NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Burgruine Starhemberg

Burgruine Starhemberg was a castle in Lower Austria, Austria. Built in the 1140s, the castle fell into ruins by the late 19th century. Burgruine Starhemberg is 520 metres (1,710 ft) above sea level. History The name is derived from the original name of 'high mountain' or 'Starkenberg'. A small castle was built here by Ottokar III, Margrave of Styria between 1140 and 1145. At the time, the Piesting river was the border between Styria and the March of Austria. In 1192, Styria—and, thus, the castle—was acquired by the Babenbergs. The last Babenberger duke of Austria, Frederick II the Warlike, expanded and fortified the castle, leaving Starhemberg as one of the most important castles in Lower Austria in the 13th century. In wartime, the archives and the family treasure was hidden here, and were guarded by the Teutonic Knights. After the Battle on the Marchfeld in 1278, the castle was acquired by the Habsburgs. In 1482, the castle was captured by Matthias Corvinus, king of Hungary. In 1683, the castle offered protection from the Turks to the surrounding population. To escape a new roof-tax the counts of Heusenstamm around 1800 had the roof covering removed, as well as doors and window frames, beginning the decline of the castle. Around 1870, a large part of the great hall collapsed. Until the mid-20th century, the ruins were used for the extraction of construction materials by the local population. In the spring of 1945 a unit of the Waffen-SS used the ruined tower above the chapel as an observation post. Russian artillery fire inflicted heavy damage to the walls. In the second half of the 20th century a local organisation, Friends of the Castle Starhemberg, has sought to restore the ruins. Since 2007, the castle has been closed to visitors, for security. See also List of castles in Austria References
Castillo de Starhemberg

El castillo de Starhemberg es un castillo en ruinas situado en el estado de Baja Austria, Austria.​ Fue construido entre 1140 y 1145 por Ottokar III de Estiria.​​ Historia Un pequeño castillo fue construido aquí por Ottokar III, Margrave de Estiria, entre 1140 y 1145.​ En ese momento, el río Piesting constituía la frontera entre el Estiria y la Marcha de Austria.​ Se dice que el castillo es propiedad de la familia Salvator Habsburg-Lothringen desde mediados de 1913. Para el siglo XXI, las ruinas de la estructura pasaron a ser un atractivo turístico y fueron de gran interés para conservacionistas.​ Gracias a una fundación se lograron mejoras y notables renovaciones, antes y después de Segunda Guerra Mundial.​ En 2008, las ruinas del castillo quedaron bajo la protección y cuidado de la Oficina del Monumento de Bundon.​ Referencias Bibliografía Helga Krenn: Anna Maria von Heussenstein – Herrin auf Starhemberg. In: Werner Sulzgruber (Hrsg.): Burgruine Starhemberg. Ein imposantes Vermächtnis der österreichischen Geschichte. Historische Ansichten & Fakten zur Burganlage bis heute. 1. Auflage. Kral Verlag, Berndorf 2020, p. 299–301. ISBN 978-3-99024-946-8. Felix Halmer: Felix Halmer Ruine Starhemberg – Versuch einer Baugeschichte. In: Jahrbuch für Landeskunde von Niederösterreich. Band 30. Wien 1949, p. 215–247, 241.
Böhmischer Prater

Böhmischer Prater (doslova Český Prátr) je malý zábavní park na okraji Vídně, sousedící s rekreační oblastí Laaer Berg. Nacházejí se v něm pohostinská zařízení a kolotoče (přibližně v poměru 1:1) podél pěší zóny. Název je odvozen od známého a podstatně většího Prátru. Böhmischer Prater se nachází na okraji lesa Laaer ve vídeňské městské části Favoriten. Historie Zábavní park vznikl ve druhé polovině 19. století. Tehdy se ze závodní restaurace pro stavební dělníky stal výletní hostinec. Postupně vznikala další pohostinská zařízení, jejichž majitelé, stejně jako stavební dělníci, byli převážně Češi. Rostoucí počet restaurací začal přitahovat i další atrakce a návštěvníky, zejména z méně majetných vrstev (tehdy byl vídeňský Prater stále luxusním místem pro vyšší vrstvy). Park byl 11. prosince 1944 při bombardování Vídně prakticky zničen. Jeho dnešní podoba vznikla při rekonstrukci po 2. světové válce. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Böhmischer Prater na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Böhmischer Prater na Wikimedia Commons Böhmischer Prater - Familienausflugsziel mit Geschichte (německy)
Böhmischer Prater

Böhmischer Prater er en lille forlystelsespark beliggende ved Laaer Bergs mange rekreationssteder ved udkanten af Wien. I Böhmischer Prater finder man flere forlystelser, der er op imod 100 år gamle. Navnet "Prater" kommer af den store park i Wien kaldet Wiener Prater. Böhmischer Prater ligger på selve Laaer Berg i udkanten af Laaer Wald i Wiens 10. bezirk Favoriten. Forlystelserne og spisestederne ligger langs en fodgængerzone. Tivoli i Böhmischer Prater udgør centrummet for forlystelserne i parken. Forlystelsesparken opstod i den anden halvdel af det 19. århundrede. Fra den gamle fabrikskantine ved Wienerbergers fabrik opstod det første spisested på Laaer Berg. I år 1883 havde talrige familier, der levede af at optræde allerede slået sig ned i Böhmischer Prater. Disse stammede, som også flertallet af arbejderne på Wienerberger, fra de østrigske kronlande Bøhmen og Mähren. I de følgende år skete en stadig udbyggelse af forlystelsesparken. Under 2. verdenskrig, d. 11. december 1944, blev Böhmischer Prater næsten fuldstændig ødelagt på grund af bombeangreb. Efter genopbygningen i efterkrigstiden genvandt parken endelig sit nuværende udseende. Som i det store Prater findes også i Böhmischer Prater et pariserhjul. Det har dog kun en diameter på 21 meter og 14 gondoler. Eksterne henvisninger www.tivoli.at (tysk) Böhmischer Prater – Familieudflugtsmål med historie (tysk)
Bohemian Prater

The Bohemian Prater (German: Böhmischer Prater) is a small amusement park at the edge of Vienna, in Favoriten, Vienna's 10th district. It dates to the second half of the 19th century, and some of the rides are more than 100 years old. The name is derived from the larger Wiener (Viennese) Prater in Vienna's Leopoldstadt (2nd) district. On 11 December 1944, during World War II, the Bohemian Prater was almost completely destroyed by a bomb attack. The centre of the Bohemian Prater forms the meeting centre Tivoli. History In the 19th century, workers mostly spent their meager free time in inns. Excursions and walks were the only entertainment. Since the second half of the 19th century, the Laa Forest has been one of the most popular destinations for excursions and can be reached on foot in around 15 minutes from Favoriten. Franz Bauer, a canteen manager at the Laaer Wald brickworks, ran a small inn here, which soon became a popular destination for Sunday excursions for the so-called "Ziegelboehm", the workers of the Vienna brickworks who mainly came from Bohemia and Moravia. In 1882, Franz Bauer applied for permission to hold games next to his inn and set up a swing and a merry-go-round. A little later, an innkeeper opened another excursion inn on the Laaer Berg. In 1884, 20 restaurants and numerous showmen had already settled in the Laaer Wald, which formed the basis of the small Prater and was soon given the name "BÖHMISCHER PRATER" because of its visitors. It soon became the most important place of entertainment for the people of Favoriten and Simmering. Ferris wheel As with the large Prater in Vienna, there is a Ferris wheel. It is a 21.5-metre (71 ft) tall cantilever design with 14 passenger cars, and is operated by Reinhardt. References
Biedermannsdorf

Biedermannsdorf (German pronunciation: [ˈbiːdɐmansˌdɔʁf] ; Central Bavarian: Biedamaunsduaf) is a town in the district of Mödling in the Austrian state of Lower Austria. Geography The municipality lies in the Vienna basin east of the A2 Autobahn. The Laxenburg-Biedermannsdorf train station lies on the south side of the municipality, and the Vienna–Pottendorf–Neustadt line runs through the east end. The Mödlingbach runs through the municipality. History The first settlement in the area was made around 7000 BCE, and archaeological evidence has been found dating back to 5000 BCE. In Roman times, Biedermannsdorf, belonged to the district of Vindobona. In 1999–2000, remains of a road station from the first centuries CE were discovered. The first mention of the place in historical records dates from 1170/80, at which time it belonged to the Liechtenstein and Perchtoldsdorf families. Like all municipalities in the area, Biedermannsdorf suffered under the wars of religion, the Turkish occupation, and the plague. In 1797, the Vienna-Neustadt Canal was built with a branch leading to the brickyards in Bedermannsdorf. The area was bombed in World War II because the Ostmark airplane factory was nearby. The municipality was incorporated into Greater Vienna from 1938 to 1954, after which it again became an independent municipality. Population References
Biedermannsdorf

Biedermannsdorf es un municipio situado en el distrito de Mödling, en el estado de Baja Austria, Austria. Tiene una población estimada, a fines de abril de 2025, de 3154 habitantes.​ Está situado a poca distancia al sur de Viena y del río Danubio. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Biedermannsdorf.
Biedermannsdorf

Biedermannsdorf osztrák mezőváros Alsó-Ausztria Mödlingi járásában. 2022 januárjában 3141 lakosa volt. Elhelyezkedése Biedermannsdorf a tartomány Industrieviertel régiójában fekszik, a Bécsi-medence északnyugati részén, Bécstől délre. Jelentős folyóvizei a Mödlingbach, a Mühlbach, a Krottenbach a Haidbach és a Bécsújhelyi-csatorna. Területének 3,6%-a erdő, 61,8% áll mezőgazdasági művelés alatt. Az önkormányzathoz egyetlen település és katasztrális község tartozik. A környező önkormányzatok: északra Hennersdorf, keletre Achau, délre Laxenburg, délnyugatra Guntramsdorf, nyugatra Wiener Neudorf, északnyugatra Vösendorf. Története Biedermannsdorfot 1170/80-ban említik először, birtokosai a hercegi miniszteriális Liechtensteinek és Perchtoldsdorfok voltak. A Bécset ostromló törökök 1529-ben és 1683-ban elpusztították, majd a pestis szedett sok áldozatot a lakosság soraiból. Mária Terézia idején bevezették a házak számozását. 1797-ben megépült a Bécsújhelyi-csatorna; ennek egyik mellékága a Biedermannsdorf-csatorna a helyi téglagyárakhoz vezetett. A 19. században a település iparának fő profilja a téglagyártás volt. Az 1938-as Anschluss után a környező községek beolvasztásával létrehozták Nagy-Bécset; Biedermannsdorf is a főváros 24. kerületéhez került. Függetlenségét 1954-ben nyerte vissza. A második világháború során a falut többször is bombázták a szomszédos Wiener Neudorfban működő repülőgépmotorgyár (Flugmotorenwerke Ostmark) miatt. Lakosság A biedermannsdorfi önkormányzat területén 2022 januárjában 3141 fő élt. A lakosságszám 1961 óta gyarapodó tendenciát mutat. 2020-ban az ittlakók 88,9%-a volt osztrák állampolgár; a külföldiek közül 2,6% a régi (2004 előtti), 6,1% az új EU-tagállamokból érkezett. 1,2% az egykori Jugoszlávia (Szlovénia és Horvátország nélkül) vagy Törökország, 1,3% egyéb országok polgára volt. 2001-ben a lakosok 72,7%-a római katolikusnak, 6,3% evangélikusnak, 2,1% ortodoxnak, 1,6% mohamedánnak, 14% pedig felekezeten kívülinek vallotta magát. Ugyanekkor 26 magyar élt a mezővárosban; a legnagyobb nemzetiségi csoportokat a németek (90%) mellett a horvátok (2,3%), a szerbek (2%) és a törökök (1,2%) alkották. A népesség változása: Látnivalók a Wasenhof-kastély a Keresztelő Szt. János-plébániatemplom a Borromäum volt lányiskola (ma gazdasági főiskola) a helytörténeti múzeum Jegyzetek Források A település honlapja Archiválva 2022. október 24-i dátummal a Wayback Machine-ben 31702 - Biedermannsdorf Statistik Austria Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Biedermannsdorf című német Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Biedermannsdorf

Biedermannsdorf è un comune austriaco di 2 944 abitanti nel distretto di Mödling, in Bassa Austria; ha lo status di comune mercato (Marktgemeinde). Tra il 1938 e il 1954 è stato accorpato alla città di Vienna. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Biedermannsdorf Collegamenti esterni (DE) Sito ufficiale, su biedermannsdorf.at.
Biedermannsdorf

Biedermannsdorf is een gemeente in de Oostenrijkse deelstaat Neder-Oostenrijk, gelegen in het district Mödling. De gemeente heeft ongeveer 3300 inwoners. Geografie Biedermannsdorf heeft een oppervlakte van 8,94 km². Het ligt in het noordoosten van het land, vlak onder de hoofdstad Wenen.
Бидерманнсдорф

Бидерманнсдорф (нем. Biedermannsdorf) — ярмарочная коммуна (нем. Marktgemeinde) в Австрии, в федеральной земле Нижняя Австрия. Входит в состав округа Мёдлинг. Население составляет 2911 человек (на 31 декабря 2005 года). Занимает площадь 8,94 км². Официальный код — 3 17 02. Политическая ситуация Бургомистр коммуны — Беатрикс Далос (АНП) по результатам выборов 2005 года. Совет представителей коммуны (нем. Gemeinderat) состоит из 21 места. АНП занимает 11 мест. СДПА занимает 7 мест. АПС занимает 3 места. Ссылки Официальная страница (нем.)
Бідерманнсдорф

Бідерманнсдорф (нім. Biedermannsdorf) — ярмаркова громада в Австрії, у федеральній землі Нижня Австрія, округ Медлінг. Населення — 3137 осіб (2025) Географія Громада розташована на висоті 185 метрів над рівнем моря за координатами 48°05′00″ пн. ш. 16°20′00″ сх. д. За даними Статистичного управління Австрії в 2021 році площа становила 8,95 км², з чого придатної до заселення було 100,0%, заселеної — 31,3%. Сусідні громади Демографія 2023 року в громаді мешкало 3155 осіб в 1501 домогосподарствах, іноземців було 12,8% (у т.ч. 9,6% громадяни країн ЄС та ЄАВТ, 0,7% — України). За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 13,7% — особи молодші 15 років, 60,2% — особи у віці 15—64 років, 26,1% — особи у віці 65 років та старші. Середній вік мешканців становив 46,2 років, 27,2% отримувало пенсію. Серед мешканців у віці від 15 років вищу освіту мало 23,8%, середню — 61,6%. У 358 підприємствах було зайнятих 3835 осіб. У первинному секторі 2021 року працювало 0,5% підприємств, 14,2% — в обробній промисловості, 85,3% — в галузі послуг. Динаміка населення: Примітки
Mariazellská bazilika

Mariazellská bazilika je katolický kostel v rakouském městečku Mariazell. Je unikátní radikálním spojením gotické a barokní architektury. Jde zároveň o nejvýznamnější poutní místo v Rakousku, a to díky dřevěné, pozdně románské sošce Panny Marie zvané Magna Mater Austria, jíž katoličtí věřící připisují zázračnou moc. Titul basilica minor kostelu přidělil papež Pius X. roku 1907. Gotický základ byl postaven ve 14. století. V letech 1420 a 1474 ovšem kostel vyhořel. V letech 1644-1683 proběhla obnova a přístavba v barokním slohu, návrh připravil Domenico Sciassia. Centrální gotickou věž nechal obstoupit dvěma barokními. Hlavní barokní oltář vytvořil Johann Bernhard Fischer. Každá z dvanácti postranních kaplí má rovněž vlastní barokní oltář. Varhanní konzole vytvořil vídeňský sochař Johann Wagner. Před hlavním vchodem stojí dvě sochy v životní velikosti vytvořené Balthasarem Mollem v roce 1757. Na levé straně stojí uherský a polský král Ludvík I. Veliký a vpravo český kníže a moravský markrabě Vladislav Jindřich. V roce 1992 začala generální rekonstrukce, dokončena byla roku 2007. Pouti k sošce jsou zaznamenány již ze 12. století. Habsburkové tradici posílili v rámci protireformační kampaně a dali jí i národní ráz. Poutě zakázal sice císař Josef II., ale po jeho smrti se tradice obnovila. V současnosti Mariazell navštěvuje každoročně kolem milionu poutníků. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mariazellská bazilika na Wikimedia Commons
Bazilika Mariazell

Bazilika Mariazell je najvažnije hodočasničko mjesto u Austriji, kao i jedno od glavnih europskih hodočasničkih destinacija. Unutar crkve, nalazi se čudotvorna drvena slika u čast Djevice Marije. U području oko Mariazella bio je samostan sv. Lamberta iz 1103. Naselje je osnovano 1157., a njegovo postojanje je dokumentirano 1243. godine. Oltar Blažene Djevice Marije posvećen je 1256. godine. U četrnaestom stoljeću, velika gotička crkva već je postojala u tom području, ali je bila uništena u požaru. Od 1644. do 1683. godine, obnovljena je u baroknom stilu pod utjecajem arhitekta Domenica Sciassija. Pridodani su toranj i barokna kupola. Oltar je izgradio Johann Bernhard Fischer von Erlach, a posvećen je 1704. Od dvanaest bočnih kapela svaka ima barokni oltar. Orgulje je napravio Johann Peter Alexander Wagner (1740). Dvije statue podignute ispred ulaza rad su Balthasara Molla (1757.) i predstavljaju Ludovika I. Anžuvinca i češkoga kralja Vladislava III. Godine 1907. crkva je uzdignuta na rang manje bazilike. Obnove, koja je počela 1992. godine, dovršena je 2007. godine, kada je baziliku posjetio papa Benedikt XVI. Galerija
Großes Festspielhaus

The Großes Festspielhaus (Large Festival House), in its current form, was designed by architect Clemens Holzmeister in 1956 for the Salzburg Festival in Austria. It was inaugurated on 26 July 1960 with a performance of Richard Strauss' Der Rosenkavalier conducted by Herbert von Karajan, who also worked with Holzmeister on aspects of the building's design. The Large Festival House includes office space and tunneling into the Mönchsberg as well as a 2,179-seat performance space adaptable for both scenic and non-scenic events and acoustically scalable down for piano and song recitals. The stage is one of the widest in the world, at 100 metres (330 ft). The auditorium is square. Access from the street to the lobby is through five bronze doors, above which is inscribed a Latin motto by Thomas Michels: SACRA CAMENAE DOMUS / CONCITIS CARMINE PATET / QUO NOS ATTONITOS / NUMEN AD AURAS FERAT (The Muse's holy house is open to those moved by song / divine power bears us up who are inspired). See also List of opera houses List of opera festivals External links Salzburg Festival official website (in English)
Großes Festspielhaus de Salzburgo

El Großes Festspielhaus (literalmente, Gran Casa de los Festivales) de Salzburgo es una sala de conciertos y teatro de ópera que se encuentra en el casco antiguo de la ciudad de Salzburgo, en Austria. Desde 1960 hasta 1962 fue conocido como Neues Festspielhaus. Es la sede de los Festivales de Salzburgo. Se construyó a partir de un proyecto del arquitecto austriaco Clemens Holzmeister, también responsable de otros dos espacios escénicos del Festival: El Kleines Festspielhaus, de 1925 (actualmente conocido como Haus für Mozart) y la Felsenreitschule, de 1926, construida sobre la escuela de equitación de los arzobispos de Salzburgo. Los trabajos comenzaron a partir de 1956, cuando se extrajeron 55.000 m³ de piedra de la ladera del monte Mönchsberg para dejar sitio para la enorme caja escénica, que con 100 metros de anchura es una de las mayores del mundo. La profundidad del escenario es de 25 m, y la boca tiene una anchura de 30 m y una altura de 9 m. Se puede utilizar indistintamente para representaciones operísticas, o para conciertos sinfónicos, cubriendo el foso de la orquesta. El auditorio es de planta cuadrada, con 35 metros de lado, y dispone de 2.179 asientos. Desde la entrada principal, el público accede a la sala por cinco grandes puertas de bronce. El arquitecto hizo uso de materiales locales, como el propio conglomerado extraído del Mönchsberg o la caliza de Adnet. La sala está iluminada por lámparas de cristal de Murano. Todo el edificio está decorado con diversas obras de arte. El teatro se inauguró el 26 de julio de 1960 con la interpretación de El caballero de la rosa, con la Orquesta Filarmónica de Viena dirigida por Herbert von Karajan. Con ello se quiso dar homenaje a tres de las más importantes personalidades de la historia del Festival: el compositor Richard Strauss, el libretista Hugo von Hofmannsthal y el director teatral Max Reinhardt. Durante los festivales de verano de Salzburgo, el Großes Festspielhaus suele alojar las dos principales producciones escénicas de ese año, además de la mayoría de los conciertos sinfónicos. En el Festival de Pentecostés y en el festival de Pascua también presenta una producción de ópera en cada uno de ellos, y conciertos sinfónicos. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Großes Festspielhaus de Salzburgo. Web de los Festivales de Verano y Pentecostés de Salzburgo Web del Festival de Pascua
Grand palais des festivals de Salzbourg

Le grand palais des festivals de Salzbourg (Großes Festspielhaus Salzburg) est une salle d'opéra située à Salzbourg (Autriche) et inaugurée en 1960. Elle accueille chaque année le festival de Salzbourg et le festival de Pâques de Salzbourg. Il est l'œuvre de l'architecte Clemens Holzmeister, qui a également conçu les deux autres principales salles utilisées par le festival, le petit palais des festivals (1925) et le manège des rochers aménagé (1926), ce qui donne à l'ensemble une certaine parenté. La construction dura de 1956 à 1960 et coûta 210 millions de shillings. Le palais est installé dans les écuries conçue au XVIIe siècle par Johann Bernhard Fischer von Erlach, dont la façade est conservée. Le manque d'espace à l'arrière rendit nécessaire un creusement du Mönchsberg, dans lequel le bâtiment s'enfonce ; 55 000 m3 de pierre durent en être retirés. La scène est l'une des plus grandes du monde, avec cent mètres de largeur (incluant les coulisses), vingt-deux de profondeur et trente de hauteur. Le cadre de scène est haut de neuf mètres et large de dix-huit à trente-deux selon la disposition. La salle, constituée d'un amphithéâtre et d'un balcon, est large et longue d'environ trente-cinq mètres et peut accueillir deux mille cent soixante-dix-neuf spectateurs. L'inauguration eut lieu le 26 juillet 1960 par une célèbre production du Chevalier à la rose de Strauss dirigée par Herbert von Karajan. La salle sert pour des représentations d'opéra ou des concerts symphoniques ; dans ce dernier cas, la fosse est fermée et la scène réduite par une paroi décorée par Richard Peduzzi. Notes et références Liens externes Site officiel Ressources relatives au spectacle : Carthalia European Theatre Architecture Ressource relative à la musique : MusicBrainz (de) Spielstätten: Großes Festspielhaus sur le site du Festival de Salzbourg (de) Extrait filmé de Clemens Holzmeister dans le Großes Festspielhaus Portail de la musique classique Portail de l’opéra Portail de l'Autriche