NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Анрапетуцян Храпарак (станція метро)

Анрапетуця́н Храпара́к — станція Єреванського метрополітену, відкрита 26 грудня 1981 року. Станція розташована у центрі Єревану, між станціями «Єрітасардакан» і «Зоравара Андраніка», та має виходи до головного майдану міста. Розташування Станція розташована у середмісті Єревана, в районі Кентрон, та має виходи на Республіканську площу – головний майдан міста, на честь якого й названо станцію. На площі знаходяться будівлі Уряду Вірменії, Державної картинної галереї Вірменії та Національного історичного музею Вірменії, а також музичні водограї та торговий центр Вернісаж. Історія Станцію відкрито 26 грудня 1981 року в межах відкриття І-ої черги підземної залізниці. Тоді вона мала назву «Леніні Храпарак» (вірм. Լենինի Հրապարակ) на честь засновника більшовицької партії, заколотника Владіміра Лєніна. Назву змінено 1992 року в ході декомунізації Вірменії. Технічна характеристика Конструкція Конструкція станції — пілонна трисклепінна. Похилий хід має тристрічковий ескалатор. Оздоблення Пілони мають звужену ширину і велику глибину. Проходи між центральним і колійними залами виконані у вигляді багатошарових арок. В оздобленні пілонів і колійних стін використано білий і бежевий мармур. Підлога оздоблена темно-червоним гранітом. Оригінальні люстри центрального залу у вигляді зв'язок з металевих рур (раніше лампи світили і з нижнього, і з верхнього боку «рур», зараз світять тільки вниз). Бічні платформи підсвічуються ртутними світильниками в нішах пілонів (раніше і центральний зал додатково підсвічували з ніш лампами розжарювання, але зараз цього немає). У протилежній стороні середнього залу глухий торець повністю викладений дзеркалами. Завдяки цьому створюється враження, що станція вдвічі довша, ніж насправді. Вестибюль станції теж має вельми цікаву форму. Його верхній майданчик розташований трохи вище рівня вулиці, касовий зал розташований на напівпідземному, нульовому поверсі. Головною ланкою вестибюля станції є рекреаційний підземний дворик із потужним фонтаном, струмені якого видно на рівні верхнього майданчика. Дворик зусібіч оточений вестибюлем. Потрапити у дворик можна з нульового поверху, до якого веде ескалатор зі станції. Див. також Анрапетуцян Храпарак Примітки Посилання Матеріал про станцію на сайті «Мир метро» [Архівовано 22 листопада 2008 у Wayback Machine.](рос.)
Jujevan

Jujevan (Armenian: Ջուջևան) is a village in the Noyemberyan Municipality of the Tavush Province of Armenia. History The village was founded in 1874, and is the site of the Jujevank Monastery dating from the 19th century and a 12th/13th-century chapel. Poploz-Gash, an Early Iron Age cyclopean fort and the Jaghatsategh settlement from the Early Bronze Age are also located nearby. Demographics The village had 407 inhabitants in 2000, and 514 inhabitants in 2011. Notable people Shahin Mustafayev, Azerbaijani politician, First Deputy Prime Minister and former Minister of Economic Development of the Republic of Azerbaijan References External links Report of the results of the 2001 Armenian Census, Statistical Committee of Armenia Село Джуджеван
Jujevan

Jujevan es una localidad del raión de Noyemberyan, en la provincia de Tavush, Armenia, con una población censada en octubre de 2011 de 514 habitantes. Se encuentra ubicada al norte de la provincia, a poca distancia del río Debet —afluente del río Kurá— y de la frontera con Georgia y Azerbaiyán.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Jujevan.
Jujevan

Jujevan (in armeno Ջուջևան?, anche chiamato Joujevan e Dzhudzhevan) è un comune dell'Armenia di 581 abitanti (2001) della provincia di Tavush. Il paese fu fondato nel 1874, ed è anche il sito del monastero di Jujevank, del XIX secolo. Note Collegamenti esterni (EN) Jujevan sul GEOnet Names Service (EN) Risultati del censimento armeno del 2001 dell'ARMSTAT (RU) Sito internet di Jujevan.
Джуджеван

Джуджева́н (арм. Ջուջևան) — село на севере Тавушской области в Армении. Главой сельской общины является Амбарцум Петросян. История Образование села Джуджеван относят к каменному веку. Рядом с Джуджеваном нашли останки сохранившегося с каменного века поселения людей. Природа вблизи села сохранилась до наших дней в её первозданном виде. Согласно исследованиям археологов, наибольшего расцвета поселение, на месте нынешнего Джуджевна достигло в период с VII века до н.э. — I век н.э.. Здесь были найдены оружия, украшения а также предметы быта из золота, серебра и бронзы. В период со II века до н.э. — I века до н.э. местонахождение Джуджевана часто менялось. Оттуда и пошли новые поселения Гюхатех, Мошути нав и Хечатех, но через некоторое время они были опустошены набегами тюркских племён. В 1874 году тюркские племена полностью уничтожили эти три селения. А выжившие жители этих сёл переселились в нынешних Арчис, Лчкадзор и Джуджеван. Самыми многочисленными из этих переселившихся семей были: Чилингаряны (из поселения Цак Кар) Исраэляны (из Ахпата) Бабаджаняны (из Бердавана) Цатуряны (из Лчкадзора) Географическое положение Село Джуджеван находится у истока реки Баганис и в центре хребта Воскепар, в пяти километрах на юго-востоке от города Ноемберяна. Вблизи села расположена гора Эляк (1361 м). Достопримечательности Рядом с селом есть циклопическая кладка бронзового века, самые известные из них: Арами Блур Поплози Блур Кочоли Блур Например, Арами Блур находится к югу от Джуджевана. На этом месте люди жили начиная с бронзового века вплоть до I века нашей эры. Здесь были найдены артефакты, не имеющие ничего подобного себе на территории всей современной Армении. Примечания Ссылки Официальный сайт Джуджевана (рус.) Профиль на geonames (англ.) (недоступная ссылка — история).
Navur

Navur es una localidad del raión de Taush, en la provincia de Tavush, Armenia, con una población censada en octubre de 2011 de 1065 habitantes. Se encuentra ubicada al este de la provincia, a poca distancia al norte del lago Seván y al oeste de la frontera con Azerbaiyán.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Navur.
Navur

Navur (in armeno Նավուր?) è un comune dell'Armenia di 1 342 abitanti (2010) della provincia di Tavush. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Navur Collegamenti esterni (EN) Navur sul GEOnet Names Service (EN) Navur sul World Gazetteer (EN) Risultati del censimento armeno del 2001 dell'ARMSTAT.
Навур

Наву́р (арм. Նավուր) — село в Тавушской области Армении. Через село проходит дорога межгосударственного значения Г-36 Иджеван-Навур-Берд-Айгепар. В 3 км к востоку находится город Берд, в 3 км к северу находится село Чинчин, в 15 км к западу находится город Иджеван, а к югу от села простираются незаселённые горные массивы. В селе был основан пункт по приемке молока и кооператив по заготовке молока. В селе сохранились циклопические крепости (III—I тыс. до н. э.). Примечания Ссылки Палеомагнитные работы на Кавказе (рус.) Профиль на geonames (англ.) (недоступная ссылка — история). Профиль на World Gazetteer (англ.). Архивировано из оригинала 10 февраля 2013 года.
Navur

Navur (armeniska: Նավուր) är en ort i Armenien. Den ligger i provinsen Tavusj, i den norra delen av landet, 100 km nordost om huvudstaden Jerevan. Navur ligger 1 482 meter över havet och antalet invånare är 1 227. Terrängen runt Navur är lite bergig. Närmaste större samhälle är Berd, 4,3 km öster om Navur. Omgivningarna runt Navur är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet. Runt Navur är det ganska tätbefolkat, med 58 invånare per kvadratkilometer. Kommentarer Källor
Навур

Наву́р (вірм. Նավուր) — село в марзі (області) Тавуш Вірменії. Розташування За 3 км на схід розташоване місто Берд, за 3 км на північ знаходиться село Чінчін, за 15 км на захід знаходиться місто Іджеван, а на південь від села простягаються незаселені гірські масиви. Через село проходить дорога міждержавного значення Г-36 Іджеван-Навур-Берд-Айгепар. У селі збереглися циклопічні фортеці (III—I тис. до н. е.). Примітки Посилання Профіль на geonames[недоступне посилання з квітня 2019] Профіль на World Gazetteer
Chinchin

Chinchin es una localidad del raión de Taush, en la provincia de Tavush, Armenia, con una población censada en octubre de 2011 de 558 habitantes. Se encuentra ubicada al este de la provincia, a poca distancia al norte del lago Seván y al oeste de la frontera con Azerbaiyán.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Chinchin.
Chinchin

Chinchin (in armeno Չինչին?, chiamata anche Ch'inch'in) è un comune dell'Armenia di 713 abitanti (2001) della provincia di Tavush. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Chinchin Collegamenti esterni (EN) Chinchin, su GEOnet Names Service. URL consultato il 16 maggio 2021 (archiviato dall'url originale il 12 dicembre 2012). (EN) Risultati del censimento armeno del 2001 dell'ARMSTAT.
Чинчин

Чинчи́н (арм. Չինչին) — посёлок в Тавушской области Армении. Название «Чинчин» в переводе с персидского означает «кристальная вода». География Расположено на склоне гор Кенац, в 48 км к северо-востоку от областного центра — города Иджевана, на высоте 1290 м над уровнем моря. История Село было основано в 1906 году. Изначально на его месте был просто пастбищный участок села Товуз (ныне Тавуш), но в какой-то момент люди, пасшие коров и овец, решили там поселиться. Население Экономика Население занимается животноводством, выращиванием картофеля, табака и кормовых культур. Памятники истории и культуры К юго-западу от села находятся комплекс Каптаванк (арм. Կապտավանք) 1151 года и поселение XIII—XVII веков Кали Кар (арм. Կալի քար), а в 3 км к северо-западу — заброшенное поселение XII—XV веков Бртаноц (арм. Բրտանոց). См. также Тавушская область Примечания
Айрум

Айрум (на арменски: Այրում) е град, разположен в провинция Тавуш, Армения. Населението му през 2011 година е 2126 души. История Население 1926 – 46 души 1939 – 100 души 1959 – 282 души 1979 – 2252 души 2001 – 2190 души 2008 – 2381 души 2009 – 2371 души 2011 – 2126 души Източници
Ayrum

Ayrum (armensk:Այրում) er en by i provinsen Tavush i Armenien. Navnet på byen hentyder til at der tidligere var Ayrums i området. Eksterne henvisninger http://gnswww.nga.mil/geonames/Gazetteer/Search/Results.jsp?Feature__Unique_Feature_ID=32FA881E72CC3774E0440003BA962ED3&Diacritics=Yes&reload=1 Rapport om folketællingen i Armenien i 2001 på armensk
Ayrum

Ayrum (armenio: Այրում) es una comunidad urbana de Armenia perteneciente a la provincia de Tavush. En 2011 tiene 2126 habitantes.​ Es una de las comunidades urbanas más pequeñas y más nuevas del país. Fue fundada a principios del siglo XX como un pequeño pueblo llamado "Banavan" y se desarrolló rápidamente gracias a sus fábricas de envasado de comida. En 1960 recibió su título de comunidad urbana. Entre 1995 y 2006 estuvo considerada una comunidad rural. Se ubica sobre la carretera M6, en el límite con Lorri y cerca de la frontera con Georgia. El río Debet pasa por la localidad.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Ayrum.
Айрум

Айру́м (арм. Այրում) — город на севере Тавушской области Армении. Этимология По некоторым данным название города означает «выходцы из Рума», то есть (бывшей) Византии.. География Город находится у подножия хребта Гугарац, в 18 км к западу от Ноемберяна, 28 км к северо-востоку от Алаверди соседнего марза Лори и в 13 км к юго-востоку от грузинского города Садахло. Город расположен на берегу реки Дебед на железной дороге и автотрассе Ереван-Тбилиси. В Айруме растут высококачественные персики, они наряду с ноемберянскими являются самыми качественными на территории Армении. История Айрум с 1960 года являлся посёлком городского типа. После административной реформы в Армении вновь получил статус села, с 4.07.2006 город. В окрестностях села были найдены следы поселения бронзового века — зернохранилища, статуэтки. Население По данным «Кавказского календаря» на 1912 год в селе Айрум Борчалинского уезда Тифлисской губернии проживало 360 человек, в основном азербайджанцев, указанных как «татары». Динамика населения Айрума показана в таблице. Среди населения — потомки приехавших из окрестностей Еревана, России, соседнего села Арчис. Экономика Основная часть населения работает в строительстве, на консервном заводе и в железнодорожном хозяйстве. Консервный завод специализируется на переработке фруктов, в 1980-х гг. он являлся вторым по величине в республике. Близ одного из соседних сёл — Техут расположено крупное медно-молибденовое месторождение — Техутское. Запасы медно-молибденовой руды на месторождении составляют около 450 млн тонн. В данный момент месторождение в стадии разработки. Железная дорога Айрум является единственным действующим железнодорожным межгосударственным пунктом и соответственно все железнодорожные перевозки из Армении в другие страны осуществляются через станцию Айрум и дальше в Грузию. Пассажирское движение представлено одним пригородным поездом Гюмри — Айрум, поездом дальнего следования Ереван — Тбилиси и летним поездом Ереван — Батуми. См. также Айрумы Примечания
Айрум

Айрум (вірм. Այրում) — місто на півночі Тавуської області Вірменії. Етимологія За деякими даними, назва міста означає «вихідці з Руму», тобто (колишньої) Візантії. Географія Місто розташоване біля підніжжя хребта Гугарац, за 18 км на захід від Ноемберяна, за 28 км на північний схід від Алаверді сусіднього марзу Лорі та за 13 км на південний схід від грузинського міста Садахло. Місто лежить на березі річки Дебед, на залізниці та автомобільній трасі Єреван–Тбілісі. В Айрумі вирощують високоякісні персики, які поряд із ноемберянськими вважаються найякіснішими на території Вірменії. Історія Айрум із 1960 року був селищем міського типу. Після адміністративної реформи у Вірменії знову отримав статус села, а з 4 липня 2006 року — статус міста. В околицях села були знайдені сліди поселення бронзової доби — зерносховища та статуетки. Населення За даними «Кавказького календаря» на 1912 рік, у селі Айрум Борчалинського повіту Тифліської губернії проживало 360 осіб, переважно азербайджанців, зазначених як «татари». Динаміка населення Айрума наведена в таблиці. Серед населення — нащадки переселенців з околиць Єревана, Росії та сусіднього села Арчис. Економіка Основна частина населення працює у будівництві, на консервному заводі та в залізничному господарстві. Консервний завод спеціалізується на переробленні фруктів; у 1980-х роках він був другим за величиною в республіці. Поблизу одного із сусідніх сіл — Техут — розташоване велике Техутське мідно-молібденове родовище. Запаси мідно-молібденової руди на родовищі становлять близько 450 млн тонн. Наразі родовище перебуває на стадії розробки. Залізниця Айрум є єдиним чинним міждержавним залізничним пунктом, і відповідно всі залізничні перевезення з Вірменії до інших країн здійснюються через станцію Айрум і далі через Грузію. Пасажирське сполучення представлене одним приміським поїздом Ґюмрі — Айрум, поїздом далекого сполучення Єреван — Тбілісі та літнім поїздом Єреван — Батумі. Див. також Айруми Примітки
Davtashen Bridge

Davtashen Bridge or Davitashen Bridge (Armenian: Դավթաշենի կամուրջ) is a bridge for traffic linking across the Hrazdan River in Yerevan, Armenia. It connects the Vaghrshyan street of Arabkir district with the Sasna Tzrer street of Davtashen district within the capital city. The construction process was launched during the 1970s by the Soviet government but abandoned shortly after. Only in 2000, the construction of the bridge was completed. Height above the water level of the river Hrazdan -92m. The bridge was constructed by Kamurjshin company. The bridge was designed by architect Romeo Julhakyan. References
Puente Davtashen

El puente Davtashen (en armenio: Դավթաշենի կամուրջ) es un puente para el tráfico que cruza a través del río Hrazdan en Ereván, Armenia. Conecta la calle Vaghrshyan del distrito Arabkir con la calle sasna Tzrer de ldistrito Davtashen, dentro de la ciudad capital. El proceso de construcción se inició durante la década de 1970 por parte del gobierno soviético, pero fue abandonado poco después. Sólo en 1996 se completaría la construcción del puente.​ El puente fue diseñado por el arquitecto georgiano Rafael Israelyan.​ Véase también Puentes más largos del mundo Puentes más altos del mundo Referencias
Pont de Davtachen

Le pont de Davtachen (en arménien Դավթաշենի կամուրջ, Davtacheni Gamourtch) franchit les gorges de la rivière Hrazdan à Erevan, la capitale de l'Arménie. Description Le processus de construction a été lancé pendant les années 1970 mais le projet est rapidement abandonné par le gouvernement soviétique. la construction du pont sera finalement achevée en 2000. Le viaduc à quatre piliers traverse le canyon à un des endroits où il est le plus profond. Il se situe à 92 mètres au-dessus de la rivière. Situé au nord-ouest de la ville, il relie la rue Sasna Tzrer dans le district d'Arabkir à la rue Vagharchian dans le district d'Ajapniak. Références Articles connexes Erevan Monuments d'Erevan District d'Arabkir District d'Ajapniyak Portail des ponts Portail de l’Arménie
Давташенский мост

Давташенский мост (арм. Դավթաշենի կամուրջ, мост Давташен, мост Давиташен) — автодорожный мост через реку Раздан в Ереване, Армения. Соединяет улицу Вагарша Вагаршяна (район Арабкир) с улицей Сасна Црери в районе Давташен. Технический проект моста был одобрен 2 сентября 1977 года Советом министров СССР. Строительство началось в 1978 году с целью соединить отсеченный Разданским ущельем район Давташен с городом. До строительства Давташенского моста ближайшим способом добраться до Давташена был мост Киевян, построенный в 1956 году. Вскоре после начала строительства работы были заморожены и возобновлены только после распада Советского Союза. Мост был сдан в эксплуатацию в 2000 году; полностью строительные работы завершили в 2001 году. У въезда на мост со стороны района Давташен установлен памятный знак в честь Семёна Арменовича Багдасаряна, автора и главного архитектора моста. Ввиду высоты и удобного расположения Давташенский мост используется экстремалами для прыжков и спуска на зиплайне. Особенности конструкции Мост состоит из пяти прямых пролётов длиной 47,8 м (первый), 80 м (второй, третий и четвёртый) и 64 метра (пятый), а также из пяти боковых виадуков, примыкающих к берегам. Общая длина моста составляет 496 метров, ширина — 32 метра, из которых 26 метров приходится на дорожное полотно. Высота моста над уровнем реки Раздан составляет 92 метра. Металлические конструкции моста весят 4555 тонн; при строительстве использовано 9100 м³ усиленного железобетона и 4690 м³ преднапряженных железобетонных конструкций. Площадь дорожного покрытия на мосту — 15900 м². Мост построен компанией «Камуржшин». Галерея Примечания
Davtasjenbron

Davtasjenbron (armeniska: Դավթաշենի կամուրջ Davtasjeni kamurdzj) är en bro för vägtrafik över floden Hrazdan i Armeniens huvudstad Jerevan. Den förbinder distriktet Arabkir med distriktet Davtasjen. Brons vägbana befinner sig 92 meter över floden Hrazdan. Bron ritades av arkitekten Rafael Israeljan (1908–1973). Källor Bridges in Armenia på www.encyclopedia.am Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Davtashen Bridge, 1 juni 2017.
Wasserkraftwerk Argel

Das Wasserkraftwerk Argel (russisch Аргельская ГЭС, auch Wasserkraftwerk Gjumusch genannt) liegt am Hrasdan in Armenien und hat eine Nennleistung von 224 MW. Es ist das dritte Wasserkraftwerk in der Sewan-Hrasdan-Kaskade und das größte in Armenien. Seit 2003 ist es im Besitz von RusHydro. Das Kraftwerk besteht aus vier Francis-Turbinen zu je 65 MW Leistung. Der Damm ist als Steinschüttdamm mit Lehmkern ausgeführt. Weblinks Einzelnachweise
Waterkrachtcentrale Gyumush

De Waterkrachtcentrale Gyumush of Waterkrachtcentrale Argel (Armeens: Արգելի Հիդրոէլեկտրակայան, Argeli Hidroelektrakayan) is een van de grootste waterkrachtcentrales in Armenië en ligt in de provincie Kotajk. De centrale heeft een elektrische capaciteit van 224 megawatt. Bij de centrale ligt de Hrazdandam en ligt aan de rivier de Hrazdan.
Аргельська ГЕС

Аргельська ГЕС — гідроелектростанція у Вірменії. Знаходячись між Разданською ГЕС та Арзнинською ГЕС, входить до складу дериваційного каскаду на ресурсі з озера Севан, яке дренується річкою Раздан (ліва притока Араксу, який, своєю чергою, є правою притокою Кури, що тече до Каспійського моря). У межах проєкту на Раздані за допомогою кам'яно-накидної греблі із глиняним ядром створили Ахпаринське водосховище з об'ємом 5,6 млн м3 та корисним об'ємом 4,1 млн м3. Звідси по лівобережжю прокладена дериваційна траса Аргельської ГЕС, яка складається з трьох каналів загальною довжиною 6,5 км та чотирьох тунелів загальною довжиною 11,6 км. Вона подає ресурс у верхній балансувальний резервуар з об'ємом 300 тис. м3, звідки беруть початок чотири напірні водоводи довжиною по 0,84 км. Основне обладнання станції становлять чотири турбіни типу Френсіс потужністю по 56 МВт, які використовують напір у 285 метрів. У 1995 році внаслідок дощів стався зсув, котрий перекрив річище Раздану та призвів до затоплення машинного залу. Відновлювальні роботи дозволили ввести перший гідроагрегат вже через п'ять місяців. Втім, остаточно станція відновила свою потужність лише у 2006 році, коли завершили заміну статора на найбільш пошкодженому агрегаті. За проєктом річний виробіток електроенергії на Аргельській ГЕС повинна була становити 870 млн кВт·год на рік. Утім, це досягалося за рахунок спрацьовування природних запасів озера Севан, що призвело до стрімкого зниження його рівня. На тлі спроб відновити озеро наразі Аргельська станція продукує лише 200 млн кВт·год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 110 кВ. Примітки
Waterkrachtcentrale Tatev

De Waterkrachtcentrale Tatev (Armeens: Տաթևի հիդրոէլեկտրակայան, Tat’evi hidroelektrakayan) is een van de grootste waterkrachtcentrales in Armenië en ligt in de provincie Sjoenik. De centrale heeft een elektrische capaciteit van 157,2 megawatt die door drie Peltonturbines van elk 52,4 megawatt geleverd wordt. De centrale ligt bij de plaats Tatev en ligt aan de rivier de Vorotan. De centrale is een van de drie waterkrachtcentrales aan de rivier de Vorotan, net als de Waterkrachtcentrale Shamb en Waterkrachtcentrale Spandaryan.