NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Lačin

Lačin (ázerbájdžánsky Laçın; arménsky Բերձոր Berdzor; rusky Лачын, dříve Лачин) je město na západě Ázerbájdžánu. Lačin je největším městem Lačinského rajónu a leží na řece Hakari 60 km jihozápadně od Chankendi. Od 17. století se ve městě a okolí usazovali Kurdové, které Safíovci použili k pacifikaci oblasti. V letech 1923 až 1929 existoval autonomní Kurdistánský újezd, známý také jako Kurdistan Sor (Rudý Kurdistán). V květnu 1992 dobyla Lačin, ležící na strategické silnici spojující Armény kontrolovaný Náhorní Karabach s územím vlastní Arménie, arménská armáda. Poté Wakil Mustafajev, hlava hnutí YEKBUN, vyhlásil nezávislou Lačinskou kurdskou republiku, ale Arméni jeho pokus potlačili, načež většina Kurdů a Ázerbájdžánců z města odešla. Počet obyvatel klesl z původních více než pěti tisíc na 2200 v roce 2006. V roce 2020 Arménie prohrála válku s Ázerbájdžánem a bylo dohodnuto navrácení Lačinu Ázerbájdžánu. K tomu došlo v srpnu 2022. Osídlení Lačinu vysídlenými ázerbájdžánskými obyvateli začalo postupně v průběhu roku 2023. Do května 2023 osada ubytovala 213 obyvatel v nově postavených obytných domech. Ke konci prosince 2023 v Lačinu žilo již 1 555 obyvatel, kteří jsou původními obyvateli města, nebo jejich potomci. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Lačin na Wikimedia Commons
Laçın

Laçın, örmény nevén Berdzor (örményül: Բերդձոր) város Azerbajdzsánban, a Laçıni járás központja. 1992-től 2022-ig a szakadár, Hegyi-Karabah Köztársaság megszállása alatt, a Kasatag régió része volt, de a korábbi Hegyi-Karabah autonóm területén kívül helyezkedett el. 2022-ben a háromoldalú békeszerződés keretében visszakerült Azerbajdzsánhoz. Demográfia (1989) A település lakosságának a Hegyi-karabahi háború előtti összetétele: azeri 61,5% (7.902) kurd 20,1% (2.613) örmény 18% (2.210) egyéb 0,4% (52) Kurdok Az első kurd lakosok a XIX. század első felében érkeztek Kurdisztán iráni részéről. Idővel a Laçın járás többségét alkotó népességgé váltak. Az 1920-as évek elején Lenin levélbe ígérte oda a területet Narimanovnak, Azerbajdzsán külügyminiszterének: Laçın területileg tartozzon Azerbajdzsánhoz, ám ezáltal a Jerevánnak és Bakunak tett felsőbb szovjet ígéretek ellentmondásba keveredtek. A város 1923. július 7-én vált a Kurdisztán Ujezd (Vörös Kurdisztán) hat évig létező szovjet közigazgatási egység fővárosává. Ennek megszüntetésére 1929. április 9-én került sor, ami a kurd iskolák, lapok felszámolását is jelentette. Bushkapin beszámolója szerint az 1931. évi hivatalos statisztikák 3 322 kurd beszélőről (nem számítva a magukat kurdnak valló, a nyelvet nem ismerőket) szóltak. Az 1930-as évek második felében a többségében síita muszlim kurd lakosság nagy részét a szovjet hatóságok deportálták. Ennek ellenére a háború előtt még mindig létezett kurd kisebbség a városban. Az azeri visszafoglalás óta az örmény kisebbség jelentős része, aggódva esetleges szankcióktól és megfélemlítésektől ezen városon keresztül menekültek vissza Azerbajdzsánból Örményország területére a laçıni folyosón át, amit az azeri hatóságok orosz békefenntartók segítségével újra megnyitottak a 2022-es blokád után, a visszatelepülő lakosság számára. Jegyzetek
Laçın

Laçın o Berdjor o ancora Berdzor (in armeno Բերձոր?) è un comune azero, capoluogo del distretto omonimo. Prima dell'esodo della popolazione di lingua armena, la città contava circa 1 900 abitanti. Storia Fino al 1923 la città era conosciuta con il nome di Abdalyar. Il 7 luglio acquisì il nome curdo di Laçın e divenne la capitale dello Uyezd del Kurdistan, più conosciuto con il nome di "Kurdistan Rosso" che fu sciolto nel 1929. La maggior parte della popolazione curda venne sostituita da popolazione di etnia azera. Nel maggio 1992, nel corso della prima guerra del Nagorno Karabakh, l'Esercito di difesa del Nagorno Karabakh, dopo aver conquistato Shushi nel corso della battaglia dell'8 maggio, occupò Laçın e liberò l'omonimo corridoio. È stata capitale per due giorni della Repubblica curda di Lachin. Dalla fine della Prima guerra del Nagorno Karabakh al 2020, portò il nome di Berdzor e fu una comunità urbana della Regione di Kashatagh dell'Artsakh, con titolo di capoluogo. Infrastrutture e trasporti Fino al primo settembre 2017, la strada che la congiungeva alla città armena di Goris era l'unico accesso rotabile per la repubblica dell'Artsakh: questa circostanza aveva da un lato giovato all'economia locale, ma d'altra parte aveva trasformato la città in un mero luogo di transito verso Step'anakert che dista circa cinquanta chilometri. In tale data fu inaugurato il nuovo collegamento stradale tra Martakert e Vardenis in Armenia, attraverso il passo Sodk, riducendo così il flusso veicolare sul vecchio tracciato. Galleria d'immagini Note Voci correlate Corridoio di Laçın Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Laçın Collegamenti esterni (AZ) Sito ufficiale, su lachin-ih.gov.az.
Laçın (stad)

Laçın (Armeens: Լաչին, Berdzor) is een stad in Azerbeidzjan en de hoofdstad van het gelijknamige district. Geschiedenis De stad werd tijdens de eerste oorlog in Nagorno-Karabach (1988-1994) ingenomen door Armeense troepen en omgedoopt tot Berdzor. Sindsdien telde ze ongeveer 2.190 inwoners. De stad werd de hoofdplaats van het gewest Kasjatag in de internationaal niet-erkende republiek Nagorno-Karabach. Eind 2020 brak een nieuwe grootschalige oorlog uit in de regio. Nadat de strategische stad Şuşa werd heroverd op 8 november van dat jaar sloten Armenië en Azerbeidzjan een akkoord onder Russische leiding. Als gevolg van dit staakt-het-vuren moesten Armeense troepen zich terugtrekken uit de omliggende districten van de voormalige Nagorno-Karabachse Autonome Oblast, waaronder Laçın. Omdat de Laçın-corridor dwars door de stad liep, werd opdracht gegeven om binnen 3 jaar een vervangende route om de stad heen te maken, die in augustus 2022 werd afgerond. Op 26 augustus 2022 maakte Azerbeidzjan bekend de controle over de stad en aangrenzende dorpen te hebben overgenomen, nadat Armeense militairen zich hadden teruggetrokken.
Laçın

Laçın (orm. Լաչին, dawniej Berdzor, orm. Բերձոր) – stolica rejonu Laçın w Azerbejdżanie, do 2023 stolica rejonu Kaszatagh nieuznawanego państwa Republika Górskiego Karabachu. Po wojnie o Górski Karabach miasto weszło pod kontrolę separatystów ormiańskich i od tego momentu nosi nazwę Berdzor. Miasto znajduje się na drodze M-12 łączącej Stepanakert z Goris, głównej drodze łączącej Górski Karabach z Armenią. Historia Około 1600 władze perskie w obszarze położonym między Górskim Karabachem a Zangezur zaczęły osiedlać kurdyjskie plemiona. Na miejscu obecnego miasta niegdyś istniała wioska o nazwie Abdalar lub Abdallar. Wraz z okolicznymi terenami wchodziła ona w skład chanatu karabaskiego, a od 1822 w skład Imperium Rosyjskiego. W 1923 otrzymała ona prawa miejskie i stała się centrum nowo powstałego powiatu kurdystańskiego (zwanego „Czerwonym Kurdystanem”), który oddzielał Armeńską SRR od Nagorno-Karabachskiego Obwodu Autonomicznego. W 1926 miasto uzyskało nową nazwę Laçın, która w języku azerskim znaczy „jastrząb”. Po zlikwidowaniu „Czerwonego Kurdystanu”, w 1930 miasto stało się stolicą nowo utworzonego rejonu Laçın. 18 maja 1992 siły ormiańskie zdobyły miasto, tworząc ważny ormiański korytarz łączący Górski Karabach z Armenią. Pod koniec 1992 siły azerskie próbowały odzyskać miasto, ale z nieudanym skutkiem. Wszyscy zamieszkujący niegdyś miasto Azerowie i Kurdowie opuścili je, a na ich miejsce zaczęli osiedlać się Ormianie pochodzący zarówno z Górskiego Karabachu, jak i z Armenii. 2 grudnia 1993 decyzją władz Republiki Górskiego Karabachu Berdzor został stolicą nowo powołanego rejonu Kaszatagh. W 1996, w czwartą rocznicę zdobycia miasta przez Ormian, otwarto muzeum miejskie. W tym samym roku rozpoczęto budowę Kościoła Świętego Zmartwychwstania (Surp Hambarcum), którego uroczyste poświęcenie przez biskupa Pargewa miało miejsce 31 maja 1998. Galeria Klimat Klimat umiarkowany ciepły. Opady deszczu są znaczące, występują nawet podczas suchych miesięcy. Klasyfikacja klimatu Köppena-Geigera Cfa. Na tym obszarze średnia temperatura wynosi 10,6 °C. W ciągu roku średnie opady wynoszą 556 mm. Najsuchszym miesiącem jest styczeń z opadami na poziomie 22 mm. W maju opady osiągają wartość szczytową ze średnią 97 mm. Różnica w opadach pomiędzy najsuchszym a najbardziej mokrym miesiącem wynosi 75 mm. Najcieplejszym miesiącem w roku jest lipiec ze średnią temperaturą 22,1 °C, z kolei najzimniejszym miesiącem jest styczeń ze średnią temperaturą –0,9 °C. Wahania roczne temperatur wynoszą 23,0 °C. Przypisy
Лачин

Лачин (азер. Laçın, курд. Laçîn) или Бердзор (јерм. Բերձոր) јесте град у Азербејџану. Географија Налази се у Закавказју, на левој обали реке Хакари, на југозападним падинама Карабашког венца, на путу Степанакерт - Горис, 60 км од Степанакерта. Град заузима важан стратешки положај на једином путу који повезује енклаву Нагорно Карабах са Јерменијом. Политичко уређење Према административно-територијалној подели Републике Азербејџан назива се Лачин и административно је средиште Лачинског рејона Азербејџана; према административно-територијалној подели непризнате Републике Арцах, која контролише град и суседне територије од средине маја 1992. године, назива се Бердзор и административни је центар Кашатаског рејона. Историја 1923. године село Абдаљар које је овде постојало добило је статус града, који је 1926. преименован у Лачин (турски соко). Почетком 1920-их, писмо Владимира Лењина Нариманову, азербејџанском бољшевичком револуционару и политичару, „подразумевало је да ће Лачин бити укључен у Азербејџан, али властима у Бакуу и Јеревану дата су обећања која су била неизбежно контрадикторна“. Лачин је 7. јула 1923. године постао центар области Црвени Курдистан пре него што је премештен у Шушу. Област је укинута 8. априла 1929. године а курдске новине и школе су затворене. Након тога постаје део новоформираног округа Карабах. Од 25. маја до 8. августа 1930 био је центар обновљеног Курдистанског округа, а након његовог поновног и дефинитивног укидања - центар новоформираног Лачинског рејона. Лачин и околина били су места жестоких борби током рата у Нагорно-Карабаху 1990-1994, а град се није потпуно опоравио од разарања у рату. Лачин има значајну важност због Лачинског коридора, који повезује Јерменију са Нагорно-Карабахом. У мају 1992. године, као резултат операције јерменских снага за подизање транспортне блокаде и отварање коридора за комуникацију Нагорно-Карабаха са Јерменијом, град је прешао под контролу Републике Арцах и преименован је у Бердзор. Бердзор је 2. децембра 1993. године резолуцијом Президијума Врховног савета Републике Арцах добио статус административног центра Кашатаског рејона, успостављеног на територији слива реке Хакари (Лачински, Кубатлински, Зангелански рејони Азербејџана). Демографија Галерија Референце
Latjın

Latjın (ryska: Лачин) är en distriktshuvudort i Azerbajdzjan. Den ligger i distriktet Latjın rajonu, i den sydvästra delen av landet, 300 km väster om huvudstaden Baku. Latjın ligger 889 meter över havet och antalet invånare är 2 300. Källor Se även Latjinkorridoren Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Laçın.﻿
Лачин

Лачин (азерб. Laçın, курд. Laçîn) — місто в Лачинському районі Азербайджану. Розташоване на лівому березі річки Акарі, на південно-західних схилах Карабаського хребта, на автодорозі Ханкенді — Ґоріс. Історія У сімнадцятому столітті цю територію заселили курдські та тюркські племена. Містечко дістало назву Абдалар (азерб. Abdallar), на честь одного з тюркських племен. У 1923 увійшло до складу Азербайджанської РСР як частина Курдистанського повіту, де курдське населення (переважно, курманджи) мало культурну автономію, а вже 1926 року дістало назву Лачин (курд. Laçîn). У 1929 році усі курдські школи було зачинено, а повіт скасовано. У 1930 році містечко входило до складу Курдистанського округу. Його створення мало несприятливий вплив на відносини між радянською владою та Туреччиною, тож округ було скасовано менш, ніж за місяць по його створенню. Після згортання коренізаційної політики у 1930-их роках, курдське населення містечка було вигнано з Азербайджану та Вірменії до Центральної Азії (насамперед, до Казакстану), а в місті лишилося переважно азербайджанське та вірменське населення. З 1991 року місто перебуває у складі Азербайджану, де стало адміністративним центром Лачинського району. У 1992 році в ході Першої Карабаської війни місто було захоплене так званою так званою «Нагірно-Карабаською Республікою» за підтримки Вірменії. У ході боїв за місто азербайджанське населення зазнало грабунків з боку вірменських сил, а їхні будинки було спалено. Також повідомлялося про жертви серед вірменського населення, що намагалося покинути місто та втекти до Вірменії, але було вбите бойовиками ультраправої пантюркської організації «Сірі Вовки». За свідченнями канадського журналіста, станом на 1993 рік у Лачині не залишилося жодної цілої будівлі. З 1992 до 2022 роки Лачин перебував під контролем невизнаної Нагірно-Карабаської Республіки. Азербайджанське населення було або вигнане, або змушене покинути місто. До 2022 року місто мало назву Бердзор (вірм. Բերձոր) та мало статус «районного центру» Кашатазького району. Неподалік від міста діяла єдина у Карабасі «міжнародна автомобільна митниця», через яку можна було в'їхати до невизнаної держави. У грудні 2020 року Лачинський коридор, що проходив через місто і з'єднував невизнану республіку з Вірменією, було повернуто під контроль Азербайджану. Після поновлення збройних зіткнень у 2021 році, «влада» Нагірно-Карабаської Республіки закликала жителів покинути місто до 25 серпня 2022 року. Місцеві мешканці перед від'їздом спалювали свої будинки. Азербайджан оглосив про повернення міста під контроль 26 серпня 2022 року. Галерея Примітки Посилання Pictures of Berdzor Demographic Crisis in Berdzor (Lachin) [Архівовано 6 серпня 2016 у Wayback Machine.] More information about Berdzor (Lachin) from Armeniapedia.com [Архівовано 13 червня 2010 у Wayback Machine.] History of Artsakh (Part 3). Архів оригіналу за 1 вересня 2009. Процитовано 11 вересня 2009.
Ağbulaq, Shusha

Ağbulaq (also spelled Agbulag) is a village in the Shusha District of Azerbaijan. It is located near the village Şırlan. It was under the occupation of the Armed Forces of Armenia. According to the tripartite declaration dated November 10, 2020, signed on the basis of the results of the Second Nagorno-Karabakh War, the village of Ağbulaq came under the control of the Russian peacekeeping forces. On September 19-20, 2023, after the local anti-terrorist measures implemented in Karabakh, it came under the control of Azerbaijan. References Ağbulaq, Shusha at GEOnet Names Server
Agboulag (Choucha)

Agboulag est un village de la région de Choucha en Azerbaïdjan. Histoire En 1992-2020, Agboulag était sous le contrôle des forces armées arméniennes. En 2020, le village d'Agboulag a été restitué sous le contrôle de l'Azerbaïdjan. Voir aussi Mirzahassanli Itcheri Muchlan Allahgouloular (Choucha) Notes références Portail de l’Azerbaïdjan
Gülablı

Gülablı (Azerbaijani pronunciation: [ɟylɑbˈlɯ]), also known as Abdal-Gülablı (pronounced [ɑbˈdɑl ɟylɑbˈlɯ]), is a village in the Aghdam District of Azerbaijan. History Gülablı was part of the Shusha Uyezd of Elisabethpol Governorate during the Russian Empire. According to 1886 census data, there were 250 homes and 1,412 Azerbaijanis (classified as "Tatars" in the census) of the Shiite branch of Islam in Gülablı. According to the 1912 "Caucasian Calendar", the village of Gülablı was home to 2,211 people, the majority of whom were Azerbaijanis (classified as "Tatars" in the census). Gülablı was part of the village council of the same name in the Aghdam District of the Azerbaijan SSR during the early Soviet period in 1933. The village had 421 farms and a total population of 1,835 people. The population of the village council, which also included the village of Abdal, was 100 percent Azerbaijani. The village had 1,351 residents in 1981. Its residents' main occupations were monoculture, animal husbandry, and sericulture. There was a middle school, a club, a library, a mosque, a medical center, and a communication department in the village. During the First Nagorno-Karabakh War, on 4 September 1992, Armenian forces occupied the village, forcing the Azerbaijani population to flee. It was later incorporated into the breakaway Republic of Artsakh as part of its Martuni Province, where it was known as Vazgenashen (Armenian: Վազգենաշեն). A UAV was reportedly shot down over the village on 12 September 2011 by the Artsakh Defence Army. Artsakh stated that the UAV belonged to Azerbaijan, while Azerbaijan denied this, stating that the UAV was operated by Israel and was making reconnaissance flights from Armenia to spy on Iran. Gülablı was returned to Azerbaijan on 20 November 2020 as part of the 2020 Nagorno-Karabakh ceasefire agreement. Historical heritage sites Among the historical heritage sites in and around the village are kurgans from the Late Bronze and Early Iron Age. Demographics Notable natives Ashig Valeh – 18th–19th century Azerbaijani ashug Gurban Pirimov – Azerbaijani folk musician and tar player Majid Shamkhalov – Azerbaijani actor and playwright Jahid Jamal – Azerbaijani honored artist of Russia Jeyhun Mirzayev – Azerbaijani actor and film director Sakhavat Mammadov - Azerbaijani mugham singer References External links Gülablı at GEOnet Names Server Video of Gülablı in 2020 on YouTube
Gulabli (Agdam)

Gulabli est un village de la région d'Agdam en Azerbaïdjan. Géographie Le village de Gulabli de la région d’Agdam est situé sur les contreforts. Histoire De 1992 à 2020, Gulabli est sous le contrôle des forces armées arméniennes. Le 20 novembre 2020, la région d'Agdam, y compris le village de Gulabli est rétrocédée à l'Azerbaïdjan conformément aux termes de la Déclaration tripartite du 10 novembre 2020, signée par les présidents azerbaïdjanais et russe et le premier ministre arménien. Économie La principale occupation de la population est l'élevage et l'agriculture. Voir aussi Abdinli (Agdam) Tchoullou (Imamgouloubeyli, Agdam) Tchoullou (Magsoudlou, Agdam) Gulludjé (Agdam) Notes et références Portail de l’Azerbaïdjan
Oğuz (Stadt)

Oğuz, auch Oghuz, ist eine Stadt in Aserbaidschan. Sie ist Hauptstadt des gleichnamigen Bezirks. Der Name der Stadt leitet sich von den Oghusen ab, von denen die Aserbaidschaner, Türken und Turkmenen abstammen. Bis 1991 hieß die Stadt Vartaşen beziehungsweise Vartashen (von armenisch Վարդաշեն, Wartaschen). In der Stadt leben 7.500 Einwohner (Stand: 2021). 2014 betrug die Einwohnerzahl etwa 7.100. Die zuvor in großen Teilen udische, tatische und armenische, überwiegend christliche (meist armenisch-apostolische) und zu kleineren Teilen tatisch-jüdische Bevölkerung der Stadt, in der die etwa 3000 Uden (von etwa 10.000 Menschen) den ortstypischen Wartaschen-Dialekt des Udischen sprachen, wurde im Zuge des Bergkarabachkonfliktes Anfang der 1990er Jahre nach Armenien vertrieben. Heute gibt es noch etwa 50 Uden und bis zu 80 Bergjuden, aber keine Armenier mehr im Ort. In der Stadt befinden sich eine restaurierte alte Synagoge von 1906 und eine moderne Moschee. Außerdem gibt es ein Heydər-Əliyev-Museum. Einzelnachweise
Oğuz (city)

Oğuz (Oghuz) is a city, municipality and the capital of the Oghuz District of Azerbaijan. The village was mainly populated by Armenians and Udis before the exodus of Armenians from Azerbaijan after the outbreak of the Nagorno-Karabakh conflict. Etymology The name Oghuz comes from the Oghuz Turks, which Azerbaijanis are a part of. Before 1991 the town was called Vartashen (Armenian: Վարդաշեն), which means town of roses in Armenian; 'Vard' meaning rose and 'shen' meaning town or village. This is in reference to the abundance of roses that naturally grow in this place. A colophon on Armenian manuscript dating to 1466 suggests possibly earlier bilingual variants of the name: Giwlstan (Armenian: Գիւլստան), and Vardud (Armenian: Վարդուդ). The town was renamed to Oghuz in 1991 during the expulsion of the Armenian and autochthonous Udi-speaking population. Population Until 1991, Vartashen was mainly a Udi village, where the Vartashen dialect of the Udi language was spoken by about 3000 people in the 1980s. The Udis of Vartashen belonged to the Armenian and Gregorian Church and had Armenian surnames. During the First Nagorno-Karabakh War, most Udis of the town were expelled by the local activists of Popular Front of Azerbaijan. The Udis, bearing Armenian names and belonging to both the Armenian and the Gregorian Church, had been viewed as Armenians and hence suffered the same fate as other Armenians in Azerbaijan. Some 50 Udi people remained in the town. There were also Tat-speaking Mountain Jews in Vartashen. Most of them have emigrated to Israel, but possibly 80 have stayed. Climate Notable people Movses Silikyan (1862–1937), Armenian general Agiya Nakhchivanli (1950), Azerbaijani politician Stepan Pachikov (1950), Russian software engineer Anwar Seyidov (1949–2025), Azerbaijani lawyer See also Ashaghi Mahalla Synagogue Yukhari Mahalla Synagogue References External links Oğuz (city) at GEOnet Names Server
Oğuz (distriktshuvudort)

Oğuz (ryska: Огуз) är en distriktshuvudort i Azerbajdzjan. Den ligger i distriktet Oğuz Rayonu, i den centrala delen av landet, 220 km väster om huvudstaden Baku. Oğuz ligger 652 meter över havet och antalet invånare är 6 600. Terrängen runt Oğuz är varierad. Oğuz är det största samhället i trakten. I omgivningarna runt Oğuz växer i huvudsak lövfällande lövskog. Runt Oğuz är det ganska glesbefolkat, med 34 invånare per kvadratkilometer. Kommentarer Källor
Огуз (місто)

Огуз (азерб. Oğuz) — місто, центр однойменного району в Азербайджані. Розташоване у південних передгір'ях Великого Кавказу. До 1991 року мало назву Варташен. Географія Розташований Огуз на сході від Шеки на висоті майже 594 м. у підошви південного схилу Кавказький хребет, відроги якого обрамляють місто зі сходу і з заходу; на південь тягнеться гладка рівнина. По східній стороні міста, роблячи безліч вигинів, протікає річка Ельджиган, що бере початок з головного хребта. Етимологія До 1991 року населений пункт носив вірменську назву Варташен (вірм. Վարդաշեն). З приводу назви села Варташен доглядач місцевого училища М. Бежанов зазначав на початку 1890-х років, що «Варташен» означає «село Вартана», оскільки, за переказами, воно було засноване священиком та удинським поетом Вартаном. Він також вказував, що існує інша думка — що назва села походить від слів «вардіс» і «шен» і, відповідно, означає «селище троянд» (як зазначає сам автор, на околицях росте багато троянд). У 1991 році, після того, як удіни покинули район у зв'язку з нагірно-карабахським конфліктом, Варташен був перейменований на Огуз (історичний тюркський етнонім «огузи»). Населення Згідно з Кавказьким календарем за 1908 рік, в селі проживало 1090 вірмен, 629 росіян і 35 азербайджанців (в джерелі «татар»). За переписом населення Азербайджану 1999 року, в Огузькому районі жило 104 удіни, до 2009 року залишилося 74 удіни. Клімат Весною та восени йдуть часті дощі, а взимку випадає багато снігу; посухи рідкісні. Різких переходів від спеки до холоду немає. Пам'ятки Православна церква Вірменська церква Синагога Гухари Махалля Синагога Ашаги Махалля Економіка У місті розвинене килимарство, є підприємства харчової промисловості, асфальтовий завод. Тютюновий радгосп. Міста-побратими Словенія - Нова-Гориця Примітки Джерела Бежанов М. Краткие сведения о селе Варташен и его жителях // СМОМПК. Тифлис, 1892. Вып. 14. (рос.) Край роз на подоле у Шахдага. Ширин Илья Архівовано травень 5, 2021 на сайті Wayback Machine.
Гах

Гах (на азербайджански: Qax) е град в Северен Азърбайджан, над река Курмухчай. Административен център на район Гах. Населението на града през 2013 година е около 13 800 души. Голямо малцинство са грузинци. В града има грузинската православна църква Свети Георги. Известни личности Родени в Гах Мосе Джанашвили (1855-1934), историк Побратимени градове Бормио, Италия Източници