NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Meghri

Meghri (armeniska: Մեղրի) är en ort i Armenien. Den ligger i provinsen Siunik, i den sydöstra delen av landet, 210 kilometer sydost om huvudstaden Jerevan. Meghri ligger 657 meter över havet och antalet invånare är 4 540. Terrängen runt Meghri är bergig åt nordväst, men åt sydost är den kuperad. Meghri ligger nere i en dal. Runt Meghri är det ganska glesbefolkat, med 27 invånare per kvadratkilometer.. Det finns inga andra samhällen i närheten. Trakten runt Meghri består i huvudsak av gräsmarker. Kommentarer Källor
Мегрі

Мегрі́ (вірм. Մեղրի) — місто, розташоване на півдні Вірменії, у марзі (області) Сюнік. Географія Розташований на лівому березі річки Мегрі (притока Араксу). Залізнична станція на недіючій і напівзруйнованій гілці Єреван — Нахічевань — Джульфа — Мегрі — Міджнаван — Баку. Історія Під час російсько-перської війни 1804—1813 років у районі Мегрі велися активні військові дії. На початку травня 1810 р. перський принц Аббас-Мірза стягнув війська (30 тис. чол.) до Нахічевані з метою вторгнення до Карабаху та оволодіння Грузією. Перейшовши через Аракс, 15 травня 1810 р. перси зайняли Мегрі. Командир карабаського загону російських військ генерал-майор Петро Небольсин вислав загін (батальйон 17-го єгерського полку, близько 500 чол.) під командуванням полковника Петра Котляревського з завданням звільнити Мегрі, яке, як вузол комунікацій, було ключем до Карабаху і Тебризу. Гарнізон Мегрі складався з 15 000 чоловік регулярної перської піхоти (сарбазів) з артилерією (7 батарей), розташованої на правому, крутому березі річки Мегрі. Підступи до селища були сильно укріплені засіками, що оборонялися двома сотнями сарбазів. Розділившись на три колони, російський загін непомітно підійшов до Мегрі по долині річки Аракс і вранці 17 червня раптово атакував центральне укріплення персів, увірвався у село і після запеклого бою захопив його. Перси втратили понад 300 осіб, втрати російської загону становили 35 чоловік. Подальші спроби перських військ повернути Мегрі виявилися безуспішними. Економіка Основу економіки міста становить харчова промисловість: хлібозавод, винний і консервний заводи, сирний завод. Існує проєкт з будівництва за 15 км від міста ГЕС Мегрі потужністю 6,5 МВт. У Мегрі розташована газорозподільна станція газопроводу Іран — Вірменія. Визначні пам'ятки У межах міста знаходяться: Фортеця Мегрі (XVII століття), церква Сурб Аствацацин Мец Таха (XVII століття), церква Сурб Саргіс покр Таха (XVII століття), а також етнографічний будинок (XVIII — XX ст.), поблизу міста знаходиться церква Мегре Ванк (XV — XVIII ст.). Примітки Посилання Город Мегри (граница Армении с Ираном): игнорируя спекуляции — в надежде на «НЭП» [Архівовано 31 липня 2008 у Wayback Machine.](рос.) Профиль на geonames[недоступне посилання з квітня 2019] (англ.) Профиль на World Gazetteer (англ.)
Джермук

Джермук (на арменски: Ջերմուկ) е град, разположен в провинция Вайоц Дзор, Армения. Населението му през 2011 година е 4628 души. История Население 1990 – 9014 души 2001 – 5146 души 2009 – 6212 души 2011 – 4628 души Източници
Dschermuk

Dschermuk (armenisch Ջերմուկ, in wissenschaftlicher Transliteration J̌ermowk, IPA: [d͡ʒɛɹ'mɯk]) ist ein Kurort in Armenien. Dschermuk hatte bei der Volkszählung 2011 4346 Einwohner und liegt in einer landschaftlich reizvollen Gegend der Provinz Wajoz Dsor, in der es viele Thermalquellen gibt. Deshalb wurde Dschermuk zu Sowjetzeiten zu einem bekannten Kurort ausgebaut. Außerdem wird hier Mineralwasser abgefüllt. Die Zufahrtsstraße führt oberhalb des Arpa-Tals am Kloster Gndevank vorbei. Zur Stadtgemeinde Dschermuk (Ջերմուկի քաղաքային համայնք, Dschermuki kaghakajin hamajnk) gehört neben der Stadt das etwa vier Kilometer südlich gelegene Dorf Ketschut mit 884 Einwohnern, sodass die Gesamteinwohnerzahl der Gemeinde 5230 beträgt (Stand 2011). Nachdem in Armenien in der zweiten Hälfte der 1990er Jahre nach Jahren der Krise ein Wirtschaftsaufschwung einsetzte, plant man nun, Dschermuk neuen Glanz zu verleihen. Dazu soll auch das in Armenien sehr populäre Schachspiel beitragen. Seit 2006 findet hier jährlich ein internationales Jugendturnier statt. Erster Sieger wurde der armenische Jugendweltmeister Sawen Andriasjan. Die armenischen Spitzenspieler bereiten sich in Dschermuk oft auf größere Turniere vor, wie z. B. die armenische Nationalmannschaft um Lewon Aronjan vor dem Sieg bei der Schacholympiade in Turin 2006. Vom 8. bis 24. August 2009 fand in Dschermuk das fünfte von sechs Grand-Prix-Turnieren des Weltschachbundes statt, das Teil des Qualifikationszyklus zur Schachweltmeisterschaft war. Klima Städtepartnerschaften Saint-Raphaël, Frankreich Schtschutschinsk, Kasachstan Siehe auch Liste der Städte in Armenien Weblinks Jermuk Resort Town. Armeniapedia Einzelnachweise
Jermuk

Jermuk (armenio: Ջերմուկ) es una comunidad urbana de Armenia perteneciente a la provincia de Vayots' Dzor. En 2011 tiene 4628 habitantes.​ Se conoce su existencia desde el siglo XIII, cuando la localidad es mencionada por primera vez por el historiador Stepanos Orbelian. No obstante, posee construcciones anteriores como los restos de una fortaleza ciclópea y las ruinas de una basílica del siglo VIII. Actualmente, la economía de la localidad se basa en sus aguas: aquí se ubican las fábricas de embotellado del agua mineral Jermuk y destacados spas turísticos. Se ubica en el noreste de la provincia, 5 km al oeste del límite con Syunik'.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Jermuk.
Djermouk

Djermouk, ou Djermuk ou encore Jermuk (en arménien Ջերմուկ), est une ville d'Arménie située dans le marz de Vayots Dzor. Elle se trouve à 173 km d'Erevan. Présentation La ville, comprenant également la localité de Kechut et comptant 6 267 habitants en 2008, est perchée à 2 070 mètres d'altitude. Elle se trouve à la source de la rivière Arpa, dont la source proche de la ville est une résurgence, et qui coule en canyon à l'entrée de Djermouk. La chaîne de montagne du Zanguezour commence ici. La ville est réputée pour sa station de cure thermale et a donné son nom à une eau minérale, la Jermuk. Démographie Depuis 1959, l'évolution démographique de Djermouk a été la suivante : Galerie Littérature Du 19 au 28 octobre 2011, la station thermale de la ville accueille l'« Arche littéraire 2011 » (Grakan tapan). Le ministère de la culture du gouvernement arménien organise une rencontre internationale d'écrivains contemporains dont Herbert Maurer (Autriche), Geert van Istendael et Filip van Zandycke (Belgique), Peeter Sauter et Vahur Afanasjev (Estonie), Arlette van Laar et Serge van Duijnhoven (Hollande), Claudio Pozzani (Italie), Leo Butnaru (Moldavie), Jacek Pacocha (Pologne), Swantje Lichtenstein, Christiane Lange (Allemagne) ainsi que Serge Venturini (France). Jumelages Notes et références Liens externes Site officiel Portail des sports d’hiver Portail de l’Arménie
Dzjermoek

Dzjermoek (Armeens: Ջերմուկ, voorheen bekend als Safolar) is een kuuroord in de Armeense provincie Vajots Dzor, gelegen 53 km ten oosten van Yeghegnadzor, de provinciehoofdstad van Vajots Dzor. Het was een populaire bestemming tijdens het Sovjet-tijdperk en tot op de dag van vandaag is Dzjermoek nog steeds beroemd om zijn warmwaterbronnen en het merk van mineraalwater dat wordt gebotteld in de omgeving. In de stad is er een enorme waterval, een natuurlijke brug, een meer en bossen met wandelpaden. Dzjermoek wordt momenteel herontwikkeld tot een moderne toeristische bestemming. Onder het Armeense volk staat Dzjermoek bekend om haar frisse lucht.
Jermuk

Jermuk är en ort i Armenien. Den ligger i provinsen Vajots Dzor, i den sydöstra delen av landet, 110 kilometer öster om huvudstaden Jerevan. Jermuk ligger 2 135 meter över havet och antalet invånare är 4 582. Terrängen runt Jermuk är huvudsakligen lite bergig. Jermuk ligger nere i en dal. Runt Jermuk är det ganska glesbefolkat, med 42 invånare per kvadratkilometer.. Jermuk är det största samhället i trakten. Trakten runt Jermuk består i huvudsak av gräsmarker. Kommentarer Källor
Джермук

Джерму́к (вірм. Ջերմուկ) — місто-курорт у Вірменії у марзі (області) Вайоц-Дзор на річці Арпа, вище Кечутського водосховища, на плато на захід від Зангезурського хребта. Відстань до Єревану — 175 км. Джермук — бальнеологічний і кліматичний високогірний курорт. За радянських часів місто було популярним місцем відпочинку, відомим теплою весною. В місті виробляється знаменита мінеральна столова вода. Також Джермук може похвалитися водоспадом і басейном з багатою мінералами водою. Зараз місто перебудовано і знову стає популярним курортом. В місті з’явилися нові готелі, побудовано п’ять ліній канатної дороги, проводяться спортивні змагання найвищого рівня. Поруч з містом знаходяться середньовічні печерні комплекси. З 8 по 24 серпня 2009 року в Джермуці проходив п'ятий етап Серії Гран Прі ФІДЕ з шахів пам'яті Тиграна Вартановича Петросяна. Назва З вірменської мови назва Джермук (вірм. ջերմուկ) перекладається як «тепле мінеральне джерело». Перша згадка про місто саме під такою назвою міститься у працях історика Степаноса Орбеляна та датована 13 століттям. Цю назву остаточно закріпили за містом як основну 1924 року. У тюркських мовах місто має інші назви. Приміром, давня назва міста, Істісу (азерб. і тур. İstisu, вірм. Իստիսու), перекладається як «гаряча вода». Цю назву місто носило до 1924 року. У Азербайджані місто називають Кущу (азерб. і тур. Quşçu). Поріднені міста Сен-Рафаель, Франція Див. також Цахкадзор Арзні Примітки Посилання Лечебно-оздоровительный курорт Джермук(рос.) Отели марза Вайоц-Дзора [Архівовано 13 серпня 2009 у Wayback Machine.](рос.) Jermuk article on Armeniapedia [Архівовано 5 грудня 2020 у Wayback Machine.](англ.) Гонолыжный курорт Джермук(рос.) Jermuk guide on Haykland(англ.) Туристический и курортный город Джермук(рос.) Пятый этап серии гран-при ФИДЕ по шахматам [Архівовано 4 вересня 2009 у Wayback Machine.](рос.)
Artašat

Artašat (arménsky Արտաշատ) je hlavní město provincie Ararat v Arménii. Leží na řece Araks, 30 kilometrů jihovýchodně od Jerevanu. Bylo založeno teprve roku 1962 arménskou vládou (v éře Sovětského svazu) a pojmenováno dle nedalekého, asi 8 kilometrů vzdáleného, starověkého města Artašat, které bylo založeno roku 176 př. n. l. králem Artašesem I., a které bylo ve starověku hlavním městem Arménie (185 př. n. l. – 120), avšak z něhož zbyly jen ruiny. V Artašatu žije přibližně 21 tisíc obyvatel. Ve městě působil fotbalový klub FC Dvin Artašat, avšak roku 1999 kvůli finančním problémům zanikl. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Artashat, Armenia na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Artašat na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Artašat

Artašat (armenski: Արտաշատ, helenizirano kao Artaxata) je grad na rijeci Araks u dolini Ararat, te glavni grad pokrajine Ararat u Armaniji. Predstavlja jedan od najstarijih gradova u Armeniji. Smješten je na sjecištu željezničkih pruga Erevan – Nahičevan – Baku i Nahičevan – Tabriz te cesti Erevan Goris – Stepanakert. Ime grada potječe od iranskog izraza "radost". Današnji Artašat je grad srednje veličine s oko 35.100 stanovnika. Nalazi se oko 5 km sjeverozapadno od lokacije antičkoga grada. Od godine 2004. u njemu traje program izgradnje novih stambenih naselja. U gradu postoji šest gimnazija, glazbena, umjetnička i sportska škola, kazalište nazvan po Amou Harazjanu, umjetnički centar nazvan po Charlesu Aznavouru, lokalna TV-stanica i nekoliko novina. Izvori
Artasat

Artasat (örményül: Արտաշատ) város Örményországban, Ararat tartomány székhelye. Jerevántól 30 km-re délkeletre fekszik az Araksz folyó mentén az Ararát-völgyben. Az ország egyik legrégibb városa, az Örmény Királyság fővárosa is volt. A jelenlegi modern városközpont 5 km-re északnyugatra fekszik történelmi Artasattól, lakosainak száma 25 300. Történelme I. E. 176-ban építteti I. Artashes király. Plutarkhosz azt írja, hogy Hannibal tőle kér tanácsot a Római Birodalom ellen. Artashes sok jó tanáccsal látta el. 449-ben, közvetlenül az Avarayr-csata előtt a városban volt az "Artashat Tanács", ahol a keresztény örmény politikai és vallási vezetők gyűltek össze, hogy megvitassák II . Yazdegerd perzsa szasszanida király fenyegetéseit. A szovjet idők alatt, 1945-ben épül az új város, a régitől 8 km-re. Ipari csomóponttá növi ki magát. 1955-Az Ararat tartomány központja lett. Jegyzetek Források [1]
Artašat

Artašat (in armeno Արտաշատ?) è una città di circa 25 200 abitanti (2007), capoluogo della provincia di Ararat in Armenia. La cittadina si trova nella valle dell'Ararat circa 20 km a sud della capitale Erevan a poca distanza dal confine con la Turchia. Il sito archeologico con i resti dell'antica capitale Artaxata si trova circa 8 km a sudest della cittadina. Storia Fu fondata intorno al 1828 con il nome di Ghamarlu (o Verin Ghamarlu) da migranti armeni costretti ad abbandonare i distretti di Khoy e Salmas in Iran in seguito alla sconfitta nella Guerra russo-persiana (1826-1828). Si espanse in un florido centro agricolo dedito alla coltura del cotone e della vite. Nel 1930 venne costituito il distretto di Ghamarlu e nel 1945 la cittadina e il distretto vennero rinominati Artašat. In epoca sovietica divenne un centro industriale dedicato principalmente alla lavorazione di prodotti alimentari. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Artašat Collegamenti esterni Sito ufficiale, su artashat.am. Արտաշատի համայնքապետարան Artashat Municipality (canale), su YouTube. (EN) Artašat, in Encyclopædia Iranica, Ehsan Yarshater Center, Columbia University.
Artasjat

Artasjat (Armeens: Արտաշատ; gehelleniseerd als Artaxata: Grieks: Ἀρτάξατα, Azerbeidzjaans: Qəmərli) is de hoofdplaats van de Armeense provincie Ararat. Artasjat telt 22.567 inwoners. De antieke stad, gesticht in 176 v.Chr., ligt op 5 km van de moderne. In de oudheid was dit eeuwenlang de belangrijkste vesting van het Armeense koninkrijk.
Artaszat

Artaszat (orm. Արտաշատ) – miasto w Armenii, nad Araksem, stolica prowincji Ararat. Liczy około 19 tys. mieszkańców. Artaszat pierwotnie było wioską o nazwie Ghamarlu, założoną przez ormiańskich migrantów z Iranu w latach 1828–29. Pod koniec XIX i na początku XX wieku rozrosło się do dużej wioski. W 1945 roku przemianowano je na cześć starożytnego miasta Artaszat (Artaxata), którego ruiny znajdują się 8 kilometrów na południowy wschód od miasta. W 1946 roku uzyskało status osady miejskiej, a w 1962 roku miasta. W mieście rozwinął się przemysł spożywczy, lekki, drzewny, maszynowy oraz metalowy. Przypisy
Artaxata

Artaxata (em armênio/arménio: Արտաշատ, Artašat) é uma cidade e capital da província de Ararate, na Armênia. De acordo com o censo de 2011, tinha 22 269 habitantes. História Fundada por Artaxias I em 190 a.C. na entrada das planícies do rio Araxes. Aníbal, após Antíoco III Magno ter sido conquistado pelos romanos, procurou refúgio com Artaxias e observou um lugar desabitado e que tinha várias vantagens naturais, e sugeriu que Artaxias construísse uma cidade. O rei ficou maravilhado, e pediu a Aníbal que supervisionasse o trabalho; quando a cidade foi terminada, ganhou o nome do rei, e se tornou a capital da Armênia. Referências Bibliografia «Artashat». City Population. Consultado em 8 de março de 2025
Artașat

Artașat (denumire veche „Artaxata”) este un oraș cu o populație de 35.100 locuitori care este capitala provinciei Ararat din Armenia. El se află pe malul râului Aras (Araxes) la 23 de km est de Erevan. Istoric Prima atestare documentată a localității datează din 190 îdeH. Geografie Referințe Vezi și Lista orașelor din Armenia Bătălia de la Artaxata Legături externe de locuri de vizitat din Artaschat Arhivat în 24 august 2007, la Wayback Machine.
Арташат

Арташат (јерм. Արտաշատ) је град у Јерменији и административни је центар марза Арарат. Налази се на левој обали реке Аракс у Араратској равници, 30 км југоисточно од Јеревана. Један је од најстаријих градова у Јерменији, основан 176. п. н. е. од стране краља Арташеса I и древна престоница античке јерменске државе. Стари Грци су га називали Артаксата (грч. Ἀρτάξατα) а Римљани Неронија (лат. Neronia). Модерно насеље налази се 5 км северозападније од древног града. У њему је 2010. живело 25.400 становника. Географија Арташат је смештен југоисточно од Јеревана, на левој обали реке Азат у централном делу Араратске равнице. Удаљен је свега 4 км од границе са Турском. Површина градског подручја је 10 км². Град се налази на важној железничкој и друмској раскрсници и кроз њега пролази пруга на релацији Јереван-Јехегнаџор-Капан и даље ка Степанакерту (Нагорно-Карабах). Подручје око града карактерише умерена континентална клима. Просечне јулске температуре крећу се око 20-26°C, а јануарске око -6°C. Апсолутни температурни максимум је +42°C, а апсолутни минимум је -32°C. Просечна количина падавина на годишњем нивоу креће се између 200 и 235 мм. Историја Антички Арташат је основао краљ Арташес I у периоду између 185. и 176. године пре нове ере у близини данашњег манастира Хор Вирап, 5 км западније од данашњег насеља на месту тадашњег ушћа Мецамора у Аракс. Због свог стратешког положаја на путу свиле Арташат је у античком периоду имао веома развијену трговину и занатсво. У доба владавине краља Артавазда II (55—34. п. н. е.) у граду је саграђен велики амфитеатар. Због лепоте грађевина у њему често су га звали „јерменском Картагином“. У два наврата Арташат је био престоница древне јерменске државе. Први пут између 160-77. п. н. е., а потом и у периоду 60. п. н. е.-120. нове ере. Римљани су до темеља порушили град 59. године, међутим пошто је тадашњи римски император Нерон 66. сносио све трошкове обнове, град је у његову част преименован у Неронија (лат. Neronia). Градови побратими Кламар, Француска (од 2003) Види још Двин Хор Вирап Арарат (марз) Референце Спољашње везе Ардашар на Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона: В 86 томах (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1890—1907. Артаксата // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона: В 86 томах (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1890—1907. Armenica.org Историја Јерменије
Artasjat

För den antika armeniska staden Artasjat, se Artasjat (huvudstad) Artasjat (armeniska: Արտաշատ), tidigare Ghamarlu (Ղամարլու; ryska: Камарлу: Kamarlu), är sedan 1962 en stad i Araratprovinsen, 30 km sydöst om huvudstaden Jerevan i Armenien. Den nuvarande staden fick 1945 fick sitt namn efter den antika armeniska huvudstaden Artasjat, som låg åtta kilometer söderut. Artasjat har 25 300 invånare. Bildgalleri Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Artashat, 5 juni 2011.
Арташат

Арташа́т (вірм. Արտաշատ), Артаксати (дав.-гр. Ἀρτάξατα) — місто у Вірменії, адміністративний центр марзу (області) Арарат. У минулому — столиця Великої Вірменії. Розташоване за 30 км на південний схід від Єревана. Історія Географія і транспорт Арташат розташований на південний схід від Єревана на Араратській рівнині на лівому березі річки Азат. Місто оточене плодовими садами, виноградниками. Відстань до кордону з Туреччиною — близько 4 км. Площа міста близько 10 км², довжина з півдня на північ 5,5 км, зі сходу на захід 3 км. Через місто проходять залізнична гілка Єреван — Єрасх і автотраса Єреван — Єхегнадзор — Капан. З Арташата виходять 10 автодоріг, що ведуть у навколишні села. За 3 км на південний схід від Арташату знаходяться поклади вапняку. Економіка У місті функціонують винно-коньячний і консервний заводи. За радянських часів в Арташаті також діяли підприємства легкої та харчової промисловості, машинобудівний, керамічний заводи та інші, про їхню діяльність у даний момент даних немає. Арташат і його околиці — один з найбільших за обсягом виробництва сільськогосподарських районів Вірменії. Тут сильно розвинена зрошувальна мережа, що використовує води Арташатського каналу та річки Азат. Основою сільського господарства є виноградарство, плодівництво, овочівництво і молочне тваринництво. Архітектура Міста-побратими Кламар (фр. Clamart), Франція, з 2003 р. Ростов-на-Дону (рос. Ростов-на-Дону), Росія, з 2010 р. Посилання вірменська історія [Архівовано 7 липня 2009 у Wayback Machine.] Розділи «Історія» та «Архітектура» основані на матеріалах, опублікованих під ліцензією GFDL[недоступне посилання з травня 2019] в журналі Athanatoi [Архівовано 11 серпня 2011 у Wayback Machine.]. Примітки
Дилиджан

Дилиджан (на арменски: Դիլիջան) е град, разположен в провинция Тавуш, Армения. Населението му през 2011 година е 17 712 души. История Население 1990 – 23 695 души 2001 – 14 846 души 2009 – 15 601 души 2011 – 17 712 души Източници
Dilidschan

Dilidschan (armenisch Դիլիջան, auch Dilijan, Delijan und Delidschan) ist eine Stadt in der nordarmenischen Provinz Tawusch, die in der sowjetischen Zeit zu einem der führenden Kurorte des Landes ausgebaut wurde. Lage Die Stadt erstreckt sich über 20 km an den Ufern des Aghstafa (russisch Akstafa, am Unterlauf in Aserbaidschan Ağstafacay) und liegt auf 1500 m Höhe umgeben von Bergen im 2002 gegründeten Dilidschan-Nationalpark. In Dilidschan münden auch Golowinka und Dilidschanka in den Aghstew. Die gebirgige Umgebung bedeckt ein 34.000 Hektar großes Waldgebiet. Einheimische nennen es wegen dieser idyllischen Lage daher auch die „Kleine Schweiz“ Armeniens. Dilidschan ist reich an Mineralquellen, und dem „Dilidschan“-Mineralwasser sagt man heilfördernde Wirkung nach. Geschichte In der Nähe Dilidschans wurde bei Straßenbauarbeiten im Jahr 1859 ein spätbronzezeitliches Gräberfeld von etwa 1300 v. Chr. entdeckt. Der Fundort ist nach dem leitenden Ingenieur der Bauarbeiten, Redkin, als „Redkin-Lager“ bekannt. Viele Grabkammern waren noch unberührt und besaßen reiche Grabbeigaben. Die Toten wurden häufig in seitlicher Hockstellung mit dem Gesicht nach Westen bestattet. Früher wurde die Region um Dilidschan Hovk genannt und war bei lokalen Fürsten, unter anderem den Arsakiden, als Jagdrevier beliebt. 1666 erwähnte der französische Reisende Jean Chardin erstmals den Ort Dilidschan. Unter russischer Herrschaft begann im 19. Jahrhundert ein Bevölkerungszuwachs. Erste Schulen sowie 1908 eine öffentliche Bibliothek wurden gegründet. Dilidschan war im Mittelalter der Urlaubsort der armenischen Könige. Während der Sowjetzeit kamen die Partei- und Politikbosse aus Moskau hierher zur Kur. Auch in der Gegenwart nennen viele armenische Künstler und Filmemacher die Stadt ihr Zuhause. Stadtbild Dilidschan erhielt 1951 die Stadtrechte und hatte im Jahr 2009 15.601 Einwohner, etwa ein Drittel weniger als 1989. Dilidschan ist einer der wichtigsten Erholungs- und Tourismusorte in Armenien. Beliebt sind vor allem Wander- und Fahrradtouren, insbesondere im Naturschutzgebiet. In der Ortsmitte befindet sich entlang der Scharambejan-Straße die mit Mitteln der Tufenkian-Stiftung restaurierte Altstadt. Hier sind ein Museum und eine Galerie zu finden. In den dortigen Häusern ist teilweise noch die historische Inneneinrichtung des beginnenden 20. Jahrhunderts erhalten. Hagharzin-Kloster Zu den Hauptsehenswürdigkeiten zählt das Kloster Haghartsin. Es setzt sich zusammen aus drei Kirchen und einem Refektorium, die zwischen dem 10. und 14. Jahrhundert erbaut wurden. Im Kloster und in der näheren Umgebung sind mehrere Chatschkare zu besichtigen. Zwischen 2008 und 2013 wurde das Kloster mit arabischen Spendengeldern renoviert. Ein weiteres mittelalterliches Kloster, Goschawank, befindet sich im wenige Kilometer entfernten Dorf Goscha. Sonstiges Der Fußballclub Impuls Dilidschan spielte 1993 in der ersten armenischen Fußballliga. 2014 wurde das UWC Dilijan College (UWCD) eröffnet. Siehe auch Liste der Städte in Armenien Weblinks Dilijan Travel Guide Einzelnachweise