NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Jerevanská kaskáda

Jerevanská kaskáda (arménsky: Կասկադ) je komplex budov v arménském hlavním městě Jerevanu, který propojuje dvě výškově vzdálené části města. Jeho součástí jsou terasy spojené rozsáhlými schodišti. Uvnitř stavby má sídlo Gafesčjanovo centrum umění, které spravuje i sochařskou a výtvarnou výzdobu v okolí. Na stavbu komplexu byl použit bílý travertinový kámen. Kaskáda se skládá z pěti teras na svazích propojených 572 schody. Je 302 metrů vysoká a má celkovou plochu 13 hektarů. Sklon kaskády je 15 stupňů. Kaskáda ve spodní části pokračuje Tamanjanovou třídou, z níž se péčí muzea pozvolna stává galerie pod širým nebem. Ta pak končí u budovy Arménského divadla opery a baletu. Na vrcholu kaskády se nachází náměstí Monumentální terasa s výhledem na centrum Jerevanu. Stojí na něm 118 metrů vysoký památník vytvořený kdysi ke 40. výročí existence sovětské Arménie. Dějiny Koncept vytvoření kaskády a terasovitých zahrad mezi dvěma částmi Jerevanu poprvé navrhl architekt Alexandr Tamanjan ve 20. letech 20. století. Realizace se však slavný urbanista nedožil. V roce 1970, 34 let po jeho smrti, se tehdejší Sovětský svaz k myšlence vrátil. Původní projekt upravili Jim Torosjan, Sarkisem Gurzadjan a Aslan Mchitarjan. Finanční prostředky přidělila Moskva (centrum sovětské federace), protože Arménská sovětská socialistická republika projekt sama utáhnout nedokázala. Torosjan se zcela nedržel původního plánu a provedl některé změny, včetně přidání rozsáhlých schodišť, výstavních síní, nádvoří, vnitřních eskalátorů a různých soch v zahradách. Stavba začala v 70. letech, ale brzy byla přerušena, mj. kvůli olympijským hrám v Moskvě (které si vyžádaly zastavení i mnoha jiných staveb po celém SSSR). Další komplikací se stalo zemětřesení v roce 1988 a rozpad Sovětského svazu v roce 1991. Stavba byla kvůli nedostatku finančních prostředků pozastavena až do roku 2002, kdy se vláda již samostatné Arménské republiky rozhodla ji dokončit. Dokončení se ujal architekt David Hotson. Velkým mezníkem byl rok 2009, kdy bylo otevřeno umělecké muzeum. Na jeho výstavbu poskytl 128 milionů dolarů mecenáš Gerard Gafesčjan, proto nese jeho jméno. Rekonstrukce kaskády však stále pokračuje, plánováno je muzeum skla v horním patře a dvě kina. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Yerevan Cascade na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Jerevanská kaskáda na Wikimedia Commons
Kaskade von Jerewan

Die Kaskade von Jerewan ist ein Treppenkomplex in der Armenischen Hauptstadt. Sie gilt als einer der beliebtesten Aussichtspunkte der Stadt. Die Anlage wurde von Jim Torosyan, Aslan Mkhitaryan und Sargis Gurzadyan geplant. Baubeschreibung Die Kaskade ist 118 Meter hoch und 50 Meter breit. Bei einem Steigungswinkel von 15 Grad beträgt die Distanz vom Fuß bis zur Spitze der Anlage 302 Meter. Außen verfügt die Kaskade über fünf Plattformen mit Hallen für Ausstellungen. Erschlossen werden sie außen über 572 Stufen. Im Inneren der Kaskade, unterhalb der Außentreppe, befinden sich sieben Rolltreppen, die sich über die gesamte Länge der Anlage erheben. Es gibt auch Ausstellungshallen, die mit einigen der Podeste entlang der Rolltreppen verbunden sind, die das Cafesjian Museum of Art bilden. Das Äußere von The Cascade ist auf mehreren Ebenen mit Springbrunnen und modernistischen Skulpturen aus der Cafesjian-Kollektion geschmückt. Die Treppe bietet dem Wanderer freie Sicht auf das Zentrum von Jerewan und den Berg Ararat. Am Fuß der Kaskade befindet sich ein Gartenhof mit Skulpturen von zeitgenössischen Bildhauern wie Botero. Es gibt eine Reihe von Cafés und Restaurants auf beiden Seiten der Kaskade, die von Einheimischen und Touristen besucht werden. Klassische und Jazzkonzerte finden oft im Frühjahr, Sommer und Frühherbst auf der Cascade statt, wobei die Zuschauer auf den Stufen sitzen. Geschichte Erste Entwürfe für den Komplex stammen aus den 1930er Jahren. Damals wollte der Architekt Alexander Tamanjan die zentralen Teile der Stadt, in denen die historischen Wohn- und Kulturzentren der Stadt liegen, mit den nördlich gelegenen Hügeln von Kanaker verbinden. Sein Entwurf sah riesige Grünanlagen auf mehreren Ebenen vor, sowie Wasserfälle, die sich von einem der höchsten Hügel im Stadtgebiet hinunterstürzen. Dieser Plan wurde jahrzehntelang wegen zu hoher Kosten nicht ausgeführt, bis er gegen Ende der 1960er Jahre von dem Jerewaner Stadtarchitekten Jim Torosyan wiederentdeckt wurde. Bei seinen Entwürfen zur Gestaltung des Areals griff er Tamanyans Ideen wieder auf und verband sie mit seinen eigenen Plänen, die eine gigantische Treppenanlage nebst Rolltreppenkomplex in ihrem Inneren vorsahen. Sein Plan mit dem komplexen System als Netz von Sälen, Höfen und Gärten, die mit zahlreichen Skulpturen geschmückt sind, soll auf die reiche Geschichte und das kulturelle Erbe Armeniens verweisen. Der Bau der Anlage begann 1971. Die Konstrukteure ließen die Treppe aus hellem Travertinstein errichten. 1980 waren die Arbeiten teilweise abgeschlossen. Nach dem armenischen Erdbeben von 1988 und dem Zusammenbruch der Sowjetunion 1991 wurden die Bauarbeiten jedoch ganz eingestellt. Von 2002 bis 2009 ließ der aus Brooklyn stammende Armenier Gerard Cafesjian die Anlage weitestgehend (ganz fertig ist sie bis heute nicht) fertigstellen und in ihren unteren Ebenen ein Museum für moderne Kunst einrichten. Weblinks Einzelnachweise
Kaszkád (Jereván)

A Kaszkád (örményül: Կասկադ) egy travertínóból készült lépcsőkből álló komplexum Jereván északi részén, az Operaház és a Matenadaran közelében. Az épület Szovjet Örményország építészeti öröksége, amely összeköti a városközpontot a Győzelem Parkkal. A Kaszkád 5 domboldali teraszból áll, ahol szökőkutak találhatók amelyeket 572 lépcsőfok köt össze. Az épület 302 m magas (a Szovjet Örményország 40. évfordulója emlékművét nem számítva), 50 m széles, összterülete 13 hektár, 15 fokos lejtéssel. A legfelső platformot Monumentális Terasznak hívják. Itt található a Szovjet Örményország 40. évfordulója emlékműve, amely 118 méter magas. A terasz egy zónából áll, amelyet 15 oszlop határol, amelyek szimbolikusan tükrözik Örményország történelmi örökségét. A külső lépcső minden emelete és szektora egyedi műalkotás. Az épület belső részében liftek és mozgólépcsők kötik össze az összes platformot az alapoktól a tetejéig. Az építészeti örökség teljes területe a modern művészet szabadtéri múzeuma, amely zöldterületen terül el. A komplexum a Tamanján utca sétálóövezetből emelkedik ki a központi Kentron kerületben. Maga az épület otthont ad a Cafesjian Művészeti Központ kiállítótermeinek, ahol állandó és időszaki kiállításokat rendeznek. A kiállításokat rendszeresen frissítik, hogy bemutassák a kortárs művészet és szobrászat legjobb példányait. A múzeumot 2009-ben alapították, és nagy népszerűségnek örvend Jerevánban. A múzeumban számos galéria található, ezek közül a legjelentősebb az Egyes galéria olyan üvegművészek munkáival, mint Ivan Mares, Jaromir Rybak, Pavel Trnka, Jon Kuhn, Herb Babcock, Jan Zorichak és Bertil Vallien, a Khanján Galéria és a Sas Galéria (Pogosz Hajtaján művészettörténész, Robert Elibekján művész és Oszin Jegiazarján építész korai gyűjteményéből származó munkákkal), Szaszuni Dávid kertgaléria (a legjelentősebb európai üvegművészek, Stanislav Libenský és Jaroslava Brychtová üvegalkotásainak töredékeit tartalmazza), valamint Sas kert és Swarovski galériák. Itt több mint 500 mű található a múzeumalapító, Gerard Kafeszján gyűjteményéből. Ugyanakkor a kiállított listán olyan világhírű művészek munkái szerepelnek, mint Fernando Botero, Arshile Gorkij, Lynn Chadwick, Jaume Plensa és Barry Flanagan. Galéria Jegyzetek
Cascade van Jerevan

De Cascade van Jerevan (Armeens: Կասկադ) is een cascade in het district Kentron van de Armeense hoofdstad Jerevan. Omschrijving Het monument is een gigantische trap gemaakt van kalksteen die het centrum van Ketron verbindt met de wijk van de monumenten. Het werd ontworpen door de architecten Jim Torosyan, Aslan Mkhitaryan en Sargis Gurzadyan. Het complex heeft 572 trappen, een breedte van 50 meter en een hoogte van 302 meter met het monumentterras op 450 meter hoogte. In de cascade, onder de buitentrap, bevinden zich zeven roltrappen die over de gehele lengte van het complex opstijgen. Er zijn ook expositiehallen verbonden met enkele van de platforms langs de roltrappen die samen het Kunstmuseum Cafesjian vormen. De buitenkant van de cascade heeft meerdere verdiepingen versierd met fonteinen en modernistische sculpturen uit de Cafesjian-collectie. De trap biedt wandelaars een onbelemmerd uitzicht op het centrum van Jerevan en de berg Ararat. Aan de voet van de cascade is een tuin met binnenplaats met standbeelden van hedendaagse beeldhouwers zoals Fernando Botero. Er zijn een aantal cafés en restaurants aan beide kanten van de cascade. en in de lente, zomer en vroege herfst vinden er in de cascade vaak klassieke en jazzconcerten plaats. Geschiedenis Het complex was oorspronkelijk een idee van de architect Alexander Tamanian in de jaren 1920. De architect Jim Torosyan pikte het idee terug op in de jaren 1970. Torosyan's ontwerp omvat Tamansans oorspronkelijke plan aangevuld met nieuwe ideeën, waaronder een monumentale buitentrap, een lange binnenas met een reeks roltrappen en een ingewikkeld netwerk van zalen, binnenplaatsen en buitentuinen verfraaid met talrijke beeldhouwwerken met referenties naar de rijke geschiedenis en het culturele erfgoed van Armenië. De bouw van de cascade begon begin jaren 1980 tijdens het Sovjettijdperk. De bouw werd gestopt wegens de aardbeving in 1988 en na de onafhankelijkheid van Armenië in 1991 bleef de rest onafgewerkt. Het complex werd begin jaren 2000 overgedragen aan de Amerikaans-Armeense magnaat en verzamelaar Gerard Cafesjian, die begon aan een grondige renovatie. De tweede bouwfase begon in 2002 en duurde tot 2009. Op 17 november 2009 werden de cascade en het museum officieel geopend. Fotogalerij Externe link Website Cafesjian Center for the Arts
Erevanske kaskade

Kaskade (armensko: Կասկադ, Kaskad) je velikansko stopnišče iz apnenca v Erevanu v Armeniji. Povezuje središče mesta okrožja Kentron s sosesko Monument. Zasnovali so jo arhitekti Jim Torosjan, Aslan Mkitarjan in Sargis Gurzadjan. Gradnja se je začela leta 1971, delno pa je bila dokončana leta 1980. Znotraj Kaskade je pod zunanjimi stopnicami sedem tekočih stopnic, ki se dvigajo po dolžini kompleksa. Obstajajo tudi razstavne dvorane, povezane z nekaterimi podesti vzdolž tekočih stopnic, ki sestavljajo Cafesijanov muzej umetnosti. Zunanjost Kaskad ima več stopenj, krasijo jih fontane in modernistične skulpture iz Cafesjianove zbirke. Stopnice privoščijo sprehajalcem neoviran pogled na osrednji Erevan in goro Ararat. Na dnu Kaskad je vrtno dvorišče s kipi sodobnih kiparjev, kot so Botero, Lynn Chadwick in Barry Flanagan. Na obeh straneh Kaskade so številne kavarne in restavracije, ki jih obiskujejo domačini in turisti. Klasični in jazzovski koncerti se pogosto dogajajo spomladi, poleti in zgodaj jeseni, na stopnicah pa sedijo gledalci. Zgodovina Gradnja se je začela leta 1971 v sovjetski dobi. Prva faza je bila zaključena leta 1980. Druga faza se je začela v letu 2002 in trajala do leta 2009. Kompleks je bil v začetku 2000-ih let izročen ameriško-armenskemu bogatašu in zbiratelju Gerardu Cafesjianu, ki je kompleks prenovil in dokončal. Sedaj je tu velik muzejski kompleks. Galerija Zunanje povezae Cafesjianov muzej umetnosti
Kaskaden, Jerevan

Kaskaden (armeniska: Կասկադ, Kaskad) är en monumental trappa av travertin i Kentron i Jerevan i Armenien. Den har flera avsatser med fontäner och skulpturer. Från trappan finns det en vidsträckt utsikt över staden och berget Ararat. Inuti och runt anläggningen ligger Cafesjians konstmuseum. Det finns också en rulltrappa inuti anläggningen upp till toppen. Kaskaden skisserades ursprungligen av Alexander Tamanyan, som syftade till att förbinda de södra och de norra delarna av stadens centrala distrikt Kentron med ett vidsträckt grönområde med vattenfall och parker på sluttningen av en av stadens högsta kullar. Hans plan genomfördes inte och glömdes bort fram till 1970-taket, då den togs upp igen av stadens chefsarkitekt Jim Torosyan. Dennes idéer baserades på Tamanyans plan, men inkluderade också bland annat en monumental trappa och en tunnel med rulltrappor. Kaskaden ritades av Jim Torosyan, Aslan Mkhitaryan och Sargis Gurzadyan. Anläggandet påbörjades 1971 och en första etapp färdigställdes 1980. Det stannade därefter av efter Jordbävningen i Spitak 1988 och Sovjetunionens upplösning 1991. I början av 2000-talet övertogs Kaskaden av den armenisk-amerikanske affärsmannen Gerard Cafesjian, som fullföljde det påbörjade projektet. Trappan är 50 meter bred och 118 meter hög. Den har en lutning av 15°, med 572 trappsteg på 302 meters längd. Kaskadens exteriör och parken nedanför utgör samtidigt en skulpturpark för Cafesjians konstmuseum. Det finns flera kaféer och restauranger på ömse sidor av Kaskaden. Bildgalleri Källor The Cascades Complex på Cafesjians konstmuseums webbplats Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kaskaden, Jerevan. Cafesijans
Каскад (Єреван)

Каскад — монумент, збудований в Єревані, у 1971-2002 рр. З 17 листопада 2009 р. Каскад став центром сучасного мистецтва — Центр мистецтв Гафесчяна. Опис Монумент складається з садів на терасі, фонтанів та великих сходів, що протягаються згори донизу. Ширина — 50 метрів, висота — 118 метрів. Сходи розташовані під нахилом в 15°, складаються з 572 східців та простягають на 302 метри. Всередині розташовані ескалатори, що піднімаються у 118 метрів вгору, майже всю поверхню займає Центр мистецтв Кафесчяна. Галерея Посилання Cafesjian Center for the Arts [Архівовано 20 квітня 2011 у Wayback Machine.] Gerard L. Cafesjian Museum of Art [Архівовано 30 червня 2011 у Wayback Machine.] Онлайн відео [Архівовано 27 квітня 2011 у Wayback Machine.]
Katedrála svatého Řehoře Osvětitele (Jerevan)

Katedrála svatého Řehoře Osvětitele (arm. Սուրբ Գրիգոր Լուսավորիչ մայր եկեղեցի, Surb Grigor Lusavorich mayr yekeghetsi), též Jerevanská katedrála, je největší katedrálou Arménské apoštolské církve. Nachází se v hlavním městě Jerevanu, v Centrálním distriktu (Kentron). Spolu s Katedrálou Nejsvětější Trojice ve Tbilisi je to největší církevní stavba na jižním Kavkaze. Katedrála byla vystavěna v letech 1997–2001. Její posvěcení bylo součástí oslav 1700 let od prohlášení křesťanství státním náboženstvím v Arménii. Katedrála má kromě hlavního kostela dvě kaple. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Katedrála svatého Řehoře Osvětitele na Wikimedia Commons (arménsky) Oficiální stránky Archivováno 8. 10. 2018 na Wayback Machine. Související články Katedrála Nejsvětější Trojice (Tbilisi) Ečmiadzinská katedrála
Gregorskathedrale (Jerewan)

Die Kathedrale des Heiligen Gregor des Erleuchters (armenisch Սուրբ Գրիգոր Լուսավորիչ մայր եկեղեցի Surb Grigor Lusaworitsch mair jekeghetsi), kurz Gregorskathedrale, ist eine armenisch-apostolische Kathedrale in der armenischen Hauptstadt Jerewan, die im Jahre 2001 fertiggestellt wurde. Sie ist das weltweit größte Kirchengebäude der Armenisch-Apostolischen Kirche und nach der Tbiliser Dreifaltigkeitskathedrale das zweitgrößte Gotteshaus im Südkaukasus. Sie liegt am U-Bahnhof General Andranik im Jerewaner Stadtbezirk Mitte (Kentron) und ist von vielen Stellen der Stadt aus weithin sichtbar. Geschichte Die Initiative für die Errichtung einer großen, repräsentativen Kathedrale in Jerewan ging zurück auf den Katholikos von Etschmiadsin, Wasgen I. Geldgeber für die Hauptkirche waren die US-amerikanischen Geschwister armenischer Abstammung Richard Alexander Manoogian und Louise Manoogian Simone, Sohn und Tochter des in Smyrna geborenen Unternehmers und Vorsitzenden der in New York ansässigen Armenischen Allgemeinen Wohltätigkeitsunion (AGBU) Alex Manoogian und seiner Frau Marie Manoogian. Die Kapellen und der Glockenturm wurden finanziert von Nazar und Artemis Nazarian, Kevork und Linda Kevorkian sowie Eduardo Eurnekian. Baubeginn war am 7. April 1997, als Katholikos Vazken I. bereits verstorben war, so dass an diesem Tag der seit 1995 im Amt befindliche Katholikos Karekin Sarkissian den Segnungsgottesdienst vornahm. Das Gebäude wurde vom Architekten Stepan Kurkchyan geplant und 2001 fertiggestellt. Die Kathedrale wurde anlässlich des 1700. Geburtstags der Armenisch-Apostolischen Kirche am 23. September 2001 von Karekin Sarkissians Nachfolger Katholikos Karekin II. Nersissian konsekriert. In die Kirche sind die Reliquien des Heiligen Gregor des Erleuchters aus dem italienischen Neapel (Napoli) überführt worden. Kurz nach der Kirchweihe besuchte der römisch-katholische Papst Johannes Paul II. die Kathedrale. Architektur Der Gebäudekomplex der Kathedrale vereint die Moderne mit traditionellen Architekturelementen, hat eine Grundfläche von 3822 Quadratmetern und besteht aus drei Kirchen: die dem Heiligen Gregor geweihte, bis zur Spitze des Kreuzes 54 m hohe Hauptkirche mit 1700 Sitzplätzen, die Kapelle des Heiligen Trdat von Armenien und die Kapelle der Heiligen Ashkhen (Gemahlin des Trdat), jeweils mit 150 Sitzplätzen. Diese beiden Heiligen spielten nach der Überlieferung zusammen mit dem Heiligen Gregor eine entscheidende Rolle bei der Bekehrung der Armenier zum Christentum. Der Glockenturm mit seinen mehr als 30 Bögen und der Hof befinden sich am Eingang der Kathedrale. Die Empfangshalle und die Räume für Gemeindeaktivitäten befinden sich im Erdgeschoss der Hauptkirche. Bildergalerie Weblinks Einzelnachweise
Saint Gregory the Illuminator Cathedral, Yerevan

The Saint Gregory the Illuminator Cathedral (Armenian: Սուրբ Գրիգոր Լուսավորիչ մայր եկեղեցի, Surb Grigor Lusavorich mayr yekeghetsi), also known as the Yerevan Cathedral is the largest cathedral of the Armenian Apostolic Church. It is located in the Kentron District (Central District) of Yerevan, the capital of Armenia, and is one of the largest religious buildings in the South Caucasus along with the Holy Trinity Cathedral of Tbilisi (known as the Sameba Cathedral). Adjacent to the General Andranik metro station, it is visible from many areas of Yerevan. History The cathedral was constructed by the initiative of Catholicos Vazgen I. Its construction started on April 7, 1997, with a ground blessing service conducted by Catholicos Karekin I. The church complex was designed by the architect Stepan Kurkchyan and the construction was completed in 2001. The consecration of the cathedral took place on September 23, 2001, on occasion of the 1700th anniversary of the proclamation of Christianity as the state religion of Armenia. The cathedral houses the relics of Saint Gregory the Illuminator and the Holy Remains of St. Gregory that were brought from Naples, Italy. Shortly after the consecration of the cathedral, Pope John Paul II paid a visit to the cathedral. Architecture The huge cathedral is a complex consisting of three churches: the cathedral (main church) with 1700 seats and the chapels of Saint Tiridates the King and of Saint Ashkhen the Queen (both with 150 seats). These two royal figures were the crucial helpers of St. Gregory in converting Armenia to Christianity. The belfry tower (which consists of more than 30 arches) and the court are located at the entrance of the cathedral. Halls for receptions and church-related activities are provided on the lower floor of the main church. The total area of the complex is around 3,822 square meters, while the height of the cathedral from the ground to the top of the cross is 54 meters. The narthex before the main church's nave contains Saint Gregory's reliquary. The main church of the complex was built by the donation of Richard Alexander Manoogian and Louise Manoogian Simone, in the memory of their deceased father, philanthropist, entrepreneur and former AGBU President Alex Manoogian and his wife Marie Manoogian. On the other hand, the construction of the two chapels of the complex was completed by the donation of Nazar and Artemis Nazarian and Kevork and Linda Kevorkian, while the belfry was erected by the donation of Eduardo Eurnekian. It was one of the first churches in Armenia to introduce seats, and an enormous church by Armenian standards. Candles are forbidden and may only be lit in a separate building on the southeast side. There is an organ and the cathedral is well lit. Gallery References External links About Saint Gregory the Illuminator Cathedral Surp Grigor Lusavorich church
Catedral de San Gregorio el Iluminador (Ereván)

La catedral de Ereván (en armenio: Սուրբ Գրիգոր Լուսաւորիչ Մայր Եկեղեցի, Surp Grigor Lusavorich Mayr Yekeghetsi), también conocida como catedral de San Gregorio el Iluminador, es el principal templo de la iglesia apostólica armenia. Está situada en el distrito de Kentron, en Ereván, capital de Armenia. Fue construida entre los años 1997 y 2001. Historia La catedral simboliza el 1700.º aniversario de la proclamación del cristianismo como religión de estado en Armenia, y es el lugar donde se guardan las reliquias de Gregorio I el Iluminador. Estas reliquias fueron enviadas desde Nápoles, Italia. La catedral fue construida por iniciativa de Vazgen I. La construcción comenzó el 7 de abril de 1997, tras la bendición realizada por Karekin I. La catedral fue diseñada por el arquitecto Stepan Kurkchyan, cuya edificación fue completada en el año 2001. Galería de imágenes Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Catedral de San Gregorio el Iluminador. Surp Grigor Lusavorich
Cathédrale Saint-Grégoire-l'Illuminateur d'Erevan

La cathédrale Saint-Grégoire-l'Illuminateur d'Erevan (en arménien : Սուրբ Գրիգոր Լուսաւորիչ Եկեղեցի, Sourp Grigor Lousavorich Ekeghetsi), aussi connue sous le nom de cathédrale d'Erevan, est la plus grande cathédrale de l'Église apostolique arménienne. Elle est située dans le district de Kentron (près de la station de métro Zoravar Andranik) à Erevan, la capitale de l'Arménie. Dédiée à saint Grégoire l'Illuminateur, elle est visible de plusieurs parties d'Erevan. Histoire La cathédrale fut construite à l'initiative du catholicos Vazgen Ier. Les travaux commencent le 7 avril 1997 après la bénédiction du catholicos Karekin Ier. Le complexe architectural est dessiné par l'architecte Stepan Kurkchyan et les travaux ont pris fin en 2001. La consécration de la cathédrale a eu lieu le 23 septembre 2001, à l'occasion du 1700e anniversaire de la proclamation du christianisme comme religion d'État en Arménie. La cathédrale héberge les reliques de saint Grégoire l'Illuminateur apportés depuis Naples en Italie. Peu après cette consécration, le pape Jean-Paul II visite la cathédrale. Architecture Le complexe imposant de la cathédrale est composé de trois églises. Il s'agit de la cathédrale (église principale) avec 1 700 sièges, et deux chapelles de 150 sièges chacune : la chapelle dédiée à saint Tiridate Roi et celle à sainte Ashken Reine. Ces deux personnages royaux ont été d'une aide précieuse au moment de la conversion de l'Arménie par saint Grégoire l'Illuminateur. La tour du beffroi (qui comprend plus de 30 arches) et la cour sont situées à l'entrée de la cathédrale. Des salles pour les réceptions et les activités liées à l'église sont prévues à l'étage inférieur de l'église principale. La surface totale du complexe fait 3 822 m2, et la hauteur maximale de la cathédrale atteint 54 mètres au plus haut de la grande croix. L'église principale fut construite grâce au mécénat de Richard Alexander Manoogian et Louise Manoogian Simone (en), en mémoire de leur père, Alex Manoogian (en), philanthrope, entrepreneur et ancien président de l'UGAB, ainsi que de sa femme Marie Manoogian. Les deux chapelles ont vu leur construction en partie financée par le don de Nazar et Artemis Nazarian, ainsi que de Kevork et Linda Kevorkian, tandis que le beffroi a été érigé grâce au don d'Eduardo Eurnekian. Galerie de photographies Références Liens externes Ressource relative à l'architecture : Structurae Site officiel Surp Grigor Lusavorich church Portail de l’architecture chrétienne Portail des chrétiens d’Orient Portail de l’Arménie