderate salinity. References
Sundarbans West Wildlife Sanctuary

Sundarbans West Wildlife Sanctuary is a UNESCO World Heritage Site and animal sanctuary in Bangladesh. The area of the reserve covers 715 km2. It is part of the larger Sundarbans region, one of the largest mangroveforests in the world. It is formed at the unified delta of the Ganges, Brahmaputra and Meghna rivers on the Bay of Bengal. The total area of the entire Sundarbans is about one million ha, 60% of which is found in Bangladesh, with the remaining 40% in India. The region is divided by the Raimangal River. Within the Bangladeshi area of Sundarbans, there are three wildlife sanctuaries: Sundarbans East, Sundarbans South, and Sundarbans West. Environment The region is intersected by a complex network of tidal waterways, mud flats and small islands of salt tolerant mangrove forests. The area is flooded with brackish water during high tides which mix with freshwater from inland rivers. Flora The region supports several mangroves, including sparse stands of gewa (Excoecaria agallocha) and dense stands of goran (Ceriops tagal), with discontinuous patches of hantal palm (Phoenix paludosa) on drier ground, river banks and levees. Fauna The fauna of the sanctuary is very diverse with some 40 species of mammals, 260 species of birds and 35 species of reptiles. The greatest of these being the Bengal tiger of which an estimated 120 remain in the Bangladesh Sundarbans. Other large mammals are wild boar, chital, fishing cat, oriental small-clawed otter and rhesus monkey. Five species of marine turtles frequent the coastal zone and three endangered reptiles are present - the estuarine crocodile, Indian rock python & the king cobra. References
Karnaphuli

Karnaphuli o també Karnafuli és un riu de Bangladesh que neix a les muntanyes de Chittagong a 22° 53′ N, 92° 27′ E i corre al sud-oest durant uns 195 km fins a desaiguar a la badia de Bengala a uns 20 km avall del port de Chittagong situat a la banda dreta. Afluents principals són el Kasalang, Chingri, Kaptai, Rankhiang i Halda. Poblacions destacades a la seva riba són Chandraghona i Rangonia. Referències Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India. Londres: Trübner & co., 1885. Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.
Río Karnaphuli

El río Karnaphuli (en bengalí: কর্ণফুলি; también transcrito como Karnafuli), anteriormente Borgang, es un corto río costero del Asia meridional, que nace en el estado indio de Mizoram, atraviesa luego el suroeste de Bangladés —la antigua región de Jumland, después Chittagong Hill Tracts— y desagua en el golfo de Bengala. Con 667 m de ancho en la desembocadura, es el río más grande e importante en la región de Chittagong. Originario de las colinas Lushai, en Mizoram, fluye unos 270 km en dirección suroeste a través de las colinas de Chittagong y la propia ciudad de Chittagong, donde está el principal puerto marítimo del país, el puerto de Chittagong. En la década de los años 1960 se construyó en el río una gran planta de energía hidroeléctrica en la región de Kaptai, la única del país, que dio lugar a la aparición del lago Kaptai, que con 655 km² de superficie es uno de los 100 embalses más extensos del mundo. En el río se han visto ejemplares del delfín del Ganges. Etimología Antiguamente, los chakmas nombraban el río como Kynsakhyong y después como Borgang, siendo los bengalíes (las gentes de Bangladés) quienes lo llamaron Kornaphuli (Karnaphuli). El nombre Borgang venía de Bor = grande, y de gang = río. Geografía Sus principales afluentes son los ríos Chingri, Kasalang, Meghini, Kaptai, Rankhiangiy Halda. El Karnaphuli pasa a través de la pequeña ciudad de Borkol (cerca de la frontera con la India), pasa delante de Suvolong (una pequeña colonia de musulmanes), después por Rangamadtya (Rangamati, la capital regional de Jumland), a continuación, llega a la represa hidroeléctrica de Kaptai, cuya producción eléctrica da respuesta a las necesidades de la ciudad de Chittagong. Esta ciudad portuaria de Chittagong, la segunda ciudad más grande de Bangladés con 3,5 millones de habitantes, es un centro estratégico y financiero del país. Presa Kaptai La presa Kaptai es la ubicación de la Central Hidroeléctrica de Karnafuli, construida en Kaptai en 1962 y la única planta de energía hidroeléctrica en el país. Una presa de tierra llena en el río Karnaphuli, la presa Kaptai creó el lago Kaptai, que actúa como reserva de agua de la planta de energía hidroeléctrica. El embalse tiene una superficie de agua de 655 km² y un volumen de 5365 hm³, que lo sitúan entre los 100 embalses más importantes del mundo. La planta de energía produce un total de 230 megavatios de electricidad.​ Véase también Lista de los ríos de Bangladés (en la Wikipedia en francés) Lista de los ríos de Bangladés (en la Wikipedia en inglés) Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Río Karnaphuli.
Borgang

Borgang est le nom du fleuve qui prend sa source en Mizoram (État indien) et traverse tout le Jumland (Chittagong Hill Tracts) et se jette dans le golfe du Bengale. Étymologie Autrefois, les Changma le nommaient Kynsakhyong puis Borgang et pour terminer les Bengalis (les gens du Bangladesh) l'appelaient Kornofuli (Karnafuli). Le nom Borgang vient de Bor = grand, et de gang = rivière. Géographie Les Chenghe, le Kazolong et le Meghini sont ses principaux affluents. Le Borgang traverse la petite ville Borkol (près de la frontière indienne), passe devant celle de Suvolong (une petite place de colons musulmans), puis Rangamadtya (Rangamati, la capitale régionale de Jumland = CHT), ensuite arrive au barrage hydro-électrique de Kaptai, sa production d'électricité répond aux besoins de la ville de Chittagong. Cette ville portière, Chittagong, la seconde ville du Bangladesh avec ses 3,5 millions d'habitants, constitue une place stratégique et financière du pays. Notes et références Voir aussi Bibliographie Rintluanga Pachuau, Mizoram: a study in comprehensive geography, Northern Book Centre, 2009 (ISBN 978-81-7211-264-6) Joy Pachuau et Willem van Schendel, The camera as witness: a social history of Mizoram, Northeast India, Cambridge University Press, 2015 (ISBN 978-1-107-07339-5) Portail des lacs et cours d'eau Portail de l’Inde Portail du Bangladesh
Karnaphuli

Il Karnaphuli è il principale corso d'acqua della regione di Chittagong (Bangladesh). Nasce sulle colline Mizo del Mizoram (India nord-orientale), scorre per circa 270 km verso sud e sud-ovest attraverso il braccio sud-orientale del Bangladesh e sfocia nel golfo del Bengala, 19 km a valle della città di Chittagong. Nella regione delle colline di Chittagong è noto come Kynsa Khyoung. Il fiume è navigabile dai traghetti fino a Rangamati e viene intensamente utilizzato per il trasporto del cotone e dei prodotti della foresta. La centrale idroelettrica del Karnaphuli fornisce energia per le industrie che lavorano tè, iuta, tabacco e cotone; il lago artificiale adiacente irriga una vasta area agricola. Bibliografia Istituto Geografico De Agostini. Il Milione, vol. VII (Regione iranica - Regione indiana), pagg. 547-550. Novara, 1962. Mikey Leung, Belinda Meggitt, Bangladesh, Bradt Travel Guides (2012). ISBN 978-18-4162-409-9. Istituto Geografico De Agostini. Enciclopedia geografica, edizione speciale per il Corriere della Sera, vol. 8, pag. 295-297. RCS Quotidiani s.p.a., Milano, 2005. ISSN 1824-928306. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Karnaphuli Collegamenti esterni "Karnafuli River" on banglapedia.com.
Rio Karnafuli

O rio Karnafuli, (em bengali: কর্ণফুলি Kôrnophuli; también transcrito como Karnafuli), anteriormente Borgang, é um pequeno rio costeiro da Ásia Meridional, que nasce no estado indiano de Mizorão, atravessa o sudoeste do Bangladexe — a antiga região de Jumland, depois das colinas de Chatigão, CHT — e desagua no golfo de Bengala. Banha a região acidentada de Chatigão e desagua no oceano Índico (golfo de Bengala) junto da cidade de Chatigão. O seu estuário constitui a principal zona portuária. A fim de fornecer energia e aumentar o caudal do rio em Chatigão durante a estação seca, foi construída uma barragem a montante da cidade de Kaptai. Os barcos que sobem ou descem o rio são içados por cima da barragem.
Карнапхули

Ка́рнапхули (бенг. কর্ণফুলি Kôrnophuli; Karnafuli) — река на юго-востоке Бангладеш, самая длинная река в области Читтагонг и Читтагонгском горном районе. Длина реки — 180 км. Река берёт своё начало в Читтагонгском горном районе в индийском штате Мизорам, течёт на юго-запад и впадает в Бенгальский залив. Основные притоки: Халда, Ранкхианг, Чингри, Мьяни, Туичонг. В 1960-х годах на реке Карнапхули в районе Каптай была построена крупная гидроэлектростанция. В устье реки находится морской порт Читтагонг, самый большой порт Бангладеш. Считается, что река «представляет собой дренажную систему всей юго-западной части Мизорама». Порты на реке Читтагонг Читтагонг расположен на берегу реки Карнапхули. Город является примечательным приморским морским портом и центром денежно-кредитной политики в юго-восточной части Бангладеш. Читтагонг и прилегающие к нему районы имеют население более чем 6,5 млн, что делает его вторым по величине городом в Бангладеш. Административный центр одноимённого округа и области страны. Администрация порта Читтагонг установила водоочистную станцию для подачи воды из реки Карнапхули для её использования. Тлабунг Тлабунг расположен на берегу реки Карнапхули в районе Лунглеи штата Мизорам. Карнапхули связывает Мизорам с портом Читтагонг на берегу Бенгальского залива. Британские войска и миссионеры использовали этот маршрут, чтобы добраться до Мизорама в колониальные дни. Обычно требовалось пять дней, чтобы добраться от Читтагонга до Тлабунга на моторной лодке, расстояние около 90 километров, после чего необходимо были пройти ещё 35 километров, чтобы добраться до Лунглеи. Транспорт Правительство заключило контракт на строительство двухполосного туннеля Карнапхули под рекой Карнапхули. Длина туннеля составляет 9,3 километра. Это будет первый подводный туннель в Бангладеш. Строительство будет завершено в 2022 году. Китайская коммуникационно-строительная компании занимается строительством. Общие расходы составят более 1 миллиарда долларов. Примечания
Karnaphuli River

Karnaphuli River (bengali: Karnaphuli) är ett vattendrag i Bangladesh, på gränsen till Indien. Det ligger i provinsen Chittagong, i den sydöstra delen av landet, 220 km sydost om huvudstaden Dhaka. Runt Karnaphuli River är det mycket tätbefolkat, med 1 411 invånare per kvadratkilometer. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Karnaphuli River.
Taki Government High School

Taki Government High School is a school at Taki, West Bengal, India. It is located by the side of the Ichhamati River. The school has grades 1 to 12 and the language of instruction is Bengali. Students take the 10+ (Madhyamik) examination under the West Bengal Board of Secondary Education and 12+ (Higher Secondary Examination) under the West Bengal Council of Higher Secondary Education. History The school was established by zemindars of Taki and was taken over by the government in 1881. Rajmohan Raychowdhury, a zemindar of Taki, allegedly established the school for the education of the common people. Chronology 1881 - Taki Government High School was established 1957 - The Higher secondary Course (Class XI) is introduced. 1966 - The Morning Section (Class-I to Class-V) and the Day Section (Class-VI to Class-XI) was introduced. 1978 - The Higher Secondary Course including Class XII was introduced. Notable alumni Ahsanullah, (Khan Bahadur) (1873-1965) References
Trishna Wildlife Sanctuary

Trishna Wildlife Sanctuary is a wildlife sanctuary in the South Tripura district of the Indian state of Tripura. Description The sanctuary covers and area of 194.7 km2 (75.2 sq mi) and was declared a protected area in 1988. Flora and fauna The vegetation consists of deciduous and semi-evergreen forests. Major wildlife include the Gaur, Hoolock Gibbon, Golden Langur, Capped Langur and birds such as Pheasant-tailed Jacana, White-breasted Kingfisher, Black Drongo, Tailorbird, Jungle Myna. References External links
University Grants Commission (Bangladesch)

Die University Grants Commission (UGC) (bengalisch বিশ্ববিদ্যালয় মঞ্জুরী কমিশন) von Bangladesch wurde am 16. Dezember 1972 gegründet. Sie wurde gemäß der Präsidialverordnung (PO Nr. 10 von 1973) der Regierung der Volksrepublik Bangladesch gegründet. Im Jahr 2010 kündigte die Regierung von Bangladesch (GOB) die Einführung von Reformen in der University Grants Commission (UGC) an und beschloss, UGC in Higher Education Commission von Bangladesh (HEC) umzuwandeln. Zweck Das UGC ist das Spitzengremium aller angeschlossenen öffentlichen, privaten und internationalen Universitäten in Bangladesch. Es stellt Mittel für "staatlich finanzierte Universitäten" in Bangladesch bereit. Ihre Aufgabe ist es, die Qualität der Hochschulbildung im ganzen Land sicherzustellen. Private Universitäten müssen vor ihrer Tätigkeit die Genehmigung der UGC einholen. Die UGC wurde ins Leben gerufen, um die Autonomie der Universitäten aufrechtzuerhalten. Das zugrunde liegende Prinzip ist, dass die Regierung nicht direkt mit den Universitäten verhandeln sollte. Diese Rolle soll stattdessen die UGC übernehmen. UGC bietet herausragenden Studenten Stipendien an, finanziert Forschung und organisiert Seminare. Einzelnachweise