NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Riesenrad

La Wiener Riesenrad (la gigantesca ruota viennese in tedesco) o semplicemente Riesenrad è una ruota panoramica che si trova nel grande luna park all'interno del Prater, il più famoso parco di Vienna, che fu un tempo riserva di caccia degli Asburgo. Storia La ruota, alta 64,71 metri, è stata costruita nel 1897, ma è stata gravemente danneggiata da un incendio nel 1945 e in seguito ricostruita. Per non appesantirla, perché già indebolita dall'incendio, sono stati messi 15 vagoni anziché 30. Nella cultura popolare La Riesenrad appare in diversi film, fra i quali il film noir Il terzo uomo, in alcune riprese del film 007 - Zona pericolo così come nel film Prima dell'alba di Richard Linklater. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Riesenrad Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su wienerriesenrad.com. (DE) Sito ufficiale, su wienerriesenrad.com. Riesenrad, su archINFORM. (EN) Riesenrad, su Structurae.
Wiener Riesenrad

Wiedeński Diabelski Młyn (niem. Wiener Riesenrad) - znajdująca się niedaleko wejścia do wiedeńskiego parku Prater dużych rozmiarów karuzela w formie diabelskiego młyna. Jest to jedno z najstarszych urządzeń tego rodzaju. Zostało wzniesione w roku 1897 dla uczczenia złotego jubileuszu cesarza Franciszka Józefa. Konstruktorem był angielski inżynier Walter Bassett, co wyjaśnia fakt, dlaczego średnica koła karuzeli jest równa okrągłej liczbie jednostek imperialnych i wynosi 200 stóp (około 61 metrów). Wiedeński Diabelski Młyn chociaż obecnie jest jedną z największych atrakcji turystycznych znajdującego się w parku Prater wesołego miasteczka, nie jest jedynym diabelskim młynem w Wiedniu. Druga tego typu karuzela znajduje się w parku Bohemian Prater. Początkowo na kole umieszczonych było 30 gondoli, jednak w czasie drugiej wojny światowej karuzela została poważnie uszkodzona, a po naprawie liczba gondoli zmniejszona została do 15. Linki zewnętrzne Wiener Riesenrad (niem.) Photo Galerie: Wiener Riesenrad. photogalerie.at. [zarchiwizowane z tego adresu (2007-09-28)]. (niem.). Giant Ferris Wheel (wielki diabelski młyn) w bazie Structurae (niem. • ang. • fr.)
Riesenrad

Wiener Riesenrad (tyska Riesenrad, jättehjul), är ett berömt pariserhjul i nöjesparken Prater i Wien i Österrike. Det har en höjd på 64 meter och konstruerades 1897 av den engelske ingenjören Walter B. Basset. Härifrån har man en vid utsikt över Wien och landsbygden däromkring. Riesenrad är berömt från filmen Den tredje mannen (1949), där Orson Welles och Joseph Cotten gjorde en åktur i detta pariserhjul. Även James Bond har åkt med Riesenrad i filmen Iskallt uppdrag från 1987 med Timothy Dalton och Maryam d'Abo. Ytterligare en känd filmscen från Riesenrad kommer från Richard Linklaters independentfilm Bara en natt (1995), där paret kysser varandra för första gången i en gondol som stannat högst upp. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Riesenrad.
Капуцинеркирхе

Капуцинеркирхе или „Света Богородица на Ангелите“ (на немски: Kapuzinerkirche, официално: Kirche zur Heiligen Maria von den Engeln) е наименованието на църквата и на манастира на Ордена на капуцините във Виена, район Инерещат, в близост до двореца Хофбург, на Нойер Маркт плац № 1. Църквата е известна със своя императорската гробница Капуцинергруфт, в която са погребани императорите от династията Хабсбурги и членове на техните семейства. 138 души са погребани в криптата, в това число 12 императори и 17 императрици. Строителството на храма започва през 1622 г., църквата е осветена през 1632 г. Порталът, пристроен през 1760 г. е реконструиран по исторически изображения през 1934 – 1936 и украсен със стенописи от Ханс Фишер. Мраморният олтар е дело на Петер Щрудел (1660 – 1714). В манастира днес живеят и работят 13 монаси-капуцини. Външни препратки Информация за църквата и манастира Архив на оригинала от 2014-01-16 в Wayback Machine. Криптата на Хабсбургите Kapuzinerkirche на сайта www.kaisergruft.at Kirche und Gruft на сайта www.suf.at/wien Архив на оригинала от 2011-08-21 в Wayback Machine. Kapuzinerkirche на сайтаwww.planet-vienna.com
Capuchin Church, Vienna

The Capuchin Church (German: Kapuzinerkirche) in Vienna, Austria, is a Roman Catholic church and monastery run by the Order of Friars Minor Capuchin. Located on the Neuer Markt square in the Innere Stadt near the Hofburg Palace, the Capuchin Church is most famous for containing the Imperial Crypt, the final resting place for members of the House of Habsburg. The official name is the Church of Saint Mary of the Angels. History Around 1599, the Capuchin brothers under Lawrence of Brindisi resided at Vienna on their way to Prague, where they had been sent by Pope Clement VIII in the course of the Counter-Reformation. The church was donated by the will of Anna of Tyrol (1585–1618), consort of Holy Roman Emperor Matthias of Habsburg. Construction was delayed due to the outbreak of the Thirty Years' War and was not finished until 1632, under the rule of Matthias' successor, Ferdinand II. It was consecrated in 1632. The aisleless church contains the tombs of friar Marco d'Aviano (d. 1699) and architect Donato Felice d'Allio (1761) as well as a pietà by Peter Strudel. Its subterranean mausoleum is the Imperial Crypt (German: Kaisergruft, though usually called Capuchin Crypt, German: Kapuzinergruft) that has been the principal place of entombment for the Habsburg dynasty, emperors of the Holy Roman Empire, and their descendants. The lying in repose for the last heir to the Austrian and Hungarian throne, Otto von Habsburg, took place in a side chapel on 15 July 2011. The façade of the Capuchin Church building was restored in 2016, removing the line dividing the colors and strengthening the colors. Imperial Crypt The Capuchin Church contains the Imperial Crypt (German: Kaisergruft), also called the Capuchin Crypt (Kapuzinergruft), a burial chamber beneath the church and monastery. Since 1633, the Imperial Crypt has been the principal place of entombment for members of the House of Habsburg. The bodies of 145 Habsburg royalty, plus urns containing the hearts or cremated remains of four others, are deposited here, including 12 emperors and 18 empresses. The most recent entombment was in 2011. The visible 107 metal sarcophagi and five heart urns range in style from puritan plain to exuberant rococo. Some of the dozen resident Capuchin friars continue their customary role as the guardians and caretakers of the crypt, along with their other pastoral work in Vienna. Gallery References Citations Bibliography External links Official website Capuchin Crypt Concerts at Capuchin Church Archived 2019-07-10 at the Wayback Machine
Église des Capucins (Vienne)

L'église Sainte-Marie-des-Anges, mieux connue comme église des Capucins (Kapuzinerkirche) est un edifice religieux catholique sis à Vienne, en Autriche. Construite en 1617 pour les pères Capucins l'église abrite la nécropole de la famille impériale des Habsbourgs. Histoire L'église Sainte-Marie-des-Anges a été construite avec le couvent des Frères mineurs capucins y attenant en 1617 et consacrée en 1632. Elle fait face à la place du Neuer Markt (Nouveau Marché) à proximité du palais impérial de la Hofburg. Bien que l'église ait été construite à l'époque baroque, elle offre une façade extrêmement simple restaurée dans les années 1930. On remarque à gauche sur la façade une statue du bienheureux Marc d'Aviano (1631-1699). L'empereur Ferdinand II d'Autriche a choisi cette église comme le lieu de sépulture de la famille d'Autriche, les Habsbourgs, et s'y fait inhumer en 1637. Tous les tombeaux et sarcophages de la famille impériale se trouvent dans la crypte des Capucins, ou Kapuzinergruft, ou encore Kaisergruft. Ce mausolée regroupe les tombes de près de cent cinquante membres de la famille Habsbourg, dont un des derniers, celui de l'archiduc Otto, en 2011. L'église est aujourd'hui desservie par les prêtres de la fraternité Saint-Pierre qui y célèbrent la messe dans le rite tridentin. Notes et références Liens externes (de) Site officiel Portail de l’architecture chrétienne Portail du catholicisme Portail de Vienne
Chiesa dei Cappuccini (Vienna)

La chiesa di Santa Maria degli Angeli (in tedesco Kirche zur Heiligen Maria von den Engeln), comunemente chiamata chiesa dei Cappuccini (Kapuzinerkirche), è una chiesa di Vienna con annesso monastero dell'Ordine dei Frati Minori Cappuccini, fondata nel 1617 e dedicata nel 1632. Si affaccia sulla piazza del Neuer Markt, a poca distanza dal Palazzo imperiale Hofburg ed è conosciuta soprattutto per la Cripta Imperiale. Descrizione L'edificio, pur essendo nato in epoca barocca, presenta una facciata molto semplice, ricostruita negli anni trenta del XX secolo; a sinistra presenta una grande nicchia con la statua di Marco d'Aviano. L'imperatore Ferdinando d'Asburgo lo scelse come luogo di esequie e di sepoltura dei membri della dinastia imperiale, degli Imperatori del Sacro Romano Impero e dei loro discendenti. Pertanto, nei suoi sotterranei si sviluppa un complesso di ambienti detto Cripta Imperiale (Kaisergruft o Kapuzinergruft in tedesco) che costituisce il mausoleo nel quale sono custoditi i sarcofagi di circa 150 appartenenti alla casa d'Asburgo. Sepolti illustri Nella cripta venne anche sepolta Eleonora Gonzaga-Nevers (†1686), figlia di Carlo di Gonzaga-Nevers e imperatrice del Sacro Romano Impero. Note Voci correlate Casa d'Asburgo Cripta Imperiale Imperatori del Sacro Romano Impero Sovrani d'Austria Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa dei Cappuccini Collegamenti esterni (DE) Sito ufficiale, su kapuziner.at. Chiesa dei Cappuccini, su archINFORM.
Капуцинеркирхе

Капуцинеркирхе (нем. Kapuzinerkirche — церковь капуцинов), официальное название: Церковь Святой Марии ангелов (нем. Die Kirche zur Heiligen Maria von den Engeln) — римско-католическая церковь монастыря ордена капуцинов в 1-м районе Вены, столицы Австрии, расположенные вблизи дворца Хофбург, на площади Нойер-Маркт. Церковь знаменита Императорским склепом, где покоятся императоры из рода Габсбургов и члены их семей. История Церковь основана в 1618 году императрицей Анной Тирольской (1585—1618), супругой императора Маттиаса (1557—1619), по её завещанию. Первый камень был заложен 8 сентября 1622 года при Фердинанде II (1578—1637). Из-за Тридцатилетней войны строительство было отложено, и церковь была завершена и освящена только в 1632 году. Для Императорской капеллы силезский художник Ганс Леонард Вурстер (Ганс Ворстер) создал деревянные фигуры императоров Маттиаса и Фердинанда II. Новая церковь простой архитектуры резко выделялась на фоне окружающих аристократических и бюргерских домов. Во время Второй осады Вены в 1683 году конструкция крыши была разрушена турецкой бомбардировкой. Со временем церковь претерпела многочисленные изменения, самым заметным из которых стал портик, добавленный в 1760 году. В период с 1934 по 1936 год фасад церкви был реконструирован Людвигом Треммелем на основе исторических изображений и украшен фреской Ганса Фишера. Памятник Марко д’Авиано, созданный венским скульптором Хансом Мауэром, также относится к этому периоду и расположен на внешней стороне церкви. Интерьер Простая однонефная зальная церковь венского монастыря капуцинов имеет цилиндрический свод, небольшой вестибюль и две боковые капеллы: Императорскую капеллу (слева) и капеллу Пьеты (справа). Неф шириной десять метров расписывали многие художники, главную роль играл Норберт Баумгартнер. Справа от входа в неф, под органным хором, находится один из входов в крипту капуцинов. Каменная лестница, ведущая в крипту, ведёт из церкви через деревянный портал, который в обычное время, вне церемоний, заперт. На стенах церкви, особенно под органным хором, размещены многочисленные памятные доски частям австро-венгерской армии. Императорская капелла, отличающаяся богатым убранством, помимо главного алтаря с особо почитаемым образом Богоматери Неустанной Помощи (Mariahilf-Bild), содержит ряд статуй правителей из династии Габсбургов в натуральную величину. Капелла неоднократно получала дары от императорского дома. Под Императорской капеллой находится так называемый Основательский склеп (Gründergruft), старейшая часть крипты капуцинов, в которой хранятся свинцовые гробы императора Маттиаса и императрицы Анны. В капелле Пьеты с конца XVIII века находится мраморный алтарь с композицией «Оплакивания», созданный скульптором Петером Штруделем, вначале находившийся в склепе капуцинов. В полу перед алтарем находится гробница блаженного Марко д’Авиано, а также гробница Пауля фон Колиндреса, генерального министра капуцинов, скончавшегося в Вене в 1766 году. Ссылки Официальный сайт храма Склеп Габсбургов Примечания
Церква Капуцинів (Відень)

Церква Капуцинів, також Капуцинеркірхе (нім. Kapuzinerkirche) — католицька церква в Австрії, у Відні. Розташована поблизу палацу Гофбург, на Нойє-Маркт-плац. Належить ордену капуцинів. Родова усипальниця Габсбурзького дому. Відома Імператорським склепом. Офіційна назва — церква Богородиці Ангелів. Заснована 1617 року імператрицею Анною, дружиною імператора Матвія, перший камінь закладено у 1622 році, освячено 1632 року. Портал прибудовано 1760 року, реконструйовано за історичними зображеннями у 1934—1936 та прикрашено фрескою Ганса Фішера. Мармуровий вівтар роботи Петера Штруделя (1660—1714), ширина нефу 10 м. Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Церква Капуцинів (Відень) Офіційний сайт храму [Архівовано 2 грудня 2008 у Wayback Machine.] Церкви та монастирі Відня [Архівовано 27 грудня 2019 у Wayback Machine.]
Винер Щатхале

„Винер Щатхале“ (на немски: Wiener Stadthalle, букв.: „Виенската градска зала“) е многофункционална арена във Виена, Австрия, най-значимата в града. Построена е в периода 1954 – 1958 г. под ръководството на австрийския архитект Роланд Райнер и съдържа шест зали, от които зала D е главната, и побира от 3000 до 16 000 души и се ползва за спортни мероприятия, концерти и конгреси. Другите зали са ледени пързалки и фитнес център. В арената са изнасяли много световни артисти и групи концерти като Ролинг Стоунс, Грийн Дей, Куийн, Франк Синатра, АББА, Майкъл Джаксън, Майли Сайръс, Лейди Гага, Кайли Миноуг, Шакира, Кристина Агилера, Ей Си/Ди Си, Металика, Лед Цепелин, Пинк Флойд, Дайър Стрейтс, Дийп Пърпъл, Гънс Ен Роузис, Ю Ту, Лаура Паузини, Полис, Бритни Спиърс и много други. На 6 август 2014 г. съоржанието е избрано да бъде домакин на 60-ото издание на песенния конкурс „Евровизия“, който се провежда между 19 и 23 май 2015 г. Единадесет години по-късно, на 12, 14 и 16 май 2026 г. в арената се провежда 70-ото издание на конкурса. Източници
Wiener Stadthalle

Wiener Stadhalle (česky: Vídeňská městská hala) je víceúčelová krytá aréna a kongresové centrum v 15. obvodu rakouského hlavního města Vídně. Součástí komplexu je šest hal, z nichž každá může být použita samostatně nebo v kombinaci (sousední bazén, dvě tělocvičny, kryté kluziště, malý a velký víceúčelový sál a sál s jevištěm). Slouží jako místo konání různých akcí, včetně koncertů, výstav, veletrhů, konferencí, přednášek, divadla, televize a sportu. Budovy Komplex se skládá ze 6 propojovacích hal: A a B (tělocvičny postavené v roce 1957, které lze využít i pro konference nebo přednášky), C (krytý zimní stadion), D (vnitřní arena, většinou pro koncerty nebo sport) E (sál pro menší akce) a F (arena pro intimnější koncerty). Haly A a B Haly A a B byly dokončeny v roce 1957 jako tělocvična a sportovní hala. Hala A je 18 x 36 metrů a vysoká 7,6 metru , zatímco hala B je 30 x 60 metrů a vysoká 11,8 metru. Obě haly mohou být také použity pro konference nebo přednášky. V suterénu místností pro sály Hall A a v dolní části haly B jsou umístěny bowlingové dráhy a šatny. Hala C Hala C, dokončená v roce 1958, má kluziště 30 x 60 x 7,3 metru a je provozována společností Die EisStadthalle. Hala D Dokončena v roce 1958 je hlavní víceúčelovou halou a největší rakouskou krytou arénou. Konstrukce je 98 x 110 metrů a výška hřbetu je 26,6 metru, přičemž použitelná podlahová plocha je 98,2 x 55,2 x 15,4 metru. V závislosti na události má kapacitu až 16 152. Místo konání má speciální závěsové systémy a přízemní stojany na severní a jižní straně haly, které mohou být zcela uzavřeny, aby rozdělily chodbu na několik částí. Pódium může mít až 600 čtverečních metrů a je podporováno dvěma VIP místnostmi, šatnami a kancelářemi v zákulisí. Hala E Malá víceúčelová hala dokončená v roce 1994 kapacitou až 1 482 lidí o rozměrech 50 x 25 x 4,5 metry a používá se hlavně pro výstavy, konvence a společenské recepce. Hala F Je koncipovaná jako aréna. Hala F byla dokončena v roce 2006 a při větších divadelních posezeních má až 2 036 návštěvníků. Jedná se o halu 68,2 x 73,4 x 12,5 metrů. Hala má zabudované vybavení pro módní přehlídku a audio a video systém. Hostům je k dispozici foyer o rozloze 1300 čtverečních metrů, propojená restaurace s dvěma dalšími foyery o rozloze 400 čtverečních metrů a banketovou halou o rozloze 300 čtverečních metrů. Stadthallenbad V roce 1974 bylo přistavěno Stadthallenbad a tři veřejné bazény. Pro mistrovství Evropy v krátkém kurzu v roce 2004 centrum přidalo dočasný bazén o rozloze 1 025 m2. Koncerty Hala D je často místem koncertování umělců. Galerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Wiener Stadthalle na Wikimedia Commons
Wiener Stadthalle

Wiener Stadthalle er en indendørs arena beliggende i Østrigs hovedstad Wien. Den er bygget mellem 1953 og 1958 og er designet af den østrigske arkitekt Roland Rainer. Arenaen har plads til cirka 16.000 tilskuere. Den 6. august 2014 offentliggjorde Österreichischer Rundfunk, at hallen vil danne rammerne om Eurovision Song Contest 2015 med semifinaler og finale i perioden 19.-23. maj 2015. De to øvrige kandidatbyer til værtskabet var Graz og Innsbruck. Eksterne henvisninger Wiener Stadthallens hjemmeside Arkiveret 8. februar 2010 hos Wayback Machine
Wiener Stadthalle

El Wiener Stadthalle es un arena ubicada en Viena, Austria, la más importante de la ciudad.​ Fue construida entre 1954 y 1958 bajo la dirección del arquitecto austríaco Roland Rainer.​ En la actualidad tiene seis salas, de las cuales la sala D es la principal. Dicha sala tiene la forma de un cuadrado de cien metros de lado y puede adaptarse a eventos variados (competiciones deportivas, conciertos, congresos) para albergar entre 3000 y 16.000 personas.​ Otras de sus salas son una pista de hielo y un pabellón de gimnasia. En este arena han ofrecido conciertos artistas como The Rolling Stones, Green Day, Queen, Mariah Carey, Frank Sinatra, ABBA, Michael Jackson, Miley Cyrus, Lady GaGa, Kylie Minogue, Shakira, Christina Aguilera, AC/DC, Metallica, Led Zeppelin, Pink Floyd, Dire Straits, Deep Purple, Guns N' Roses, U2, Laura Pausini The Police, Britney Spears, Soy Luna Live, Martina Stoessel entre muchos otros. El recinto fue elegido sede del Festival de la Canción de Eurovisión 2015 que se celebró los días 19, 21 y 23 de mayo de 2015. En 2026, este ha vuelto a acoger el Festival de la Canción de Eurovisión 2026, siendo las semifinales el 12 y 14, y la gran final, el 16 de mayo de 2026. Referencias Enlaces externos Página oficial Archivado el 3 de noviembre de 2007 en Wayback Machine. (en alemán e inglés)
Wiener Stadthalle

La Wiener Stadthalle, située à Vienne (Autriche), est un complexe omnisports conçu par l'architecte autrichien Roland Rainer, situé à Vienne (Autriche).Le complexe est construit entre 1953 et 1958 et agrandi en 1974 pour l'aménagement d'une nouvelle piscine. Événements Les championnats du monde de patinage artistique 1967 Les championnats du monde de patinage artistique 1979 Les championnats d'Europe de patinage artistique 2000 Le concert de Rihanna pour son Diamonds World Tour, le 9 juillet 2013 Le 60e concours Eurovision de la chanson, les 19, 21 et 23 mai 2015. Le concert de Rihanna pour son Anti World Tour, le 9 août 2016 Le Championnat d'Europe féminin de handball 2024. Le 70e concours Eurovision de la chanson, les 12, 14 et 16 mai 2026. Accès Le complexe est desservi par la station Burggasse-Stadthalle sur la ligne U6 du U-Bahn de Vienne, ainsi que par la gare Westbahnhof, desservie par les trains régionaux ainsi que deux lignes de métro et le réseau S-Bahn. Plusieurs lignes de tramway et de bus desservent également le quartier. Notes et références Liens externes (de) Site officiel Ressource relative au spectacle : Carthalia Ressource relative à la musique : MusicBrainz Voir aussi Liste des salles omnisports par capacité Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du hockey sur glace Portail du handball Portail des arts du spectacle Portail de Vienne
Wiener Stadthalle

Wiener Stadthalle je sportska dvorana u glavnom austrijskom gradu Beču. Osmislio ju je austrijski arhitekt Roland Rainer. Izgrađena je između između 1953. i 1958. Kapaciteta je oko 16.000 gledatelja. Wiener Stadthalle se sastoji od 6 dvorana: A, B, C (ledene dvorane), D (glavna dvorana, samo za koncerte), E (za manje događaje), F (za intimnije koncerte). Iako je veći dio centra izgrađen između 1953. i 1958., tek 1978. je izgrađen Stadthallenbad, javni bazen. U ovoj su dvorani odigrane mnoge utakmice Europskog prvenstva u rukometu 2010. Vanjske poveznice Službena stranica World Stadiums Arhivirana inačica izvorne stranice od 7. veljače 2009. (Wayback Machine)
Wiener Stadthalle

A Wiener Stadthalle (magyarul: Bécsi Városi Csarnok vagy Bécsi Stadthalle) egy multifunkcionális aréna Bécsben a 15. kerületben. Története Az eredeti csarnokokat az osztrák Roland Rainer építész tervezte, amelyeket 1953 és 1958 között építettek, majd 1974-ben, 1994-ben és 2006-ban bővítettek. A főcsarnok, egy rugalmasan használható többfunkciós létesítmény, Ausztria legnagyobb fedett arénája, amely 16 083 fő befogadására alkalmas. 2006 óta a komplexum hat fő helyszínt foglal magában (amelyek külön-külön vagy együttesen is használhatók): két tornacsarnokot, egy fedett jégpályát, egy nagy befogadóképességű fedett arénát, egy kisebb, többcélú csarnokot, egy színpaddal rendelkező auditóriumot, valamint egy uszodát. A létesítmény különféle események helyszíne: koncerteké, kiállításoké, vásároké, konferenciáké, előadásoké, színházi produkcióké, televíziós műsoroké és sporteseményeké. A Wiener Stadthalle a Wien Holding leányvállalata, amely évente több mint 350 rendezvényt szervez, mintegy egymillió látogatót vonzva. Az A-, B- és C-csarnokot, valamint a Stadthallenbad uszodát a bécsi sportlétesítményeket üzemeltető társaság, a Sportstätten Betriebsgesellschaft GmbH kezeli. Az aréna 1974 óta ad otthont az éves Erste Bank Open tenisztornának, továbbá helyszíne volt a Bécsi Jégrevü és a Holiday on Ice jégshow-knak, az évente megrendezett Apassionata lovas show-nak. A Wiener Stadthalle számos sporteseménynek is otthont adott, többek között az 1970-es fedett pályás atlétikai Európa-bajnokságnak, a 2004-es rövid pályás úszó-Európa-bajnokságnak, a 2010-es és 2020-as férfi kézilabda-Európa-bajnokságnak, a 2011-es férfi röplabda-Európa-bajnokságnak, az Austrian International nyílt tollaslabda-bajnokságnak, valamint az 1967-es, 1977-es, 1987-es, 1996-os és 2005-ös jégkorong-világbajnokságnak. Az ORF 2014. augusztus 6-án bejelentette, hogy másodjára tér vissza a dalfesztivál az osztrák fővárosba, amelynek 2015. május 19-e és 23-a között a Stadthalle adhatott otthont. Tizenegy évvel később, 2026-ban szintén itt rendezték az Eurovíziós Dalfesztivált május 12-e és 16-a között. Csarnokok A komplexum 6 egymással összekapcsolódó csarnokból áll: A és B (1957-ben épült tornacsarnokok, amelyek konferenciák vagy előadások helyszíneként is használhatók), C (fedett jégpálya), D (fedett aréna, elsősorban koncertek és sportesemények számára), E (többcélú csarnok kisebb rendezvényekhez) és F (aréna jellegű csarnok koncertekhez). Események 1967-es jégkorong-világbajnokság 2005-ös IIHF jégkorong-világbajnokság 2015-ös Eurovíziós Dalfesztivál 2026-os Eurovíziós Dalfesztivál További információk Website der Stadthalle Website der EisStadthalle Spiel, Satz und Sieg: Die Geschichte des Tennissports in der Wiener Stadthalle Jegyzetek