NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Colegio Notre Dame (Daca)

El Colegio Notre Dame, Daca​ (bengalí: নটর ডেম কলেজ, ঢাকা) es una escuela secundaria superior, así como un centro que otorga un título universitario adscrito a la Universidad Nacional. Está situado en Daca, la capital del país asiático de Bangladés que es administrada por la Congregación de Santa Cruz, una Sociedad de Sacerdotes. (En el subcontinente indio, como en el Reino Unido, las escuelas secundarias superiores, que comprende el grado 11 y 12 de educación, son conocidas a menudo como «colegios»). La universidad también ofrece un programa de licenciatura de tres años, Licenciado en Artes y Licenciado en Ciencias Sociales. En 2024 la institución celebró su 75 aniversario. Véase también Escuela Cristianismo Centro educativo Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Colegio Notre Dame. (en inglés) Sitio oficial.
Collège Notre-Dame de Dhaka

Le Collège Notre-Dame (ou Facultés Notre-Dame) de Dhaka (en anglais :Notre Dame College, en bengali (bengali : নটর ডেম কলেজ)) est une institution catholique d’enseignement secondaire supérieur et faculté universitaire de Dhaka, au Bangladesh. Fondée en 1949 et administrée par les pères de la Sainte-Croix l’institution universitaire, est affiliée à l’université de Dhaka. Fondation et histoire Le collège appelé alors ‘St Gregory’s College’, est fondé en novembre 1949 par des pères de la congrégation de Sainte-Croix venus du Canada, à Lakhshmibazar, un quartier de Dhaka. La fondation du collège répondait au grave manque d’institutions éducatives occasionné à Dhaka par la création de la nouvelle frontière entre le Bengale oriental (devenu Pakistan oriental) et le Bengale occidental et la ville de Calcutta (en Inde) où se trouvaient toutes les institutions universitaires importantes. En 1954 les facultés déménagent à Motijheel, où elles se trouvent encore aujourd’hui, et prennent le nom de 'Collège Notre-Dame' (‘Notre-Dame College’) par association avec l’université Notre-Dame qui était l’Alma Mater de plusieurs des pères de la Sainte-Croix. En 1959 il fut déclaré être le meilleur collège du 'Pakistan oriental' (aujourd’hui Bangladesh). Après la guerre qui conduit à l’indépendance du Bangladesh (1971), et surtout à partir des années 1980, le collège acquiert la réputation d’être une de meilleures institutions d’éducation secondaire supérieure du nouveau pays. Le taux exceptionnel de succès aux examens d’admission universitaire en fait foi. De 1972 (après l’indépendance) à 1997 le medium d’instruction fut exclusivement le Bengali. Plus récemment l’anglais y est revenu mais sans rien enlever à la prééminence de la langue bengalie. Aujourd’hui Le collège a un département universitaire où des programmes de trois ans conduisent à l’obtention de diplômes universitaires de ’Bachelor of Arts’ (depuis 1955) ou ‘Bachelor of Social Sciences’ (depuis 1963). La population estudiantine s’élevé à 1 450 étudiants. Les Facultés Notre-Dame sont le seul établissement universitaire catholique au Bangladesh, un pays très largement musulman. Un programme social permet à 125 étudiants de payer leurs études en exerçant un travail rémunéré aux facultés même. Pas moins de 19 clubs d’activités extracurriculaires diverses animent la vie du campus, certaines ayant une orientation sociale, tel le programme d’alphabétisation d’enfants des bidonvilles et le dispensaire. Notes et références Liens externes Site officiel Portail du Bangladesh Portail de l’éducation
Notre Dame College (Dacca)

Il Notre Dame College, Dacca (bengalese: নটর ডেম কলেজ, ঢাকা) è una scuola secondaria superiore cattolica e un college di laurea, con sede a Dacca. Nel 1949 fu fondata da una società di sacerdoti chiamata Congregazione di Santa Croce. Secondo il risultato dell'esame HSC, è considerato uno dei migliori college del Bangladesh. Storia Il Notre Dame College fu fondato per la prima volta al Luxmibazar della Vecchia Dhaka nel novembre 1949. Il nome era quindi "St. Gregory College". Nel 1954-55, l'istituzione fu trasferita ad Arambagh, Motijheel. In seguito fu rinominato Notre Dame College. Galleria d'immagini Note Voci correlate Università di Dacca Fort William College Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Collegio Notre Dame di Dacca Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su ndc.edu.bd. (EN) Banglapedia, National Encyclopedia of Bangladesh, su en.banglapedia.org. Notre Dame Science Club, su ndscbd.org. Club di comprensione e relazioni internazionale di Notre Dame, su ndiurc.weebly.com. Rotaract Club del Notre Dame College, su ndrc-bd.weebly.com. Notre Dame IT Club Archiviato il 27 marzo 2020 in Internet Archive.
Колледж Нотр-Дам (Дакка)

Колледж Нотр-Дам (бенг. নটর ডেম কলেজ; NDC) — католическое учебное заведение высшего образования среднего уровня, ассоциированное с Национальным университетом. Одно из старейших высших заведений в Дакке. Находится под руководством католической монашеской Конгрегации Святого Креста. Колледж основан монахами из Конгрегации Святого Креста в 1949 году под первоначальным наименованием «Колледж Святого Григория» (St. Gregory’s College) в районе Луксмибазар Старой Дакки. В 1954 году учебное заведение было переведено в современное местоположение. Комплекс учебных зданий был построен по проекту архитектора Роберта Бугея (Robert Boughey). В связи с тем, что большинство учредителей колледжа были выпускниками американского Университета Нотр-Дам и при этом же университете была основана первая монашеская община Конгрегации Святого Креста, колледжу было присвоено одноимённое название «Нотр-Дам». В 1980-х годах колледж занимал передовые позиции среди учебных заведений высшего образования второго уровня в Бангладеш. Колледж предлагает учебную трёхлетнюю программу на степень бакалавра гуманитарных и социальных наук. Ежегодно колледж принимает на обучение около 1700—1900 студентов, среди которых около 400 изучает естественные науки и около 750 студентов изучает экономические науки. Студенты распределяются в 16 групп под наименованием «классы, клубы» (classrooms, clubs), каждая из которых занимается определённой областью естественных и экономических наук. В 1 по 14 классы принимаются студенты со знанием бенгальского языка. В 15 и 16 классах обучение производится на английском языке. Колледж выпускает общие периодические издания — научный ежегодник «Blue and Gold» и квартальный студенческий журнал «Dhak Dhol — Chit Chat». Некоторые классы также издают собственные ежегодные научные периодические сборники: «AUDRI» — издание группы «Science Club». «Nisagra» — издание группы «Nature Study Club» «Jogajog» — издание группы «International Understanding and Relation Club» «Mancha» — издание группы «Natya Dal» «The Number» — издание математической группы «Math Club» «Recursion» — издание группы «Information and Technology Club» «DURBIN» — издание группы «Eco And Space Club» В колледже обучались различные общественные, политические и религиозные деятели Бангладеш. Литература Benjamin Costa (2012). «Notre Dame College, Dhaka». In Islam, Sirajul; Miah, Sajahan; Khanam, Mahfuza; Ahmed, Sabbir (eds.). Banglapedia: the National Encyclopedia of Bangladesh, Dhaka, Bangladesh: Banglapedia Trust, Asiatic Society of Bangladesh. ISBN 984-32-0576-6. OCLC 52727562 Ahmed, S M Tanveer; Burrell, David B CSC (2018). Christian Missions in East Bengal : the Life and Times of Archbishop Theotonius Amal Ganguly, CSC (1920—1977). La Vergne: Wipf and Stock Publishers. ISBN 978-1-4982-4018-5. OCLC 1088333298. Gillespie, Charles P.; Peixotto, Joseph S. (2001). The Spirit of Notre Dame: A History of Notre Dame College : Dhaka, Bangladesh, 1949—2000. Dhaka: Provincial House. OCLC 51547028. Ссылки Официальный сайт
Police Training Centre, Rangpur

Police Training Centre, Rangpur was incepted in 1972 at Rangpur police lines as the Zonal Police Training School (ZPTS) of Bangladesh Police. As the numbers of the trainees were increasing with the pace of time, the necessity of improving the standard of the training institute was felt. So, it became essential to settle this institute at a different location. Consequently, 20 acres (81,000 m2) of land was acquired on 1 July 1990. Later the Police Training School was upgraded into Police Training Centre (PTC) further developing its standard. Now a Commandant (DIG of Police) commands this Police Training Centre. Courses offered This centre mainly provides training to – References
Pubali Bank

Pubali Bank PLC. (Bengali: পূবালী ব্যাংক পিএলসি.) is the largest commercial bank in Bangladesh. It has more branches than any other autonomous bank in the country. Monzurur Rahman is the present chairman of the bank. History Pubali Bank was started in East Pakistan as Eastern Mercantile Bank Limited in 1959 under the Bank Companies Act 1913 by Bengali businessmen. After the independence of Bangladesh in 1971 the bank was nationalized under Bangladesh Bank's (nationalisation) Ordinance and renamed as Pubali Bank. Subsequently, Pubali Bank was denationalized in the year 1983 as a private bank and renamed as Pubali Bank Limited. The bank signed a ৳100 million loan agreement with Uttara Finance and Investments Limited in 2007. In 2009, Pubali Bank had reserves worth ৳88.89 billion. It's non-performing loans went from 18.4 per cent in 2004 to 2.96 per cent. In February 2014, High Court Division, Supreme Court of Bangladesh removed eight members of the board of directors including chairman Hafiz Ahmed Mazumder for not possessing the minimum required shares in response to a petition filed by Shafee Ahmed Chowdhury, a shareholder of the bank. ৳5 million went missing in the bank's branch in Chittagong in 2016 following which five employees of the bank were arrested. Three employees of the bank in Chittagong were jailed for embezzling ৳128.6 million from the bank. In January, Safiul Alam Khan Chowdhury was appointed managing director of Pubali Bank. In May, Habibur Rahman was appointed chairman of the bank. That's It Fashions Limited, a subsidiary of Ha-Meem Group, announced plans to purchase 11 million shares of Pubali Bank. In May 2019, Azizul Huq was elected chairman of the Pubali Bank. In 2021, Bangladesh Securities and Exchange Commission approved ৳5 billion perpetual bonds of the bank. It signed a US$52 million loan agreement with Bank Muscat. The Pubali Bank donated ৳1 million to Bishwo Shahitto Kendro in October 2022. It received US$50 million from the British International Investment. Board of directors References External links Website Pubali Bank Limited
Ramsagar National Park

Ramsagar National Park (Bengali: রামসাগর জাতীয় উদ্যান) is a national park in Bangladesh located at Tajpur, near Dinajpur in the northwest of the country. The park is 27.76 hectare, in size, and is built around a large water reservoir known as Ramsagar. The lake is 1079m in length and 192.6m in width. The soil is red-yellow clay. History It is believed that the lake of Ramsagar was excavated by Raja Ramnath, the Maharaja of Dinajpur, after whom the lake is named after, in the 18th century, before the Battle of Plassey. The tank was dug by 15 million workers at a cost of 30,000 Taka. The park was first established in 1960 and was earlier recommended that the park be developed as class-B national park for recreation and education by the Government of East Pakistan in 1971. It was declared as national park on 30 April 2001 under the Bangladesh wildlife (Preservation) Amendment Act, 1947. Management The park is managed by 8 staff members which include 1 forest officers, 3 gardeners, 3 forest guards and 1 watchman. Flora and fauna There are no big trees; the park consists of a big lake surrounded by embankments. Most of the flora and fauna are associated with wetland ecosystem. Flora 272 plant species belonging to 132 families were recorded in this sanctuary. Mangifera indica, Syzygium cumini, Tamarindus indica, and Semecarpus anacardium are some of the trees found in the sanctuary. Fauna The lake is full of different types of fishes. There are turtles and snakes in the lake. The animals found here are Bengal fox, golden jackal, fishing cat and jungle cat. The water birds mainly consists of white-breasted waterhen, jacanas, river tern, kingfishers, ringed plover, grey heron and purple heron are found here. The extinct animals of this park are Indian tiger, Indian leopard, Indian rhinoceros, Indian sloth bear, Indian elephant, nilgai, Indian pangolin, Indian peafowl and many more. Threats The plants inside the park are removed by the local villagers for food, fodder, making furniture, medicine and fuel. There is a decrease in the indigenous fish species due to overexploitation. The other factors affecting the biodiversity of the park are agricultural pollution, siltation, diseases and floods. See also List of protected areas of Bangladesh Nawabganj National Park, also located in Dinajpur District References External links
Raozan Power Station

Raozan Power Station is a gas-fired thermal power station in Bangladesh. It is located in Raozan Upazila of Chattogram District 25 kilometres (16 mi) north-east from Chattogram on the south side of the Chattogram–Kaptai Highway. It is owned and operated by the state-owned Bangladesh Power Development Board. History Construction of the power station started on 1 February 1990 and the first unit was commissioned on 31 July 1993. It was constructed and credited by the China National Machinery and Equipment Import and Export Corporation. Technical features The power station consists of two identical gas-fired units with an initial capacity of 210 MW and a generating capacity of 180 MW. It is supplied from the Bakhrabad and Feni gas fields, and from the Sangu offshore field. The N210-12.9-538/538 super high-pressure intermediate reheat condensing, three-cylinder double exhaustion turbo set turbine, installed at Unit 1, was manufactured by Dong Fang of China. It has a rated capacity of 210 MW and a normal speed of 3,000 RPM. The steam flow at the rated parameter at full load is 652.5 t/h at the temperature of 538 °C (1,000 °F) with a live steam pressure of 12.9 MPa. The turbine was delivered in July 1991. The boiler is a DG-680/13.7-14 type of super high pressure, one intermediate re-heat cycle and single drum natural cyclic type boiler manufactured by Dong Fang of China. It has a steam generating capacity of 680 t/h generating 541 °C (1,006 °F) 13.73 MPa pressured steam at the boiler outlet. At full load, it consumes 52695.4m3/h of natural gas. The efficiency of the boiler is rated at 94.93%. Transformers are manufactured by Shen Yang of China. See also Electricity sector in Bangladesh List of power stations in Bangladesh References External links
ТЕС Раозан

ТЕС Раозан – теплова електростанція на південному сході Бангладеш поблизу міста Читтагонг, яка належить державній компанії Bangladesh Power Development Board (BPDB). В 1993 та 1997 роках на майданчику станції стали до ладу два однотипні конденсаційні енергоблоки потужністю по 210 МВт, основне обладнання для якого постачила китайська компанія Dongfang. У 2018/2019 році їх фактична чиста паливна ефективність становила лише 27,7% та 24,4% відповідно, при цьому фактична потужність станції зменшилась до 360 МВт. Для охолодження використовують воду із річки Карнафулі. Станція споживає природний газ, який надходить до регіону по трубопроводах Бахрабад – Читтагонг та Мохешкалі – Читтагонг. Примітки
Centrale nucleare di Rooppur

La centrale nucleare di Rooppur è una futura centrale nucleare del Bangladesh situata presso la città di Rooppur, nel distretto di Pabna, divisione di Rajshahi. La centrale sarà equipaggiata con 2 reattori VVER1200. I lavori di preparazione del sito sono iniziati a fine 2013 mentre i lavori di costruzione sono iniziati a fine novembre 2017 ed a metà luglio 2018. Note Voci correlate Energia nucleare in Bangladesh Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su centrale nucleare di Rooppur Collegamenti esterni (EN) IAEA - Nuclear Power Reactors in the World, 2018 (PDF), su www-pub.iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - Rooppur 1, su iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - Rooppur 2, su iaea.org.
АЕС Руппур

АЕС «Руппур» — атомна електростанція, що будується в республіці Бангладеш. Вибраний майданчик для будівництва станції розташовується на східному березі річки Падма, за 160 км від столиці Бангладеш міста Дакка. АЕС «Руппур» проєктується і будується за російським проєктом, що включає будівництво та введення в експлуатацію двох енергоблоків з реакторами типу ВВЕР-1200. Станція складатиметься із двох енергоблоків із російськими реакторами типу ВВЕР електричною потужністю по 1200 МВт кожен, життєвий цикл яких становить 60 років, з можливістю подовження ще на 20 років. Перший блок АЕС почне роботу в 2023 році, другий — в 2024. Будівництво Генеральний контракт на будівництво першої бангладеської АЕС був підписаний 23 грудня 2015 року в ході візиту в Бангладеш генерального директора " Росатома " Сергія Кирієнка. Вартість проєкту, за повідомленнями бангладеських ЗМІ, становитиме до 13 мільярдів доларів. Росія надає державний експортний кредит у розмірі до 11,38 мільярда доларів, який буде використаний бангладеською стороною у 2017—2024 роках. У 2017 році на будівництво станції Росія виділила Бангладеш кредит на суму 500 мільйонів доларів; передбачається, що надалі Бангладеш буде надано другу позику для продовження будівництва. Восени 2013 року було закладено перший камінь у основу майбутньої електростанції. 30 листопада 2017 року у присутності прем'єр-міністра Бангладеш та генерального директора Держкорпорації «Росатом» відбулася урочиста церемонія першої заливки бетону у фундамент енергоблоку № 1 ; бетонування фундаментної плити машинного залу блоку № 1 було завершено 30 січня 2019. 14 липня 2018 року у присутності прем'єр-міністра Бангладеш відбулася урочиста церемонія першого заливання бетону у фундамент енергоблоку № 2. У будівництві АЕС беруть участь, як повідомляв представник «Росатому» у 2018 році, 4,5 тис. осіб, приблизно третина з них — росіяни, решта — місцеві жителі та іноземці. Восени 2021 року з'явилося відео, на якому бенгальці, які працюють на будівництві АЕС, напали на російських спеціалістів нібито через те, що вони затримали зарплату, під час зіткнення постраждали троє росіян. На початку 2022 р. на будівництві за 11 днів, через місцеві умови проживання, померли п'ять співробітників з Росії. Енергоблоки Див. також Комісія з атомної енергії Бангладеш Примітки
SAARC Fountain

SAARC Fountain is a fountain in Dhaka, Bangladesh. It is situated at Kawran Bazar, at the intersection of Panthapath, Kazi Nazrul Islam Avenue, and Sonargaon Road, and is adjacent to the Pan Pacific Sonargaon hotel. The structure was designed by Nitun Kundu, a Bangladeshi artist and sculptor. While the fountain is made of steel, the reservoir is made of reinforced cement concrete. The structure was built shortly before the inaugural SAARC summit held in Dhaka in 1985. References
Fuente SAARC

La Fuente SAARC (en bengalí: নিতুন কুণ্ডু)​ es un monumento cuyo nombre se origina por el Acrónimo de la Asociación del Asia Meridional para la Cooperación Regional. Se estableció en diciembre de 1985 por los jefes de Estado de Bangladés, India, Pakistán, Sri Lanka, Nepal, Bután y Maldivas. La fuente está ubicada en el Camino pantha en la ciudad de Daca la capital de Bangladés. En vísperas de una Cumbre de esa asociación el gobierno de Bangladés estableció este monumento. Nitun Kundu un artista de Bangladés lo diseño con su visión e idea creativa. Se hizo solo en acero; y puede ser disfrutado también en la noche, mientras la luz se centra en el agua de la fuente. Véase también Fuente (arquitectura) Monumento Referencias
Sandwip

Sandwip es un subdistrito (upazila) del distrito (zila) de Chittagong, de la región de Chittagong, en Bangladés, con una población estimada en marzo de 2016 de 278 605 habitantes.​ Se encuentra ubicado al sureste del país, cerca de la desembocadura del río Karnaphuli en la bahía de Bengala, y de la ciudad de Chittagong, la segunda más poblada de Bangladés tras su capital, Daca. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Sandwip.
Sandwip (Bangladesh)

Sandwip è un sottodistretto (upazila) del Bangladesh situato nel distretto di Chittagong, divisione di Chittagong. Si estende su una superficie di 762,42 km² e conta una popolazione di 472.179 abitanti (dato censimento 1991). Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Sandwip Collegamenti esterni Sito ufficiale, su sandwip.chittagong.gov.bd.
Satchari-Nationalpark

i3i6 Der Satchari-Nationalpark (সাতছড়ি জাতীয় উদ্যান) ist ein Nationalpark in Bangladesch. Er liegt östlich der Stadt Madhabpur im Distrikt Habiganj im Osten des Landes, etwa 130 Kilometer nordöstlich der Hauptstadt Dhaka an der Grenze zu Indien. Geschichte Nach dem Wild Life Preservation Act von 1974 wurde der Satchari-Nationalpark 2005 auf einer Fläche von 243 Hektar eröffnet. Satchari bedeutet in der bengalischen Sprache ‚sieben Flüsse‘. Dies ist ein Hinweis auf die Flüsse und Bäche, die durch das Gelände fließen und für den üppigen, immergrünen Wald verantwortlich sind. Im Park leben in einem kleinen Dorf 24 Familien des Volksstamms der Tipra. In der Umgebung des Parks werden neun Teeplantagen betrieben. Flora und Fauna Der Satchari-Nationalpark ist weitgehend mit tropischem Feucht- und Monsunwald bewachsen. Auf dem Gelände wachsen mehr als 200 unterschiedliche Arten von Bäumen. Diese sind der Lebensraum mehrerer Primatenarten, beispielsweise von Westlichen Weißbrauengibbons (Hoolock hoolock), Bengalischen Plumploris (Nycticebus bengalensis), Nördlichen Schweinsaffen, (Macaca leonina), Kappenlanguren, (Trachypithecus pileatus), Rhesusaffen (Macaca mulatta) und Phayre-Brillenlanguren (Trachypithecus phayrei). Die Vielfalt von Pflanzen und Tiere drückt sich im Artenreichtum des Nationalparks aus. Es gibt eine Reihe markierter Wanderwege und einen Aussichtsturm, von dem aus im Besonderen Vogelbeobachtungen möglich sind. Im Nationalpark leben auf dem ca. 243 Hektar großen Gelände 138 Tierarten, die sich in 24 Säugetier-, 203 Vogel-, 50 Reptilien- und 21 Amphibienarten untergliedern (Stand 2023). Die Anzahl der Fischarten sowie die Wirbellosen wurden nicht erfasst. Die nachfolgende Bildreihe zeigt einige Primaten- und Vogelarten aus dem Satchari-Nationalpark: Weblinks Destinations in Bangladesh Einzelnachweise
Parco nazionale di Satchari

Il parco nazionale di Satchari (bengali: সাতছড়ি) è un parco nazionale del Bangladesh, situato nel distretto di Habiganj (in particolare sulla collina Raghunandan, nell'upazila Chunarughat), a 130 km dalla capitale Dhaka. Il parco è stato istituito nel 2005 su 2,43 km² di terreno. Il nome "Satchari" in bengalese significa "sette ruscelli", nome che deriva dai sette corsi d'acqua che scorrono nella zona. L'unico villaggio presente nel parco, Tiprapara, è abitato da 23 o 24 famiglie di etnia Tripuri. Tra gli animali presenti ci sono i gibboni Ulok, i langur di Phayre, i gatti viverrini, i picchi pigmei e i buceri orientali; tra le piante, sono molto diffusi gli eucalipti e le acacie. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sul parco nazionale di Satchari