NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Garní

Garní fou un districte de Baspracània, limitat al nord pel Kogovit, a l'est pel Mardastan, a l'oest per l'Akhiovit i al sud per l'Arberaniq i el Barilovit. Fou també una ciutat de l'Airarat, a l'actual Armènia, al nord-est de Dvin i est d'Erevan, que va tenir certa importància abans de l'establiment de Dvin com a capital, i fou l'escenari de la batalla de Garní el 1225. El recinte arqueològic Una primera fortalesa es va bastir al tercer mil·lenni aC en aquest lloc fàcilment defensable, situat sobre un revolt de riu Azat. Només té accés des del nord, on se situa la muralla. Fou conquerit al segle viii aC pel rei Argisti I d'Urartu, que hi va aixecar una fortalesa i una residència d'estiu. Des de llavors es van anar aixecant altres edificacions, com ara un temple clàssic, uns banys, i una església. El temple El temple, el va aixecar Tiridates I (rei d'Armènia entre el 53 i 100 dC), possiblement finançat amb els diners rebuts de Neró en una visita d'aquell a Roma. Probablement dedicat a Mitra, una divinitat d'origen iranià. Hi ha altres versions, que el situen cap al 175 dC i fins i tot al segle iii dC. El temple no té res a veure amb els mitreus que coneixem a Occident. Es tracta d'un temple de tipus clàssic: jònic, perípter. Amb 24 columnes (6 als fronts i 8 als laterals) i accés davanter per mitjà d'una escalinata que porta a la pronaos i naos. És de basalt, molt abundant a la zona (el congost de l'Azat presenta aquí unes espectaculars columnes basàltiques). Hom diu que quan Armènia va adoptar el cristianisme (el 301), el temple es va utilitzar de residència. Va quedar destruït a causa d'un sisme, el 1679. Modernament, s'ha restaurat utilitzant les peces originàries que es trobaven in situ, a més d'algunes de noves. Aquesta restauració es va fer en època soviètica, entre el 1970 i 1976. Els banys Es conserven les ruïnes d'uns interessants banys, decorats en alguna dependència amb mosaics amb representacions mitològiques i inscripcions gregues, la figura més ben conservada és la de Tetis. Són del segle iv. Església de la Santa Sió Es troba a tocar del temple. És de planta circular amb l'interior de creu grega, amb els quatre braços iguals, que acaben en absis semicirculars. Té, a més, quatre capelles auxiliars, de planta quadrada, edificades dins el gruix dels murs. Data del 659. Gairebé s'ha perdut del tot, només queda la part inferior dels murs, que deixen veure perfectament la seva planta. La muralla Un gruixut mur de pedra, amb una porta d'accés, tanca pel nord i parcialment per llevant el recinte. En la resta del seu perímetre, és limitat per un penya-segat que fa de defensa natural. Referències Enllaços externs (anglès) Temple of Garni Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.. (anglès) Armenica Arxivat 2018-07-08 a Wayback Machine..
Garni

Garni (arménsky Գառնի) je vesnice v arménské provincii Kotajk, nacházející se 28 km od Jerevanu v údolí řeky Azat. Má 7215 obyvatel. Je proslulá především pevnostním komplexem z 1. století a antickým chrámem, ale i dalšími stavbami. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Garni na Wikimedia Commons
Garni (Ort)

Garni (armenisch Գառնի) ist eine armenische Kleinstadt in der Provinz Kotajk. Garni liegt etwa 30 km östlich von Jerewan im Tal des Azat-Flusses oberhalb der „Basaltschlucht von Awan“. Sie hat 7.441 Einwohner (Stand 2009). Garni war einige Jahrhunderte lang Sommerresidenz der armenischen Könige – Ruinen der Festung Garni existieren noch heute. Innerhalb des Festungsgeländes ließ Tiridates I. im 1. Jahrhundert einen hellenistischen Mithras-Tempel mit 24 ionischen Säulen errichten, der als Tempel von Garni bekannt ist. Er wurde bei einem Erdbeben 1679 zerstört und seit 1966 mit Originalmaterial rekonstruiert. Bei jüngeren Ausgrabungen wurde ein römisches Badehaus mit gut erhaltenem Mosaikfußboden entdeckt. Sehenswert ist auch die antike Kirche aus blau-schwarzem Basalt. Direkt bei Garni liegt auch das Chosrow-Reservat, in dem seltene Tierarten, wie der Persische Leopard und die Wildziege geschützt werden. Garni ist ein beliebtes Touristenziel für Tagesausflüge von Jerewan. In der Nähe liegt das Geghard-Kloster aus dem 12. Jahrhundert, das zum großen Teil aus dem massiven Felsen gehauen ist. In der Umgebung von Garni werden Wein, Obst und Walnüsse angebaut. Weblinks Garni in Armenica.org Armeniapedia Garni Temple Einzelnachweise
Garni

Garni (Armenian: Գառնի) is a major village in the Kotayk Province of Armenia. It is known for the nearby classical temple. As of the 2011 census, the population of the village is 6,910. History The settlement is best known for the Hellenistic Garni temple. The area was first occupied in the 3rd millennium BC along easily defensible terrain at one of the bends of the Azat River. In the 8th century BC the area was conquered by the Urartian King Argishti I. Gevorg Jahukyan proposed an etymology from Urartian word garini meaning "fortress". The fortification at Garni was erected probably some time in the 3rd century BC as a summer residence for the Armenian Orontid and Artaxiad royal dynasties. Later, around the 1st century AD, the fortress of Garni became the last refuge of King Mithridates of Armenia, and he and his family were assassinated there by his son-in-law and nephew Rhadamistus. The fortress was sacked in 1386 by Timur Lenk. In 1679 an earthquake devastated the area and destroyed the temple. Monuments and landmarks Garni is notable for its fortress complex containing the 1st-century AD Garni Temple, Surb Astvatsatsin Church of Garni, Mashtots Hayrapet Church, a ruined 4th-century single-aisle church, a ruined Tukh Manuk Shrine, Saint Sargis Shrine, and a Queen Katranide Shrine. Nearby is the Garni Gorge with well preserved basalt columns, carved out by the Goght River. This portion of the gorge is often referred to as the "Symphony of the Stones". It is most easily reached via a road that leads left down the gorge just before reaching the temple of Garni. Another road leads to the gorge through the village, down a cobblestone road, and into the valley. Once in the valley, turning right leads to Garni Gorge with an 11th-century medieval bridge and the "Symphony of the Stones". Turning left leads along the river, past a fish hatchery, up to the Khosrov State Reserve and, a little further, Havuts Tar Monastery (which can be seen from the Garni temple). The medieval bridge was controversially reconstructed in 2013, in a project organized and paid for by the US government through its Ambassadors Fund for Cultural Preservation. Critics said the work destroyed the original bridge and turned it into a new structure without value as an historical monument. Within the Khosrov reserve is Aghjots Vank from the 13th century, the church of Saint Stepanos, and the fortress of Kakavaberd. Garni lies along the road to the UNESCO World Heritage Site of Geghard Monastery (a further 7 km southeast). People Suren Markosyan, is an Armenian Freestyle wrestler. Gallery See also Kotayk Province References External links Armeniapedia.org: Garni Village Garni temple Old Khachkars (Cross-stones), Garni: photo1, photo2, photo3, photo4, photo5
Garní

Garní (en armenio: Գառնի) es una localidad armenia de la provincia de Kotayk, situada aproximadamente a 32 km de Ereván. Dado que está sobre la carretera que lleva al conocido monasterio de Geghard (7 km más al sudeste), recibe un gran número de visitantes. Historia En el tercer milenio antes de Cristo se construyó la primera fortificación en un terreno fácilmente defendible en una de las curvas del río Azat. Fue conquistada en el siglo VIII a. C. por el rey urartio Argishti I y el lugar se convirtió en una base militar y en la residencia de verano del rey. A partir de ese momento se construyeron muchos otros edificios como el palacio del rey, baños y el más famoso y mejor preservado edificio del lugar, un templo similar al Partenón. Es de especial interés el baño público localizado al norte del emplazamiento, el cual tiene una reserva de calefacción que se conserva. El piso interior está decorado con un colorido mosaico con descripciones de figuras de la mitología griega como Tetis. En una de las inscripciones en koiné que permanecen intactas dice: ΜΗΔΕΝ ΛΑΒΟΝΤΕΣ ΗΡΙΑΣΑΜΕΘΑ ΚΑΝΕΝΑ ΝΕΚΡΟ ΔΕ ΜΑΣ ΕΔΩΣΕ Η ΘΑΛΑΣΣΑ ΟΥΤΕ Ο ΩΚΕΑΝΟΣ (No recibimos ningún muerto del mar ni del océano). El templo fue construido en el siglo I después de Cristo por el rey Tiridates I de Armenia y probablemente fue financiado con dinero que este recibió del emperador Nerón durante su visita a Roma. El templo probablemente fue dedicado al dios helenístico Mitra. El techo está sostenido por 24 columnas con capiteles Orden jónico y sótanos Áticas. A diferencia de otros templos grecorromanos está hecho de basalto. En 1679 fue destruido por un terremoto. La mayor parte de las piezas permanecieron en el lugar hasta el siglo XX, permitiendo que el edificio fuera reconstruido entre 1969 y 1979. En años recientes surgió una nueva teoría entre algunos arqueólogos. Estos afirman que en realidad el templo fue construido como tumba de un gobernante armenio-romano, probablemente Sohaemus. En ese caso debería de haber sido construido alrededor del año 175 y por lo tanto sería alrededor de un siglo más reciente que lo indicado en la primera teoría. Luego de la adopción del cristianismo algunas iglesias y el palacio de un katholikós también fueron construidos en el área de la fortificación, pero actualmente están en ruinas como la mayoría de los otros edificios, excepto el templo. Otros lugares de Garní afuera del emplazamiento de la fortificación incluyen las iglesias de Madre de Dios y de San Mesrob Mashtots además de las ruinas del monasterio Havuts Tar varios kilómetros al sudeste del pueblo. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Garní. Wikimedia Commons alberga una galería multimedia sobre Garní. Garní en Armenica.org (en inglés) Descripción en Cilicia.com (en inglés) Artículo de Garní en Armeniapedia.org (en inglés)
Garni

Garni (en arménien Գառնի) est une communauté rurale du marz de Kotayk, en Arménie. Elle compte 7 624 habitants en 2008. Le site du temple païen de Garni y est situé, au sein de la réserve d'État de la forêt de Khosrov sur les contreforts méridionaux de la chaîne volcanique du Gegham. Forteresse La forteresse, signalée par Tacite sous le nom de Gornéa, est construite sur une plate-forme formant un promontoire entouré de falaises d'une hauteur de 100 mètres qui dominent la vallée du torrent Azat ; elle existait déjà au paléolithique comme le prouvent des objets retrouvés lors des fouilles. Les remparts datent de l'âge du bronze mais ont été maintes fois remaniés depuis, consolidés en particulier à l'époque du royaume d'Urartu (VIIIe au VIe siècle av. J.-C.). Ce qui subsiste de la forteresse date du IVe siècle av. J.-C., époque où Alexandre le Grand envahit la Perse et où la culture arménienne commença à subir une influence hellénistique, mais la forteresse fut aussi dévastée par les Romains et les monuments les plus importants conservés sur le site sont postérieurs de 500 ans, en particulier le temple et les thermes romains. Les remparts, ponctués de 14 tours rectangulaires, furent restaurés par le roi bagratide Achot II, mais furent par la suite détruits par les Turcs en 1638 et par un tremblement de terre en 1679. La restauration date seulement de 1975. Temple Palais d'été C'était un palais à deux étages de 40 mètres de long et 15 mètres de large, avec une toiture en bois qui reposait sur des piliers eux-mêmes en bois, avec une base de pierres. Les chroniqueurs arméniens le décrivent comme une « maison de fraîcheur » grâce à un système naturel d'aération qui permettait de recevoir le vent frais venant de la gorge de Garni. Par grande chaleur, l'on faisait aussi venir de grands blocs de glace des sommets des montagnes relativement proches. Autres lieux et monuments Gorge de Garni Aghjots Vank Église Machtots Hayrapet Notes et références Voir aussi Article connexe Histoire de l'Arménie Liens externes Ressource relative aux beaux-arts : Grove Art Online (en) « Garni Pagan Temple and surrounding area », sur Armenica (consulté le 5 mai 2009). Portail de l’Arménie
Garni

Garni (örményül Գառնի) örmény kisváros Kotajk tartományban (örményül Կոտայքի մարզ). Jerevántól körülbelül 30 kilométerre keletre található, az Azat folyó völgyében az awani bazaltszurdok felett. A városkának 7415 lakosa van. Garni néhány évszázadon át az örmény királyok nyári szálláshelye volt – a garni erődítmény romjai máig megvannak. I. Tiridatész az erődítmény területén az első évszázadban épített ión Mithrász-templomot, amely a Garni-templom néven ismert. Több mint másfél évezred háborítatlansága után 1679-ben a templom egy földrengés során súlyosan megsérült, köveit részben elhordta a lakosság. 1966-ban rekonstruálták a talált eredeti anyaggal (ennek során a környező falvakat is megkutatták, majd visszaszállították a templom más célra beépített köveit). A legújabb ásatások során római kori fűtött fürdőre bukkantak, a mozaikpadló sértetlenül átvészelte az évezredeket. Garniban sok az örmény fővárosból idelátogató kiránduló. A turisztikai látványosságok közé tartozik egy kék és fekete bazaltból épült keresztény templom is, valamint a 12. századi Geghard kolostor. Források Tessa, Hofmann; Andreas, Wolfensberger:Armenien: Stein um Stein. München 2008. ISBN 978-3861087878 Garni az Armenica.org honlapon Armeniapedia Garni Temple
Garni (plaats)

Garni (Armeens: Գառնի) is een dorp in de Armeense provincie Kotayk. Het dorp is vooral bekend vanwege de nabijgelegen tempel gewijd aan de zonnegod Mirh uit de Armeense mythologie maar kent meer historische bouwwerken en ruïnes. Het ligt aan een klif met uitzicht over de rivier de Azat en het Geghamagebergte. Vlak bij het dorp ligt de gelijknamige kloof Garni en zeven kilometer van het Klooster van Geghard. Door de strategische ligging werd deze plek waarschijnlijk al bewoond in het 3e millennium v.Chr.. Rond de 3e eeuw v.Chr. werd een fort op de klif gebouwd. In 1386 werd het dorp veroverd door de Mongoolse krijgsheer Timoer Lenk. Tempel De Grieks-Romeinse tempel werd waarschijnlijk in de 1e eeuw gebouwd in opdracht van koning Tiridates I en was gewijd aan de zonnegod Mihr en was onderdeel van het fort. Toen Armenië zich in het begin van de 4e eeuw, onder leiding van koning Tiridates IV, bekeerde tot het Christendom werden de meeste heidense bouwwerken gesloopt maar dit gebouw bleef gespaard en werd het zomerhuis van de zuster van de koning. Tijdens een aardbeving in 1679 stortte het gebouw in om in de periode van 1969 tot 1975 weer herbouwd te worden. Externe link Armeniapedia.org: Garni
Garni

Garni (orm. Գառնի) – wieś w Armenii, położona w prowincji Kotajk, w dolinie rzeki Azat, ok. 29 km na wschód od Erywania. We wsi zachowało się wiele zabytkowych budowli z IX–XI w., jednak główną atrakcją turystyczną miejscowości jest twierdza Garni. Obejmuje ona cały kompleks zabudowań, z których najbardziej znanym jest zbudowana z bazaltu świątynia poświęcona bogu słońca Mitrze [I w. n.e.). Już w III w. p.n.e. istniała na tym miejscu twierdza cyklopowa, która służyła jako siedziba królewska i miejsce przebywania wojsk. Bibliografia Скоробогатько, Кирилл (ред.): Армения, Путеводитель "Пти Фюте", Издательство "Авангард", 2. издание, Москва 2007, ISBN 5-86394-300-8. Linki zewnętrzne Zdjęcia z Garni
Garni

Garni (em armênio: Գառնի) é uma vila importante na província de Cotaique, na Armênia. É conhecida pelo templo clássico próximo. No censo de 2011, a população da vila era de 6 910 habitantes, contra 7 215 em 2001. Nome Segundo a tradição histórica preservada na História da Armênia de Moisés de Corene, foi fundada pelo herói mítico Gelâmio, que a batizou Guelami (Gełami) em sua honra. Mais tarde, a rebatizou Garni em honra a seu neto Garnique, de cuja descendência nasceria Varaz (Vazaž), epônimo da família Varasnúnio e fundador de Razdã. Referências Bibliografia Moisés de Corene (1978). Thomson, Robert W., ed. History of the Armenians. Cambrígia, Massachusetts; Londres: Harvard University Press
Garni

Garni (armensko Գառնի) je vas v armenski provinci Kotajk, približno 33 km jugovzhodno od Erevana, na poti, ki vodi do znanega samostana Geghard. Leta 2011je imelo naselje 6910. Zgodovina Naselje ima starodavno zgodovino in je najbolj znano po helenističnem templju. Območje je bilo prvič zasedeno v 3. tisočletju pred našim štetjem vzdolž zlahka branljivega terena na enem od ovinkov reke Azat. V 8. stoletju pred našim štetjem je območje osvojil urartski kralj Argišti I.. Utrdba pri Garniju je bila postavljena verjetno nekje v 3. stoletju pred našim štetjem kot poletna rezidenca za armenske kraljeve dinastije Orontidov in Artaksiadov. Kasneje okoli 1. stoletja pred našim štetjem je trdnjava Garni postala zadnje zatočišče armenskega kralja Mitridata in tam, kjer je skupaj z družino umoril njegov zet in nečak Ramamist. Trdnjavo je leta 1386 opustošil Timur Lenk. Leta 1679 je območje porušil potres, ki je uničil tudi tempelj. Spomeniki in znamenitosti Garni je znan po svojem trdnjavskem kompleksu s templjem iz 1. stoletja n. št., templjem v Surb Astvacacin, cerkvijo Maštoc Hajrapet, porušeno enoladijsko cerkvijo iz 4. stoletja, porušeno svetišče Tuk Manuk, svetišče svetega Sargisa in svetišče kraljice Katranide. V bližini je soteska Garni z dobro ohranjenimi bazaltnimi stebri, izklesanimi ob reki Goght, na mestu kjer se sreča z reko Azat. Ta del soteske običajno imenujejo Simfonija kamnov. Najlažje se pride po cesti, ki vodi levo navzdol po soteski, tik preden se pride do templja Garni. Še ena cesta vodi v sotesko skozi vas, po kamniti cesti in v dolino. Ko se v dolino zavije desno do soteske Garni, stoji srednjeveški most iz 11. stoletja. Če zavije levo, se ob reki pride do ribogojnice in dalje do državnega rezervata Kosrov in malo naprej samostana Havuts Tar (ki ga je mogoče videti od templja). Srednjeveški most je bil leta 2013 kontroverzno obnovljen v okviru projekta, ki ga je ameriška vlada organizirala in plačala prek svojega sklada veleposlanikov za ohranjanje kulture. Kritiki pravijo, da je delo uničilo vrednost mostu kot zgodovinskega spomenika. Znotraj rezervata Kosrov so Aghjots Vank iz 13. stoletja, cerkev svetega Stepanosa in trdnjava Kakavaberd. Galerija Sklici Zunanje povezave Garni na Armenica.org Opis na Cilicia.com
Garni (ort i Armenien)

Garni är en ort med 8 347 invånare i Armenien. Den ligger i provinsen Kotajk, i den centrala delen av landet, 20 kilometer öster om huvudstaden Jerevan. Garni ligger 1 413 meter över havet. Trakten runt orten består i huvudsak av gräsmarker och bergslandskap. Närmaste större samhälle är Jerevan, 20,0 kilometer väster om Garrni. I Garni ligger ett antikt tempel, genom sin grekisk-romerska kollonstil unikt i forna Sovjetunionen. Templet finns i Unescos förslag till världsarv. Källor
Гарні (село)

Гарні (вірм. Գառնի) — село в марзі Котайк, у центрі Вірменії. Було знищене руйнівним землетрусом в 1679 році і перебудоване в 1828–1829 роках. Населення займається тваринництвом, садівництвом, виноградництвом, овочівництвом та бджільництвом. Джерела Національна статистична служба Республіки Вірменія [Архівовано 15 листопада 2010 у Wayback Machine.](англ.)(вірм.)(рос.)
Vahan, Armenia

Vahan (Armenian: Վահան) is a village in the Chambarak Municipality of the Gegharkunik Province of Armenia. Nearby upon a hill towards the eastern end of the village is an early Iron Age cyclopean fort. Etymology When the village was founded in 1925, it was named Ordzhonikidze in honor of Soviet politician and politburo member, Sergo Ordzhonikidze. Notable People Aramas Dallakyan, politician Gallery References External links Report of the results of the 2001 Armenian Census, Statistical Committee of Armenia Kiesling, Brady (June 2000). Rediscovering Armenia: An Archaeological/Touristic Gazetteer and Map Set for the Historical Monuments of Armenia (PDF). Archived (PDF) from the original on 6 November 2021.
Vahan (Karmir)

Vahan es una localidad del raión de Karmir, en la provincia de Gegharkunik, Armenia, con una población censada en octubre de 2011 de 1127 habitantes. Se encuentra ubicada al noreste de la provincia, cerca de la costa nororiental del lago Seván y de la frontera con Azerbaiyán.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Vahan.
Vahan (Gegharkunik)

Vahan (en arménien Վահան ; anciennement Orjonikidze) est une communauté rurale du marz de Gegharkunik, en Arménie. Elle compte 1 238 habitants en 2008. Située à 128 km d'Erevan, la capitale, cette communauté jouxte la frontière entre l'Arménie et l'Azerbaïdjan ; de nombreux habitants viennent d'Artsvashen, une enclave arménienne en Azerbaïdjan occupée par celui-ci depuis la guerre du Haut-Karabagh. Notes et références Portail de l’Arménie
Vahan (Armenia)

Vahan (in armeno Վահան?) è un comune dell'Armenia di 1 238 abitanti (2009) della provincia di Gegharkunik. Quando la città venne fondata nel 1925, le fu dato il nome del politico sovietico Sergo Ordzhonikidze. Note Bibliografia (EN) Brady Kiesling, Rediscovering Armenia, 2000, p. 49. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Vahan Collegamenti esterni (EN) Vahan sul GEonet Names Service
Ваган (село)

Вага́н (арм. Վահան) — село в Армении, в Гехаркуникской области. Со времен Первой карабахской войны, село охраняет армяно-азербайджанскую границу. География Расположено в верховье реки Гетик в 130 км от Еревана, в 75 км к северо-востоку от областного центра (город Гавар) и в 5 км к юго-востоку от Чамбарака, на высоте 1925 м над уровнем моря. История Село основано в 1925 году и имело первоначальное название Рубенакерт. В 1953 году было переименовано в село Орджоникидзе. Местные жители также называли его Джрдханом. 3 апреля 1991 года село было переименовано в Ваган из-за своего расположения на границе с Азербайджаном, так как «ваган» (арм. վահան) по-армянски означает «щит». Население Экономика Население занимается животноводством, выращиванием картофеля, зерновых и кормовых культур. Памятники истории и культуры В восточной части села есть захоронения 2—1 тыс. до н. э., крепость 1 тыс. до н. э., кладбище X—XIII веков, хачкары X—XVII веков. Примечания Ссылки World Gazeteer: Armenia (недоступная ссылка) – World-Gazetteer.com Brady Kiesling. Rediscoving Armenia (англ.) (2000). — p. 49.
Vahan

Vahan (armeniska: Վահան) är en ort i Armenien. Från 1925 hette orten Rubenakert efter den armeniske revolutionären Ruben Petrosi Dasjtojan (1879–1937), från Stalins död 1953 och till Sovjetunionens kollaps 1991 Ordzjonikidze efter Grigorij Ordzjonikidze. Den ligger i provinsen Gegharkunik, i den centrala delen av landet, 90 kilometer nordost om huvudstaden Jerevan. Vahan ligger 1 925 meter över havet och antalet invånare är 1 153. Terrängen runt Vahan är huvudsakligen kuperad, men åt sydost är den bergig. Runt Vahan är det ganska tätbefolkat, med 70 invånare per kvadratkilometer.. Närmaste större samhälle är Tjambarak, 4,3 kilometer nordväst om Vahan. Trakten runt Vahan består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Ваган (село)

Ваган (вірм. Վահան) — село в марзі Гегаркунік, на сході Вірменії. Село розташоване за 3 км на південний схід від міста Чамбарак та за 16 км на південний схід від села Арцвашен (вірменський анклав, що наразі перебуває під контролем Азербайджану), з якого єдина дорога до Вірменії вела через село Ваган. Після захоплення Арцвашену Національною армією Азербайджану лінія фронту проходила поруч з селом Ваган. Село було засноване у 1925 р. під назвою Рубенакерт. У 1953 р. було перейменовано на Орджонікідзе. І нарешті, у 1991 р. отримало свою сучасну назву — Ваган. Джерела Національна статистична служба Республіки Вірменія [Архівовано 23 вересня 2015 у Wayback Machine.](англ.)(вірм.)(рос.) Примітки
Getik, Gegharkunik

Getik (Armenian: Գետիկ) is a village in the Chambarak Municipality of the Gegharkunik Province of Armenia. History The village was founded in 1922 by settlers from Artsvashen and has megalithic monuments, khachkars and an Iron Age cyclopean fort by the name of "Mughani Khach". Gallery References External links Kiesling, Brady (June 2000). Rediscovering Armenia: An Archaeological/Touristic Gazetteer and Map Set for the Historical Monuments of Armenia (PDF). Archived (PDF) from the original on 6 November 2021.