NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Аревшат (Араратская область)

Аревшат (арм. Արևշատ) — село в области Арарат в Армении. Главой сельской общины является Степан Николян. География Село Аревшат находится в юго-западной части Республики Армения и входит в состав Араратского марза. Находится на высоте 910—950 метров над уровнем моря. Протяжённостью в 1000 метров с запада на восток и 1700 метров с севера на юг занимает территорию 130 гектаров. Из поселка выходят пять дорог: в Дитак; в село Абовян; в Ланджазат; в Каначут; в Ншаван. История Прежнее название села — Агбаш Нижний. Позднее стало называться Агбаш Неркин. 20 августа 1945 года село Агбаш Неркин Арташатского района Армянской ССР было переименовано в Аревшат. Население Иван Шопен отмечал, что согласно сведениям из "Камерального описания", составленного в 1829-1831 годах, в селе Аг-баш Гарнибасарского магала Эриванской провинции проживало 247 человек, из которых 155 - армяне, переселившиеся из Персии после заключения Туркманчайского договора (1828) сторонами Русско-персидской войны (1826—1828), и 92 - армяне, проживавшие в селе до 1828 года (в источнике называются "коренными армянами"). По данным «Сборника сведений о Кавказе» за 1880 год в селе Агбаш Нижний Эриванского уезда было 88 дворов и проживало 426 жителей армянской национальности ("народности") и григорианского вероисповедания, среди которых 236 мужского пола и 190 женского. Также в селе была расположена церковь. По данным Кавказского календаря на 1912 год, в селе Агбаш Нижний Эриванского уезда проживало 1290 человек, в основном армян. Примечания
Arevsjat, Ararat

Arevsjat (armeniska: Արևշատ) är en ort i Armenien. Den ligger i provinsen Ararat, i den centrala delen av landet, 16 kilometer söder om huvudstaden Jerevan. Arevsjat ligger 931 meter över havet och antalet invånare är 2 089. Byn grundades 1831 och döptes 1945 om till nuvarande namnet. Terrängen runt Arevsjat är platt åt sydväst, men åt nordost är den kuperad. Runt Arevsjat är det ganska tätbefolkat, med 155 invånare per kvadratkilometer.. Närmaste större samhälle är Jerevan, 15,9 kilometer norr om Arevsjat. Runt Arevsjat är det i huvudsak tätbebyggt. Kommentarer Källor
Аревшат (Арарат)

Аревшат (вірм. Արևշատ) — село в марзі Арарат, у центрі Вірменії. Село розташоване на правому березі річки Азат, за 11 км на північний захід від міста Аштарака, за 1 км на південний захід від села Абовян, за 2 км на північний захід від села Вардашен, за 2 км на північний схід від села Ншаван та за 2 км на схід від села Дітак. Джерела Національна статистична служба Республіки Вірменія [Архівовано 16 листопада 2010 у Wayback Machine.](англ.)(вірм.)(рос.)
Гюмри

Гюмри (на арменски: Գյումրի) е град в Западна Армения, втори по големина в страната с население от 121 976 души (2011). Той е сред най-тежко засегнатите от Арменското земетресение през 1988. Почти всички многоетажни сгради в града са разрушени и хиляди загиват. Първото селище на това място е основано от гръцки колонисти около 401 пр.н.е., но по-късно то изчезва. През 1837 г. руснаците основават крепостта Александропол, по името на император Александър I, а през 1840 и едноименния град близо до нея. През 1853 г., по време на Кримската война, около града се водят тежки боеве между руски и турски войски. След Турско-арменската война когато през ноември 1920 арменските войски са разбити при Ерзурум, Армения капитулира и подписва тук на 2 декември 1920 г. Александрополския мирен договор с Турция с който признава Севърския договор за анулиран и удовлетворава турските териториални претенции. През 1924 г. Александропол е преименуван на Ленинакан, на името на съветския политик Ленин. През 1990 г. градът получава сегашното си име. Известни личности Родени в Гюмри Георги Гурджиев (1866 – 1949), философ Аведик Исаакян (1875 – 1957), писател Ара Минасян (р. 1974), шахматист Тигран Хамасян (р. 1987), джаз пианист Други Иван Баграмян (1897 – 1982), офицер, служи в града през 1923 – 1931 Побратимени градове Източници
Gjumri

Gjumri (armensk: Գյումրի) er en by i det vestlige Armenien ved floden Achurjan i provinsen Sjirak. Byen har 121.976 (2011) indbyggere, hvilket gør den til Armeniens næststørste by (efter hovedstaden Jerevan). Den er en af landets vigtigste industribyer og er en af de byer som blev hårdest ramt af jordskælvet i december 1988. De tidligste bopladser i byen kan spores tilbage til græske kolonister i det 4. århundrede f.Kr. eller til kimmerierne år 720 f.Kr., som kan have været ophav til byens ældre navn Kumajri. Den moderna by blev grundlagt som den russiske by Aleksandropol i 1834. Et russisk fort blev anlagt på stedet i 1837. Byen kaldtes i perioden 1924-1990 for Leninakan og 1990-1992 for Kumajri. Udenfor Gjumri ligger Sjiraks internationale lufthavn. Henvisninger
Guiumrí

Guiumrí (en armenio: Գյումրի) es la histórica ciudad armenia de Kumayri. Durante el periodo del Imperio ruso fue llamada Aleksándropol y durante el periodo soviético Leninakán. Es la segunda ciudad más poblada de Armenia y se encuentra cercana a la frontera con Turquía. Ya llevó su nombre actual de Guiumrí en la República Democrática de Armenia (1918-1920). Historia En esta ciudad se firmó el llamado tratado de Gümrü entre Armenia y Turquía que puso fin a la guerra entre ambos Estados y acabó con el sueño de la Gran Armenia que establecía el tratado de Sèvres (1920). La ciudad resultó severamente afectada en el terremoto del 7 de diciembre de 1988 en el área de Spitak; este desastre destruyó la mitad de los edificios de la ciudad, causando la muerte de más de 15.000 personas. Actualmente la ciudad cuenta con un poco menos de 120.000 habitantes, y es la capital de la provincia de Shirak. En la ciudad está ubicada la Base Militar n.º 102 de la Federación de Rusia (en:Russian 102nd Military Base). Geografía Al igual que Ereván, se sitúa en la Armenia Oriental. Está dominada por un gran pico que permite visualizar toda la ciudad. Debido a que se encuentra en la frontera con Georgia y Turquía, es un paso obligatorio en Armenia. El río principal es el Ajurián, que atraviesa la provincia y pasa por la ciudad. Clima Guiumrí tiene un clima continental húmedo (según la clasificación climática de Köppen Dfb) caracterizado por los inviernos fríos y nevados donde la temperatura mínima en periodos extremos puede caer en picado a -41 °C (-41.8 °F). Por otro lado, el verano en Guiumrí es relativamente cálido con temperaturas que alcanzan los 36 °C (96.8 °F). La precipitación anual promedia de 486 milímetros o 19.13 pulgadas. Deporte Guiumrí posee uno de los mejores equipos de fútbol de Armenia: el FC Shirak Gyumri, muy famoso por sus títulos y por su cantera, FC Shirak II. Otro equipo, el FC Kilikia, milita en la 2.ª división pero ha ganado tres ligas. El estadio principal, el Estadio de la ciudad de Guiumrí, es un campo multiusos que desde 2009 permite celebrar reuniones y bodas. La ciudad destaca por el C.B. Gyumri, un club de baloncesto que milita en la segunda división, ya que la mayoría de los jugadores son turcos o georgianos. Ciudades hermanadas Córdoba - Argentina Shiraz - Irán Alexandria - Estados Unidos Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Guiumrí. Sitio web oficial de Guiumri
Gjumri

Gyumri (armenski: Գյումրի) je drugi po veličini grad u Armeniji, te najveći grad u pokrajini (marzu) Shirak. Udaljen je 120 km od glavnog grada Erevana. Povijest Gyumri je jedan od najstarijih gradova u Armeniji. Regija Gyumri se spominje u raznim natpisima iz 8. stoljeća prije Krista. Prvo naselje koje su osnovali grčki kolonisti na području današnjeg grad nastalo je u 5. stoljeću prije Krista. Narodna priča govori da je grad osnovali Kimerijci, crnomorski nomadski narod. Originalni naziv grada je Kumayri. Tijekom srednjega vijeka Gyumri je bio poznat kao veliko naselje i centar armenske pobune protiv režima Arapa (733. – 755.). Gyumri se nastavio razvijati u 19. stoljeću, kada je zajedno s okolicom postao dio Rusije, što je posljedica Rusko-perzijskog rata (1804. – 1813.). Gyumri je pao pod rusku upravu 1804. (oko 25 godina ranije od ostatka Istočne Armenije). Tijekom ovog perioda je bio jedan od najpoznatijih gradova u Transkavkazkoj regiji. 1829. se oko 3000 osmanskih obitelji doselilo u Gyumri iz Karsa, Erzuruma, Doğubeyazıta i ostalih turskih mjesta. 1829. grad je posjetio ruski pjesnik Aleksandar Puškin. Godine 1837. ruski car Nikola I. stigao je u Gyumri i preimenovao ga u Alexandropol u čast svoje žene, te je sagrađena Velika ruska tvrđava. 1840-ih grad je brzo rastao, te je bio središte ruske vojske. Nakon dolaska komunističke vlasti 1924. je grad preimenovan u Leninakan prema komunističkom vođi Vladimiru Lenjinu. 1988. je grad pogodio katastrofalan potres. Nakon rušenja komunističke vlasti i osamostaljenja Armenije 1990. se grad ponovo zove Gyumri. Zemljopis Gyumri se nalazi u planinskom zapadnom dijelu zemlje blizu granice s Turskom na oko 1592m nadmorske visine. Nalazi se u dolini u podnožju Kavkaza. Tlo je nestabilno, te su česti potresi. Klima je relativno suha. Ljeta su svježa, a zime su hladne i jake. Grad je udaljen 120 km od glavnog grada Erevana. Nalazi se u blizini gradova Gharibjanian i Azatan. Znamenitosti Postoji pet crkava, jedan samostan i jedna ruska kapela. Jedna od najvažnijih povijesnih crkava je crkva Presvetog Spasitelja Svega (Sourb Amenaprkich). Gradnja crkve započela je 1859., a dovršena je 1873. Uništena je u potresu 1988. i trenutno se obnavlja. Značajan je spomenik Vartananq. Poznato je kazalište Vardan Achemy. Poznat je i uređeni glavni trg. Kultura Tijekom stoljeća Gyumri je bio poznat kao "grad zanata i umjetnosti". Danas je poznat po školama i kazalištima. Prvi operni nastup u Armeniji održao se ovdje 1912., a 1923. je otvoreno prvo kazalište u Armeniji. Gradovi prijatelji Poznate osobe Gevorg Davtyan, dizač utega
Gjumri

Gjumri (örményül: Գյումրի, törökül: Gümrü) vagy Gümri Örményország második legnagyobb városa, Sirak tartomány székhelye. Jerevántól 120 km-re északnyugatra helyezkedik el. A város neve a történelem folyamán többször is megváltozott: 1840 és 1924 között Alekszandropol (Александрополь), majd 1924 és 1990 között Leninakan (Ленинакан / Լենինական) volt a neve. Történelme Gjumri egyike Örményország legrégebbi településeinek, a környező területek lakosságáról már az i. e. 8. századból vannak urartui feljegyzések. A város helyén levő első települést görög telepesek alapították, feltehetően i. e. 401-ben. A történészek úgy tartják, hogy Xenophón a Fekete-tengerhez való visszatérésekor áthaladt a városon. A középkorban fontos város volt, mint az örmény lázadók központja, akik az arab fennhatóság (733–755) ellen harcoltak. Sport A városban nagy népszerűségnek örvend a labdarúgás és a háromszoros örmény bajnok Sirak csapata. Híres szülöttei, lakói itt született Hacsatur Kostojanc (1900–1961) szovjet-örmény neurofiziológus, az MTA tagja itt született Levon Istoján (1947) szovjet válogatott örmény labdarúgó Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Gyumri című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Gyumri

Gyumri (in armeno Գյումրի?, Gyowmri) è una città dell'Armenia di circa 146 200 abitanti (2009), capoluogo della provincia di Shirak in Armenia. È situata nella parte nord-occidentale dello stato a 120 km dalla capitale Erevan ed è la seconda città più popolosa del Paese. Origini del nome Il toponimo di questa località ha subito numerosi cambiamenti nel corso della sua storia; nota inizialmente come Kumayri, divenne poi Alessandropoli (Aleksandropol') tra il 1840 ed il 1924, poi Leninakan dopo la morte di Lenin e fino alla dissoluzione dell'Unione Sovietica nel 1990 quando prese l'attuale denominazione. Storia Origine Il primo insediamento della città si suppone essere stato opera di alcuni colonizzatori greci nel V secolo a.C., intorno al 401 a.C. circa. Un'ipotesi alternativa vuole che la città sia stata fondata da una tribù di Cimmeri, basandosi sul fatto che la regione venne conquistata da questo popolo intorno al 720 a.C. e che il nome originario della città fosse Kumayri. L'arrivo dei Russi L'insediamento restò relativamente modesto per i secoli successivi fino a quando non divenne una fortezza russa intorno al 1837. La città entrò a far parte del territorio russo a seguito della Guerra russo-persiana, quando nel 1804 divenne il primo centro dell'Armenia orientale a diventare terra di conquista russo e fu in questo periodo che divenne uno dei centri più importanti del Transcaucaso. Nel 1829, sulla scia della Guerra russo-turca la città assistette ad un grande flusso migratorio di circa 3.000 famiglie armene provenienti dalle città di Kars, Erzurum e Dogubeyazit e da altre località appartenenti all'Impero Ottomano. Nel 1837 lo zar Nicola I giunse a Gyumri e la ribattezzò Alessandropoli (Aleksandropol') in onore di sua moglie Carlotta di Prussia, che si era ribattezzata con il nome di Aleksandra Fёdorovna a seguito della sua conversione alla Chiesa cristiana ortodossa. Nel 1876 vi nacque il filosofo, scrittore e mistico Georges Ivanovič Gurdjieff. Fu sede del Trattato di Alessandropoli, siglato il 2 dicembre 1920. Il terremoto La città è stata colpita da un violento terremoto nel 1988 da cui ha subito ingenti danni, infatti era la città più industrializzata del Paese oltre al fatto che per molti anni a venire la popolazione ha vissuto nei container. Nella città è stata eretta una statua dedicata al cantante franco-armeno Charles Aznavour che ha raccolto fondi per il soccorso alla popolazione nel dopo terremoto. Infrastrutture e trasporti La città è dotata di un aeroporto che è secondo per importanza, a livello nazionale, all'aeroporto internazionale Zvartnots di Erevan. È presente una stazione ferroviaria sulla ferrovia Kars-Gyumri-Tbilisi, attiva solo nella tratta Gyumri-Tbilisi. Sport Calcio Il club calcistico cittadino è il Shirak Giumri che milita nella massima divisione nazionale (Gyumri City Stadium). Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Gyumri Collegamenti esterni Sito ufficiale, su gyumricity.am. Գյումրու համայնքապետարան Gyumri Municipality (canale), su YouTube. (EN) Gyumri, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Giumri

Giumri (orm. Գյումրի) – miasto w zachodniej Armenii, drugie pod względem wielkości miasto w kraju; ok. 111 tys. mieszkańców (2022). Historia Pierwsze osiedle w tym miejscu zostało założone przez greckich kolonistów ok. 401 roku p.n.e., jednak później zostało ono zniszczone. W 1837 roku Rosjanie wznieśli tu twierdzę Aleksandropol, nazwaną tak od imienia cara Aleksandra I, a w 1840 miasto w jej pobliżu. W 1853 roku w czasie wojny krymskiej wokół miasta trwały zacięte walki między wojskami rosyjskimi a osmańskimi. W 1924 roku Aleksandropol został nazwany Leninakanem, na cześć wodza rewolucji październikowej. W 1990 roku miasto otrzymało dzisiejsze imię. Giumri znacznie ucierpiało w trakcie wielkiego trzęsienia ziemi w 1988 roku. Niemal wszystkie wielopiętrowe budynki zostały wówczas zniszczone, a tysiące osób zginęło. W Giumri swoją siedzibę ma 102 Rosyjska Baza Wojskowa, gdzie stacjonuje 5000 rosyjskich żołnierzy, sił lądowych oraz powietrznych. W 2010 roku władze Armenii i Rosji podpisały umowę o funkcjonowaniu rosyjskiej bazy w Giumri do 2040. W 2015 roku po masowym morderstwie, dokonanym w mieście przez zbiegłego z jednostki żołnierza, w Giumri miały miejsce masowe demonstracje przeciwko stacjonowaniu wojsk rosyjskich w Armenii. Miasto znane jest ze swoich tradycji kowalskich, wpisanych w 2023 roku na listę reprezentatywną niematerialnego dziedzictwa kulturowego UNESCO. Komunikacja W mieście znajduje się stacja kolejowa Giumri. Galeria Miasta partnerskie Alexandria, USA Aleksandria, Egipt Kutaisi, Gruzja Osasco, Brazylia Płowdiw, Bułgaria Białystok, Polska Ludzie związani z Giumri Zobacz też Kościół Zbawiciela w Giumri Przypisy
Gjumri

Gjumri (armeniska: Գյումրի), tidigare Alexandropol (ryska: Александрополь 1834–1924), Leninakan (ryska: Ленинакан 1924–1990), Kumajri (armeniska: Կումայրի 1990–1992), är en stad i västra Armenien, belägen på floden Achurjan i provinsen Sjirak. Staden hade 147 000 invånare i början av 2008, vilket gör den till Armeniens näst största stad (efter huvudstaden Jerevan). Den är en av landets viktigaste industristäder och är en av de städer som drabbades hårdast av jordbävningen i området i december 1988. Bosättningar där staden idag ligger går tillbaka antingen till grekiska kolonisatörer på 400-talet f.Kr. eller till kimmerierna år 720 f.Kr., vilka kan ha varit upphov till stadens äldre namn Kumajri. Den moderna staden grundades av ryssar som Aleksandropol år 1834. Ett ryskt fort anlades på platsen 1837. Staden hette 1924-1990 Leninakan och 1990-1992 Kumajri. Utanför Gjumri ligger Sjiraks internationella flygplats. Sport FK Sjirak (fotbollsklubb) Bildgalleri Se även Lista över Armeniens städer Källor
Mikael Ter-Mikaelian Institute for Physical Research

The Institute for Physical Research (Armenian: Ֆիզիկական Հետազոտությունների Ինստիտուտ) of the National Academy of Sciences of Armenia is a physics research institute located in Armenia. History Institute for Physical Research (IPR) was founded in 1967 by a prominent Armenian scientist Mikael Levonovich Ter-Mikaelian and currently is one of the leading research institutions in Armenia. Location It is situated near the town of Ashtarak in Aragatsotn province of Armenia, 20 km northwest of capital Yerevan and includes a small scientific settlement called Gitavan, inhabited by the part of its staff and by the scientists of the nearby Institute of Radiophysics and Electronics (IRPhE). Research Topics and Other Activities The institute's main research topics are: Laser physics Nonlinear optics Quantum optics Interaction of radiation with matter Crystal growth and characterization Solid-state physics High-temperature superconductivity Scientific instrumentation Besides the research, IPR organizes annually the National Conference on Laser Physics – an authoritative conference attended internationally. Research Groups Many of research groups from IPR have intensive collaboration with European and US research organizations and foundations. The basic research laboratories of the institute are the following: High-Temperature Superconductivity Laboratory Theoretical Physics Laboratory Optics Laboratory Laboratory of Laser Spectroscopy Crystal Growth of Luminescence Materials Laboratory Quantum Informatics Laboratory Crystal Optics Laboratory Solid State Lasers and Spectroscopy Solid State Physics Laboratory Superconducting Detector's Physics Laboratory Non-Linear Crystals and Elaborations Laboratory International Collaboration There is active collaboration with worldwide scientific groups, in particular with France, Germany, USA, etc. Visit the IPR website for the list all collaborators and for the ongoing grant list. In particular, there are several European Seventh Framework Programs running: ERA project IPERA (2011-2014), involving Armenia, France and Luxembourg, COSMA (2012-2016), involving Italy, United Kingdom, Bulgaria, Israel, Armenia, Russia, India, Poland, USA, TheBarCode (2013-2016) involving Greece, Russia, Germany, Belarus, Armenia, Romania, Romania, Greece, Belgium, UK, Russia, LIMACONA project (2013-2016) involving UK, Italy, Germany, Russia, Ukraine, Armenia, NANOMAT-EPC (2013-2016) involving Luxembourg, Germany, France, UK, Armenia, Belarus, Georgia, Ukraine, Secure-R2I (2013-2016) Luxembourg, Greece, Estonia, Moldova, Armenia, Belarus, Georgia, Ukraine. See also Yerevan Physics Institute External links Official website National Academy of Sciences of Armenia
Khanjyan, Armenia

Khanjyan (Armenian: Խանջյան, also Romanized as Khanjian) is a town in the Armavir Province of Armenia. The town founded as a sovkhoz (collective farm) in 1957. It was named in honor of Aghasi Khanjian, former first secretary of the Communist Party of Armenia and a victim of the Great Purge. See also Armavir Province References Report of the results of the 2001 Armenian Census, Statistical Committee of Armenia Kiesling, Brady (June 2000). Rediscovering Armenia: An Archaeological/Touristic Gazetteer and Map Set for the Historical Monuments of Armenia (PDF). Archived (PDF) from the original on 6 November 2021. World Gazeteer: Armenia – World-Gazetteer.com
Khanjyan

Khanjyan es una localidad del raión de Armavir, en la provincia de Armavir, Armenia, con una población censada en octubre de 2011 de 1775 habitantes. Se encuentra ubicada al este de la provincia, cerca del río Aras —el principal afluente del río Kurá— y a poca distancia al oeste de Ereván y de la provincia de Ararat y al norte de la frontera con Turquía.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Khanjyan.
Khandjyan (Armenia)

Khandjyan o Khanjyan (in armeno Խանջյան?) è un comune dell'Armenia di 2 108 abitanti (2009) della provincia di Armavir. La città venne edificata come un sovkhoz (una fattoria collettiva) nel 1957 e chiamata così in onore di Aghasi Khanjian, primo segretario del partito comunista armeno. Note Bibliografia (EN) Brady Kiesling, Rediscovering Armenia, 2000, p. .
Ханджян (село)

Ханджян (арм. Խանջյան) — село в Армавирской области Армении. Основано в 1957 году. География Село расположено в северной части марза, к северу от автодороги , на расстоянии 7 километров к северо-западу от города Армавир, административного центра области. Абсолютная высота — 880 метров над уровнем моря. Климат Климат характеризуется как семиаридный (BSk в классификации климатов Кёппена). Среднегодовая температура воздуха составляет 11,6 °C. Средняя температура самого холодного месяца (января) составляет −3,5 °С, самого жаркого месяца (июля) — 24,7 °С. Расчётная многолетняя норма атмосферных осадков — 314 мм. Наибольшее количество осадков выпадает в мае (53 мм). Население Примечания
Ханджян

Ханджян (вірм. Խանջյան) — село в марзі Армавір, на заході Вірменії. Село розташоване за декілька кілометрів на північний захід від міста Армавір. Село було засноване у 1957 році як совхоз та назване на честь першого секретаря Комуністичної партії Вірменії — Агасі Ханджяна. Джерела Національна статистична служба Республіки Вірменія(англ.)(вірм.)(рос.)
Ferik, Armenia

Ferik (Armenian: Ֆերիկ), is a village in the Armavir Province of Armenia. It is named in honor of poet Ferik Polatbekov. Almost 82% (around 254 individuals) of the population are from the Yazidi minority. See also Armavir Province Yazidis in Armenia References Ferik, Armenia at GEOnet Names Server Report of the results of the 2001 Armenian Census
Ferik

Ferik es una localidad del raión de Echmiadzin, en la provincia de Armavir, Armenia, con una población censada en octubre de 2011 de 310 habitantes. Se encuentra ubicada al este de la provincia, cerca del río Aras —el principal afluente del río Kurá— y a poca distancia al oeste de Ereván y al norte de la frontera con Turquía.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Ferik.
Ферик

Ферик (арм. Ֆերիկ) — село в Армавирской области Армении. География Село расположено в северо-восточной части марза, к северу от автодороги , на расстоянии 17 километров к северо-востоку от города Армавир, административного центра области. Абсолютная высота — 885 метров над уровнем моря. Климат Климат характеризуется как семиаридный (BSk в классификации климатов Кёппена). Среднегодовая температура воздуха составляет 11,9 °C. Средняя температура самого холодного месяца (января) составляет −3 °С, самого жаркого месяца (июля) — 25,3 °С. Расчётная многолетняя норма атмосферных осадков — 305 мм. Наибольшее количество осадков выпадает в мае (52 мм). Население Примечания
Ферік

Ферік (вірм. Ֆերիկ) — село в марзі Армавір, на заході Вірменії. Село розташоване за 7 км на північний захід від міста Вагаршапат та за 2 км на захід від села Айтах. Село назване на честь поета та революціонера Феріка Полатбекова. Джерела Національна статистична служба Республіки Вірменія [Архівовано 16 листопада 2010 у Wayback Machine.](англ.)(вірм.)(рос.)