NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Monestir de Hairavank

El monestir de Hairavank (en armeni: Հայրավանք), armeni, dels s. IX a XII, es troba al nord-est del poble de Hairavank, a la riba sud-oest del llac Sevan, a la província de Geghark'unik'. El complex monàstic consta d'una església, capella i atri. Envoltant el monestir hi ha molts khachkar i làpides que formen part d'un petit cementeri. Al nord-oest, a poca distància, hi ha les restes dels murs d'una fortificació medieval i els fonaments d'una població de l'edat del bronze. Durant les excavacions arqueològiques s'hi trobà un vaixell negre lluent de l'edat de bronze primerenca. També hi aparegueren armes de metall i pedra, eines, ídols d'argila, embarcacions, llars i dues tombes de l'edat de ferro. Arquitectura Església i capella L'església de Hairavank fou construïda durant el s. IX. Té un pla central en forma de quadrilòbul amb quatre absis semicirculars en la intersecció dels quals sengles trompes suporten el tambor octogonal que hi ha al damunt. Al s. X s'hi afegí una capella petita, en l'angle sud-est de l'església. Un portal senzill condueix a l'església des de l'atri, encara que aquesta entrada s'hi degué afegir entre els s. XII i XIII. Hi ha una segona entrada per la paret de l'església del costat sud. Les parets exteriors difereixen de la resta del complex en la incorporació a la façana de fragments de roca. El tambor originari i la cúpula s'havien enrunat totalment: foren reconstruïts entre 1977 i 1989. Atri El gavit, una mena d'atri exclusiu de l'arquitectura armènia, se situa a l'oest i s'afegí a l'església al s. XII. La porta principal accedeix a l'estructura des de la paret occidental, i té un timpà en forma d'arc amb una inscripció mig esborrada damunt de la llinda. Un altre portal condueix al gavit des de la paret sud. La cúpula i els arcs recolzen en dues columnes gruixudes a la meitat occidental de l'edifici i dues columnes adossades a la paret oriental. La cúpula consisteix en un petit tambor octogonal (vist des de dins) així com la curta cúpula cònica octogonal decorada amb una maçoneria en patró d'arlequí, que alterna els tons roig i un gris lluminós de tova calcària. Es considera un dels exemples més primerencs d'obra de paleta policroma decorativa que s'hauria d'estendre per tots els edificis sagrats d'Armènia. Un òcul a la part alta de la cúpula deixa entrar la llum. Referències
Kloster Hajrawank

Das Kloster Hajrawank (armenisch Հայրավանք, gemäß englischer Transkription auch Hayravank) ist ein Kloster der Armenischen Apostolischen Kirche auf einer felsigen Anhöhe in der Nähe des Dorfes Hajrawank am westlichen Ufer des Sewansees in der armenischen Provinz Gegharkunik. Die kleine Kirche stammt aus dem späten 9. Jahrhundert. Sie hat einen kreuzförmigen Vierpass-Grundriss mit vier halbkreisförmigen Apsiden. Die beiden Apsiden im Osten und Westen sind etwas stärker akzentuiert, so dass der Innendurchmesser in Ost-West-Richtung 10 m und in Nord-Süd-Richtung nur etwa 9 m beträgt. Über dem Mittelraum erheben sich Tambour und Kuppel, die beide nach zwischenzeitlicher Zerstörung wieder restauriert wurden. Die Kuppel ist außen als oktogonale Pyramide verkleidet. An der Südostecke befindet sich eine kleine, später angebaute Kapelle von etwa 1,5 × 3 Metern Innenausdehnung. Der ursprüngliche Eingang war in der südlichen Apsis. Im 12. oder 13. Jahrhundert wurde eine etwa 14 × 14 Meter große Vorhalle (Gavit) westlich an die Kirche angebaut, von der aus ein neuer (zweiter) Eingang in die westliche Apsis gebrochen wurde. Dieser Bau, im Vergleich zur Kirche überdimensioniert, harmonisiert architektonisch wenig mit dieser. Zwei dicke Säulen im westlichen Teil und zwei halbrunde Pfeiler an der Ostwand stützen sehr kräftige Kreuzbögen, auf denen ein Tambour und ein relativ flaches sechsseitiges Pyramidendach ruhen, die beide vollständig aus schwarzen und roten Kalktuff-Werksteinen gemauert sind. Dies ist eines der ersten Beispiele für diese mehrfarbige Dekoration, die in den folgenden Jahrhunderten in armenischen Sakralbauten üblich wurde. Die Nord-, West- und Südseiten des Gavits schließen oben mit flachen Spitzdächern ab. Auf dem Gelände unmittelbar um die Kirche stehen eine Anzahl eindrucksvoller Chatschkare, kunstvoll behauener Grab- und Gedenksteine. Die einst um die Kirche errichteten sonstigen Klosterbauten wie Wohngebäude, Bibliothek, Schule usw. sind verschwunden. Literatur Brady Kiesling: Rediscovering Armenia: Guide. Matit Graphic Design Studio, Jerewan 2005. Weblinks Hajrawank, bei Armenica.org (Informationen, Fotos, Pläne, Skizzen, Ornamentik)
Hayravank Monastery

Hayravank (Armenian: Հայրավանք) is a 9th to 12th century Armenian monastery located just northeast of the village of Hayravank along the southwest shores of Lake Sevan in the Gegharkunik Province of Armenia. The monastic complex consists of a church, chapel, and gavit. Surrounding the monastery are numerous khachkars and gravestones that are part of a small cemetery. To the northwest a short distance from the site, are the remains of Bronze Age through medieval fortification walls and foundations of a settlement. A polished black vessel of the Early Bronze Age was discovered during archaeological excavations in the area. Weapons of metal and stone, tools, clay idols, numerous vessels, fireplaces and two tombs, all from the Iron Age were discovered in the vicinity as well. Architecture Church and Chapel The church at Hayravank was built during the late 9th century. It is a quatrefoil cruciform central-plan structure with four semi-circular apses that intersect to create squinches for the octagonal drum and conical dome to stand above. A small chapel was added in the 10th century, accessed from the southeastern corner of the church. A single portal leads into the church from the gavit, it is believed that this entry was added between the 12th and 13th centuries. There is a second entrance through the church's exterior on its south side. Exterior walls of the structure differ from the construction of the rest of the complex in that rubble masonry has been incorporated into the façade. The original drum and dome had collapsed completely: their current rebuilt form dates from a restoration undertaken between 1977 and 1989. Gavit The gavit is located west of and adjacent to the church and was added in the 12th century. A main portal leads into the structure from the western wall, and has an arched tympanum with a worn inscription located above the lintel. Another portal leads into the gavit from the southern wall. Two thick columns situated at the western half of the building and two semi-columns at the eastern wall support large arches and a cupola above. The cupola consists of a short octagonal drum (only seen from the interior) as well as a short octagonal conical dome above decorated with "Harlequin Patterned" stonemasonry. The pattern alternates with reddish and a lighter grayish colored tufa. This example is considered to be one of the earliest examples of polychrome decorative masonry that was to become widespread in the following centuries in sacred buildings throughout Armenia. An oculus at the peak of the dome lets light into the room below. Gallery References Bibliography Kiesling, Brady (June 2000). Rediscovering Armenia: An Archaeological/Touristic Gazetteer and Map Set for the Historical Monuments of Armenia (PDF). Archived (PDF) from the original on 6 November 2021. Kiesling, Brady (2005), Rediscovering Armenia: Guide, Yerevan, Armenia: Matit Graphic Design Studio External links Armeniapedia.org: Hayravank Monastery Armenica.org: Hayravank Monastery
Monasterio de Hayravank

El monasterio de Hayravank (Armenian: en armenio: Հայրավանք), armenio, de los siglos IX a XII, está localizado al nordeste del pueblo de Hayravank, en la orilla sudoeste del Lago Sevan, en la provincia de Geghark'unik'. El complejo monástico consta de una iglesia, capilla, y gavit. Rodeando el monasterio hay numerosos jachkares y lápidas que forman parte de un pequeño cementerio. Al noroeste, a escasa distancia, se hallan los restos de los muros de una fortificación medieval y los cimientos de una población de la Edad del Bronce. Durante las excavaciones arqueológicas se encontró un lustroso barco negro de la Edad de Bronce Temprana. También se encontraron armas de metal y piedra, herramientas, ídolos de arcilla, diversas embarcaciones, hogares y dos tumbas de la Edad de Hierro.​ Arquitectura Iglesia y Capilla La iglesia de Hayravank fue construida durante el siglo IX tardío. Tiene un plano central en forma de cuadrilóbulo con cuatro ábsides semicirculares en cuya intersección sendas trompas soportan el tambor octogonal que hay encima. En el siglo X se añadió una capilla pequeña, en la esquina sudeste de la iglesia. Un portal sencillo conduce a la iglesia desde el gavit, aunque esta entrada se cree añadida entre los siglos XII y XIII. Hay una segunda entrada a través de la pared de la iglesia por el lado sur. Las paredes exteriores de la estructura difieren del resto del complejo en la incorporación a la fachada de fragmentos de roca. El tambor original y la cúpula habían colapsado completamente: fueron reconstruidos en una restauración emprendida entre 1977 y 1989. Gavit El gavit, una especie de atrio exclusivo de la arquitectura armenia, está situado al oeste y se añadió a la iglesia en el siglo XII. La puerta principal accede a la estructura desde la pared occidental, y tiene un tímpano en forma de arco con una inscripción gastada encima del dintel. Otro portal conduce al gavit desde la pared sur. La cúpula y los arcos están aguantados por dos columnas gruesas en la mitad occidental del edificio y dos columnas adosadas en la pared oriental. La cúpula consiste en un pequeño tambor octogonal (sólo visto desde el interior) así como la corta cúpula cónica octogonal decorada con una mampostería en patrón de arlequín. El patrón alterna los tonos rojizo y un gris luminoso de toba calcárea. Se considera uno de los ejemplos más tempranos de albañilería polícroma decorativa que se habría de extender en los siglos venideros por todos los edificios sagrados de Armenia. Un óculo en lo alto de la cúpula deja entrar la luz en el interior. Referencias Enlaces externos Armeniapedia.org: Hayravank Monasterio Armenica.org: Hayravank Monasterio
Hayravank (monastère)

Le monastère de Hayravank ou Hayravanq, Ayravank, Ayrivank, Hayrivank (en arménien Հայրավանք) est un monastère arménien situé dans le marz de Gegharkunik, près de la communauté de Hayravank. Il est construit sur un promontoire rocheux dominant le lac Sevan. Son église principale a été achevée vers la fin du IXe - début du Xe siècle. Un gavit lui a été adjoint bien plus tard, aux XIIe - XIIIe siècles. Situation géographique Le monastère a été érigé sur un piton rocheux situé sur la rive occidentale du lac Sevan, près de la communauté de Hayravank, dans le marz de Gegharkunik (Arménie centrale). La ville la plus proche est Sevan, à 22 km au nord-ouest. Bâtiments Le monastère est contemporain de Sevanavank et remonte au IXe siècle ; il n'en subsiste plus que l'église, le gavit et le cimetière. Le complexe est couvert de lichens lui donnant une teinte rouge-orange particulière. L'église des IXe et Xe siècles est une tétraconque libre et est donc dotée de quatre absides semi-circulaires en moellons grossiers, un exemple typique de l'architecture arménienne de Siounie à l'époque. Son centre est surmonté d'un tambour en pierres taillées supportant un dôme, reconstruits au XXe siècle. Une chapelle lui a été adjointe au sud-est, plus tard au Xe siècle. La présence de cette chapelle ainsi que celle du gavit, accolés à l'église en raison de l'étroitesse du terrain disponible, font que les absides occidentale et méridionale ne sont plus discernables. Le gavit a été apposé à l'abside occidentale de l'église au XIIe ou au XIIIe siècle ; il est en outre doté d'un tambour et d'un erdik (lanternon) supporté par un tambour aux parois ornées en damier noir et rouge, un des premiers exemples de ce type. Les murs intérieurs du gavit sont décorés de croix sculptées. Des khatchkars ont été incorporés à la façade occidentale du gavit. D'autres se dressent autour du complexe. Notes et références Voir aussi Articles connexes Lac Sevan Gegharkunik Architecture arménienne Liens externes (en) « Hayravank Monastery », sur Armenica (consulté le 12 août 2008). Portail de l’Arménie • Monastères arméniens
Монастырь Айраванк

Монастырь Айраванк (арм. Հայրավանք), или Мардагавняц (Մարդաղավնյաց, от арм. մարդ — «человек» и арм. աղավնի — «голубь»), — монастырь близ села Айраванк, на западном берегу озера Севан, Гегаркуникского марза Армении. История Монастырский комплекс Айраванк был основан в IX веке. Центральные апсиды, имеющие полуциркулярный вид, пересекаются создавая большое пространство. К северо-западу от монастыря имеется крепость бронзового века и маленькое кладбище. Галерея Примечания См. также Монастырь Севанаванк Армянская архитектура
Монастир Айраванк

Айраванк (вірм. Հայրավանք) — монастир поруч з селом Айраванк, на західному березі озера Севан, марз (область) Ґегаркунік, Вірменія. Історія Монастирський комплекс Айраванк був заснований в IX столітті. Центральні апсиди, що мають напівциркулярних вигляд, перетинаються створюючи великий простір. На північний захід від монастиря є фортеця бронзової доби та два і маленьких цвинтарі. Галерея Див. також Туризм у Вірменії Гегаркунік Севан (озеро) Айраванк Севанаванк Примітки
Oixakan

Oixakan (armeni: Oixakan) és una ciutat d'Armènia a uns 15 km a l'oest d'Erevan i uns 10 km al nord de Vagharxapat. Antigament era la capital del districte de l'Aragatzotn (província d'Airarat) ubicant-se 10 km al nord de Vagharxapat. Fou la seu dels Hazaraspets Amatuní que van governar allí fins al 791 quan van emigrar a territori romà d'Orient. Des de llavors l'Aragadzotn va esdevenir territori reial. Es conserven la restes d'una església on hi a la tomba de Mesrop Maixtots inventor de l'alfabet armeni i de l'alfabet aghuà, mort el 443. L'agost de 1827 els russos van derrotar aquí les forces perses d'Abbas Mirza, batalla en la qual l'armeni Hakob Harutyunian, que pertanyia a l'exèrcit persa, va girar el canó contra els seus i fou torturat, però va sobreviure i va rebre una pensió del tsar.
Oshakan

Oshakán (en armenio: Օշական) es una comunidad rural de Armenia ubicada en la provincia de Aragatsótn.​ En 2009, tenía 5815 habitantes.​ Es uno de los pueblos más antiguos de la provincia, pues era ya localidad importante en tiempos de la dinastía arsácida. La localidad alberga la catedral de San Mesrob Mashtóts del siglo XIX, donde se halla enterrado el monje Mesrob Mashtóts, el creador del alfabeto armenio. Se ubica en la periferia suroccidental de Ashtarak, en el límite con la provincia de Armavir. La carretera H19 pasa por el pueblo.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Oshakan.
Ochakan

Ochakan (en arménien Օշական) est une communauté rurale du marz d'Aragatsotn en Arménie. Elle compte 5 815 habitants en 2009. Elle compte une église Sourp Mesrop Machtots, qui abrite la tombe de Mesrop Machtots, créateur de l'alphabet arménien. Jumelages Alfortville (France) depuis 2001 Voir aussi Liens externes Site officiel Notes et références Portail de l’Arménie
Oshakan

Oshakan (in armeno Օշական?) è un comune dell'Armenia di 5 815 abitanti (2009) della provincia di Aragatsotn. Situato ad otto chilometri da Ashtarak, è un'importante meta per la Chiesa apostolica armena. Possiede una chiesa dedicata all'abate Mesrop Mashtots. Amministrazione Gemellaggi Alfortville, dal 2001 Galleria d'immagini Note Bibliografia Agop J. Hacikyan, The Heritage of Armenian Literature, 3 (From the Eighteenth Century to Modern Times), Detroit (Michigan), Wayne State University Press, 2005, ISBN 0814332218. Brady Kiesling, Rediscovering Armenia, p. 14. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Oshakan Collegamenti esterni (EN) Oshakan sul GEonet Names Service. (EN) Risultati del censimento armeno del 2001 dell'ARMSTAT.
Oszakan

Oszakan – miejscowość w Armenii, w prowincji Aragacotn, 8 km na południowy wschód od Asztaraku. Miejsce pochówku św. Mesropa. W 2008 liczyło 5179 mieszkańców. Miasta partnerskie Alfortville, Francja Linki zewnętrzne Zdjęcia z Oszakanu
Osjakan (ort)

Osjakan (armeniska: Օշական) är en ort i Armenien. Den ligger i provinsen Aragatsotn, i den västra delen av landet, 19 km nordväst om huvudstaden Jerevan. Osjakan ligger 1 043 meter över havet och antalet invånare är 4 768. Terrängen runt Osjakan är kuperad norrut, men söderut är den platt. Runt Osjakan är det ganska tätbefolkat, med 75 invånare per kvadratkilometer.. Närmaste större samhälle är huvudstaden Jerevan, 19,2 km sydost om Osjakan. Trakten runt Osjakan består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Malatia-Sebastia

Der Bezirk Malatia-Sebastia (armenisch Մալաթիա-Սեբաստիա) ist einer der 12 Distrikte der armenischen Hauptstadt Jerewan und befindet sich im westlichen Teil der Stadt. Im Norden grenzt er an den Bezirk Adschapnjak, im Osten an Kentron und im Süden an Schengawit. Beschreibung Die Gemeinde wurde von Überlebenden des Völkermords an den Armeniern aus den ehemals armenischen Siedlungen Malatya und Sivas (Sebasteia) in der heutigen Türkei gegründet. Noch heute gilt die Siedlung als eine der ärmsten der Stadt Jerewan. Sie hatte im Jahr 2011 141.900 Einwohner bei einer Fläche von 25,8 km². Im Südwesten von Malatya-Sebastya befindet sich der Internationale Flughafen Swartnoz. In Malatia-Sebastia gibt es eine Schachschule, die von Großmeister Lewon Babudschjan betrieben wird. Partnerstadt Partnerstadt des Stadtbezirks Malatya-Sebastia ist die südostfranzösische Stadt Draguignan. Im Jahr 2002 wurde vom Bürgermeister Draguignans Max Piselli und dem Kopf von Malatya-Sebastia Aghwan Grigorjan ein Memorandum zur Zusammenarbeit unterzeichnet. Ein offizieller Partnerschaftsvertrag wurde am 17. März 2017 besiegelt, unterzeichnet vom stellvertretenden Kopf von Malatya-Sebastia und dem Bürgermeister von Draguignan Richard Strambio. Die Partnerschaft bezieht sich vor allem auf Zusammenarbeit in den Bereichen Kultur, Sozialwesen, Wirtschaft, Sport und Tourismus. Eine Delegation aus Draguignan besuchte zum Beispiel Malatya-Sebastya im Oktober 2017 zu den Stadtjubiläumsfeierlichkeiten Erebuni-Jerewan 2799. Weblinks Bericht der Ergebnisse der armenischen Volkszählung von 2011 (PDF; 637 kB, armenisch), Nationaler Statistikdienst der Republik Armenien Einzelnachweise
Malatia-Sebastia

Malatia-Sebastia (en arménien Մալաթիա-Սեբաստիա) est un des douze districts d'Erevan, la capitale de l'Arménie, parfois aussi surnommé Bangladesh parce qu'étant un des quartiers les plus pauvres de la ville. Son nom lui vient de Mélitène et de Sébaste, des villes turques peuplées d'Arméniens avant le génocide. Situation D'une superficie de 2 580 hectares, il est situé au sud-est de la ville. Sa population est de 140 600 habitants. Administration Le district est divisé en cinq quartiers : Nor Malatia, Nor Sebastia, Zoravar Antranik, Shahumian et Araratian. Jumelages et chartes d'amitié Ce quartier d'Erevan a signé une charte d'amitié avec la ville de Draguignan. Notes et références Voir aussi Liens externes (en) « Administrative District Malatia-Sebastia », sur Yerevan Municipality (consulté le 28 juillet 2009). Galerie Portail de l’Arménie
Malatia-Sebastia

Malatia-Sebastia (in armeno Մալաթիա-Սեբաստիա?) è un distretto di Erevan, la capitale dell'Armenia, con 141.900 abitanti (dato 2011) situato nella parte occidentale della città. È uno dei distretti più poveri della capitale. Quartieri Il distretto è suddiviso in 6 quartieri: Nor Malatia Nor Sebastia Zoravar Andranik Shahumyan Araratyan Haghtanak. Infrastrutture e trasporti Nella parte sudoccidentale è distretto è locato l'Aeroporto Internazionale Zvartnots. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Malatia-Sebastia Collegamenti esterni Sito ufficiale, su yerevan.am.
Malatia-Sebastia

Malatia-Sebastia (Armeens: Մալաթիա-Սեբաստիա վարչական շրջան, Malatia-Sebastia varčakan šrĵan) is een van de 12 administratieve districten van de Armeense hoofdstad Jerevan. Ligging Malatia-Sebastia grenst aan de districten Ajapnyak in het noorden, Kentron in het oosten en Shengavit in het zuiden. In het oosten grenst het aan de provincie Armavir en in het zuidoosten aan de provincie Ararat. De naam van het district verwijst naar twee voormalige Armeense nederzettingen in het huidige Turkije, namelijk Malatya en Sivas. Het district is onofficieel ingedeeld in enkele wijken zoals Nor Malatia, Zoravar Andranik, Shahumyan, Araratyan en Haghtanak. Fotogalerij
Malatia-Sebastia

Malatia-Sebastia (orm. Մալաթիա-Սեբաստիա) – jedna z dwunastu dzielnic Erywania – stolicy Armenii. Według danych na rok 2022 dzielnicę zamieszkiwało 141 700 osób, a gęstość zaludnienia wyniosła 5631 os./km2. Galeria Przypisy
Малатия-Себастия

Мала́тия-Себа́стия (арм. Մալաթիա-Սեբաստիա վարչական շրջան) — один из 12 административных районов Еревана, столицы Армении. Расположен в западной части города. По данным переписи 2022 года, в нём проживает 141 700 человек, хотя по данным национального статистического комитета Армении 2024 года в этом районе проживает 146 тысяч жителей, что делает этот район самым первым по численности в Ереване. Малатия-Себастия граничит с районом Ачапняк с севера, районом Кентрон с востока и районом Шенгавит с юга. Он также имеет границы с Армавирской областью на востоке и с Араратской областью на юго-востоке. Название сообщества происходит от двух бывших крупных армянонаселенных городов в Западной Армении (современная Восточная Турция): Малатья и Себастия. Район неофициально разделён на кварталы: Малатия, Себастия, квартал Зоравара Андраника/Юго-востоке/Бангладеш с микрорайонами А1, А2, А3, Б1, Б2, Б3, Б4, Шаумян, Араратян с микрорайонами 1-й и 2-й, Ахтанак. История В 1925 году выжившие после геноцида в Западной Армении жители исторического города Малатья (сегодня в Турции) основали новое поселение Малатия к западу от центра Еревана. Спустя 2 года поселение Себастия было построено к северу от Малатии, главным образом, пострадавшими от геноцида в историческом городе Себастия. В течение 1940-х годов, по мере расширения города Еревана, поселения Малатия и Себастия вместе с окружающими поселениями стали частью столицы. В 1945 году Малатия и Себастия были связаны с центральным Ереваном мостом Победы и проспектом Адмирала Исакова. В 1996 году Малатия и Себастия были объединены в один район под названием Малатия-Себастия и стали одним из 12 районов Еревана. В этом районе находится Себастийский шёлковый завод и металлургический завод РАО «МАРС». Международный аэропорт Звартноц расположен на окраине Малатии-Себастии, к юго-западу от района. Власть Глава района — Ромик Мхитарян. Районная управа ежегодно отчитывается о показателях и событиях в районе. Крупные улицы Проспект Адмирала Исакова Улица Раффи Улица Себастия Улица Тычины (имя белорусского писателя - Пабло Тычина) Улица Арно Бабаджаняна Улица Зоравара Андраника Улица Даниэла Варуджана Улица Гусана Шерама Достопримечательности Церковь Пресвятой Богородицы Малатийской Церковь Святой Троицы Ераблурское военное кладбище и Часовня святых мучеников Вартананц Православная Церковь Святого Креста Мемориальный парк «Отечественная война» Молодёжный парк Парк Ваан Затикян Малатийский сад Парк любви и веры Парк Юрия Бахшяна Итальянский парк Центр Арменикум Образовательный комплекс Мхитар Себастаци Спорт Школа имени Хорена и Шоошанига Аведисяна Учебный центр «Бананц» Стадион Бананц Ереванский велодром Историко-архитектурные объекты Историко-архитектурные объекты, находящиеся под охраной государства: Галерея Примечания