Єреванський державний університет

Єрева́нський держа́вний університе́т (вірм. Երեվանի Պետական Համալսարան) — заклад вищої освіти в Єревані. Історія Університет створений 16 травня 1919 року за указом уряду Вірменії. Перші заняття пройшли в лютому 1920 р. Перший ректор, Юрій Гамбарян, для читання лекцій запросив із різних країн відомих вірменських вчених, у тому числі Акопа Манандяна, Манука Абегяна і Степана Малхасянца. У 1920-ті роки університет складався з 5 факультетів. Будівля університету розташовувалося на вулиці Астафьян у Єревані. У перший навчальний рік в університеті діяв один факультет (історико-мовознавчий), де навчалися 262 студенти і працювали 32 викладачі. До честі першого ректора університету Юрія Гамбаряна слід зазначити, що з першого ж року заснування в університет для викладацької роботи були запрошені імениті викладачі, які закінчили зарубіжні ВНЗ та мали досвід роботи, як-от Акоп Манандян, Манук Абегян, Степан Малхасянц та інші. Після встановлення у Вірменії радянської влади 17 грудня за наказом першого Наркомосу Вірменської РСР Ашота Оганесяна «Про реорганізацію університету Єревану» університет Вірменії був перейменований у Єреванський народний університет. Ректором знову відкритого народного університету було обрано арменіста, професора Акопа Манандяна. У 1920-ті рр. університет діяв на першому поверсі двоповерхового туфової чорної будівлі навчальної семінарії на вул. Астафяна (сучасна вулиця Абовяна). У народному університеті було 2 факультети: суспільствознавства і природознавчий. Але вже з жовтня 1921 р. в університеті діяли 5 факультетів: суспільствознавства, сходознавства, технічний, педагогічний та радянського будівництва. Згодом факультет суспільствознавства був переформований у сільськогосподарський, а в березні 1922 р. був відкритий також і медичний факультет. Згідно з рішенням уряду від 20 жовтня 1923 р., народний університет був перейменований на державний університет. Статус і відповідальність головного університету країни зросли, але водночас були ускладнені пред'явлені вимоги. Керівництво університету після ретельного відбору запросило вчених-педагогів, що закінчили закордонні ВНЗ і володіли кількома іноземними мовами. У 1933/1934 навчальному році в університеті діяли економічний, природно-історичний, історико-мовознавчий, фізико-математичний і педагогічний факультети. У 1934 р. педагогічний факультет остаточно відокремився і на його основі був створений самостійно діючий педагогічний інститут (нині — Вірменський державний педагогічний інститут ім. Х. Абовяна). У тому ж навчальному році факультет природознавства був розділений на два факультети: біологічний і хімічний. Таким чином, з 1935/1936 навчального року в університеті формуються і починають діяти 8 факультетів: історичний, філологічний, юридичний, геолого-географічний, хімічний, фізико-математичний, біологічний. У 1945 р. був відкритий і факультет міжнародних відносин, що діяв до 1953 р. У 1957 р. до державного університету приєднується інститут російської та іноземних мов як один із факультетів, який в 1961 р. знову зняли. У 1959 р. від фізико-математичного факультету відділяється і набуває самостійність фізичний факультет, від якого в 1975 р. був відділений факультет радіофізики. У 1991 р. в Єреванському державному університеті було вже 17 факультетів, які готували кадри по 32 спеціальностях. 1960—1990-ті рр. стали безпрецедентними роками розвитку в житті університету: було сформовано ряд нових факультетів, створені нові наукові лабораторії, заснований центр арменістики. Значним чином була оживлена видавнича робота: крім навчальних посібників і підручників були видані наукові роботи іменитих викладачів, наукові журнали, збірники тощо. 1995/1996 навчальний рік ознаменував початок нового етапу діяльності Єреванського державного університету. Відповідно до міжнародних критеріїв, з метою отримання якісно нового університетського освітнього статусу, більшість вірменських ВНЗ, у тому числі і ЄДУ, перейшло на двоступеневу систему освіти. Дотепер ЄДУ дав близько 90 тисяч випускників. На 21 факультеті навчаються спеціальностями 13 тисяч студентів. З більш ніж 1200 викладачів університету 200 — доктори наук, понад 500 — кандидати наук. В університеті проводять свою науково-педагогічну діяльність більш трьох десятків академіків НАН РВ. Завдяки висококваліфікованим вченим у ВНЗ здійснюються ґрунтовні та прикладні дослідження в різних галузях сучасної науки. Дослідження проводяться в більш ніж 40 напрямках. Організовуються навчально-методичні роботи на більш ніж 100 кафедрах, оснащених новітньою технікою. Кількість студентів — 12 794. Викладачів — 1311, з них: 9 академіків НАН РВ, 17 членів-кореспондентів НАН РВ, 188 докторів наук, професорів і 612 кандидатів наук, доцентів. Структура Факультети: журналістика; математика; механіка; міжнародні відносини; фізика; радіофізика; інформатика та прикладна математика; біологія; хімія; географія; геологія; економіка; вірменська філологія; російська філологія; історія; філософія та психологія; соціологія; сходознавство; романо-германська філологія; юриспруденція; богословський; підготовчий факультет; факультет для іноземних студентів. До складу університету входять: Іджеванська філія; Центри: арменістики, картвелології, єгиптології, елліністики, цивілізаційних та культурологічних досліджень, європейського права та інтеграції, інформаційних технологій та вивчення освіти, доуніверситетської освіти, випускників та кар'єри, культури; 20 науково-дослідних лабораторій. Кількість напрямів підготовки бакалаврів і спеціалістів, магістрів, аспірантів: напряму підготовки бакалаврів — 48; напряму підготовки магістрів — 117. Спеціалізовані ради по захисту дисертацій: докторські — 7 рад, у тому числі за фізико-математичним, хімічним, біологічним, філологічним, «Філософія»; кандидатські — 4 ради, в тому числі за фізико-математичним, географічним, юридичним, філологічних наук. Сьогодні близько 13 000 студентів навчаються на 22 факультетах університету. 200 з 1200 викладачів мають вчене звання доктора наук і понад 500 — кандидата. Університет є одним із наукових центрів Вірменії. Ректори Юрій Гамбарян (1919—1920) Акоп Манандян (1920—1921) Давід Заврян (Заврієв) (1921—1922) Акоб Ованнісян (1922—1930) Тігран Мушегян (1933—1935) Врам Костанян (1935—1937) Мікаел Єнгібарян (січень-квітень 1937) Генрі (Арутюн) Габрієлян (квітень-серпень 1937) Анушаван Арзуманян (серпень-вересень 1937) Норайр Дабагян (жовтень-листопад 1937) Камсар Аракелян (1937—1938) Гарегін Петросян (1938—1941 та 1949—1957) Рач'я Буніатян (1942—1946) Оганес Погосян (1947—1948) Гагік Давтян (1957—1961) Нагуш Арутюнян (1961—1963) Грант Батікян (1963—1966) Мкртіч Нерсісян (1966—1977) Сергій Амбарцумян (1977—1991) Норайр Аракелян (1991—1993) Радік Мартіросян (1993—2006) Арам Сімонян (2006—2019) Видатні випускники Арзуманян Олександр Робертович Севак Паруйр Рафаелович Мегрян Шаген Капутікян Сільва Барунаківна Шкляр Василь Миколайович Тер-Петросян Левон Акопович Маркарян Беніамін Єгішевич Джрбашян Мхітар Мкртичевич Асратян Езрас Асратович Абраамян Сергій Гянджумович Саакян Гурген Серобович Григорян Вартан Рубенович Тер-Мінасян Маргарита Єрвандівна Примітки Посилання Офіційний сайт ЄДУ [Архівовано 2 вересня 2013 у Wayback Machine.] (англ.), (вірм.), (рос.) Graduate Union (англ.), (вірм.)