NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
ROT54

Le radiotélescope d'Orgov, également connu sous le nom de ROT54 est un radiotélescope avec une coupole de 54 mètres et situé à Orgov, en Arménie (ex-URSS). Construit entre 1975 et 1985 durant la période soviétique, il a été utilisé entre 1986 et 1990 et est désormais abandonné. Pendant le peu de temps auquel ROT54 est entré en activité, il a enregistré l'explosion d'une géante rouge. La nièce de son concepteur essaie en vain de réhabiliter le projet. Références Portail de l’Arménie Portail de l'Union soviétique Portail de l’astronomie
Radijsko-optični observatorij Orgov

Radijsko-optični observatorij Orgov (armensko Օրգովի ռադիոօպտիկական աստղադիտակ, tudi zrcalni radijski daljnogled Herouni), kodno ime ROT54, je radijski daljnogled, ki stoji pri vasi Orgov na južnem pobočju gore Aragac na vzhodu Armenije, na nadmorski višini 1711 m. Je ena največjih tovrstnih zgradb na svetu: 54 m široka kotanja glavnega daljnogleda z 32 m uporabnega premera teoretično omogoča zajem radijskega valovanja milimetrskih valovnih dolžin, vendar je daljnogled že dlje časa neaktiven. Značilnosti Polkrožno zbirno zrcalo daljnogleda v tleh ima 54 m premera. Nad njim se pne ogrodje, na katerega je pritrjeno premično sekundarno zrcalo s premerom 5 m in protiutežjo. Lok premikanja tega daje uporaben premer 32 m. Zasnovan je bil za zajem valovnih dolžin do enega milimetra (300 GHz), z nizkim lastnim šumom. Poleg tega je zaradi lege dobro zaščiten pred radijskimi valovi iz okolice. V praksi natančnost površine 70/100 μm daje operativni razpon valovnih dolžin 30–3 mm, kar bi bilo možno izboljšati. V sklopu observatorija je bil postavljen še optični daljnogled s premerom zrcala 2,6 m in goriščno razdaljo 10 m. Zgodovina Observatorij je bil zgrajen v obdobju Sovjetske zveze po zaslugi fizika Parisa Herounija. Ta je zasnoval projekt že v zgodnjih 1960. letih, nakar je skoraj dve desetletji prepričeval sovjetske oblasti, ki so namesto tega predlagale lokacijo na Krimu, da so odobrile gradnjo v odročnem Armenskem višavju. Gradnja se je naposled začela leta 1980 v naravni kotanji, ki jo je bil Herouni našel že prej. V ta namen so morali na redko naseljenem in zaostalem območju zgraditi vso infrastrukturo, vključno s cestami in električnim omrežjem. Gradbena dela so bila končana leta 1985, po dveh letih testiranj in kalibriranj pa je bil kompleks predan v uporabo. Že nekaj minut po vklopu je radijski teleskop zaznal izbruh radijskih valov iz zvezdnega sistema η Geminorum v ozvezdju Dvojčkov. Nekaj let kasneje pa je v negotovih časih ob razpadu Sovjetske zveze in nemirih na Kavkazu delovanje zastalo. Mednarodna astronomska skupnost se je sredi 1990. let zavzela za modernizacijo in observatorij je bil spet aktiviran ter deloval tudi v času armenske energetske krize v tem obdobju, nato pa je bil v 2000. letih spet zapuščen. Trenutno se za ponoven zagon zavzema Herounijeva nečakinja Arevik Sargsjan, ki pa zaradi sporov z armensko agencijo za meroslovje, pod okrilje katere objekt spada, nima dostopa. Nekaj zanimanja je le za pridobivanje financ s turističnimi ogledi kompleksa. Sklici Zunanje povezave ROT54: Armenia’s Forgotten Space Giant. Dokumentarni film Marte Miskaryan.
Klášter Geghard

Klášter Geghard (arménsky: Գեղարդ) je architektonicky unikátní klášter v Arménii. Klášter byl založen již ve 3. století, hlavní kaple však byla vystavěna až v roce 1215. Přilehlé údolí Azat tvoří další dominantu celé krajiny. Klášter je od roku 2000 zapsán společně s údolím na Seznamu světového dědictví UNESCO. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Klášter Geghard na Wikimedia Commons Galerie Klášter Geghard na Wikimedia Commons (anglicky) Klášterní komplex Geghard na webu armenica.org
Geghard

Samostan Geghard ili Geghardavank (armenski: Գեղարդավանք, što znači "Samostan koplja") je jedinstven samostanski kompleks Armenske apostolske Crkve u armenskoj pokrajini Kotajk, dijelom isklesan iz stijena planine koja ga okružuje. Samostan je u 4. stoljeću osnovao Sveti Grgur Prosvjetitelj na mjestu gdje se u špilji nalazio sveti izvor. Zbog toga se samostan najprije zvao Ajrivank, tj. "Špiljski samostan". Današnji naziv je dobio prema "svetom koplju", tj. koplju kojim je ranjen Isus Krist na Raspelu, koje je navodno u Armeniju donio Apostol Sveti Juda Tadej, a koje je čuvano u ovom samostanu. Danas se može vidjeti u Ečmijadzinskoj riznici. Fantastične strme stijene koje okružuju samostan su dio klanca gornjeg toka rijeke Azat koje su, zajedno sa samostanom Geghard, upisane na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine u Aziji i Oceaniji 2000. godine. Izvorni samostan su uništili Arapi u 9. stoljeću, i on je obnovljen u 12. i 13. stoljeću za vrijeme srednjovjekovne Bagratidske Armenije, ponajviše zahvaljujući novčanoj pomoći mnogih hodočasnika koji su dolazili vidjeti relikvije sv. Andrije i sv. Tadeja. Samostan je tada bio poznat kao "Samostan sedam crkava" ili "Samostan četrdesed oltara". Neke od građevina u samostanu su isklesane iz živih stijena (poput najstarije građevine, kapele sv. Grgura iz 1177.), dok su neke samo preoblikovane špilje (poput grobnice kneževa, zamatoun iz 1283.), ali najljepše su raskošne građevine koje su spojene na prirodne špilje kao dijelove unutrašnjosti. U tradiciji armenske narodne arhitekture, građevine su pokrivena slojevitim krovovima, gdje su središnji viši i stoje na četiri snažna stupa unutar građevine. Takva je i glavna crkva (Kathoghikè) izgrađena 1215. godine. Ona je klasična armenska crkva tlocrta upisanog križa s kupolom na sjecištu njegovih krakova koja je iznutra ime stalaktite (najbolji primjer ove tehnike u Armeniji). U njezinim kutovima nalaze se male dvokatne kapele, a unutarnji zidovi su ukrašeni mnogim reljefima simbola i natpisima pokrovitelja. Njezin gavit (narteks) je povezuje s najstarijom isklesanom crkvom. Samostan je u 13. stoljeću dobio vodoopskrbni sustav i zatvoren je visokim zidinama, a monasi su živjeli u ćelijama isklesanima u stijenama ispred ulaza u zidinama. U cijelom krajoliku nalaze se i mnogi hačkari (kameni križevi), također dijelom izgrađeni, a dijelom isklesani u stijenama. Izvori Poveznice Ečmijazdinska katedrala Samostani Haghpat i Sanahin Armenska umjetnost Vanjske poveznice Geghard na Armenica.org Fotografije Samostana Geghard na ourplaceworldheritage.com Arhivirana inačica izvorne stranice od 15. srpnja 2011. (Wayback Machine) Posjećeno 11. ožujka 2011.
Geghard

Klasztor Geghard – zespół klasztorny z IV wieku w Armenii w marzie Kotajk. Historia Według tradycji kompleks został założony przez Grzegorza Oświeciciela. Pierwszy klasztor został zniszczony przez Arabów w IX wieku. Monaster przeżywał rozkwit w XIII wieku, głównie dzięki przechowywanym tu szczątkom św. Andrzeja i św. Jana i relikwii Włóczni Przeznaczenia przyciągającym pielgrzymów. Zespół obejmuje kościoły i grobowce wykute w skale. Najstarsza część kompleksu to wykuta w skale, niedokończona kaplica Grzegorza Oświeciciela. Główny kościół (Kathoghikè) wzniesiony w 1215 roku na planie krzyża równoramiennego wpisanego w kwadrat nakrywa kopuła. Wschodnie ramię krzyża zamyka apsyda. Do kościoła przylegają dwie dwupiętrowe kaplice. Konstrukcja świątyni przypomina architekturę armeńskiej chaty chłopskiej – cztery masywne, wolno stojące kolumny podtrzymują kopułę z okrągłym otworem pośrodku by oświetlić wnętrza. Narteks łączy kościół ze świątynią wykutą w skale. Pierwszy kościół wykuty w skale powstał na planie krzyża równoramiennego przed 1250 rokiem. W jego wschodniej części znajduje się grobowiec dynastii Proszian, przez który przechodzi się do drugiej świątyni w skale wykutej w 1283 roku. W 2000 roku klasztor został wpisany na listę dziedzictwa kulturowego UNESCO. Galeria Uwagi Przypisy Linki zewnętrzne ARMENIA – Geghard. www.top.turystyka.pl. [dostęp 2011-11-18]. (pol.). (zdjęcia z Geghardu)
Манастир Гегард

Манастир Гегард или Гегардаванк (јерм. Գեղարդավանք; у преводу ”копље“) јединствени је манастирски комплекс Јерменске апостолске цркве у јерменској покрајини Котајк, делом исклесан из стена планине која га окружује. Манастир је у 4. веку основао Свети Гргур Илуминатор на месту где се у пећини налази свети извор. Због тога се манастир најпре звао Ајриванк, тј. Планински манастир. Данашњи назив је добило према ”светом копљу“, тј. копљу којим је рањен Исус Христ на Распелу, које је наводно у Јерменију донео Апостол Свети Јуда Тадеј, а које је чувано у овом манастиру. Данас се може видети у Ечмијадзинској ризници. Фантастичне стрме стене које окружују манастир су део кланца горњег тока реке Азат које су, заједно са манастиром Гегард, уписане на УНЕСКО-в списак Светске баштине у Азији и Аустралазији 2000. године. Изворни манастир су уништили Арапи у 9. веку, а он је обновљен у 12. и 13. веку за време средњовековне Багратидске Јерменије, понајвише захваљујући новчаној помоћи ходочасника који су долазили да виде реликвије Светог Андрије и Светог Тадеја. Манастир је тада био познат као Манастир седам цркава или Манастир четрдесет олтара. Неке од грађевина у манастиру су исклесане из живих стена, попут најстарије грађевине, Капеле Светог Гргура из 1177. године, док су неке само преобликоване у пећине, попут гробнице кнежева, zamatoun из 1283. године, али најлепше су раскошне грађевине које су спојене на природне пећине као делове унутрашњости. У традицији јерменске народне архитектуре, грађевине су покривене слојевитим крововима, где су средишњи виши и стоје на четири снажна стуба унутар грађевине. Таква је и главна црква (Kathoghikè) изграђена 1215. године. Она је класична јерменска црква тлоцрта уписаног крста са куполом на сецишту његових кракова која је изнутра имала сталактите (најбољи пример ове технике у Јерменије). У њеним деловима налазе се мале двоспратне капеле, а унутрашњи зидови су украшени многим рељефним симболима и натписима покровитеља. Њен графит (нартекс) повезује је са најстаријом исклесаном црквом. Манастир је у 13. веку добио водоводну мрежу која је затворена високим зидинама, а монаси су живели у ћелијама исклесаним у стенама испред улаза у зидине. У целом крајолику налазе се и многи хачкари (камени крстови), такође делом изграђени, а делом исклесани у стенама. Галерија Референце Спољашње везе Манастир Гегард на сајту Armeniapedia.org Слике манастира на сајту ArmeniaPhotos.info Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (20. август 2011) Манастирски комплекс на сајту Armenica.org Манастир Гегард Worldy.info Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (9. јун 2019)
Geghard

Klostret i Geghard (armeniska: Գեղարդ) är ett unikt arkitektoniskt byggnadsverk i den armeniska provinsen Kotajk. Det är delvis hugget direkt ur berget. Huvudkapellet byggdes år 1215 men klostret grundades redan på 300-talet av Gregorius Upplysaren där en helig vattenkälla kommer upp ur berget inne i en grotta. Därför kallades klostret från början Ajrivank, vilket betyder "Grottklostret". Namnet som används idag, Geghardavank (Գեղարդավանք), betyder "spjutklostret", och har fått sitt namn av det spjut som skadade Jesus under hans korsfästelse och sägs ha förts till klostret av aposteln Judas Taddeus. Spjutet och många andra reliker har bevarats och visas nu i Etjmiadzins skattkammare. De spektakulära och mäktiga klipporna som omger klostret är en del av floden Azats trånga bergspass och är tillsammans med klostret ett världsarv. Några av kyrkorna inom klosterkomplexet är helt och hållet huggna ur berget, andra är bara något mer än grottor. Här finns även utsökt välgjorda strukturer med både arkitektoniskt komplexa väggsektioner och rum djupt inne i klippan. Kombinationen, tillsammans med ett antal graverade och fristående chatjkarer, bildar allt en mycket unik vy, och är en av de mest besökta turistdestinationerna i Armenien. De flesta besökarna som kommer till Geghard har också besökt det närliggande Garnitemplet, en Parthenonliknande byggnad en bit längre ner längs floden. Det är så vanligt att man besöker båda ställena att de ofta skrivs tillsammans som Garni-Geghard. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Geghard. UNESCO World Heritage Centre - Monastery of Geghard and the Upper Azat Valley
Museu Charles Aznavour

El Museu Charles Aznavour és un museu i centre cultural a Erevan, Armènia, que es va inaugurar el 2011. El cantant franco-armeni Charles Aznavour va tallar la cinta d'inauguració del nou museu en la cerimònia d'obertura, a la qual van assistir el president francès, Nicolas Sarkozy, i el president d'Armènia, Serzh Sargsyan. El museu ocupa un edifici de cinc plantes dins del monument de la Cascada, un edifici amb una escala monumental de 118 metres d'altitud. Inclou una sala de concerts a l'aire lliure, així com apartaments i el mateix museu. L'exposició inclou discos, àlbums, llibres, premis de la música, cartells i fotografies d'Aznavour. El projecte del museu es va iniciar el 2007, finançat pel govern d'Armènia. La fundació d'Aznavour ha decorat l'interior del museu. Referències
Charles-Aznavour-Center

Das Charles-Aznavour-Center (armenisch Ազնաւուր կեդրոն), zuweilen Maison Charles Aznavour genannt, ist eine museumähnliche kulturelle Einrichtung, die sich in der armenischen Hauptstadt Jerewan befindet und dem Wirken des armenisch-französischen Künstlers Charles Aznavour gewidmet ist. Geschichte Die Gestaltung des Charles-Aznavour-Centers wurde von Aznavour selbst maßgeblich beeinflusst. Die Finanzierung, Planung und Ausführung lag in den Händen der von Charles Aznavour und seinem Sohn Nicolas Aznavour gegründeten Aznavour Foundation, die auch als Betreiber fungiert. Das Gebäude wurde auf einem Berg oberhalb der Kaskade von Jerewan errichtet und 2011 in Anwesenheit des französischen Präsidenten Nicolas Sarkozy, des armenischen Präsidenten Sersch Sargsjan und Charles Aznavour selbst eröffnet. Mitte Oktober 2018 wurden in Anwesenheit des inzwischen amtierenden französischen Präsidenten Emmanuel Macron und des Präsidenten Armeniens Sargsjan sowie deren Ehefrauen die Pläne für die zukünftige Nutzung des Zentrums vorgestellt. Nicolas Aznavour erläuterte gemeinsam mit der Direktorin Christina Sargsyan die geplanten Ziele und Aktivitäten. Diese betreffen im Besonderen den kulturellen Bereich. Die Präsentation stand unter dem Einfluss des Todes von Charles Aznavour, der wenige Tage zuvor, am 1. Oktober 2018, im Alter von 94 Jahren gestorben war. Nutzung Das Charles-Aznavour-Center ist für eine vielschichtige Nutzung eingerichtet. In einem Museumsbereich sind Fotos, Gesangsaufnahmen, Videos und weiteren Unterlagen aus dem Leben des Künstlers ausgestellt. Musikstudenten werden praktische Erfahrung in einem Aufnahmestudio geboten. Junge Künstler haben die Möglichkeit, live auf einer Bühne aufzutreten, Experten geben Kurse in Film, Theater und Produktion. Das Archiv enthält ca. 90 Filme, in denen Charles Aznavour mitgespielt hat. Programme zur Stärkung und zum Ausbau der französisch-armenischen Verbindungen werden veranstaltet. Dazu wird eine breite Palette in den Bereichen Musik und Kino angeboten und mit Multimedia-Technologien und Computeranimationen ergänzt. Weiterhin gibt es ein Sprachzentrum, in dem die französische Sprache und Kultur gelehrt wird. Weblinks Webseite der Aznavour Foundation Einzelnachweise
Aznavour Centre

The Aznavour Centre (an erroneous version is circulated in media as "Charles Aznavour House-Museum") is Aznavour Foundation's first cultural project. The French President Emmanuel Macron and the Armenian President Armen Sarkissian were present at the Aznavour Centre project presentation. Location Aznavour Centre is located in Yerevan, at the top of Cascade Hill. Activities Aznavour Centre hosts educational and cultural events: concerts, exhibitions, conferences. Interactive Museum In 2021, an interactive museum of Charles Aznavour will be opened at the Aznavour Centre. The 10 museum halls will tell the visitors about key stages of Charles Aznavour's life: from his childhood to worldwide recognition. His personal story will be presented through an audio-guide, recorded by Aznavour. The museum halls will also be functional providing the visitors with the possibilities to record and mix songs, etc. Cultural and Educational Centre Aznavour Centre will also have a huge educational and cultural part focusing on three areas: cinema, music and French language. French Language Teaching Aznavour Centre will provide French teaching courses, where in parallel with the traditional methods, a new methodology of French language teaching will be implemented, based on the songs of Charles Aznavour. Thanks to the cooperation with the French Institute, a rich media library will be created in the centre. Gallery See also List of music museums References
Centre Aznavour

Le Centre Aznavour est le premier projet culturel de la Fondation Aznavour. Histoire Le bâtiment actuel a été inauguré le 7 octobre 2011 en présence du président français Nicolas Sarkozy, du président arménien Serge Sarkissian et de Charles Aznavour lui-même. Le centre est situé à Erevan, au sommet de la colline Cascade. Le président français Emmanuel Macron et le président de l'Arménie Armen Sarkissian étaient présents à la présentation du projet du Centre Aznavour en octobre 2018. Activités depuis 2018 Le Centre Aznavour accueille des événements éducatifs et culturels : des concerts, des expositions, des conférences. Musée interactif En 2021 le Centre Aznavour envisage d'inaugurer sous son toit un musée interactif, dans les dix salles duquel les étapes clés de la vie de Charles Aznavour seront présentées : de l'histoire familiale à la reconnaissance mondiale. Son histoire personnelle sera présentée par un audio-guide enregistré par Charles Aznavour. Les salles seront également fonctionnelles, offrant aux visiteurs la possibilité d’enregistrer et de mixer des chansons, etc.. Centre culturel et éducatif Le Centre Aznavour disposera également d'un centre éducatif et culturel axé sur trois domaines : le cinéma, la musique et le français. Enseignement du français Le Centre Aznavour proposera des cours d'enseignement du français où, parallèlement aux méthodes traditionnelles, une nouvelle méthode d'apprentissage du français sera utilisée, basée sur les paroles des chansons d'Aznavour. Grâce à la coopération avec l'Institut Français, une riche médiathèque sera créée. Références Articles connexes Liste des musées d'Erevan Portail des musées Portail de l’Arménie
Charles Aznavourmuseum

Charles Aznavour Museum is een museum in Jerevan, Armenië, dat gewijd is aan de Frans-Armeense chansonnier Charles Aznavour. Het werd in 2011 geopend door de Franse president Nicolas Sarkozy in bijzijn van de Armeense president Serzj Sarkisian. Aznavour was zelf ook bij de opening aanwezig en knipte het lint door. De eerste voorbereidingen voor het museum werden in 2007 getroffen. De bouw werd gefinancierd door de Armeense overheid. Het interieur werd aangekleed door de stichting van Aznavour. In het museum zijn foto's, posters, boeken, platen en muziekprijzen te zien. Het museum staat in de buurt van de Cascade, een reusachtige trap die tegen een heuvel in de stad is aangebouwd. Het gebouw kent vijf verdiepingen en een concertruimte in de open lucht. In het gebouw bevindt zich verder nog een appartement voor Aznavour. Zie ook Lijst van muziekmusea
Центр Азнавура

«Центр Азнавура» (в ряде публикаций ошибочно именуется как «Дом-музей Шарля Азнавура»), первый культурный проект Фонда Азнавура. Расположен в Ереване, на вершине холма Каскада. Архитектор Саргсян Нарек Альбертович, залсуженный архитектор РА, профессор. История На презентации проекта Центра Азнавура присутствовали президент Франции Эмманюэль Макрон и президент Армении Армен Саркисян. Деятельность В Центре Азнавурa проводятся образовательные и культурные мероприятия: концерты, выставки, конференции. Интерактивный музей В 2021 году в Центре Азнавура откроется интерактивный музей, в 10 залах которого будут представлены самые значительные этапы жизни Шарля Азнавура от младенчества до всемирной известности. Вся история будет представлена самим артистом, благодаря аудио-гиду, записанному Азнавуром. Музейные залы будут также функциональными, и посетители смогут создать миксы песен, записаться в студии и т. д.. Культурно-образовательный центр Центр Азнавура также будет служить образовательным и культурным центром, специализирующимся на трех направлениях: кино, музыка и французский язык. Преподавание французского языка В Центре Азнавура будет проводиться обучение французского языка, где параллельно с традиционными методами обучения будет использоваться новый метод изучения французского языка, основанный на текстах песен Азнавура. Благодаря сотрудничеству с Французским институтом[каким?] будет создана богатая медиа библиотека. Галерея Примечания
Charles Aznavourmuseet

Charles Aznavourmuseet (armeniska: Շառլ Ազնավուրի թանգարան), också känt som Charles Aznavours hus, är ett person- och musikmuseum i Jerevan i Armenien, tillägnat den fransk-armeniske artisten Charles Aznavour. Museet öppnade 2011 i ett femvåningshus högt upp vid Kaskaden. Där finns också Charles Aznavours lägenhet och en friluftskonsertarena med 120-150 lyssnarplatser. Projektet att grunda Charles Aznavourmuseet startade 2007, finansierat av armeniska staten. Byggnaden blev klar 2009, varefter Charles Aznavours stiftelse ombesörjde formgivningen och iordningställandet av interiören. Museet ställer ut böcker, musikpriser, affischer och fotografier samt presenterar artistens musikproduktion genom olika medier. Källor https://web.archive.org/web/20120418011340/http://rt.com/art-and-culture/news/aznavour-erevan-317/ Museum of Charles Aznavour opens in Armenia på web.archive.org den 7 oktober 2011.] Läst 2018-06-23. Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Charles Aznavour Museum, 18 maj 2018. Noter Externa länkar Aznavourstiftelsens webbplats med virtuell utställning Wikimedia Commons har media som rör Charles Aznavourmuseet.
Дім-музей Шарля Азнавура

Дім-музей Ша́рля Азнаву́ра — музей в Єревані, присвячений французькому шансоньє вірменського походження Шарлю Азнавуру. Відкритий у 2011 році. Розташований у п'ятиповерховому будинку біля верхнього (п'ятого) поверху «Каскаду». Крім власне музею, комплекс включає концертний зал просто неба й резиденцію Шарля Азнавура. Історія Будівництво будинку-музею Шарля Азнавура почалося в 2007 році за проєктом архітектора Нарека Саркісяна. Вибір місця для музею і його проєктування відбувалося з урахуванням побажань Шарля Азнавура. На будівництво музею з державного бюджету Вірменії виділили близько 1,3 млн євро. У 2009 році будівництво в основному закінчили, проте деякий час зайняло облаштування будинку й перевезення туди особистих речей Шарля Азнавура. Будинок-музей Шарля Азнавура урочисто відкритий 7 жовтня 2011 року. На церемонії був присутній сам Шарль Азнавур, президент Вірменії Серж Саргсян і президент Франції Ніколя Саркозі. 1 червня 2017 року відбулася церемонія передачі будинку-музею фонду Шарля Азнавура. Експозиція Загальна площа будинку-музею становить близько 1 тис. м². Він містить інформацію про основні етапи життя Шарля Азнавура. Представлені документи, записи, диски, особисті книги, альбоми, нагороди, фотографії та афіші. Є інтерактивна експозиція. При музеї є концертний зал просто неба, місткістю 150 місць. Резиденція Шарля Азнавура включає зал для прийомів і дві спальні. Примітки Посилання
Lanjik

Lanjik es una localidad del raión de Ani, en la provincia de Shirak, Armenia, con una población censada en octubre de 2011 de 853 habitantes. Se encuentra ubicada al suroeste de la provincia, a poca distancia del río Akhurian —afluente del río Aras— y de la frontera con Turquía y la provincia de Aragatsotn.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Lanjik.
Chermakavan

Chermakavan (Armenian: Ճերմակավան) is a village in the Dilijan Municipality of the Tavush Province of Armenia. In 1989 Armenians, deported from Azerbaijan, settled in the village. References External links Report of the results of the 2001 Armenian Census, Statistical Committee of Armenia Kiesling, Brady (June 2000). Rediscovering Armenia: An Archaeological/Touristic Gazetteer and Map Set for the Historical Monuments of Armenia (PDF). Archived (PDF) from the original on 6 November 2021.