Tineo

Tineo (asturijsko Tinéu) je concejo (conceyu, občina) v kneževini Asturiji, na severnem delu Španije. Je 83 km od Ovieda in 84 km jugozahodno od Gijóna. Leži ob majhnem pritoku reke Narcea. Je druga največja občina v Asturiji. Na severu meji na Valdés, na jugu na Cangas del Narcea, na zahodu na Villayón in Allande, na vzhodu pa na Salas, Belmonte de Miranda in Somiedo. Rudarstvo, kmetijstvo in živinoreja so bile glavne panoge od začetka 20. stoletja. Etimologija Ime mesta izvira iz rimskega osebnega imena Tinaius. Od oktobra 2017 tudi v španskih uradnih dokumentih se rabi asturijsko poimenovanje Tinéu. Zgodovina Kot skoraj povsod v Asturiji, najdbe iz kamene dobe potrjujejo zgodnjo poselitev regije. V gorovju Sierra de Cabra, v bližini mest Baradal, Bones, Bustellán, Curiscada, Campiello, Merillés in Tamallanes, je mogoče videti več grobnih gomil, nekatere pa so celo odprte za obiskovalce. Med 4000 in 2000 pr. n. št. so se ukvarjali že v okolici s poljedelstvom ter so ohranjena kultna sredstva in grobišča. Okrog 900 pr. Kr. je območje današnjega Tinea spadalo v kulturo Castro. Leta 29 pr. n. št. so Rimljani osvojili Tineo in odprli rudnike, kjer so kopali zlato. Rimljani so tukaj vzdrževali več utrdb s spremljajočo infrastrukturo, kot so mostovi in ​​akvadukti, od katerih nekateri še vedno obstajajo in so v uporabi. Ljudstvo se je začelo romanizirati in so bili zgrajeni poti, vile, občasni vodovodi ipd. Tineo in njegova okolica sta bila med 409 in 581 pod oblastjo Svebov, ki so ustanovili samostojno kraljevino v današnji Galiciji. Nato so ga podjarmili Arabci, pozneje ga je osvobodila Kraljevina Asturija. Leta 780 je bil Tineo prvič omenjen, v času kralja Sila. Listina z dne 17. januarja 780 iz časa vladavine kralja Sila beleži ustanovitev samostana Santa María la Real v Oboni. Asturijski kralj Alfonz II. je pri Tineu premagal Arabce in je po zmagi utrdil mesto. Leta 1222 je Alfonz IX. ustanovil Tineo kot postanek na romarski poti iz Ovieda v Santiago de Compostela. Mesto nadaljuje to tradicijo še danes z dvema romarskima prenočiščema. V naslednjih stoletjih je tudi Kraljevina León potrdila pravice Tinea. León se je leta 1230 združil s Kraljevino Kastilijo. Kastilijski kralji so razdeljevali različnim plemičem in vitezom zemlje Tinea. Stare mestne pravice so bile vzpostavljene le v 16. stoletju. Tineo se je dejavno udeležil reformskih prizadevanj liberalnega triletja. 7. avgusta 1823 je v mesto vkorakala francoska vojska, da bi zadušila revolucionarna gibanja. Pozneje je bil Tineo prizorišče spopadov karlističnih vojn. V španski državljanski vojni ga je osvojila nacionalistična vojska, ki je vdrla iz Galicijo. Mestni grb prikazuje v zgornjem levem kotu: grad Tineo; v zgornjem desnem kotu: grb Garcíe de la Plaza – lokalnega junaka; v spodnjem levem kotu: grb cistercijanskega samostana Castilla; v spodnjem desnem kotu: grb frančiškanskega reda v samostanu Tieno; in v sredini: grb grofov Tineo. Slednji služi tudi kot mestna zastava. Geografija Tineo je na zahodnem delu Asturije. Teren je visok in ga obrobljajo strmi klanci. Površina je večinoma neplodna, obseg obdelanih zemljišč je samo 5,09 %, drugi deli so pašniki, naravni travniki, gozdovi in ​​grmičevje. V okolici je veliko ohranjenih izvirnih gozdov. Podnebje je zmerno oceansko in deževno, ker je Tineo blizu Kantabrijskega morja. Poleti so pogosta neurja, pozimi pa veliko snega. Gospodarstvo Prebivalci so zaposleni večinoma v primarnem sektorju. Še danes je zelo pomembna živinoreja (predvsem govedoreja). Kmetijstvo in rudarstvo sta največja delodajalca v regiji. Trgovina in promet sta na tretjem mestu. Elektrika se v rezervoarjih proizvaja že več desetletij, izgradnja več sodobnih vetrnih elektrarn, vključno z eno na gori Gallu, pa je občino uvrstila med največje proizvajalce električne energije v Asturiji. Ljubitelji narave in romarji na Jakobovi poti prispevajo k močni rasti turizma. Kultura Tineo ima veliko gradbenih spomenikov iz različnih obdobij kot srednjeveške samostanske cerkve, ruševine iz rimskega obdobja, palače, stolpi, mostovi. Znan kulturni dogodek je praznik Svetega Roka s kulinaričnimi atrakcijami, ki ga imajo v vsakem letu med 12. in 18. avgustom. Znamenitosti Samostan in cerkev Santa María la Real Muzej zlata Muzej sakralne umetnosti v Tineu Podeželske hiše in palače v okolici Naravni park Campo de San Roque Znane osebe iz Tinea Rafael del Riego, general in revolucionar Sklici Literatura Fernández Lamuño, Julio Antonio (1982). Tineo, villa y concejo. Tineo: Ayuntamiento. ISBN 84-300-7052-4. Zunanje povezave »Historia de Tineo«. Vivir Asturias (v španščini). Pridobljeno 29. maja 2026. »Geografía de Tineo«. Vivir Asturias (v španščini). Pridobljeno 29. maja 2026.