NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
PlusCity

Die PlusCity ist ein Einkaufszentrum in Pasching in Oberösterreich. Es liegt an der als Einkaufsmeile bekannten Kremstal Straße (B139) südwestlich von Linz und wurde am 19. Oktober 1989 eröffnet. Gemessen an der Verkaufsfläche von etwa 70.000 m² ist die PlusCity das größte Einkaufszentrum in Oberösterreich und gemeinsam mit dem G3 Shopping Resort Gerasdorf das viertgrößte Österreichs, nach der SCS, dem Donau Zentrum und der Shopping City Seiersberg. Die PlusCity beherbergt insgesamt 220 Betriebe und bietet 2.100 Beschäftigten Arbeit. Es stehen 5.000 Parkplätze zur Verfügung. Die Kundenfrequenz beträgt durchschnittlich 20.000 Personen pro Tag. Das Einkaufszentrum ging aus dem Plus Kaufland hervor, einem zur Pfeiffer Gruppe gehörenden Kaufhaus. In mehreren Bauetappen wurde aus dem Kaufhaus ein Einkaufszentrum. Das ursprüngliche Plus Kaufland im Erdgeschoss wurde mittlerweile von Spar übernommen und in einen Interspar-Markt umgewandelt. Die Mall wurde ab 2015 um etwa 140 Millionen Euro ausgebaut. Im Zuge des Umbaus wurde das Kino Hollywood Megaplex direkt in das Einkaufszentrum verlegt und das zuvor genutzte Gebäude abgerissen, um ein zusätzliches Parkhaus zu errichten. Die Neueröffnung fand Ende August 2016 statt. Weblinks Plus City Homepage Einzelnachweise
PlusCity

PlusCity is a shopping centre in Pasching in Upper Austria. It is located southwest of Linz and opened in October 1989. It has a total retail floor area of approximately 70,000 square meters on two main floors, which makes it the fifth largest mall in Austria. It houses about 200 stores and offers employment for 2,100 people. There are 4,200 parking spaces. Customer frequency is approximately 20,000 per day. External links Plus City Homepage References
Plus City

Plus City - centrum handlowe w Pasching w Górnej Austrii. Leży na południowy zachód od Linzu i zostało otwarte 15 października 1989. Jest to największe centrum handlowe w Górnej Austrii o powierzchni ok. 84 000 metrów kwadratowych. Plus City posiada 200 punktów handlowych i zatrudnia 2100 pracowników. Znajduje się tu bezpłatny parking na 4200 miejsc bezpośrednio przy centrum. Średnio odwiedza je 20 000 osób. Centrum handlowe powstało z Plus Kaufland, domu towarowego należącego do grupy Pfeiffer. Po modernizacji dom towarowy stał się centrum handlowym. Krytyka Jednym z punktów krytyki jest to, że siła nabywcza jest przeniesiona z dala od centrum miasta Linz. Kolejną z nich jest ogromne natężenie ruchu wytwarzanego przez kilka innych firm na ulicy Kremstal Straße, jedna z głównych dróg wjazdowych do Linzu. Planowane rozszerzenie Plus City nie jest obecnie możliwe ze względu na brak wolnej przestrzeni. Linki zewnętrzne Plus City
Wörgl Hauptbahnhof

Wörgl Hauptbahnhof vasútállomás Ausztriában, Wörgl településen. Vasútvonalak Az állomást az alábbi vasútvonalak érintik: Salzburg–Tirol-vasútvonal Alsó-Inn-völgyi vasútvonal Kapcsolódó állomások A vasútállomáshoz az alábbi állomások vannak a legközelebb: Kirchbichl railway station Kundl railway station Wörgl Süd-Bruckhäusl railway station Bahnhof Jenbach Kirchberg in Tirol railway station Forgalom Távolsági Az állomásról távolsági vonatok indulnak Bécsbe, Pozsonyba, Veronába, Bolognába, Innsbruckba és Münchenbe. S-Bahn A Tiroli S-Bahn egyik fontos csomóponti állomása. S-Bahn járatok: Képgaléria Jegyzetek További információk Seite der Stadt Wörgl über ihren Hauptbahnhof mit Bildern und weiterführenden Links über die Bahnanlagen in Wörgl Bericht in Fokus-OEV-Schweiz über den Wörgler Hauptbahnhof mit ca. 60 Bildern Kapcsolódó szócikkek Ausztria vasúti közlekedése
Stazione di Wörgl Centrale

La stazione di Wörgl Centrale (in tedesco: Wörgl Hauptbahnhof, in forma abbreviata: Wörgl Hbf) è la stazione ferroviaria centrale di Wörgl, Austria. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su stazione di Wörgl Centrale Collegamenti esterni Sito ufficiale, su bahnhof.oebb.at.
Katedrála svatého Mikuláše (Feldkirch)

Katedrála svatého Mikuláše (německy Dom Sankt Nikolaus) je katolický kostel ve městě Feldkirch v Rakousku. Je to sídelní katedrála feldkirchské diecéce a zároveň její největší gotický kostel. Historie Požáry města v letech 1348, 1396 a 1460 měly na původní stavbu negativní dopad. V roce 1478 podle architekta Hanse Sturma byla vystavěna pozdně gotická hlavní loď s druhým patrem. Současný kůr pochází z roku 1520. Později byl kostel doplněn o sakristii a baptisterium. 12. srpna 1968 byl povýšen na katedrálu. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku St. Nicholas Cathedral, Feldkirch na anglické Wikipedii. Související články Diecéze Feldkirch Feldkirch Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Katedrála svatého Mikuláše na Wikimedia Commons
Feldkirch Cathedral

Feldkirch Cathedral (German: Dompfarrkirche St. Nikolaus) is a Roman Catholic cathedral dedicated to Saint Nicholas in the city of Feldkirch, Vorarlberg, Austria. It is part of the old town and is the largest Gothic church in Vorarlberg. It has been the cathedral of the Diocese of Feldkirch since it was established in 1968. History and description The first church on the site was a chapelry of one of two older churches (St Petronilla's in Rankweil or St Peter's in Altenstadt); it was probably built around the same time as the Schattenburg and the beginnings of the present town of Feldkirch, which is to say, around 1200. It became an independent parish church in 1218. The dedication to Saint Nicholas dates from 1287. In the city fires of 1348, 1396 and 1460 the original Romanesque church building was badly damaged. In 1478 it was rebuilt under the architect Hans Sturm, who added a new Late Gothic nave and gable roof; the new building was dedicated in the same year. In 1479 the church tower to the north was completed. The present choir was built around 1520 with a somewhat lower gable roof. There are also sacristies, a Lady Chapel and a baptismal chapel, both with monopitch roofs. References
Catedral de San Nicolás (Feldkirch)

La Catedral de San Nicolás​ o simplemente Catedral de Feldkirch (en alemán: Dom Sankt Nikolaus)​ es un templo católico en la ciudad de Feldkirch,​ en el país europeo de Austria. Es parte del casco antiguo​ y es la iglesia gótica más importante de Vorarlberg. Con la fundación de la diócesis de Feldkirch la iglesia parroquial pasó a ser una catedral el 12 de agosto el 1968. En los incendios de la ciudad de 1348, 1396 y 1460 el edificio de la iglesia original fue gravemente afectado. En 1478 la iglesia construida bajo los planes del arquitecto Hans Sturn añadió una nueva nave gótica tardía equipado con una cubierta doble. El coro actual se construyó alrededor de 1520. La iglesia se complementa además con la sacristía y un baptisterio. Véase también Iglesia católica en Austria Arquitectura de las catedrales y las grandes iglesias Referencias
Cathédrale Saint-Nicolas de Feldkirch

La cathédrale Saint-Nicolas est située dans la commune de Felkdkirch, dans le land du Vorarlberg, en Autriche. Elle est dédiée à Nicolas de Myre. À la création du diocèse de Feldkirch le 8 décembre 1968, l’église, qui était jusqu’alors une simple église paroissiale, est élevée au rang de cathédrale. L'édifice est classé monument historique. Description L'église est située au nord-est de la ville de part et d'autre de la rue Schlossgraben avec le clocher qui possède une entrée et la place de la Cathédrale (Domplatz) qui en possède une autre. L’édifice se trouve à l’emplacement d’une précédente église de style roman construite au XIIIe siècle que la municipalité décide de reconstruire entièrement en raison de plusieurs dommages causés par des incendies en 1348, 1396 et surtout 1460. Les travaux sont confiés à l’architecte Hans Sturn et la nouvelle église est consacrée en 1478. Elle est dotée d'une nouvelle nef de style gothique tardif, avec 5 piliers centraux et surmontée d'un toit à deux versants. Le chantier se poursuit encore une année, la tour n’étant achevée qu’en 1479. L’édifice a peu changé depuis, à l’exception d’une modification du chœur en 1523, avec un toit moins élevé, une chapelle latérale dédiée à Marie et une tribune en bois, décorée d’ornements du début de l’époque baroque, ajoutée au milieu du XVIIe siècle. Décoration L'autel latéral de droite, représentant sainte Anne avec Marie et l'Enfant Jésus, a été réalisé en 1521 par le peintre Wolf Huber, originaire de Feldkirch, à qui l'on doit également la Lamentation du Christ dans le chœur. Le maître-autel a été réalisé en 1875 par Josef Götz, tandis que l'autel latéral gauche a été créé en 1878 par Josef Bertsch. Les bas-reliefs des stations du Chemin de croix ont été réalisés par Emil Gehrer en 1963 et 1964. Trois dalles de marbre situées devant l’autel de la Vierge Marie, dans la nef latérale, recouvrent la crypte épiscopale, où se trouvent des cercueils d'évêques. L’autel néogothique de la chapelle de la Vierge Marie, datant de 1905, est l’œuvre de Fidelis Rudhart. Une statue de la Vierge en pierre moulée, représentant Marie avec l’Enfant, a été réalisée vers 1430. Les vitraux sont l’œuvre de Martin Häusle (1903-1966) et datent du début des années 1960. L'orgue principal a été construit en 1976 par la manufacture d'orgues Metzler und Söhne (Dietikon/CH). Cet instrument à sommiers à coulisses compte 35 registres répartis sur trois claviers et un pédalier. Les tractions des touches et des registres sont mécaniques. Notes et références (de) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en allemand intitulé « Dompfarrkirche Feldkirch » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Bibliographie (de) Erwin Heinzle, Rudolf Bischof et Elmar Schallert, Domkirche St. Nikolaus Feldkirch, Regensburg, Schnell & Steiner, 1993. Liens externes Site officiel Ressource relative à la religion : GCatholic.org (en) Cathédrale Saint-Nicolas, Feldkirch, paroisse de la cathédrale Saint-Nicolas Portail du catholicisme Portail de l’architecture chrétienne Portail de l'Autriche
Cattedrale di Feldkirch

La cattedrale di San Nicola o cattedrale di Feldkirch (in tedesco Dom St. Nikolaus) è la chiesa cattolica maggiore di Feldkirch e cattedrale della diocesi di Feldkirch dalla sua istituzione nel 1968. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su cattedrale di Feldkirch Collegamenti esterni Sito ufficiale, su kath-kirche-vorarlberg.at. (EN) Cattedrale di Feldkirch, in GCatholic.org.
Katedra św. Mikołaja w Feldkirch

Katedra św. Mikołaja w Feldkirch (niem. Dom St. Nikolaus (Feldkirch)) – główna świątynia diecezji Feldkirch w Austrii. Mieści się przy Schloßgraben. Katedra ma podwójną nawę typu halowego wybudowaną w XV wieku przez austriackich architektów i siatkowe sklepienie charakterystyczne dla okresu późnego gotyku. Nad prawym bocznym ołtarzem jest umieszczone Zdjęcie z krzyża namalowane w 1521 roku przez Wolfa Hubera, artystę ze szkoły Dunaju, urodzonego w Feldkirch, i postrzeganego jako kluczowy prekursor niemieckiego malarstwa pejzażowego. Baldachim z kutego żelaza podtrzymujący ambonę był pierwotnie gotyckim tabernakulum. Bibliografia Informacje o katedrze. travel.viamichelin.com. [zarchiwizowane z tego adresu (2012-05-17)].
Собор Святого Николая (Фельдкирх)

Собор святого Николая (нем. Dom St. Nikolaus) — католическая церковь, находящаяся в старой части города Фельдкирх, Австрия. Церковь святого Николая является памятником готической архитектуры федеральной земли Форарльберга. Церковь святого Николая с 12 августа 1968 года является кафедральным собором епархии Фельдкирха. Храм освящён в честь святого Николая. История Церковь святого Николая была построена в 1218 году на северо-востоке Фельдкирха вне городских стен. Первоначально церковь святого Николая была приходской церковью. В 1348, 1396 и 1460 гг. церковь сильно пострадала от пожаров. В 1478 году архитектор Ханс Штурн спроектировал двухскатную крышу. В 1479 году была сооружена колокольня. Псевдоготический алтарь в часовне Девы Марии был сооружён в 1905 году скульптором Фиделисом Рудхартом. В 1924 году в церкви установлен памятник павшим воинам по проекту Клеменса Хольцмайстера. Источник Dehio-Handbuch. Die Kunstdenkmäler Österreichs: Vorarlberg. Feldkirch. Dompfarrkirche hl. Nikolaus. Bundesdenkmalamt (Hrsg.), Verlag Anton Schroll & Co, Wien 1983, ISBN 3-7031-0585-2, Seiten 177 bis 179. Примечания Ссылки Сайт прихода святого Николая (нем.)
ЕВН

ЕВН (на немски: EVN) е австрийско предприятие за разпределение на електрическа енергия със седалище в Мария Енцерсдорф. Основано е през 1922 година като оператор на енергийната инфраструктура на провинция Долна Австрия. Днес, макар и публично предприятие с акции, търгувани на Виенската борса, 51% от акциите му остават собственост на провинцията. Освен основната си дейност – електроразпределение в Австрия, България (чрез подразделението „Електроразпределение Юг“) и Северна Македония – ЕВН произвежда електроенергия и извършва доставки на природен газ до крайни потребители. Към 2024 година има обем на продажбите от 3,3 милиарда евро и около 8 хиляди служители. Бележки
EVN Group

EVN Group is an Austrian-based producer and transporter of electricity, one of the largest in Europe having over three million customers in 14 countries. The company also operates in water treatment, natural gas supply and waste management business areas. It is the second-largest utility in Austria. (The EVN brand, introduced at the beginning of 1988, stands for Energie-Versorgung Niederösterreich, or Lower Austrian Energy Supply.) Activities In 2006, EVN Group produced around 3.45 billion kWh mainly from thermal power plants (68%) and renewable energy (hydro and wind) power plants (32%). EVN Group also distributed 19.2 billion kWh of electricity in Austria (37.9%), Bulgaria (37.95%, through subsidiary EVN Bulgaria) and North Macedonia (24.15%, through EVN Macedonia). The company also has power generation capacities of 1,450 MW, a transmission network of 1,370 km and a distribution network of 45,000 km. EVN Group is also involved in the natural gas sector having a total network length of 10,100 km. EVN itself owns 12.5% of Austrian peer Verbund. Ownership Less than 14% of EVN Group shares are free float on the Vienna Stock Exchange, with the state of Lower Austria holding 51 percent. From 2002 until 2020, German utility EnBW owned around 35 percent of EVN Group. From 2015 on, EnBW reduced its share. In 2020, Wiener Stadtwerke became EVN’s second-largest shareholder after it bought EnBW’s remaining 28.35% stake, worth around 800 million euros ($894 million). References External links Official website Vienna Stock Exchange: Market Data EVN AG
EVN Group

EVN Group (Energieversorgung Niederösterreich) es una empresa austriaca de producción y transporte de electricidad, una de las mayores de Europa con más de tres millones de clientes en 14 países.​ La compañía también opera en los sectores de tratamiento de aguas, suministro de gas natural y gestión de residuos. Es la segunda empresa de servicio público en Austria.​ La compañía produjo en 2006 en torno a 3450 millones de kWh principalmente de centrales térmicas de energía (68%) y de centrales de energías renovables (energía hidroeléctrica y eólica) (32%). EVN Group también distribuyó 19.200 millones de kWh de electricidad en Austria (37.9%), Bulgaria (37.95%) y Macedonia (24.15%). La compañía tiene también capacidad de producción de electricidad de 1.450 MW, una red de transporte de electricidad de 1.370 km y una red de distribución de 45.000 km. EVN Group también está involucrada en el sector del gas natural con una longitud de red total de 10.100 km.​ Menos del 14% de las acciones de EVN Grupo son de cotización libre (free float); el estado de Baja Austria mantiene el 51% de la firma y la empresa eléctrica alemana EnBW posee el 35% de la misma.​ EVN además posee el 12.5% de su par austriaca Verbund.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre EVN Group. Sitio web oficial
EVN (entreprise)

EVN (Energieversorgung Niederösterreich) est une entreprise de distribution et de production d'électricité faisant partie de l'ATX. Elle fournit 3 millions de clients dans 14 pays différents. EVN possède également des opérations dans des stations d'épurations, dans le gaz naturel et dans la gestion des déchets. EVN possède une capacité de production de 1 450 MW, 45 000 km de réseaux de distributions d'électricité et 10 000 km de réseaux de gaz. En 2006, EVN a produit 3.45 milliards de kWh dont 68 % d'origine thermique et 32 % d'origine renouvelable (essentiellement provenant de centrales hydroélectriques). EVN a distribué 19.2 milliards kWh dont 37,9 % en Autriche, 37,95 % en Bulgarie et 24,15 % en Macédoine. EVN est détenu à 51 % par l'État de Basse-Autriche, 35 % par EnBW. Elle possède elle-même 12,5 % de Verbund. Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « EVN Group » (voir la liste des auteurs). Portail des entreprises Portail de l'Autriche Portail de l’énergie
EVN AG

EVN AG — австрийская международная энергетическая компания, со штаб-квартирой в городе Мария-Энцерсдорф. Помимо энергетики, в группу компании EVN входит кабельное телевидение, услуги интернета, телефонной и мобильной связи «Kabelplus GmbH». История Компания основана в 1922 году как государственная электроэнергетическая компания, для электрификации местной железной дороги и снабжение города Санкт-Пёльтен. В период правления национал-социализма в её состав были национализированы электростанции в городах Хорн, Кремс-ан-дер-Донау, Вайдхофен-ан-дер-Ибс, Вильгельмсбург. В 1944 году в городе Нойзидль-ан-дер-Цайя была построена первая электростанция на природном газе. В 1950-х годах компания на реке Камп завершила строительство сети гидроэлектростанций. После этого были сделаны дополнительные инвестиции в тепловые электростанции реки Дуная. В 1972 году объединенная компания получила название EVN AG. Со вступлением Австрии в Евросоюз, компания EVN расширила своё присутствие на международном уровне, обеспечив около 2,2 миллиона потребителей электроэнергии в Болгарии и Македонии. Построенная в партнёрстве с Verbund, которой EVN также продаёт свою энергию в Австрии, ГЭС Ашта 1 на реке Дрин в Албании введена в эксплуатацию в 2012 году. В 2013 году EVN продала свою долю в проекте каскада ГЭС на Деволи в Албании своему партнёру — норвежской Statkraft. В 2007 году компания построила в промзоне Бирюлёво Южного административного округа Москвы на площади 2,5 га, мощностью в 300 000 т/год мусоросжигательный завод МСЗ 3, который из отходов вырабатывает электричество. Это стало возможным в рамках государственно-частного партнерства EVN и Правительством Москвы в лице ГУП «Экотехпром» было создано совместное предприятие ООО «EФН-Экотехпром МСЗ 3». В 2015 году СМИ сообщали о желании EVN продать 70% своей доли, однако компания по сведениям ЕГРЮЛ сохранила свои акции. В 2008 году EVN строила планы на строительство мусоросжигательного завода на Украине, запросив у киевской городской администрации банковскую гарантию. Однако стороны не пришли к соглашению. В 2013 году EVN в России построила завод по производству гипохлорита натрия, который она продала государственному Мосводоканалу за 250 млн евро. Примечания
EVN AG

EVN AG — австрійська міжнародна енергетична компанія, зі штаб-квартирою в місті Марія-Енцерсдорф. Крім енергетики, в групу компанії EVN входить кабельне телебачення, послуги інтернету, телефонного та мобільного зв'язку «Kabelplus GmbH». Історія Компанія заснована в 1922 році як державна електроенергетична компанія, для електрифікації місцевої залізниці і постачання міста Санкт-Пельтен. У період правління націонал-соціалізму в її склад були націоналізовані електростанції в містах Хорн, Кремс-ан-дер-Донау, Вайдгофен-ан-дер-Іббс, Вільгельмсбург. У 1944 році в місті Нойзідль-ан-дер-Цая була побудована перша електростанція на природному газі. У 1950-х роках компанія на річці Камп завершила будівництво мережі гідроелектростанцій. Після цього були зроблені додаткові інвестиції в теплові електростанції річки Дунаю. У 1972 році об'єднана компанія отримала назву EVN AG. Зі вступом Австрії до Євросоюзу, компанія EVN розширила свою присутність на міжнародному рівні, забезпечивши близько 2,2 мільйона споживачів електроенергії в Болгарії та Македонії. На річці Деволі побудовані дві електростанції в Албанії які були продані Verbund, якій EVN також продає свою енергію в Австрії і норвезької Statkraft. У 2008 році EVN будувала плани на будівництво сміттєспалювального заводу в Україні. Однак сторони не дійшли згоди. Примітки
БСФЗ-Арена

„БСФЗ-Арена“ е мултифункционален стадион в Мария Енцерсдорф, Австрия. Стадионът се използва главно за футболни срещи, тук играе домакинските си срещи тима на ФК „Адмира Вакер“. Стадионът е с капацитет от 10 600 места.
Datenpol Arena

The Datenpol Arena (formerly motion_invest Arena, BSFZ-Arena, Bundesstadion Südstadt) is a multi-use stadium in Maria Enzersdorf - Südstadt, Austria (Johann Steinböck-Straße). It is currently used mostly for football matches and is the home ground of VfB Admira Wacker Mödling. The stadium holds 10,600. References
Motion invest Arena

El Motion invest Arena anteriormente llamado Bundesstadion Südstadt y Trenkwalder-Arena, es un estadio de fútbol ubicado en la localidad de Maria Enzersdorf al sur de la ciudad de Viena, Austria. El estadio fue inaugurado en 1967 y posee una capacidad para 12 000 personas, es utilizado por el FC Admira Wacker Mödling club de la Bundesliga Austriaca.​ En octubre de 2008 se realizaron importantes renovaciones, entre otras cosas, el sistema de iluminación se renovó por completo, se construyó una nueva torre para la televisión frente a la tribuna. En el verano de 2016, se instaló calefacción artificial al césped. El estadio ha sido sede de tres finales de la Copa de Austria en 1970, 1979 et 1989. Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Austria Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Motion invest Arena. stadionwelt.de BSFZ-Arena
BSFZ-Arena

Le BSFZ-Arena (ou Bundesstadion Südstadt) est un stade de football situé à Maria Enzersdorf en Autriche dont le club résident est l'Admira Wacker. Le stade dispose d'une capacité de 12 000 places. Histoire Le 1er match joué par l'Admira Vienne dans le nouveau stade a lieu contre le Wacker Innsbruck, le 4 mars 1967 (victoire 3-1 de l'Admira). Utilisations du stade Équipe d'Autriche espoirs L'équipe d'Autriche espoirs de football dispute une rencontre au Bundesstadion Südstadt. Les Autrichiens rencontrent le 5 septembre 2009, l'Écosse lors d'un match des éliminatoires de l'Euro espoirs devant 1 500 spectateurs. La rencontre se termine sur le score de 1-0 en faveur des Autrichiens. Événements sportifs Le stade est l'hôte de trois finales de Coupe d'Autriche en 1970, 1979 et 1989. Accessibilité Événements Finale de la Coupe d'Autriche en 1970, 1979 et 1989 Voir aussi Article connexe Admira Wacker Mödling Lien externe Ressource relative au sport : StadiumDB Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de l'Autriche