NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
ТЕС Bijoyer Aalo I/II

ТЕС Bijoyer Aalo I/II – наразі зупинена електростанція на заході Бангладеш, особливістю якої стало розташування генеруючого обладнання на баржах. Проект, який розпочав роботу в 1999 році, реалізувала компанія Westmont Power. На баржі Bijoyer Aalo I/II змонтували дві газові турбіни Westinghouse W251-B11 потужністю по 48 МВт, після чого баржу відвели до Багхабарі та встановили у стариці неподалік від злиття річок Гумані та Бангалі (рукави Гангу та Тісти відповідно). Кілька років газові турбіни працювали у відкритому циклі, після чого були доповнені двома котлами-утилізаторами, від яких живилась парова турбіна Mitsubishi SCIF-30AX з показником 60 МВт. Таким чином створили парогазовий бок комбінованого циклу з номінальною потужністю 130 МВт. Як засвідчують знімки геоінформаційних систем, станом на 2021 рік Bijoyer Aalo I/II знаходилась на місці стоянки у Багхабарі. Втім, згідно звітів державної корпорації BPDB, яка опікується електроенергетичною системою країни, щонайменше з 2017/2018 фінансового року станція Westmont Power вже не виробляла електроенергію. Як паливо ТЕС споживала природний газ, який надходив по газопровідному коридору Ашугандж – Бхерамара. Видача продукції відбувалась по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 132 кВ. Можливо також відзначити, що в Багхабарі наразі працюють ТЕС державної компанії BPDB та ТЕС приватної компанії Paramount. Примітки
ТЕС Char Galgalia

ТЕС Char Galgalia — теплова електростанція у районі Керанігандж (неподалік від південно-західних околиць Дакки), створена на замовлення державної компанії Bangladesh Power Development Board (BPDB). У певний момент для покриття зростаючого попиту на електроенергію в Бангладеш почали широко використовувати практику оренди генеруючих потужностей — державна BPDB укладала угоди із приватними компаніями, які розміщували на наданих майданчиках генеруючі установки на основі двигунів внутрішнього згоряння, котрі могли бути швидко змонтовані, а в майбутньому демобілізовані. Зокрема, в 2012-му почала роботу електростанція у Char Galgalia, обладнання для якої надала компанія PowerPac Mutiara Keraniganj Power Plant. На майданчку, розташованому на лівому березі Дхалешварі (рукав Брахмапутри, який падає у Мегхну), встановили 8 генераторних установок Caterpillar MAK 16CM43 C потужністю по 13,6 МВт (номінальна потужність станції визначена як 102 МВт). У 2018/2019 році фактична чиста паливна ефективність ТЕС становила 41,8%. Як паливо станція використовує нафтопродукти, що доправляються водним транспортом по Дхалешварі. Для їх зберігання встановили 3 резервуари на 5 тисяч тон кожен. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 132 кВ. Можливо відзначити, що у районі Керанігандж також були створені й інші електростанції на основі двигунів внутіршнього згоряння — ТЕС Босіла, ТЕС Aowrahati, ТЕС Брахмангаон, ТЕС Пангаон. Примітки
ТЕС Hathazari

ТЕС Hathazari – теплова електростанція південному сході Бангладеш, яка належить державній компанії Bangladesh Power Development Board (BPDB). В 21 столітті на тлі стрімко зростаючого попиту у Бангладеш почався розвиток генеруючих потужностей на основі двигунів внутрішнього згоряння, які могли бути швидко змонтовані. Зокрема, в 2015-му у Hathazari почала роботу електростанція потужністю 98 МВт, яка має 11 генераторних установок Wartsila W20V32GD потужністю по 8,9 МВт. У 2018/2019 році фактична чиста паливна ефективність ТЕС становила 41,7%, при цьому фактична потужність знизилась вже до 57 МВт. Як паливо станція використовує нафтопродукти. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 132 кВ. Примітки
ТЕС Meghnaghat (BPDB)

ТЕС Meghnaghat (BPDB) – генеруючий майданчик у Бангладеш за два десятки кілометрів на південний схід від околиць Дакки, створений на замовлення державної компанії Bangladesh Power Development Board (BPDB). У певний момент для покриття зростаючого попиту на електроенергію в Бангладеш почали широко використовувати практику оренди генеруючих потужностей – державна BPDB укладала угоди із приватними компаніями, які розміщували на наданих майданчиках генеруючі установки на основі двигунів внутрішнього згоряння, котрі могли бути швидко змонтовані, а в майбутньому демобілізовані. Зокрема, в 2011-му в районі Meghnaghat стали до роботи 12 установок Wartsila W20V32 потужністю по 8,9 МВт, надані компанією Orion Power. За договором з BPDB, цей майданчик має гарантувати поставку 100 МВт. Як паливо станція використовує нафтопродукти. Їх доставка може відбуватись водним транспортом, оскільки майданчик ТЕС розташований на острові, утвореному рукавами річки Мегхна. Можливо відзначити, що на тому ж острові створюється потужний електроенергетичний комплекс, де наразі вже працюють ТЕС Meghnaghat компанії Pendekar Energy та ТЕС Meghnaghat компанії Summit і планується зведення ще кількох електростанцій. При цьому неподалік (але вже за межами острова) Orion Power спорудила власну (не орендну) ТЕС Meghnaghat. Примітки
ТЕС Meghnaghat (Summit)

ТЕС Meghnaghat (Summit) – теплова електростанція за два десятки кілометрів від південно-східної околиці Дакки, споруджена бангладеською компанією Summit Group. В 2014 – 2015 роках на майданчику станції став до ладу парогазовий блок комбінованого циклу потужністю 337 МВт, в якому дві газові турбіні живлять через відповідну кількість котлів-утилізаторів одну парову турбіну. Станція переважно споживає природний газ, який надходить по трубопроводу Бахрабад – Дакка. За необхідності вона також може використовувати нафтопродукти, при цьому потужність зменшується до 315 МВт. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 230 кВ. Можливо відзначити, що майданчик ТЕС Meghnaghat від Summit Group розташований на утвореному рукавами річки Мегхна острові, де створюється потужний електроенергетичний комплекс. В його складі вже працює ТЕС Meghnaghat компанії Pendekar Energy та планується зведення ще кількох парогазових електростанцій. Наразі на острові також розташовані орендовані потужності ТЕС Meghnaghat від державної BPDB. Примітки
ТЕС Meghnaghat (Orion Power)

ТЕС Meghnaghat (Orion Power) – теплова електростанція у Бангладеш, створена компанією Orion Power за два десятки кілометрів на південний схід від околиць Дакки. В 21 столітті на тлі стрімко зростаючого попиту у Бангладеш почався розвиток генеруючих потужностей на основі двигунів внутрішнього згоряння, які могли бути швидко змонтовані. Зокрема, в 2020-му в районі Meghnaghat почала роботу електростанція компанії Orion Power потужністю 104 МВт. Вона має 6 генераторних установок Wartsila 18V50DF, відпрацьовані якими гази потрапляють у 6 котлів-утилізаторів, постачених китайською Kaineng, від яких живиться турбінне обладнання від індійської Triveni Turbine. Як паливо станція використовує нафтопродукти, доставка яким може відбуватись водним транспортом (майданчик ТЕС розташований на правому березі Мегхни). Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 132 кВ. Можливо відзначити, що неподалік, на утвореному рукавами Мегхни острові, створюється потужний електроенергетичний комплекс, де наразі вже працюють ТЕС Meghnaghat компанії Pendekar Energy та ТЕС Meghnaghat компанії Summit (а також розташовані орендовані потужності ТЕС Meghnaghat від державної BPDB). Примітки
ТЕС Сиддгіргандж (BPDB)

ТЕС Сиддгіргандж (BPDB) (англ. Siddhirganj) – теплова електростанція на південно-східній околиці Дакка, яка належить державній компанії Bangladesh Power Development Board (BPDB). У 1950-х роках на майданчику станції стали до ладу три парові турбіни потужністю по 30 МВт. Крім того, станом на 1960-й тут діяли дизель-генераторні установки загальною потужністю 18 МВт. А в 1970-му ТЕС підсилили паровою турбіною з показником у 50 МВт. Наразі всі ці об’єкти виведені з експлуатації (останньою була парова турбіна потужністю 50 МВт, яка вибула в 2007-му). В 2004 році на майданчику станції став до ладу конденсаційний енергоблок потужністю 210 МВт, основне обладнання для якого постачили з Росії – паровий котел Таганрозького котельного заводу, турбіна Ленінградського металічного заводу та генератор від Електросила. У 2018/2019 році їх фактична чиста паливна ефективність становила лише 25,9%. У певний момент для покриття зростаючого попиту на електроенергію в Бангладеш почали широко використовувати практику оренди генеруючих потужностей – державна BPDB укладала угоди із приватними компаніями, які розміщували на майданчиках існуючих теплоелектростанцій генеруючі установки на основі двигунів внутрішнього згоряння, котрі могли бути швидко змонтовані, а в майбутньому демобілізовані. Зокрема, в 2011-му на ТЕС Siddhirganj компанія Desh Energy встановила 96 установок Caterpillar D3512B потужністю по 1,2 МВт, при цьому за угодою з BPDB загальна номінальна потужність цієї орендної станції становила 100 МВт. У середині 2010-х уклали новий договір, за яким номінальна потужність майданчику Desh Energy зменшувалась до 50 МВт. На його виконання встановили інші генераторні установки – 3 MAN 18V/48/60 потужністю по 19,3 МВт. В тому ж 2011-му почала роботу й орендна станція від компанії Dutch Bangla Power and Associates. Тут встановили 12 генераторних установок Wartsila 20V32 загальною потужністю 107 МВт (за угодою з BPDB номінальна потужність цієї станції становить 100 МВт). Для охолодження використовують воду із річки Шіталашк’я (Sitalakhya, рукав Брахмапутри, який приєднується до річки Дхалешварі неподалік від впадіння останньої у Мегхну). З 1968 року станція споживає природний газ, який наразі може надходити по трубопроводах Тітас – Дакка та Бахрабад – Дакка. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованим на роботу під напругою 132 кВ та 230 кВ. Можливо відзначити, що поряд з майданчиками BPDB працює ТЕС Siddhirganj компанії EGCB. Примітки
ТЕС Thakurgaon

ТЕС Thakurgaon – теплова електростанція, що споруджується на північному заході Бангладеш компанією EPV Thakurgaon (спільне підприємство Energypac Power Venture Limited та інвестиційного фонду EMA Power Investment, які мають 51% та 49% відповідно). В 21 столітті на тлі стрімко зростаючого попиту у Бангладеш почався розвиток генеруючих потужностей на основі двигунів внутрішнього згоряння, які могли бути швидко змонтовані. Зокрема, у районі Thakurgaon створюють електростанцію, яка матиме 6 генераторних установок MAN 18V48/60TS загальною потужністю 125 МВт (номінальна потужність станції рахується як 115 МВт). Ці установки мають вагу по 320 тон, що перевищувало можливості місцевої дорожньої мережі. Як наслідок, їх довелось розбирати та повторно збирати на майданчику ТЕС. Як паливо станція використовуватиме нафтопродукти. Хоча очікувалось введення станції в експлуатацію в кінці 2020-го, проте станом на січень 2021-го вона ще знаходилась на етапі будівництва. Примітки
ТЕС Ашугандж (BPDB)

ТЕС Ашугандж (BPDB) – кілька генеруючих майданчиків, створених на тимчасовій основі на замовлення державної бангладеської компанії Bangladesh Power Development Board (BPDB). З кінця 1960-х поблизу найбільшого газового родовища країни Тітас відбувається розвиток ТЕС Ашугандж, яка з 1990-х знаходиться в управлінні компанії APSCL – дочірньої структури BPDB. Втім, у певний момент для покриття стрімко зростаючого попиту на електроенергію в Бангладеш почали широко використовувати практику оренди генеруючих потужностей – державна BPDB укладала угоди із приватними компаніями, які створювали генеруючі майданчику на основі двигунів внутрішнього згоряння, котрі могли бути швидко змонтовані, а в майбутньому демобілізовані. Зокрема, в районі Ашуганджу були розміщені одразу три такі об’єкта: 1) Введена в експлуатацію у квітні 2010-го електростанція компанії Precision Energy, яка мала 15 генераторних установок виробництва німецької MWM (Deutz) типу TCG 2032 V16 загальною потужністю 60 МВт (законтрактована потужність 55 МВт). Цей майданчик підключили до електропідстанції 132 кВ; 2) Запущений в травні 2011-го майданчик компанії Aggreko, який використовував генераторні установки одиничною потужністю по 1,2 МВт з двигунами Cummins QSK60G та генераторами Stamford & Leroy Somer. Первісно загальна потужність цієї станції становила 80 МВт, а у 2013-му буда доведена до 15 МВт. Для видачі продукції майданчик підключили до електропідстанції 230 кВ; Строк контракту з Aggreko завершився у листопаді 2016-го, а наступного року вона була демонтована та перевезена на майданчик ТЕС Бхола. 3) У червні 2011-го почала роботу станція компанії United Power, яка мала 14 генераторних установок виробництва німецької MWM (Deutz) типу TCG 2032 V16 загальною потужністю 53 МВт. Цей майданчик підключили до електропідстанції 230 кВ. Всі зазначені генераторні об’єкти були розраховані на використання природного газу, який надходить до Ашуганджу від розташованого за кілька кілометрів найбільшого родовища країни Тітас або з північного сходу країни по газотранспортному коридору Кайлаштіла – Ашугандж. Можливо відзначити, що в Ашугандзі окрім згаданої вище ТЕС Ашугандж також працює належна тій же APSCL ТЕС Ашугандж-Північ/Ашугандж-Південь і менші генеруючі об’єкти компаній United Power та Midland Power. Примітки
ТЕС Ашугандж (Midland Power)

ТЕС Ашугандж (Midland Power) – електрогенеруючий майданчик на північному сході Бангладеш, створений компанією Midland Power. На початку 21 століття на тлі стрімко зростаючого попиту у Бангладеш почався розвиток генеруючих потужностей на основі двигунів внутрішнього згоряння, які могли бути швидко змонтовані. Зокрема, в 2013 році у Ашауганджі почала роботу станція компанії Midland Power, яка мала 6 генераторних установок Rolls-Royce B35:40V20 загальною потужністю 56 МВт (законтрактована потужність 51 МВт). Як паливо вони споживають природний газ, котрий може надходити до Ашуганджу від розташованого за кілька кілометрів найбільшого родовища країни Тітас або з північного сходу країни по газотранспортному коридору Кайлаштіла – Ашугандж. В 2018-му ввели в роботу другу чергу, розраховану на використання нафтопродуктів. Вона має 23 генераторні установки Rolls-Royce B-32:40V16AH загальною потужністю 161 МВт (законтрактована потужність 150 МВт). Можливо відзначити, що в Ашугандзі також працюють потужні електростанції компанії APSCL (ТЕС Ашугандж, ТЕС Ашугандж-Північ/Ашугандж-Південь) і менші генеруючі об’єкти компаній United Power та BPDB. Примітки
ТЕС Ашугандж (United Power)

ТЕС Ашугандж (United Power) – електрогенеруючий майданчик на північному сході Бангладеш, створений компанією United Power. На початку 21 століття на тлі стрімко зростаючого попиту у Бангладеш почався розвиток генеруючих потужностей на основі двигунів внутрішнього згоряння, які могли бути швидко змонтовані. Зокрема, в 2015 році у Ашауганджі почала роботу станція компанії United Power загальною потужністю 195 МВт. Вона має 20 генераторних установок Wärtsilä 20V34SG, котрі через відповідну кількість котлів-утилізаторів від M. E. Energy живлять одну парову турбіну від індійської компанії Triveni Turbine потужністю 16 МВт. Як паливо ТЕС споживає природний газ, котрий може надходити до Ашуганджу від розташованого за кілька кілометрів найбільшого родовища країни Тітас або з північного сходу країни по газотранспортному коридору Кайлаштіла – Ашугандж. Для видачі продукції майданчик підключили до електропідстанції 230 кВ. Можливо відзначити, що в Ашугандзі також працюють потужні електростанції компанії APSCL (ТЕС Ашугандж, ТЕС Ашугандж-Північ/Ашугандж-Південь) і менші генеруючі об’єкти компаній Midland Power та BPDB. Примітки
ТЕС Ашугандж/Ашугандж-Схід

ТЕС Ашугандж/Ашугандж-Схід – теплова електростанція на північному сході Бангладеш. У 1968 році почалась розробка найбільшого бангладеського газового родовища Тітас. Одним зі споживачів видобутого тут блакитного палива стала зведена за кілька кілометрів на березі річки Мегхна теплова електростанція Ашугандж, де в 1970-му стали до ладу дві парові турбіни потужністю по 64 МВт. У 1980-х спорудили комбінований блок парогазового циклу потужністю 90 МВт. Він мав одну газову турбіну General Electric EM601B потужністю 56 МВт (стала до ладу в 1982), яка через котел-утилізатор від Babcock Energy живила одну парову турбіну General Electric з показником 34 МВт (введена в експлуатацію у 1984-му). У цій же секції в 1986-му запустили другу газову турбіну General Electric EM601B з показником у 56 МВт. Втім, у тих саме 1980-х можливості майданчику передусім збільшили за рахунок трьох парових турбін потужністю по 150 МВт, які стали до ладу в 1986, 1987 та 1988 роках. В 2011-му комплекс ТЕС доповнили секцією з генераторними установками на основі двигунів внутрішнього згоряння – всього запустили 16 установок General Electric Jenbacher J620 GS-F101 загальною потужністю 53 МВт. Після трьох десятків років експлуатації обладнання секції парогазового блоку знаходилось у поганому стані, так, потужності газових турбін деномінували до 40 МВт, а парової – до 20 МВт. В 2014-му вивели з експлуатацію одну газову та одну парову турбіни, а невдовзі зупинили і другу газову турбіну. На їх місці в 2015-му розпочав роботу новий парогазовий блок потужністю 225 МВт, у якому одна газова турбіна живить через котел-утилізатор одну парову турбіну. Наразі на майданчику реалізують проект спорудження ще одного парогазового блоку потужністю 400 МВт, відомого як Ашугандж-Схід. У ньому одна газова турбіна живитиме через котел-утилізатор одну парову турбіну. Завершення будівництва планується на 2021 рік. Окрім ресурсу з Тітаса станція може використовувати блакитне паливо, яке надходить до Ашуганджу з північного сходу по газотранспортному коридору Кайлаштіла – Ашугандж. Для охолодження використовують воду із річки Мегхна. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованим на роботу під напругою 132 кВ, 230 кВ та 400 кВ. Станція належить компанії Ashuganj Power Station Company Ltd (APSCL), якою володіє державна Bangladesh Power Development Board (BPDB). При цьому менш ніж за кілометр від ТЕС Ашугандж знаходиться належний тій же APSCL майданчик ТЕС Ашугандж-Північ/Ашугандж-Південь. Крім того, в Ашуганджі працюють генеруючі об’єкти компаній Midland Power, United Power та BPDB. Примітки
ТЕС Ашугандж-Північ/Ашугандж-Південь

ТЕС Ашугандж-Північ/Ашугандж-Південь – теплова електростанція на північному сході Бангладеш. З кінця 1960-х поблизу найбільшого бангладеського газового родовища Тітас відбувався розвиток ТЕС Ашугандж, яка з 1990-х знаходиться в управлінні компанії Ashuganj Power Station Company Ltd (APSCL) – дочірньої структури державної Bangladesh Power Development Board (BPDB). У 2010-х на тлі стрімкого зростання попиту на електроенергію APSCL вирішила спорудити два потужні парогазові блоки комбінованого циклу, відомі як Ашугандж-Північ та Ашугандж-Південь, при цьому місце для їх розміщення обрали за шість сотень метрів від майданчику ТЕС Ашугандж. Енергоблоки стали до ладу в 2016 (Ашугандж-Південь) та 2017 (Ашугандж-Північ) роках. Кожен з них має одну газову турбіну потужністю 334 МВт (в умовах ISO), яка через котел-утилізатор живить одну парову турбіну з показником 150 МВт. Як паливо ТЕС споживає природний газ, який надходить до Ашуганджу від розташованого за кілька кілометрів найбільшого родовища країни Тітас або з північного сходу Бангладеш по газотранспортному коридору Кайлаштіла – Ашугандж. Для охолодження використовують воду із річки Мегхна. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 400 кВ. Можливо також відзначити, що в Ашугандзі окрім потужних електростанцій компанії APSCL працюють менші генеруючі об’єкти компаній Midland Power, United Power та BPDB. Примітки
ТЕС Багхабарі (Paramount)

ТЕС Багхабарі (Paramount) — електростанція на заході Бангладеш, створена компанією Paramount BTrac Energy. У 21 столітті на тлі стрімкого зростання попиту в Бангладеш почався розвиток генеруючих потужностей на основі двигунів внутрішнього згоряння, які могли бути швидко змонтовані. Зокрема, в 2019-му у Багхабарі почала роботу електростанція компанії Paramount BTrac Energy (головним учасником — 49 % — є виробник текстилю Paramount Textile). Вона має 135 генераторних установок Caterpillar потужністю по 1,6 МВт. За договором із державною електроенергетичною корпорацією Bangladesh Power Development Board майданчик Paramount BTrac Energy має гарантувати поставку 200 МВт електроенергії. Як паливо ТЕС споживає нафтопродукти. Можливо відзначити, що в Багхабарі також знаходиться ТЕС державної BPDB, а раніше також працювала електростанція, змонтована на баржах Bijoyer Aalo I/II. Примітки
ТЕС Баншкхалі

ТЕС Баншкхалі – теплова електростанція, що споруджується на південному сході Бангладеш. До 2010-х років електроенергетика Бангладеш базувалась на використанні природного газу та нафтопродуктів. Втім, у певний момент стрімке зростання попиту на тлі здорожчання вуглеводневого палива призвела до появи численних проектів вугільних електростанцій, однією з яких стала ТЕС Баншкхалі компанії SS Power. Учасниками останньої є структури S. Alam Group (70 %), а також китайські SEPCOIII Electric Power Construction Corporation та HTG Development Group. Станція повинна мати два однотипні конденсаційні енергоблоки потужністю по 660 МВт (чиста потужність 612 МВт), які використовуватимуть технологію суперкритичних параметрів пари. Основне обладнання постачать китайські компанії B&W Beijing (котли) та Dongfang (турбіни та генератори). Вугілля для роботи ТЕС імпортуватимуть, для чого у складі комплексу станції запланований винесений від берега причал довжиною 175 метрів, сполучений з суходолом містком довжиною 0,5 км. Його безперебійну роботу в умовах мусонного клімату має забезпечувати хвилелам довжиною 4 км. Видача продукції відбуватиметься по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 400 кВ. Первісно запуск станції планувався на весну 2020 року, проте станом на кінець 2020-го готовність проєкту становила лише 40 %, а його введення в експлуатацію тепер планувалось на середину 2022-го. Можливо також відзначити, що в влітку 2020-го уряд Бангладеш розпочав обговорення плану по згортанню будівництва вугільних електростанцій або їх конверсії у газові. У квітні 2021-го на будівництві спалахнули безлади, викликані затримками із виплатою зарплати. Протестувальники спалили кілька автомобілів, тоді як поліція застосувала вогнепальну зброю та вбила п’ятьох із них. Примітки
ТЕС Барішал (Summit)

ТЕС Барішал (Summit) — теплова електростанція у Бангладеш, яка належить компанії Summit Barisal Power Limited. У 21 столітті на тлі стрімкого зростання попиту в Бангладеш почався розвиток генеруючих потужностей на основі двигунів внутрішнього згоряння, які могли бути швидко змонтовані. Зокрема, в 2016-му в Барішалі (південна частина дельти Гангу) почала роботу електростанція потужністю 110 МВт, яка має 7 генераторних установок Wartsila W18V46. У 2018/2019 році фактична чиста паливна ефективність ТЕС становила 42,5 %. Як паливо станція використовує нафтопродукти, доставка яких можлива водним транспортом через власний причал на річці Кіртанхола. Для зберігання палива наявні два резервуари загальним об'ємом 7 тисяч м3. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 132 кВ. Можливо відзначити, що у Барішалі також діє менш потужна ТЕС державної компанії BPDB з показником у 40 МВт і споруджується вугільна ТЕС Барішал від китайської PowerChina. Примітки