NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Haus der Regierung (Baku)

Das Regierungshaus von Baku, auch als „Haus der Regierung“ bekannt, ist ein Regierungsgebäude, in dem verschiedene Ministerien Aserbaidschans untergebracht sind. Es befindet sich an der Neftchiler-Allee und liegt gegenüber des Baku Boulevard. Die Rückseite des Gebäudes grenzt an die belebte Uzeyir-Hajibeyov-Straße im Zentrum von Baku. Das Regierungsgebäude wurde für 5.500 Personen konzipiert. Geschichte des Gebäudes Von 1924 bis 1927 wurde der Bau mehrerer großer Regierungsgebäude geplant und in den Haushalt von Baku aufgenommen. Im Jahr 1934 schrieben die sowjetischen Behörden den Bau des Bakuer Sowjetpalasts (später in Regierungsgebäude umbenannt) aus. Den Wettbewerb gewannen die bekannten Architekten Lev Rudnev, Vladimir Munts und K. Tkachenko (Teilnehmer). Mit einigen Änderungen am Entwurf wurde das Regierungsgebäude zwischen 1936 und 1952 errichtet. Der Bau des Gebäudes führte auch zur Errichtung des Lenin-Platzes (später in Azadliq-Platz umbenannt) vor dem Regierungsgebäude. Im Jahr 1955 wurde vor dem Gebäude ein von Jalal Garyaghdi geschaffenes Denkmal für Wladimir Lenin aufgestellt, das zum Azadliq-Platz hin ausgerichtet ist. Darüber hinaus entstand in den 1960er- und 1970er-Jahren ein großer Gebäudekomplex rund um das Regierungsgebäude, zu dem die Hotels „Azerbaijan“ und „Absheron“, 16-stöckige Gebäude an der Uzeyir-Hajibeyov-Straße sowie das Gebäude von Azərpoçt gehörten. Die Lenin-Statue wurde später während der aserbaidschanischen Unabhängigkeitsbewegung im Zuge des blutigen „Schwarzen Januars“ entfernt. An der Stelle, an der einst die Lenin-Statue stand, weht nun eine aserbaidschanische Flagge. Der Lenin-Platz wurde in Azadliq-Platz (Freiheitsplatz) umbenannt. Nach der Unabhängigkeit Nach der Wiedererlangung der Unabhängigkeit Aserbaidschans im Jahr 1991 beherbergte das Gebäude zahlreiche Organisationen und Unternehmen. Nach der vollständigen Renovierung des Gebäudes wurden alle Unternehmen an andere Standorte in der Stadt verlegt, und die Büroräume wurden staatlichen Organisationen zur Verfügung gestellt. Darunter befanden sich das Staatliche Komitee für Ökologie und Umweltschutz, das Ministerium für Landwirtschaft und Produktion, das Staatliche Komitee für Geologie und Bodenschätze, das Staatliche Komitee für Hydrometeorologie, das Staatliche Komitee für Materialressourcen und das Staatliche Komitee für die Verbesserung der Boden- und Wasserwirtschaft. Im Jahr 2006 begann die Regierung Aserbaidschans mit den Renovierungsarbeiten an dem Gebäude und schloss das Projekt im Jahr 2010 ab. Für den Wiederaufbau und die Gestaltung des das Gebäude umgebenden Parks wurden 40,8 Millionen aserbaidschanische Manat aufgewendet. Da es sich im Zentrum von Baku befindet, gehört das Regierungsgebäude zu den meistbesuchten Sehenswürdigkeiten Aserbaidschans.. Derzeit sind mehrere Ministerien, darunter das Ministerium für Kultur und Tourismus, das Ministerium für Landwirtschaft, das Ministerium für Arbeit und Sozialschutz der Bevölkerung, die staatliche Beschaffungsagentur und die Urheberrechtsagentur der Republik, in den Büroräumen des Gebäudes untergebracht. Bilder Einzelnachweise Weblinks Profil bei Google Maps
Government House, Baku

The Government House of Baku, also known as the House of Government, is a government building housing various state ministries of Azerbaijan. It is located on Neftchiler Avenue and faces the Baku Boulevard, while the rear of the building faces the busy Uzeyir Hajibeyov Street in central Baku. Government House was designed for 5,500 people. History of the building From 1924 to 1927, the construction of several large government buildings was planned and included in the budget of Baku. In 1934, the Soviet authorities announced a tender for the construction of the Baku Soviet Palace (later renamed the Government House). The competition was won by well-known architects Lev Rudnev, Vladimir Munts and K. Tkachenko (participant). With some alterations to the project, the building of the Government House was built between 1936 and 1952. The construction of the building also led to the construction of Lenin Square (later renamed Azadliq Square) in front of the Government House. In 1955, a monument to Vladimir Lenin facing Azadliq Square sculpted by Jalal Garyaghdi was installed in front of the building. In addition to this, a large complex of buildings around the Government House was built in the 1960s–1970s, which included the hotels "Azerbaijan" and "Absheron", 16-story buildings on Uzeyir Hajibeyov street, and the Azərpoçt headquarters. Lenin's statue was later removed during the Azerbaijani independence movement in the aftermath of bloody Black January. An Azerbaijani flag now stands where Lenin's statue stood. Lenin Square was renamed Azadliq Square (Freedom Square). After independence The building housed many organizations and business firms after the restoration of Azerbaijani independence in 1991. After the complete renovation of the building, all business firms were moved to other locations in the city, and the offices were provided to governmental organizations. Among them, the State Committee for Ecology and Environmental Protection, Ministry of Agriculture and Produce, State Committee for Geology and Mineral Resources, State Committee for Hydrometeorology, State Committee for Material Resources, and the State Committee for Improvements of Soil and Water Economy. In 2006, the government of Azerbaijan started renovation work on the building and completed the project in 2010. 40.8 million Azerbaijani manats were spent on reconstruction and enrichment of the park surrounding the building. Being in the center of Baku, the Government House is among the most visited tourist attractions of Azerbaijan. Currently, several ministries including the Ministry of Culture and Tourism, Ministry of Agriculture, Ministry of Labor and Social Protection of Population, State Procurement Agency and the Copyright Agency of the republic occupy the building offices. Picture gallery See also Mayoralty of Baku References External links Google Maps profile
Casa de Gobierno de Azerbaiyán

La Casa de Gobierno de Azerbaiyán (en azerí: Hökümət evi) es el edificio del Gobierno de la República de Azerbaiyán, que se encuentra en Bakú.​ Está situada en la Avenida de los Petroleros (Neftçilər prospekti), frente a Bulevar de Bakú. La función actual de la Casa del Gobierno es unir la mayoría de los Ministerios en un edificio. Aquí están el Ministerio de Ecología y Recursos naturales, el Comité Nacional de Geología y Recursos minerales, el Ministerio de agricultura, el Comité Estatal de hidrometeorología, el Comité Estatal de los recursos materiales, etc.​ Construcción En los años 30 del siglo XX se realizó un concurso para eligir el proyecto del edificio. En 1945 se comenzó la construcción, que duró más de 15 años. El aqruitecto del proyecto de la casa de gobierno fue Lev Rudnev copatrocinado por V.Munts. La construcción del edificio del Gobierno de Azerbaiyán fue terminado en 1952. El edificio fue proyectado para 5.500 empleados. Por el proyecto el edificio debía ser de 13 pisos, pero durante la construcción los últimos 3 pisos no se acabaron de construir. En 1955 en el edificio fue establecido el monumento de Lenin, cuyo escultor fue Jalal Garyaghdi. En 1991, después de la recuperación de la independencia de la República de Azerbaiyán, el monumento fue reemplazado por la bandera nacional. De 2006 a 2010 el edificio fue restaurado por el orden del Gobierno de Azerbaiyán. Para la reconstrucción y el enriquecimiento del parque que rodea el edificio se destinaron $ 40,8 millones de manates azerbaiyanos .​ Actualmente en el edificio funcionan unos Ministerios y organizaciones gubernamentales y no gubernamentales. Galería Marcas Véase también Arquitectura de Bakú Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Casa de Gobierno de Azerbaiyán.
Дом правительства Азербайджана

Дом правительства Азербайджана (азерб. Hökümət evi) — здание правительства Азербайджанской Республики в Баку. Расположено на площади Свободы. Здание находится на проспекте Нефтяников и сливается с Приморским бульваром. Описание Главное назначение Дома правительства — объединить все министерства и ведущие профильные ведомства в одном здании. В здании работают Министерство энергетики, Министерство экономики, Министерство сельского хозяйства, Государственный комитет по геологии и минеральным ресурсам, Государственный комитет по гидрометеорологии, Государственного комитета по материальным ресурсам, Государственный комитет по улучшения экономики почвы и воды. Позже в здании разместились Министерство культуры и туризма, Агентство по закупкам и Агентство по защите авторских прав, Государственный комитет по проблемам семьи, женщин и детей, офис Комиссара по правам человека (Омбудсман), Государственное агентство по возобновляемым источникам энергии. История В конце 1930-х годов состоялся закрытый конкурс на проектирование Дома правительства в Баку. Победу одержал проект, предложенный архитекторами Л. В. Рудневым, И. В. Ткаченко и В. О. Мунцем. Строительство здания шло с 1936 по 1952 год, прервавшись на время Второй мировой войны. В 1952 году прошел конкурс на создание памятника В. И. Ленину, в котором первое место получило предложение скульптора Д. М. Каръягды и архитектора Л. В. Руднева. В 1955 году отлитая из бронзы фигура была установлена на гранитном постаменте перед фасадом здания. После обретения в 1991 году Азербайджаном независимости памятник В. И. Ленину был снят и взамен установлен флагшток с государственным флагом страны. Высота здания — 10 этажей. Перед зданием — 3 этажа арок. В первоначальном проекте арок не существовало. В 1931 году был принят закон, согласно которому строящиеся архитектурные объекты должны иметь национальные особенности во внешнем облике. Вследствие этого положения было утверждено украшение фасада здания арками. Площадь, на которой расположено здание — 2 гектара. Прототипом для трёх рядов колонн по бокам здания послужила колоннада приёмного зала комплекса дворца Ширваншахов. Здание предназначалось для 5 500 сотрудников. Строительство Дома правительства повлекло за собой архитектурно-планировочное решение оформления пространства перед зданием, которое выполнено в виде площади, получившей имя В. И. Ленина. После 1991 года она переименована в площадь Азадлыг (Площадь Свободы). В 1960—1970-х годах вокруг Дома правительства был построен комплекс зданий: гостиницы «Азербайджан» и «Апшерон», 16-ти этажные жилые дома на улице Узеира Гаджибекова, здание Азерпочты. С 1991 года, после обретения независимости Азербайджана, в здании располагалось много организаций и деловых фирм. После полной реконструкции здания все фирмы переместили в другие места в городе, а офисы предоставили правительственным организациям. С 2006 года по 2010 год шёл ремонт здания, устройство парка вокруг здания. В 1957 году фотографом Максом Альпертом была отпечатана открытка с картинкой Дома правительства в зеркальном виде. Галерея В филателии Примечания
Будинок уряду Азербайджану

Будинок уряду Азербайджану (азерб. Hökümət evi) — будівля уряду Азербайджанської Республіки в Баку. Розташована на площі Свободи. Будівля знаходиться на проспекті Нафтовиків і зливається з Бакинським бульваром. Побудована в 1951 році будівля, призначалася для 5500 співробітників . Головне призначення Будинку уряду — об'єднати всі міністерства і провідні профільні відомства в одному приміщенні. У будівлі працюють Міністерство екології та природних ресурсів, Міністерство сільського господарства, Державний комітет по геології і мінеральних ресурсів, Державний комітет з гідрометеорології, Державного комітету з матеріальних ресурсів, Державний комітет з поліпшення економіки ґрунту і води. Пізніше в будівлі розмістилися Міністерство культури і туризму, Міністерство соціального захисту і праці, Республіканське агентство по закупкам і Республіканське агентство по захисту авторських прав. Будівництво було закінчено в 1952 році. У 1955 році на будівлі був встановлений пам'ятник В. І. Леніну (бронза, граніт, скульптор Джалал Кар'ягди) . Після здобуття в 1991 році Азербайджаном незалежності пам'ятник був замінений на державний прапор країни. Відзначається, що прототипом для трьох рядів колон по боках будівлі, послужила колонада приймального залу комплексу палацу Ширваншахів . Історія Наприкінці 1930-х років відбувся закритий конкурс на проєктування Будинку уряду в Баку. Серед усіх проєктів вибрали проєкт Руднєва. У 1945 році почали будувати будинок, бо війна завадила будівництву. В цей же час почався конкурс на скульптуру Леніна, де спільний проєкт Кар'ягди з Руднєвим посів перше місце . Архітектори Руднєв та Мунц в 1936—1952 роках побудували будівлю в стилі бароко. Робота тривала понад 20 років. Будівництво площі Леніна (нинішня площа Азадлиг) розпочалось зі зведення будинку уряду. У 1955 році скульптор Д. М. Кар'ягди перед будівлею Будинку уряду встановив пам'ятник В. І. Леніну . У 1960-1970-х роках навколо Будинку Уряду був побудований величезний комплекс будівель: готелі «Азербайджан» та "Апшерон", 16-ти поверхові житлові будинки на вулиці Узеїра Гаджибекова, будівля «Азерпошти». У дзеркальному вигляді відбилась курйозна листівка з картиною Будинку уряду випущеної в 1957 році фотографом Максом Альперт. У часи незалежності У 1991 році з проголошенням незалежності Азербайджану в будівлі розташовувалось багато організацій і ділових фірм. Після повної реконструкції будівлі, всі фірми перемістили в інші місця столиці, а офіси надали урядовим організаціям. З 2006 року по 2010 роки, за дорученням уряду Азербайджану відбувся ремонт будівлі. Для реконструкції та переробки парку навколо будівлі витратилося 40,8 млн манатів. На сьогоднішній день більшість туристів відвідують Будинок уряду, як пам'ятку Азербайджану. У філателії Примітки
Bozlu

Bozlu (eingedeutscht Boslu) ist ein Dorf im Rayon Laçın von Aserbaidschan. Geographische Lage und Geschichte Das Dorf liegt im Karabach-Hochland am linken Ufer des Flusses Minkənd, einem Nebenfluss des Hakari, 38 km nordwestlich der Bezirkshauptstadt Laçın. Gemäß der Verwaltungsgliederung der Aserbaidschanischen SSR vom 1. Januar 1933 lebten in Bozlu, dem Zentrum des gleichnamigen Dorfgemeinderates, bis zu 350 Menschen. Diese waren zu 57 Prozent Aserbaidschaner. Der Rest war kurdisch. 1976 stieg die Einwohnerzahl von Bozlu auf 470. Viehzucht, Getreideanbau und Gartenbau waren die Hauptbeschäftigungsbereiche der Gemeinde. Es gab unter anderem eine Molkerei, eine Sekundarschule und eine Bibliothek. Im Zuge des Ersten Bergkarabachkrieges (1992–1994) wurde das Dorf und der gesamte Rayon Laçın im Mai 1992 von armenischen Truppen militärisch besetzt. Laut der trilateralen Waffenstillstandsvereinbarung zwischen Armenien, Aserbaidschan und Russland vom 10. November 2020 erfolgte am 1. Dezember die Rückgabe der Provinz Laçın an Aserbaidschan. Im Juni 2021 veröffentlichte das Verteidigungsministerium Aserbaidschans Videoaufnahmen vom zerstörten Häusern und Ruinen im Dorf Bozlu. Literatur und Einzelnachweise
Bozlu, Lachin

Bozlu is a village in the Lachin District of Azerbaijan. History The village was located in the Armenian-occupied territories surrounding Nagorno-Karabakh, coming under the control of ethnic Armenian forces during the First Nagorno-Karabakh War in the early 1990s. The village subsequently became part of the breakaway Republic of Artsakh as part of its Kashatagh Province, referred to as Moshatagh (Armenian: Մոշաթաղ). It was returned to Azerbaijan as part of the 2020 Nagorno-Karabakh ceasefire agreement. Notable people Kamil Nasibov — National Hero of Azerbaijan. References External links Bozlu, Lachin at GEOnet Names Server
Bozlou (Latchine)

Bozlou est un village de la région de Latchine en Azerbaïdjan. Histoire Le nom ancien du village était Bozlou Aghjakend. En 1992-2020, Bozlou était sous le contrôle des forces armées arméniennes. Le 1er décembre 2020, le village repasse sous la souveraineté de l'Azerbaïdjan, comme l'ensemble du raion de Latchine, conformément à l'accord de cessez-le-feu du Haut-Karabakh. Population Selon les statistiques de 2006, la population du village était de 550 personnes. Économie La principale occupation de la population était l'élevage, horticulture et apiculture . Culture Voir aussi Aghjakend (Latchine) Avazlar (Latchine) Boudagdéré Notes et références Portail de l’Azerbaïdjan
Бозлу

Бозлу (азерб. Bozlu) — село в Лачинском районе Азербайджана. Уроженец села — Камил Баладе оглы Насибов — Национальный герой Азербайджана. География Расположено на Карабахском нагорье, у левого берега реки Минкенд (приток реки Акера), в 38 км к северо-западу от районного центра. История По материалам издания «Административное деление АССР», подготовленного в 1933 году Управлением народно-хозяйственного учёта Азербайджанской ССР (АзНХУ), по состоянию на 1 января 1933 года в селе Бозлу, являвшемся центром одноимённого сельсовета Лачинского района Азербайджанской ССР, имелось 71 хозяйство и 337 жителей (173 мужчины и 164 женщины). Национальный состав всего сельсовета (сёла Чырахлы, Кямаллы, Мирик, Каладжа, Кушчу) состоял на 56,9 % из тюрков (азербайджанцев) и на 42,3 % из курдов. По данным на 1976 год в Бозлу проживало 468 человек. Были развиты животноводство, разведение зерновых и садоводство. Функционировали масло-сыродельный завод, средняя школа, библиотека и другие учреждения. В результате Первой карабахской войны в мае 1992 года село перешло под контроль непризнанной Нагорно-Карабахской Республики и согласно её административно-территориальному делению входило в состав Кашатагского района и именовалось Мошатаг (арм. Մոշաթաղ). 1 декабря 2020 года Лачинский район был возвращён Азербайджану, согласно заявлению глав Армении, Азербайджана и России о прекращении боевых действий в Нагорном Карабахе, опубликованному 10 ноября 2020 года Примечания
Бозлу

Бозлу (азерб. Qoşasu) — село у Лачинському районі Азербайджану. Село розташоване на лівому березі річки Zabuxçay, за 32 км на захід від районного центру, міста Лачина та за 54 км на північ від міста Горіса. З 1992 по 2020 рік було під Збройні сили Вірменії окупацією і називалось Мошатаг (вірм. Մոշաթաղ), входячи в Кашатазький район невизнаний Нагірно-Карабаська Республіка. 1 грудня 2020 в ході Другої карабаської війни села було звільнено Збройні сили Азербайджану. (вірмени трактують це як окупацію). Примітки Посилання Bozlu — супутникове зображення села [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Шеки

Шеки е град в северозападната част на Азербайджан. Намира се на 325 км от столицата Баку. Населението му наброява 63 000 жители. Около града се отглеждат тютюн, ядки, грозде, житни растения и др. През града текат реките Киш и Гурджана. Средната надморска височина на града е 545 м. Средната температура в Шеки е 12 °C. Телефонен код: 177. Автомобилен код: 55. Побратими градове Габрово, България Гиресун, Турция Османгази, Турция Слуцк, Беларус Външни препратки
Şəki

Şəki (anglicky Shaki, rusky Шеки, Šeki) je menší historické město na severozápadě Ázerbájdžánu. Někdy se také píše jako Seki nebo Sheki. Původní název Až do roku 1968 neslo jméno Nuxa. Şəki je také název stejnojmenného rajónu. Poloha a obyvatelstvo Leží na jižní části Velkého Kavkazu, 325 km od hlavního města Baku v nadmořské výšce cca 500 m n. m. Žije zde přibližně 68 tisíc obyvatel. Turistické zajímavosti Největší turistickou atrakcí je zrekonstruovaný Palác chánů z 18. století. Navzdory skromným rozměrům se budova vyznačuje zdobenou vnitřní výzdobou. Za zmínku také stojí starý karavanseráj, který v současné době slouží jako hotel. Další zajímavostí je pevnost postavená místním generálem, který ustanovil Şəki za hlavní město nezávislého chanátu. Şəki bylo odpradávna centrem zpracování hedvábí a i dnes je známo jeho výrobou. V roce 2019 bylo historické centrum města s palácem chánů zapsáno na seznam světového kulturního dědictví UNESCO. Partnerská města Fotogalerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Şəki na ázerbájdžánské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Şəki na Wikimedia Commons (ázerbájdžánsky) Oficiální stránky (anglicky) Turistické informace na Wikivoyage (anglicky) Stránky o městě na gateway.az (rusky) Foto[nedostupný zdroj]
Shaki (Azerbaiyán)

Shakí ([ʂɨˈkʲi] en azerí: Şəki, denominada como Nujá hasta 1968) es una ciudad del noroeste de Azerbaiyán, capital del raión homónimo. Şəki está situada al sur del Gran Cáucaso, a 325 km de Bakú. La población de la ciudad es 68 360 habitantes.​ Şəki fue elegida como la capital cultural del Mundo Turco en el año 2016.​ El Comité del Patrimonio Mundial en el año 2019 inscribió Centro histórico de Sheki y El Palacio del Kan de Azerbaiyán en la Lista del Patrimonio Mundial.​ Etimología Según los historiadores azerbaiyanos, el nombre de la ciudad se remonta a los sacas, que llegaron al territorio actual de Azerbaiyán en el siglo VII a. C. En las fuentes medievales, el nombre de la ciudad se encuentra en varias formas como Sheke, Sheki, Shaka, Shakki, Shakne, Sacudidos, Shakkan, Shekin.​ Geografía Şəki está rodeada por los picos nevados del Gran Cáucaso, en algunos lugares con una altura de 3000–3600 metros. El clima de la ciudad incluye una gama de ciclones y anticiclones, masas de aire y vientos locales. La temperatura media anual es de 12 °C. En junio y agosto, la temperatura media varía entre de 20 °C y de 25 °C. Los ríos principales de la ciudad son Kish y Gurjhana. Economía Durante 1850-1870, Şəki fue el centro internacional de la producción de seda.​ Más de 200 compañías europeas abrieron oficinas en la ciudad. Şəki posee una pequeña industria de seda y depende de su sector agrícola, el cual produce tabaco, uvas, ganado, frutos secos, cereales y leche. Las principales instalaciones de producción en Şəki son las fábricas de seda, ladrillo, salchichas y la planta lechera. Demografía Ciudades hermanadas Giresun - Turquía Gabrovo - Bulgaria​ Slutsk - Bielorrusia Lapseki - Turquía Telavi - Georgia Bolu - Turquía Zhmérynka - Ucrania Konya - Turquía Florencia - Italia Colmar - Francia​ Galería Véase también Palacio de los Kanes de Shaki Teatro Dramático Shaki Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Shaki.
Şəki (stad)

Şəki (Azerbeidzjaans ook: Şäki, Russisch: Шеки; Sjeki; ook:Sheki) is een zelfstandige stad (şəhər) in het noorden van Azerbeidzjan. Şəki wordt omgeven door het gelijknamige district, waar het echter geen deel van uitmaakt. De stad telt 63.700 inwoners (01-01-2012). Sinds 2019 staan het historische centrum en het paleis van de Khan op de Unesco-Werelderfgoedlijst. Geografie Şəki ligt op 325 kilometer van de hoofdstad Bakoe in de zuidelijke Kaukasus op een hoogte van ongeveer 500 meter. Şəki is omsingeld door de besneeuwde bergen van Grote Kaukasus, welke in sommige plaatsen 3000 – 3600 meter hoog zijn. Het klimaat omvat een reeks van cyclonen en anticyclonen. De gemiddelde jaarlijkse temperatuur in Şəki is 12 ° C. In de zomermaanden varieert de gemiddelde temperatuur tussen 20 en 25 ° C. De belangrijkste rivieren van de stad zijn Kish en Gurjhana. De bergbossen eromheen voorkomen de sterke verwarming van de stad en helpen tegen de overstromingen. Daarnaast zorgen deze bergbossen voor een prachtige skyline van Şəki. Geschiedenis De vroegste sporen van bewoning dateren van meer dan 2700 jaar geleden. Na afwisselend als provincie van het Ottomaanse Rijk en zelfstandig kanaat bestaan te hebben, werd de stad in 1813 geannexeerd door Rusland. Economie Şəki heeft een kleine zijde-industrie. Daarnaast is het grootste gedeelte van de bevolking afhankelijk van de landbouw. De belangrijkste producten zijn: tabak, druiven, vee, noten, graan en melk.
Xaqui (Azerbaijão)

Xaqui (azeri: Şəki; até 1968 Nukha) é uma cidade localizada no Noroeste do Azerbaijão, no rayon com o mesmo nome. Xaqui está situado no norte do Azerbaijão na parte sul da cordilheira do Cáucaso Maior, 325 km de Baku. A população de Xaqui é 65 045 habitantes. Relações Internacionais Cidade Irmãs Gabrovo, Bulgária Slutsk, Bielorrússia Giresun, Turquia Zhmerynka, Ucrânia Lapseki, Turquia Ligações externas Azerbaijan Development Gateway - Sheki Wikivoyage (Inglês)