NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bodenseekreis

Het Bodenseekreis is een Landkreis in de Duitse deelstaat Baden-Württemberg. Op 31 december 2020 telde de Landkreis 217.901 inwoners op een oppervlakte van 664,78 km². Kreisstadt is Friedrichshafen. Steden en gemeenten De volgende steden en gemeenten liggen in Bodenseekreis: Samenwerkingsverbanden De samenwerkingsverbanden in het district hebben 2 verschillende namen, namelijk: Vereinbarte Verwaltungsgemeinschaften Gemeindeverwaltungsverbände De zwakkere van die twee is de Vereinbarte Verwaltungsgemeinschaft. Bij deze vorm van samenwerking worden de minimale wettelijke taken toebedeeld aan de 'vervullende gemeente'. De term 'vervullende gemeente' wil zeggen de gemeente die de wettelijke taken uitvoert voor het samenwerkingsverband. De Verwaltungsgemeinschaften zijn: Friedrichshafen (Friedrichshafen, Immenstaad am Bodensee) Tettnang Neukirch, Tettnang) Überlingen (Owingen, Sipplingen, Überlingen) De Gemeindeverwaltungsverbände zijn: Eriskirch-Kressbronn am Bodensee-Langenargen (Eriskirch, Kressbronn am Bodensee, Langenargen) Markdorf (Bermatingen, Deggenhausertal, Markdorf, Oberteuringen) Meersburg (Daisendorf, Hagnau am Bodensee, Meersburg, Stetten (Bodenseekreis), Uhldingen-Mühlhofen Salem (Frickingen, Heiligenberg, Salem)
Bodenseekreis

Bodenseekreis – powiat w Niemczech, w kraju związkowym Badenia-Wirtembergia, w rejencji Tybinga, w regionie Bodensee-Oberschwaben. Stolicą powiatu jest miasto Friedrichshafen. Sąsiaduje z powiatami: Sigmaringen, Lindau (Bodensee), Konstancja. Na południu graniczy ze Szwajcarią. Podział administracyjny W skład powiatu wchodzi: pięć gmin miejskich (Stadt) 18 (pozostałych) gmin (Gemeinde) trzy wspólnoty administracyjne (Vereinbarte Verwaltungsgemeinschaft) cztery związki gmin (Gemeindeverwaltungsverband)
Distrito do Lago de Constança

O Distrito do Lago de Constança (em alemão: Bodenseekreis) é um distrito da Alemanha, na região administrativa de Tubinga, estado de Baden-Württemberg. Cidades e Municípios Cidades: Friedrichshafen Markdorf Meersburg Tettnang Überlingen Municípios: Bermatingen Daisendorf Deggenhausertal Eriskirch Frickingen Hagnau no Lago de Constança (Hagnau am Bodensee) Heiligenberg Immenstaad no Lago de Constança (Immenstaad am Bodensee) Kressbronn no Lago de Constança (Kressbronn am Bodensee) Langenargen Meckenbeuren Neukirch Oberteuringen Owingen Salem Sipplingen Stetten Uhldingen-Mühlhofen Referências
Бодензе (район)

Бодензе (нем. Bodenseekreis, по немецкому названию Боденского озера) — район в Германии. Центр района — город Фридрихсхафен. Район входит в землю Баден-Вюртемберг. Подчинён административному округу Тюбинген. Занимает площадь 664,78 км². Население — 207 090 чел. Плотность населения — 312 человек/км². Официальный код района — 08 4 35. Район подразделяется на 23 общины. Города и общины Города Фридрихсхафен (58 210) Маркдорф (12 710) Мерсбург (5 574) Теттнанг (18 612) Юберлинген (21 405) Объединения общин Общины Берматинген (3 772) Дайзендорф (1 530) Деггенхаузерталь (4 190) Эрискирх (4 699) Фрикинген (2 776) Хагнау-Бодензее (1 394) Хайлигенберг (2 892) Имменштад (6 033) Кресброн (8 189) Лангенарген (7 615) Меккенбойрен (13 733) Нойкирх (2 699) Обертойринген (4 385) Овинген (4 194) Залем (11 236) Зипплинген (2 181) Штеттен (1 012) Ульдинген-Мюльхофен (8 049) Ссылки www.bodenseekreis.de Официальная страница
Бодензее (район)

Бодензее (нім. Bodenseekreise) — район землі Баден-Вюртемберг, Німеччина. Район підпорядкований урядовому округу Тюбінген, входить до складу регіону Бодензее-Обершвабен (Bodensee-Oberschwaben). Центром району є місто Фрідріхсгафен. Населення становить 217 901 ос. (станом на 31 грудня 2020), площа — 664,78 км². Географія Район розташований на північному березі озера Боденського озера (нім. Bodensee), яке і дало назву району. Демографія Густота населення в районі становить 312 чол./км². Міста і громади Район поділений на 5 міст, 18 громад та 7 об'єднань громад. Міста Фрідріхсгафен (58 726) Маркдорф (12 899) Меерсбург (5 627) Теттнанг (18 571) Юберлінген (21 699) Громади Берматінген (3 881) Дайзендорф (1 584) Деггенгаузерталь (4 252) Еріскірх (4 553) Залем (11 121) Зіпплінген (2 089) Імменштад (6 081) Крессбронн (8 100) Лангенарген (7 777) Меккенбойрен (13 389) Нойкірх (2 671) Обертойрінген (4 487) Овінген (4 253) Ульдінген-Мюльгофен (7 950) Фрікінген (2 761) Гагнау-ам-Бодензее (1 435) Гайліґенберг (2 849) Штеттен (955) Примітки Посилання Офіційний сайт району Бодензее [Архівовано 7 липня 2012 у Wayback Machine.]
Хоенбаден

48.776667, 8.244444 Хоенбаден (на немски: Hohenbaden) е замък в околностите на град Баден-Баден. В днешно време от замъка са запазени само руини. Главните постройки са издигнати от Херман II и Херман III между 1120 и 1190 година. Хоенбаден дава името на династията на маркграфовете Баден, от които Херман II е първият наричал себе си фон Баден. Най-ранното свидетелство за това е от 1112 г. През 1388 г., по времето на Бернхард I, e изградена масивната така наречена постройка на Бернхард с дебелина на стените 3,6-3,8 м. Якоб I разширява замъка в източна посока и добавя капела (1431-1453). През 1497 г. маркграфската резиденция е преместена в Новия дворец, а Хоенбаден запада впоследствие, като през 1590 година е сполетян от пожар и от 1606 г. се споменава в изворите като руина. От архитектурна гледна точка замъкът е един от ранните примери за германски замък с тоалетна и канализация за отпадните води (шахти на външните стени построени през 13 век и свършващи в защитния ров). Стената при портата е висока 16 м., а входът се намира на 3 м от земята. Главната кула е широка 7,2 м. Бележки Външни препратки Хоенбаден (немски)
Hohenbaden Castle

Hohenbaden Castle (at the time of its establishment Schloss Hohenbaden, now Old castle or Altes Schloss) in German Baden-Baden was the residence of the margraves of Baden for almost 400 years. The castle was built around 1100 by Herman II, Margrave of Baden (1074–1130) on the west flank of the Battert rock. Under Margrave Bernard I (1372–1431) the Gothic lower castle was built. This was expanded again by Jacob, Margrave from 1431 to 1453. At its peak, the castle had a hundred rooms. Christopher I built the New castle in the town of Baden itself and moved there in 1479. The Old castle then served as a widow's residence until it was destroyed by fire in 1599. Sources ALTES SCHLOSS HOHENBADEN Reconstruction
Château de Hohenbaden

Le château de Hohenbaden (aujourd'hui le Vieux Château) est un château fort allemand situé dans la commune de Baden-Baden. Le château était la résidence du margrave de Bade au Moyen Âge. Description Les margraves de Limbourg construisent le château fort pour affirmer leur récente domination sur le Rhin supérieur. Il se trouve sur le versant ouest du mont Battert, au-dessus du village de Bade (Baden en allemand) fondé à l'époque romaine sous le nom d'Aquae et devenu aujourd'hui Baden Baden. Le margrave Hermann II (1074-1130) fait construire le château supérieur - appelé aussi Hermannsbau - dans les années 1100. À partir de 1112, les margraves se font appeler « margraves de Bade ». Le château inférieur est construit en style gothique par le margrave Jacques Ier (1431-1453). Du donjon du Vieux Château, il y a une belle vue sur la ville de Baden-Baden et au loin vers la vallée du Rhin et les Vosges. Une grande harpe éolienne se trouve dans les ruines de la salle des Chevaliers du Vieux Château. En 1999, la harpe avait une hauteur totale de 4,10 mètres et 120 cordes. Une stèle octogonale en hommage aux margraves de Bade a été érigée en 2014 près de l'aire de stationnement. Utilisation actuelle Le Vieux Château est un point de départ idéal pour des promenades autour de Baden-Baden. C'est l'un des monuments parmi les plus significatifs du Land de Bade-Wurtemberg ; il dépend de l'établissement des palais et jardins du Bade-Wurtemberg. Le château abrite un restaurant avec un petit hôtel de trois chambres et deux suites. Liens externes Site officiel Portail des châteaux Portail du Bade-Wurtemberg
Castello di Hohenbaden

Il castello di Hohenbaden (quando fu fondato, borgo di Hohenbaden, oggi antico castello) di Baden-Baden fu la sede dei margravi di Baden nel Medioevo. Il castello, diede poi il nome allo stato del Baden. Descrizione Il castello fu costruito come primo centro governativo dei margravi del Limburgo dopo il trasferimento del loro dominio sull'Alto Reno sul versante occidentale dell'altura rocciosa Battert sopra quello che allora era chiamato Baden. L'inizio della costruzione si ritiene sia stata ad opera di Ermanno II di Baden (1074-1130), intorno al 1100. Dal 1112 i margravi si chiamarono di Baden. Il castello inferiore gotico fu creato ai tempi del Margravio Bernardo I di Baden (1372-1431), poi ampliato per diventare il centro di rappresentanza del margravio Giacomo I di Baden (1431-1453). Il componente più importante è il Bernhardsbau (costruito intorno al 1400), la cui colonna al piano terra serviva a sostenere la possente volta con uno stemma portato da angeli. Al momento del suo massimo splendore il castello aveva 100 stanze. Nello stesso secolo, il Margravio Cristoforo I di Baden ampliò il castello Nuovo nella città di Baden, che fu iniziato nel 1370, e vi trasferì la residenza nel 1479. Il vecchio castello fu distrutto da un incendio nel 1599. Le rovine non furono sistemate fino a dopo il 1830. Utilizzo attuale Il vecchio castello è uno dei monumenti dello stato ed è curato dai palazzi e dai giardini statali del Baden-Württemberg. Dalla sua torre si ha una buona vista panoramica sulla città di Baden-Baden e una vista in lontananza della pianura del Reno e dei Vosgi. Anche il cortile del castello in rovina merita una visita. Le visite al castello e alla torre sono gratuite. Il castello è un famoso punto di partenza per escursioni sul Battert con le sue promettenti rocce protette e una foresta di incantesimi. Una grande arpa eolia si trova tra le rovine della sala dei cavalieri del vecchio castello. L'arpa, costruita nel 1999, ha un'altezza totale di 4,10 metri e 120 corde ed è stata progettata e costruita dal musicista e produttore di arpe Rüdiger Oppermann, che l'ha descritta come la più grande arpa eolica in Europa. Dal 1851 al 1920 c'era una piccola arpa eolia nella sala dei cavalieri del vecchio castello. Bibliografia Dagmar Zimdars u. a. (Bearb.), Georg Dehio (Begr.): Handbuch der Deutschen Kunstdenkmäler: Baden-Württemberg I. Die Regierungsbezirke Stuttgart und Karlsruhe. München 1993, ISBN 3-422-03024-7, S. 53/54. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Castello di Hohenbaden Collegamenti esterni Vecchio castello di Hohenbaden Archiviato il 9 luglio 2018 in Internet Archive. - Palazzi e giardini dello stato del Baden-Württemberg Castello di Hohenbaden nella leggenda e nella poesia, su goethezeitportal.de. Ricostruzione del XII secolo e del XV di Wolfgang Braun
Hohenbaden

Het slot Hohenbaden (bij de oprichting burcht Hohenbaden, thans oude slot) in het Duitse Baden-Baden was de verblijfplaats van de markgraven van Baden. Het slot werd rond 1100 door Herman II van Baden (1074–1130) gebouwd op de westflank van de Battertrots. Onder markkgraaf Bernard I (1372–1431) ontstond de gotische onderburcht. Deze werd door Jacob I van Baden, markgraaf van 1431 tot 1453, opnieuw uitgebreid. Op zijn hoogtepunt had het slot honderd ruimten. Christoffel I bouwde het nieuwe slot in de stad Baden zelf en verhuisde in 1479. Het oude slot deed vervolgens dienst als weduwenverblijf totdat het in 1599 door brand werd verwoest.
Гогенбаден

Гогенбаден, или (в более современной транскрипции) Хоэнбаден (нем. Schloss Hohenbaden) — средневековый замок Церингенов в городе Баден-Бадене (немецкая земля Баден-Вюртемберг). Его руины, возвышающиеся над городом, являются одной из его главных достопримечательностей. Замок Хоэнбаден был построен на скалах Баттерт на высоте 410 метров над уровнем моря по приказу маркграфа Германа II. Замок представляет собой один из самых ранних примеров средневековых сооружений, имеющих канализационную систему. С XI по XV век Хоэнбаден являлся резиденцией маркграфов Баденских из династии Церингенов. После строительства нового замка, резиденция была перенесена в него, а старый замок Хоэнбаден был разорён пожаром в 1599 году. В 1999 году при участии арфиста Рюдигера Оппермана в рыцарском зале замка была установлена эолова арфа, звучащая благодаря вызываемым ветром колебаниям воздуха. См. также «Дым» — роман И. С. Тургенева, часть действия которого связана с замком Новый замок (Баден-Баден) Ссылки Информация о замке на официальном сайте Баден-Бадена (на русском языке) На Викискладе есть медиафайлы по теме Замок Хоэнбаден
Гогенбаден

Замок Гогенбаден (нім. Schloss Hohenbaden), відомий серед місцевого населення як Старий замок (нім. Altes Schloss), знаходиться в Баден-Бадені в німецькій землі Баден-Вюртемберг. Історія Замок Гогенбаден був збудований на скелях Баттерт на висоті 410 метрів над рівнем моря за наказом маркграфа Германа II. Замок є одним із ранніх прикладів середньовічних споруд, що мають каналізаційну систему. З XI по XV століття Гогенбаден був резиденцією маркграфів Баденських із династії Церингенів. Після будівництва нового замку резиденція була перенесена в нього, а старий замок Гогенбаден був зруйнований пожежею в 1599 році. У 1999 році за участю відомого музиканта Рюдігера Оппермана в лицарському залі замку була встановлена ​​еолова арфа, що звучить завдяки коливанням повітря, що викликається вітром. Арфа, має загальну висоту 4,10 м і 120 струн. Її розробив і побудував місцевий музикант і виробник арф Рюдігер Опперманн, який описав її як найбільшу духову арфу в Європі. Нейлонові струни стимулюються протягом до основних нот C і G. У 1851—1920 рр. у лицарській залі Старого замку була мала еолова арфа. Нині руїни замку є однією з головних туристичних визначних пам'яток міста. Література Dagmar Zimdars u. a. (Bearb.), Georg Dehio (Begr.): '[Handbuch der Deutschen Kunstdenkmäler: Baden-Württemberg I. Die Regierungsbezirke Stuttgart und Karlsruhe. München 1993, ISBN 3-422-03024-7, S. 53/54. Посилання Altes Schloss Hohenbaden — Staatliche Schlösser und Gärten Baden-Württemberg Burg Hohenbaden in Sage und Dichtung Historische Rekonstruktionszeichnung aus Burgrekonstruktion.de 3D-Modell des Schloss Hohenbaden
Eppelheim

Eppelheim (pronunciación en alemán: /ˈɛpl̩haɪ̯m/ ()) es un municipio situado en el distrito de Rin-Neckar, en el estado federado de Baden-Wurtemberg (Alemania), con una población a finales de 2016 de unos 15 241 habitantes.​ Se encuentra ubicado al noroeste del estado, en la región de Karlsruhe, cerca de las ciudades de Heidelberg y Mannheim, del lugar donde confluyen los ríos Neckar y Rin, y de la frontera con los estados de Hesse y Renania-Palatinado. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Eppelheim.
Eppelheim

Eppelheim est une ville de Bade-Wurtemberg (Allemagne), située à proximité de Heidelberg dans l'arrondissement de Rhin-Neckar, dans l'aire urbaine Rhin-Neckar, dans le district de Karlsruhe. Jumelages Dammarie-lès-Lys (France) Liens externes Site officiel Ressource relative à la musique : MusicBrainz Portail du Bade-Wurtemberg
Eppelheim

Eppelheim – miasto w Niemczech, w kraju związkowym Badenia-Wirtembergia, w rejencji Karlsruhe, w regionie Rhein-Neckar, w powiecie Rhein-Neckar-Kreis. Leży nad Neckarem, ok. 1 km na zachód od Heidelbergu, przy autostradach A5, A656 i linii kolejowej Karlsruhe-Mannheim. Współpraca Miejscowości partnerskie: Dammarie-les-Lys, Francja Montebelluna, Włochy Vértesacsa, Węgry Wilthen, Saksonia
Эппельхайм

Эппельхайм (нем. Eppelheim) — город в Германии, в земле Баден-Вюртемберг. Подчинён административному округу Карлсруэ. Входит в состав района Рейн-Неккар. Население составляет 15 014 человек (на 31 декабря 2010 года). Занимает площадь 5,70 км². Официальный код — 08 2 26 018. Примечания Ссылки Официальная страница
Епелхајм

Епелхајм (њем. Eppelheim) град је у њемачкој савезној држави Баден-Виртемберг. Једно је од 54 општинска средишта округа Рајн-Некар. Према процјени из 2010. у граду је живјело 14.589 становника. Посједује регионалну шифру (AGS) 8226018. Географски и демографски подаци Епелхајм се налази у савезној држави Баден-Виртемберг у округу Рајн-Некар. Град се налази на надморској висини од 110 метара. Површина општине износи 5,7 km². У самом граду је, према процјени из 2010. године, живјело 14.589 становника. Просјечна густина становништва износи 2.559 становника/km². Референце Спољашње везе Званични сајт општине (језик: немачки) Њем. Савезни завод за статистику (језик: немачки) Стална конференција градова и општина (језик: немачки) KommOn Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (29. април 2014) - Информациони систем градова, општина и округа. (језик: немачки) План насеља на мапи (Mapquest)
Еппельгайм

Еппельгайм (нім. Eppelheim) — місто в Німеччині, у в районі Рейн-Неккар на північному заході землі Баден-Вюртемберг, в безпосередньому сусідстві з Гайдельбергом. Географія Міська територія майже повністю оточена містом Гайдельберг: Еппельгайм межує з гайдельберзькими районами Віблінген на півночі, Пфаффенгрунд на сході та Кірхгайм на півдні. На заході лежить муніципалітет Планкштадт, який належить до округу Рейн-Неккар. Історія Археологічні знахідки епохи неоліту, бронзової доби, залізної доби, римських часів і раннього середньовіччя свідчать про те, що нинішня міська територія була заселена людьми з давніх часів. Еппельгайм вперше згадується в документі 770 року у зв'язку з пожертвуванням у Лоршському кодексі під назвою Еббеленгайм. З XI століття Еппельгайм був типовим маленьким селом у Курпфальці. Село мало місцевий суд, який використовував печатку, за якою в 1895 році було розроблено міський герб. Чисельність населення до XVIII століття незмінно залишалася нижчою за 150 мешканців. Однією з причин цього було те, що в січні 1689 року Еппельгайм був спалений французькими військами в зоді війни Ауггсбурзької ліги. У 1803 році Еппельгайм став частиною Бадена. У рамках районної та міської реформи 1 січня 1973 року Еппельгайм мав стати районом Гайдельберга, проти чого жителі чинили потужний опір і врешті-решт домоглися збереження незалежного статусу міста. Хороша інфраструктура та добре економічне становище громади також допомогли запобігти включенню Еппельгайма у склад Гайдельберга. У 1998 році земля Баден-Вюртемберг присвоїла Еппельгайму статус міста. Галерея Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Еппельгайм Офіційний сайт [Архівовано 6 квітня 2009 у Wayback Machine.] (нім.)
Bernhardusbrunnen

Der Bernhardusbrunnen von Rastatt wurde anlässlich der Seligsprechung von Markgraf Bernhard II. von Baden erbaut. Die Seligsprechung seines berühmten Vorfahren nahm Markgraf August Georg Simpert von Baden im Jahre 1769 zum Anlass, am oberen Ende der Kaiserstraße in Rastatt einen Brunnen errichten zu lassen. Damit beauftragte er den Bildhauer Ignaz Lengelacher, der 1771 mit der Ausführung der Anlage begann. Erst fünf Jahre, im Jahre 1776, später wurde der Brunnen unter seiner Witwe, der Markgräfin Maria Viktoria Pauline, vollendet. Der Brunnen aus rotem Sandstein zeigt einen jungen Fahnenschwinger in heroisierender Idealgestalt und ein Reliefmedaillon des Seligen Bernhard. Der Brunnen trägt eine Tafel mit folgender Inschrift: Weblinks Literatur Gabriele Wüst: Der Bernhardusbrunnen in Rastatt, 1771/76, in: Martin Stingl (Hg.): Ritter – Landespatron – Jugendidol. Markgraf Bernhard II. von Baden, Stuttgart: Kohlhammer 2019, ISBN 978-3-17-036528-5, S. 88–89.
Bernharduskirche (Rastatt)

Die Bernharduskirche in Rastatt ist die älteste urkundlich erwähnte Pfarrkirche Rastatts. Sie war die Kirche des ehemaligen Dorfes Rasteten. Die erste urkundliche Erwähnung einer Kirche im damaligen Rasteten stammt aus dem Jahre 1207 und handelt von einer Wiederherstellung. Die Kirche mit dem Patrozinium St. Alexander von Rom hatte einen hochgotischen Chor. Im 17. Jahrhundert wurde sie durch die damaligen Kriegswirren schwer beschädigt. Wegen des anstehenden Baus einer neuen Alexander-Kirche im Zentrum der entstehenden barocken Planstadt Rastatt wurde die alte Kirche zunächst wohl nur provisorisch wiederhergestellt. Ab 1770 folgte ein teilweiser Neubau in einem schlichten Barockstil. Der Turmstumpf und der Chor blieben dabei erhalten. Die bisherige Alexanderkirche wurde nach dem Bau der neuen Alexanderkirche 1771 dem zwei Jahre zuvor seliggesprochenen Markgrafen Bernhard II. von Baden gewidmet und bis in die Mitte des 19. Jahrhunderts als Friedhofskapelle genutzt. Heute dient die Kirche, die beachtenswerte Fresken aus dem 15. Jahrhundert enthält, noch als Gotteshaus der Katholischen Seelsorgeeinheit Rastatt im Dekanat Rastatt der Erzdiözese Freiburg. Der mittig in der Eingangsfassade stehende Turm enthält zwei Kirchenglocken: Glocke 1, nach der heiligen Agatha benannt, wurde 1936 von der Glockengießerei Ernst aus Lindau gegossen. Ihr Durchmesser beträgt 810 mm, der Schlagton ist h'+2. Glocke 2 von 2007 entstand in der Karlsruher Glocken- und Kunstgießerei. Bei einem Durchmesser von 700 mm wiegt sie 253 kg. Ihr Schlagton ist d"+4. Literatur Clemens Kieser, Karlfriedrich Ohr, Wolfgang Stopfel, Martin Walter: Kunst- und Kulturdenkmale im Landkreis Rastatt und in Baden-Baden. Konrad-Theiss Verlag, Stuttgart 2002, ISBN 3-8062-1599-5, S. 285. Michael Winter: Ältestes Gebäude der Stadt. In: Konradsblatt 47/2018, S. 14 f. (PDF; 1,5 MB). Weblinks Die Bernharduskirche auf der Site der Seelsorgeeinheit Rastatt Nachweise
Bernsfelden

Bernsfelden ist ein Ortsteil der Gemeinde Igersheim im Main-Tauber-Kreis mit 246 Einwohnern. Geographie Zur ehemaligen Gemeinde Bernsfelden gehören das Dorf Bernsfelden (), die Weiler Bowiesen () und Hagenhof (), der Wohnplatz Ziegelhütte () sowie die abgegangenen Ortschaften Dächsenheim, Rötelsee, Schönbronn und möglicherweise Tückelhauser. Eine Besonderheit weist Bowiesen auf, das als Exklave ganz vom übrigen Gemeindegebiet abgegrenzt ist. Es ist nicht nur durch bayerisches Gebiet vom Hauptort getrennt, als ehemals württembergischer Ortsteil ist es auch vom ehemals badischen Ortsteil Vilchband der Gemeinde Wittighausen umschlossen. Bernsfelden liegt am Rande des fruchtbaren Ochsenfurter Gaus und ist umgeben von Wäldern wie beispielsweise dem Lindach. Die Umgebung ist geprägt durch eine reichhaltige Fauna und Flora. Geschichte Im Jahre 1277 wurde Bernsfelden erstmals urkundlich erwähnt. Am 1. Januar 1972 wurde Bernsfelden der Gemeinde Igersheim zugeteilt. Einwohnerentwicklung Die Bevölkerung von Bernsfelden entwickelte sich wie folgt: Kultur und Sehenswürdigkeiten Bauwerke und Baudenkmale Pfarrkirche St. Franziskus In Bernsfelden befindet sich die neugotische Kirche St. Franziskus von 1887. Höfe und Kalksteingebäude Stattliche Bauernhöfe mit aus Kalkstein gebauten Gebäuden prägen den Ort. Die bayerische Grenze (Ortsteil Stalldorf der Gemeinde Riedenheim) reicht bis etwa 40 Meter an den östlichen Ortsrand heran. Wanderwege Im „Lindach“-Wald gibt es einen Baumriesenpfad. Regelmäßige Veranstaltungen (jeweils jährlich) Straßenfest Theateraufführung Dorfflohmarkt Wirtschaft und Infrastruktur Öffentliche Grundversorgung Im Ort befindet sich eine Gaststätte. Darüber hinaus wird die Grundversorgung durch einen fahrenden Bäcker und Metzger ergänzt. Daneben gibt es einen Friseursalon und ein Bauelementehändler ist im Ort ansässig. Baugebiet Der Ort verfügt über keine freien Bauplätze. Verkehr Persönlichkeiten Vereine Folgende Vereine bestehen in Bernsfelden: ein Sportverein, zwei Turngruppen, ein Jugendclub, ein Theaterverein, ein Familienteam, ein Frauenbund und eine Freiwillige Feuerwehr. Literatur Bernsfelden. In: Julius Hartmann, Eduard Paulus (Hrsg.): Beschreibung des Oberamts Mergentheim (= Die Württembergischen Oberamtsbeschreibungen 1824–1886. Band 59). W. Kohlhammer, Stuttgart 1880 (Volltext [Wikisource]). Weblinks Bernsfelden. Website von Igersheim. Bowiesen. Website von Igersheim. Einzelnachweise