NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Mine de Super Pit

La mine de Super Pit est une mine d'or à ciel ouvert située près de Kalgoorlie en Australie-Occidentale. Elle mesure 3,8 km de long, 2 km de large et 400 m de profondeur, en étant ainsi la grande mine d'or à ciel ouvert d'Australie. Elle est détenue à 50/50 par Saracen Mineral et Northern Star Resources. Le site emploie 550 personnes avec une production de 28 tonnes d'or par an. Histoire En novembre 2019, Saracen Mineral acquiert la participation de 50 % que détient Barrick Gold dans la mine de Super Pit pour 750 millions de dollars. Le mois suivant, Northern Star Resources annonce l'acquisition de la participation de 50 % que détient Newmont Mining pour 800 millions de dollars. Voir aussi Industrie minière en Australie Références Portail de l'or Portail de l’Australie-Occidentale Portail de la mine
Super Pit-goudmijn

De Super Pit goudmijn, waarvan de officiële naam Fimiston Open Pit luidt, is de grootste dagbouw goudmijn in Australië. De mijn ligt naast de Goldfields Highway en grenst direct ten zuidoosten aan de stad Kalgoorlie, West Australië. De mijn is langwerpig van vorm en is 3,8 kilometer lang en 1,35 kilometer breed. De bodem van de mijn ligt zo’n 500 meter onder het maaiveld. De Super Pit is in handen van Kalgoorlie Consolidated Gold Mines Pty Ltd. De twee aandeelhouders in dit bedrijf zijn Barrick Gold Corporation en Newmont Mining Corporation die allebei een belang hebben van 50%. De mijn produceert tussen de 600.000 en 800.000 ounces goud per jaar en telt zo’n 550 medewerkers. De mijn ligt op 600 kilometer ten oosten van Perth. Geschiedenis Rond 1890 werd het eerste goud aangetroffen en kwamen goudzoekers naar de regio. De mijn bestond aanvankelijk uit een aantal kleinere mijnen die zijn samengevoegd tot een groot geheel. De Super Pit kwam in handen van Kalgoorlie Consolidated Gold Mines (KCGM) in 1989. KCGM was een joint venture waarvan de aandelen in gelijke delen werd gehouden door Normandy Australia en Homestake Gold of Australia. In 2001 werd Homestake overgenomen door Barrick Gold en een paar maanden later kreeg Newmont de andere helft in handen na de overname van Normandy Mining in februari 2002. Een ondergrondse goudmijn, Mount Charlotte, behoort ook toe aan KCGM. Productie In de mijn wordt het gesteente met explosieven losgemaakt. Grote grijpers laden zware vrachtwagens met erts die het naar boven brengen. Per jaar wordt zo’n 15 miljoen ton aan materiaal op deze wijze getransporteerd. Boven staan installaties om het goud aan het erts te onttrekken. Het gesteente wordt verpulverd en via baden wordt het goud van de rest van het materiaal gescheiden. Het goud wordt gesmolten en in staven gegoten. De mijn is continu in bedrijf. In 2013 werd er 630.000 ounces goud geproduceerd en de nog aanwezige goudreserves werden getaxeerd op 7,4 miljoen ounces. De hoeveelheid goud per ton erts wordt geschat op 0,037 ounce. Het bedrijf verwacht tot 2029 goud te kunnen winnen uit de mijn. In 2011 werd een nieuwe goudmijn van Newmont Mining officieel geopend. De Boddington mijn ligt 130 kilometer ten zuidoosten van Perth. Voor deze mijn wordt een jaarproductie van meer dan 1 miljoen ounces goud verwacht in de eerste vijf jaar na de opening. Hiermee verdringt Boddington de Super Pit van de eerste plaats. Externe links Kalgoorlie Consolidated Gold Mines Pty Ltd
Super Pit

The Super Pit – potoczna nazwa australijskiej odkrywkowej kopalni złota The Fimiston Open Pit, będącej największym tego typu obiektem w tym kraju. Jednocześnie jest to największa kopalnia odkrywkowa na południe od równika. Kopalnia The Super Pit jest położona nieopodal autostrady Goldfields, na południowo-wschodnim brzegu miasta Kalgoorlie w Zachodniej Australii. Większość złota wydobywanego w kopalni The Super Pit jest wydobywana w formie złotych samorodków, które są zawarte w stosunkowo małym masywie skalnym nazywanym "Złotą milą". Jednakże w rzeczywistości ten masyw skalny jest większy, gdyż samorodki złota znajdowane są na obszarze o szerokości ponad 2km i głębokości do 1 km. Aktualnie kopalnia Super Pit zajmuje obszar o długości 3,5km, szerokości 1,5 km i głębokości 360 m. Obszar kopalni może być powiększony do 3,9 km długości, 1,6 km szerokości i głębokości przekraczającej 500 m. Od roku 1893, kiedy to irlandczyk Paddy Hannan dokonał swojego słynnego odkrycia, z kopalni złota Super Pit wydobyto ponad 50 milionów uncji (1550 ton) złota. Początkowo na obszarze dzisiejszej kopalni odkrywkowej The Super Pit istniało wiele małych podziemnych kopalni złota. Pierwszą próbę konsolidacji małych podziemnych kopalń w jedną dużą kopalnię odkrywkową, przeprowadził biznesmen Alan Bond, jednakże nie udało mu się całkowicie zakończyć tej operacji. Całkowita konsolidacja wszystkich małych podziemnych kopalń została przeprowadzona w 1989 przez firmę Kalgoorlie Consolidated Gold Mines Pty Ltd, będącą spółką joint venture firm Normandy Australia i Homestake Gold of Australia Limited. Od roku 2005 firma Kalgoorlie Consolidate Gold Mines Pty Ltd jest zależna od dwóch australijskich korporacji – Barrick Gold i Newmont Mining Corporation, a jej roczna produkcja wynosi max. 900 000 uncji (około 28 ton) czystego złota. Kopalnia Super Pit jest otwarta dla zwiedzających codziennie w godzinach od 7.00 do 21.00. Jednakże w ten sposób można kopalnię oglądać tylko ze specjalnego stanowiska obserwacyjnego. Prawie codziennie z tego stanowiska można obserwować proces wydobywania skał zawierających złoto, metodą regularnych i planowanych detonacji znacznych ilości materiałów wybuchowych. Stanowisko obserwacyjne jest zlokalizowane pobliżu autostrady Goldfields w dzielnicy Boulder miasta Kalgoorlie-Boulder. Kopalnię można zwiedzać bardziej dokładnie tylko raz w miesiącu, podczas darmowej wycieczki objazdowej, organizowanej w okresie dni targowych miasta Boulder. Podczas tej wycieczki można z bliska zobaczyć sprzęt górniczy stosowany w kopalni oraz przyjrzeć się niektórym operacjom górniczym. Jednakże największą atrakcją jest możliwość spojrzenia na kopalnię z "wewnętrznego" stanowiska obserwacyjnego zwanego OBR (Oroya Bypass Road). Linki zewnętrzne Kopalnie złota w Kalgoorlie. www1.superpit.com.au. [zarchiwizowane z tego adresu (2007-10-30)].
Fimiston Open Pit

Fimiston Open Pit (engelska: Super Pit gold mine) är en av de största guldgruvorna i Australien. Gruvan är ett dagbrott som är 1,5 km brett och 3,5 km långt och mäter 360 meter djup. Gruvan producerar 20-24 ton guld årligen. Den ligger i kommunen Kalgoorlie/Boulder och delstaten Western Australia, i den västra delen av landet, 2 600 km väster om huvudstaden Canberra och 600 km öster om Perth. Terrängen runt Fimiston Open Pit är huvudsakligen platt. Fimiston Open Pit ligger nere i en dal. Närmaste större samhälle är Kalgoorlie-Boulder, 4,4 km nordväst om Fimiston Open Pit. Omgivningarna runt Fimiston Open Pit är i huvudsak ett öppet busklandskap. Trakten runt Fimiston Open Pit är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer. Ett varmt stäppklimat råder i trakten. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Fimiston Open Pit.
Калгурлі (родовище)

Калгурлі (англ. Kalgoorlie) — унікальне золоторудне гідротермальне родовище в місті Калгурлі, Австралія. Відкрите в 1893, розробляється з 1895 року. Характеристика Загальна площа рудного поля понад 10 км². Залишкові запаси 70-100 т металу. Рудне поле розташоване на ділянці занурення синкліналі Калгурлі. Зони золотоносної сульфідної вкрапленості залягають у верхньоархейській товщі вулканітів основного складу і прошарків сланців. Відомо близько 300 рудних тіл крутого падіння потужністю 0,6-24 м. Найбільша зона — Ґолден-Майл (приблизно 5 км²). Головні рудні мінерали: пірит, телуриди золота; другорядні — халькопірит, галеніт, сфалерит та інші сульфіди; нерудні — кварц, кальцит, альбіт, серицит. Золото присутнє у вигляді субмікроскопіч. вкрапленості (0,5-20 мкм) у піриті, 15-20 % представлене телуридами і частково вільне. До глибини близько 60 м руди окиснені. Технологія розробки Видобуток ведеться шахтами («Фімістон» і «Шарлотта»). Середній вміст, золота в руді 7-9 г/т. Щорічно добувають близько 5 т металу. З часу відкриття на Калгурлі отримано понад 1100 т золота. Джерела Гірничий енциклопедичний словник : у 3 т. / за ред. В. С. Білецького. — Д. : Східний видавничий дім, 2004. — Т. 3. — 752 с. — ISBN 966-7804-78-X.
Burwood Cemetery

Burwood Cemetery is a cemetery in Burwood, Victoria in Australia. It dates back to 1858, and was originally known as Nunawading General Cemetery. It is known as a resting place of notable figures from Melbourne. The site is operated by Greater Metropolitan Cemeteries Trust, who also manage eighteen other cemeteries and memorial parks around Victoria, including Preston Cemetery, Fawkner Memorial Park, Altona Memorial Park and Coburg Pine Ridge Cemetery. Notable interments Frank Cumbrae-Stewart, barrister and university professor Zina Cumbrae-Stewart, philanthropist John S. Clark, Scottish-born Australian entomologist and myrmecologist Harold Elliott, soldier and politician Sir Charles Powers, High Court judge Percival Serle, historian, biographer, bibliographer F. W. Thring, film-maker and entrepreneur E. W. Tipping, journalist Mervyn Allanson Henry Kelaart, Ceylon (Sri Lanka) cricketer, first class War graves The cemetery contains the war graves of fifty-four Commonwealth service personnel. There are eight from World War I and forty-six from World War II. References Port Phillip Pioneers Group (1998), Burwood cemetery, Victoria : headstones 1858–1998, Macbeth Genealogical Books, ISBN 978-0-947158-69-9 External links Burwood Cemetery – Billion Graves
Greenhills Beach

Greenhills Beach is an unpatrolled beach on Bate Bay, located in Greenhills Beach, Sydney, New South Wales, Australia. The beach is located roughly 18 kilometres from the Sydney central business district, in the local government area of the Sutherland Shire. Recognised as one of Sydney's longest beaches, Greenhills Beach is roughly 3 kilometres in length and forms part of a chain of beaches residing on Bate Bay. It is the northernmost section of the Greenhills-North Cronulla beach complex and is the only section of the beach not to be patrolled by a volunteer Surf Club or by surf lifesavers. History The beach's name, 'Greenhills', originates from the Cronulla sand dunes. Prior to European settlement the dunes were abundant with vegetation. However, within a century of European settlement, most of the original vegetation had been cleared, exposing the sand dunes. The sand was subsequently mined in this region by Europeans for years. Many patches of tall grass and shrubs still remain on the dunes, giving a green-colored tint to the hills, thus its naming. Overview Greenhills Beach is the northernmost and longest section of a 4-beach complex known as Greenhills-North Cronulla, which also includes Wanda Beach, Elouera Beach and North Cronulla Beach. Greenhills Beach, due to its small notoriety and lack of crowds compared to its southern neighbours, is often cited as a destination for beach-goers in Sydney and for tourists. Greenhills Beach is also one of few beaches in Sydney to allow dogs to roam the beach, with dogs being allowed off-leash between 4pm and 10am. After community lobbying, the Sutherland Shire Council allowed dogs to roam the beach 24 hours a day following a decision in August 2013. Following two serious dog attacks on the beach however, the new regulations were repealed after only three weeks, with the council voting to scrap the 24-hour off-leash dogs idea altogether in November 2013. Merries Reef A small reef system known as Merries Reef is located at 34°02′47″S 151°11′34″E, at the northernmost part of Greenhills Beach, off the coastal rocks near Boat Harbour. Since 2001, the reef has been protected by the New South Wales Department of Primary Industries as part of the Boat Harbour Aquatic Reserve, is characterised as a popular spearfishing and marine collection area. The reef is home to various lobsters such as southern rock lobsters and blacklip abalones. Geographically, the reef also serves as a wave break, contributing to the low surf at Greenhills Beach. Gallery See also Beaches in Sydney Cronulla sand dunes References
Какаду (национален парк)

„Какаду“ (на английски: Kakadu National Park) е национален парк в Северната територия на Австралия. Разположен на 200 километра източно от Дарвин, той е основан на 5 април 1979 година и заема площ от 19 804 квадратни километра. Паркът е археологически и антропологичен резерват, включващ множество пещерни рисунки, скални фигури и други археологически обекти, свързани с аборигените, обитаващи областта през последните 40 хиляди години, от палеолита до наши дни. Освен това той обхваща разнородни екосистеми, от приливни плажове и заливни равнини до плата, с голямо разнообразие от растителни и животински видове. През 1981 година Националният парк „Какаду“ е включен в Списъка на световното наследство на ЮНЕСКО. Бележки
Kakadu Nationalpark

Kakadu Nationalpark er en nationalpark i Northern Territory i Australien, og ligger 200 kilometer øst for byen Darwin, beliggende i Alligator Rivers-regionen. Kakadu Nationalpark er siden 1992 optaget i sin helhed på UNESCOs verdensarvsliste, og omfatter i alt 19.804 kvadratkilometer, og strækker sig næsten 200 kilometer fra nord til syd og over 100 kilometer fra øst til vest. Nationalparken er til sammenligning på størrelse med Slovenien. Kakadus vådområder er beskyttet som Ramsarområder. I nationalparken ligger Ranger Uranminen, som er én af verdens mest produktive uranminer. Se også Outback Kildehenvisninger Eksterne henvisninger Kakadu Nationalparkens beskrivelse hos UNESCO (engelsk) Kakadu Nationalparks hjemmeside (engelsk) Officiel hjemmeside for turister (engelsk)
Parque nacional Kakadu

El parque nacional Kakadu es un parque nacional del Territorio del Norte (Australia), ubicado a 171 km al este de Darwin. El nombre 'Kakadu' proviene de la lengua aborigen llamada gagudju, una de las que se hablaban al norte del parque a principios del siglo XX. El gagudju ya no se habla regularmente, pero los descendientes de aquellos que la hablaban todavía habitan la región del parque. El parque forma parte del Patrimonio de la Humanidad según la Unesco. Su extensión es equivalente a la de Israel y se cree que contiene un 10% de las reservas mundiales de uranio. El parque tiene dos temporadas: la de lluvias y la seca. Durante las lluvias (entre octubre y abril) generalmente no es posible acceder a muchas zonas del parque; en cambio, durante la temporada de sequía (entre mayo y septiembre), puede visitarse. Los aborígenes de los pueblos Bininj y Mungguy dividen el año en seis temporadas: Gunumeleng – entre mediados de octubre y finales de diciembre, temporada de tormentas pre-monzónicas con temperaturas cálidas y tormentas eléctricas frecuentes en las tardes Gudjewg – entre enero y marzo, temporada del monzón con tormentas, fuertes lluvias e inundaciones; el calor y la humedad generan una explosión en la vida animal y vegetal Banggerreng – abril, época de violentas tormentas y fuertes vientos, si bien las inundaciones disminuyen Yegge – entre mayo y mediados de junio, tiempo más fresco con baja humedad, época en la que los aborígenes queman la vegetación para que crezca el pasto para el ganado Wurrgeng – entre mediados de junio y mediados de agosto, tiempo más frío con baja humedad, la mayoría de los arroyos se secan y las planicies inundadas en la temporada de lluvia se secan Gurrung -entre mediados de agosto y mediados de octubre, tiempo cálido y seco. Los pozos (billabongs) se secan poco a poco. Las atracciones del parque incluyen la oportunidad de relacionarse con los habitantes de la región, la geología, la flora y fauna que hacen de Kakadu una fuente única y apreciada, tanto en Australia como en el resto del mundo. El centro de visitantes de Bowali ofrece información sobre el parque. El centro Warradjan para la cultura aborigen presenta aspectos de la cultura local en forma accesible. La parte más interesante del parque son las planicies inundables, que ofrecen el mejor aspecto visual. Los cocodrilos marinos y cocodrilos de Johnston duermen gran parte del día en los bancos de arena de los ríos de cocodrilos y de los múltiples pozos. Igualmente pueden observarse cuando nadan o flotan en el agua. Igualmente se puede observar una gran variedad de aves en el parque. Son dignos de destacar por sus pinturas rupestres los emplazamientos de Ubirr, Nourlangie y Nanguluwur habitados por el hombre ininterrumpidamente desde hace más de 20 000 años. Algunas de estas pinturas se encuentran entre las manifestaciones pictóricas más antiguas de la humanidad. También en Nourlangie hay cascadas y lugares para nadar. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Parque nacional Kakadu. An Easy Adventure recuento de viaje por Roderick Eime Fotos Kakadu Park
Nacionalni park Kakadu

Nacionalni park Kakadu je nacionalni park koji se nalazi 171 km istočno od grada Darwina u australskoj pokrajini Sjeverni teritorij. Smješten je u području Aligatorskih rijeka i pokriva područje od oko 19.804 km², tj. 200 km u pravcu sjever-jug i 100 km u pravcu istok-zapad. Nazvan je po pogrešnom izgovoru naziva za aboridžinski jezik Gagadžu kojim govore domoroci u sjevernom dijelu parka. Nacionalni park Kakadu je osnovan 1981. godine, a zbog svoje jedinstvene flore i faune velike bioraznolikosti, ali i kulturnih vrijednosti za autohtono domorodačko stanovništvo, prepoznat je kao jedan od najljepših u Australiji. Zbog toga je 1981. godine upisan na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine u Australiji i Oceaniji. U parku se nalaze neke od najstarijih i najvećih kolekcija prapovijesnih petroglifa na svijetu (starih i do 40000 godina), koje su dokaz povezanosti domorodačkog stanovništva s ovim okolišem. Domoroci su na njima prikazali vjerovanje o nastanku svijeta kojeg su stvorili njihovi "duhovni preci". Oni su naime u svojim putovanjima stvorili ovaj krajolik, biljke i životinje, te su naučili domoroce ( Bininj / Mungguy) kako da žive u skladu s prirodom. Park je također izrazito slikovit s grubom pješčenjačkom visoravni koja se nastavlja u velika područja pod šumama i prostranim močvarama. Kroz park, gotovo u cijelosti, prolazi velika tropska rijeka South Aligator River, u čijoj okolici se izmjenjuju svi ekosustavi australskog poluotoka Top End. Njegova flora je najraznovrsnija u sjevernoj Australiji s 46 ugroženih i rijetkih vrsta i 9 endema. Zbog jedistvenog krajolika ovo područje je dom za trećinu vrsta ptica i četvrtinu vrsta slatkovodnih riba Australije, ali i 55 vrsta termita i 200 vrsta mrava (10% svjetskih vrsta), kao i veliki broj vrsta malih sisavaca. Također je važno mrijestilište za dvije vrste ugroženih reptila, morskog krokodila i dugonose kornjače. U duhu očuvanja tradicija i kulturne baštine parka, pored prirodnih ljepota, uprava parka je povjerena Aboridžinima, ali i zaposlenicima "Parkova Australije", koji djeluju zajedno. U parku djeluje i Rudnik uranija Ranger koji je najveći rudnik uranija na svijetu. Izvori Vanjske poveznice Kakadu National Park (engl.) Službene stranice parka Kakadu National Park tourism website (engl.) Iscrpne informacije Kakadu - fotografije Arhivirana inačica izvorne stranice od 3. veljače 2009. (Wayback Machine)
Parque Nacional de Kakadu

O Parque Nacional Kakadu é um parque nacional australiano localizado no Território do Norte. Localiza-se a 171 km, a sudeste da cidade de Darwin, capital do território. Foi estabelecido em 1979 e cobre uma área de 19.804 km². A sua gestão é feita pelo governo australiano e pelo diretor de Parques Nacionais Proprietários de Terras Tradicionais Aborígenes O parque é reconhecido pela UNESCO como um patrimônio mundial. Está localizado na região de Alligator Rivers do Território do Norte. Abrange uma área de 19.804 quilômetros quadrados, estendendo-se por quase 200 quilômetros de norte a sul e mais de 100 quilômetros de leste a oeste. É do tamanho do País de Gales, cerca de um terço do tamanho da Tasmânia e quase metade do tamanho da Suíça. A mina de urânio Ranger, uma das minas de urânio mais produtivas do mundo, é cercada pelo parque. Galeria Referências Ligações externas «Website oficial do parque» (em inglês)
Национални парк Какаду

Национални парк Какаду је заштићено подручје у Северној територији у Аустралији, смештено 171 km јужно од Дарвина. Парк се налази на обалама реке Алигатор и заузима површину од 19.804 km². Национални парк Какаду је основан 1979. године и у међувремену се знатно увећао. На овом подручју се од обале до унутрашњости полуострва Арнхемленд нижу мангровске мочваре, шуме дина, саване, еукалиптусове шуме и мочварна језера. Разноврсност природних станишта оцртава се у задивљујућој разноврсности тропских предела. Национални парк је домовина за трећину свих аустралијских врста птица, измећу осталог џиновске роде и чапљасте свраке, за четвртину рибљих врста континената и за преко 4.000 врста инсеката. Еколошка равнотежа на подручју националног парка деценијама је била угрожена услед присуства великих чопора водених бивола. У међувремену су биволи, које су у 19. веку са собом из Индонезије довели насељеници, скоро истребљени. Понегде се могу наћи и преко 10.000 година стари цртежи на стени Убир на североистоку нациионалног парка и на многим местима подсећају на културу Абориџина, аустралијских староседелаца. Референце Литература Спољашње везе Kakadu National Park website Parks Australia Kakadu National Park website World heritage listing for Kakadu National Park UNESCO information on Kakadu National Park
Національний парк Какаду

Національний парк Какаду (англ. Kakadu National Park) — національний парк, розташований в Північній території Австралії, за 171 км від міста Дарвін. Розташування Він розташований в Австралії, на півострові Арнемленд, на південь від міста Дарвін, біля затоки Ван-Дімен. Характеристика Площа парку 19 804 км². Національний парк Какаду — найбільша у світі охоронна зона з екосистемою, характерною для тутешніх дельт річок — від мангрових боліт і заростей евкаліптів до тропічних лісів, лісистої місцевості і гранітних скель. Історія Цей регіон був заселений людьми близько 40 тисяч років тому. Тут були знайдені печерні живописи і наскельні малюнки, вік яких приблизно 18 тисяч років. Малюнки виконані охрою на стінах печер і скель. Тут близько 150 тисяч робіт стародавніх людей, за якими простежується еволюція аборигенів — первісних мисливців і збирачів. Пам'ятки Головна визначна пам'ятка парку Какаду — мальовничі водоспади Джим-Джим і Твін. Різноманітні мальовничі ландшафти національного парку — прибережні мілини, затоплювані рівнини, низини, плато, долини, ліси, затоки, утворені гирлами річок, де багато птахів, не змінилися здавна. Наприкінці сухого сезону вода відходить в головні річки і в озера або затоки, утворені гирлами річок, туди тягнеться у величезній кількості і вся живність. У сезон дощів рівнини заливаються водою, все стає зеленим і йде в ріст. Флора та фауна В Національному парку Какаду понад двісті видів ендемічних рослин, у тому числі пальми, фікуси і евкаліпти. З тварин в резерваті водяться коала, кенгуру, вомбати, з птахів — казуари, папуги, лірохвости та інші. У водах національного парку зустрічається багато крокодилів: близько двадцяти п'яти обох різновидів — прісноводних і тих, які мешкають в морській воді. Вони досягають 30 футів у довжину, живуть до ста років і здатні, схопивши за морду бика, затягнути його під воду. У сезон дощів в тутешніх водах з'являються і отруйні медузи-вбивці. Див. також Список об'єктів Світової спадщини ЮНЕСКО в Австралії Примітки Посилання Національний парк Какаду — офіційний державний вебсайт (англ.) Національний парк Какаду — на сайті «У світі тварин» (укр.)