Dvin (oraș medieval)

Dvin (armeană clasică⁠(d) Դուին Duin sau Դվին Dvin; greacă modernă Δούβιος, Doubios sau Τίβιον, Tíbion; arabă دبيل Dabīl sau Doubil) a fost un oraș comercial mare și capitala Armeniei medievale timpurii. Era situat la nord de fosta capitală a Armeniei, orașul Artaxata, pe malul râului Mețamor, la 35 km la sud de Erevanul de astăzi. Se crede că a fost unul dintre cele mai mari orașe la est de Constantinopol înainte de distrugerea sa de către mongoli în secolul al XIII-lea, dar cu o suprafață totală de aproximativ 1 km2, era mult mai mic decât multe dintre marile orașe ale Asiei. Avea o populație estimată la 45.000 de locuitori în anul 361, 47.000 în 622 și în jur de 100.000 în perioada de apogeu, în secolele al VIII-lea-al IX-lea. Nyura Hakobyan a propus o populație maximală între 100.000 și 150.000 de locuitori. Situl orașului medieval nu este în prezent mult mai mult decât un deal mare situat între orașul modern Hnaberd (chiar ieșirea din Hnaberd) și Verin Dvin, Armenia. Săpăturile de la Dvin din 1937 au scos la iveală o mulțime de materiale, care au adus claritate cu privire la cultura armeană dintre secolele al V-lea și al XIII-lea. Istorie Orașul Dvin a fost construit de Khosrov al III-lea Kotak în 335 pe locul unei așezări și fortărețe străvechi din mileniul al III-lea î.Hr. De atunci, orașul a fost reședința principală a regilor armeni din dinastia arsacidă. Dvin avea o populație de aproximativ 100.000 de locuitori de diferite profesii, inclusiv arte și meșteșuguri, comerț, pescuit etc. După prăbușirea Regatului Armean în 428, Dvin a devenit reședința marzpanilor (guvernatorilor) numiți de Sasanizi, a kouropalaților bizantini și, mai târziu, a ostikanilor (guvernatorilor) omeiazi și abasizi. Sub stăpânirea arsacidă, Dvin a prosperat, fiind unul dintre cele mai populate și mai bogate orașe la est de Constantinopol. Prosperitatea sa a ținut și după împărțirea Armeniei între romani și sasanizi, când a devenit capitala a Armeniei persane și, în cele din urmă, a avut de suferit în timpul expansiunii musulmane timpurii. Palatul de la Dvin conținea un templu zoroastrian al focului. Potrivit lui Sebeos și Catholicosului Ioan al V-lea Istoricul, Dvin a fost capturat de arabi în 640, în timpul lui Constans al II-lea și a Catholicosului Ezra. Pe 6 ianuarie 642, arabii au luat cu asalt orașul și l-au cucerit, ceea ce s-a soldat cu numeroase morți. Dvin a devenit centrul provinciei musulmane Arminiya, arabii numind orașul Dabil. Deși Armenia a fost un câmp de luptă între arabi și bizantini în următoarele două secole, în secolul al IX-lea aceasta încă prospera. Cutremurele frecvente și războaiele continue au dus la declinul orașului începând cu secolul al X-lea. Cutremurul din 893 a distrus orașul împreună cu majoritatea celor 70.000 de locuitori ai săi. În urma unui raid devastator al buyizilor din 1021, care au jefuit orașul, Dvin a fost capturat de șadadizii kurzi din Gandja și stăpânit de Abu'l-Aswar Shavur ibn Fadl, care l-a apărat cu succes împotriva a trei atacuri bizantine în a doua jumătate a anilor 1040. În 1046, forțele bizantine lui Constantin al IX-lea Monomahul au atacat Dvinul. Bizantinii au adunat o oaste mare sub comanda lui Mihail Iasites și Constantin Alanul și s-au aliat cu armenii lui Vahram Pahlavuni și Liparit Orbelean. Pentru a apăra orașul, conducătorul șaddadid Abu'l-Aswar a inundat câmpurile din jur, limitând mobilitatea armatei atacatoare și făcând-o vulnerabilă la săgețile apărătorilor. Atacatorii au fost complet înfrânți de kurzi, iar Vahram a fost ucis. În 1064, turcii selgiucizi au cucerit orașul. Șadadizii au continuat să stăpânească orașul ca vasali ai selgiucilor până când regele georgian George al III-lea l-a cucerit în 1173. În 1201–1203, în timpul domniei reginei Tamara, orașul era din nou sub stăpânire georgiană. A fost cucerit de Jalal al-Din Mangburni în 1225. Stăpânirea Imperiului Hvarezmian a durat până la Bătălia de la Yassıçemen din 1230. După bătălie, georgienii l-au recâștigat. În 1236, orașul a fost cucerit și complet distrus de mongoli. Note